Jeg vil anbefale dig at læse Susan Kjærgårds indlæg i tråden "Engang stjlehest - altid stjelehest??" - her vil du finde rigtig nyttige tips til hvordan man får trænet sin hest væk fra at stejle og hvorfor et stejl opstår. Du vil sikkert også kunne se en løsning på dit problem med at skulle drive konstant på hesten. Hvorfor det problem er kommet og hvordan det kan trænes væk igen. God læselyst og held og lykke. Mvh. Nadja
Prøv at kontakte Tristan Tucker . Han er australier og kan takle alle heste på den mest fantastiske måde. Humant og ved brug af hestens natur.Har set ham få helt rå hingste til at opføre sig som de aldrig har haft problemer på bare en uge.Hans eneste redskab er en lang pind med en pose på og et stk reb.Og hestene er som lam.Det er helt vildt hvad han kan....Kan findes på hans hjemmeside m videoer.Han arbejder bla for Morten Thomsen, Hasse Hoffmann og blue Horse.Kan varmt anbefales hvis man elsker sin hest. Mvh Ann
jeg kan ikke finde hans hjemmeside. har googlet løs. jeg var ude og ride på hende igen idag, og tror at Tove Due (kiropraktor/massør/dyrlæge/m.m. og Mai Nicolaisen (heste tandlæge) kan gøre underværker her. nu da jeg har redet hende en gang mere, har jeg fået lidt mere fornemmelse for hende... hun hænger meget på tøjlen og støtter sig alt for meget til den, så slipper jeg tøjlen snupler hun. så det skal hun rides væk fra. det hjalp da jeg red hende for en løs tøjle og så langsomt fik hende samlet mere og mere sammen. jeg skulle ikke drive så meget på hende idag, meeeen havde nu også taget en pisk med, som jeg brugte til at hjælpe hendes bagpart bedre ind under hende med... har du et link til ham tristan's hjemmeside???
jeg havde en hoppe der gjorde ens hun havde led skade i ryggen kan heller ik ses på røngten så måske du sku prøve at scanne den. mvh steph
Er der taget blodprøve? Har mødt et par andre ungheste, som netop sparker efter benet og er uvillige under ridning. Dette har flere gange skyldtes lav blodprocent. Dette giver ømme muskler, da den manglende iltforsyning giver muskelskader. Der kan selvfølgelig også være kiropraktiske-, tand- eller seneskader. Men jeg tror jeg ville starte med en blodprøve, inkl. en mineralanalyse, da det ligesom er det nemmeste at få udelukket. Håber du finder ud af hvad grunden er 
kan vi ikke få en opdatering på hvordan det går med den nye hest?
jeg har desværre ikke været på ryggen af hende de sidste 9 dage, da vi har været syge på skift derhjemme. jeg får dyrlæge på mandag, og så vil jeg spørge hende omkring det med blodprøven. hvad gør man ved det med lav blodprocent, hvis det altså er det???? (jerntilskud vel, eller?)
Ja, jeg tænker så om hoppen har hormonproblemer.... Nu hvor du har dyrlægen inde over, så ville jeg få tjekket om skeden er slap, så den suger luft ind og skal have lavet en Caslick, eller om man på en scanning kan se noget på æggestokkene og hoppen skal have en hormonkur. I denne tråd kan du læse om nogen, som har haft samme problemer som dig og fundet ud af, at der var rod i hormonerne - er det bare det, så er der nogle nemme løsninger:
tror desværre ikke det er hormoner der gør det. ikke ud fra hvad der beskrives i den tråd du linker til. hælder til den der med blodprocenten, så den må jeg drøfte med dyrlægen på mandag.
Hvorfor giver du ikke hesten lidt tid til at falde til, inden du bruger en masse penge på at få den undersøgt i alle ender? Hvis en berider ingen problem har med hesten, så fejler den nok ikke ret meget andet end unoder. Jeg har sådan en krampe der kan finde på at stejle og bukke, samt skabe sig tosset. Han fejler intet, men er bare en tværing med egen mening om tingene. Den sidste der skulle ride ham, hun kom ikke engang op før han stejlede og sprang af sted. Han gider bare ikke alle mennesker og beslutter sig med det samme om de skal lære at flyve. Så en hest behøver ikke have ondt eller fejle noget, for at skabe sig. Jeg har aldrig selv haft problemer med min og han er bange for at tabe mig.
nej, men jeg har det sådan lidt, at jeg synes det vil være skidt at afstraffe den for unoder, hvis den i virkeligheden har ondt eller andet problem, så vil jo gerne have udelukket de ting (og det er vist efterhånden gjort meget for at udelukke *s*) idag var der forøvrigt INTET med hende, bortset fra hun var lidt "sej" at få fremad i skridten da vi skulle varme op... bagefter gik det bedre og så var hun faktisk helt god at ride.
min nye hest prøver mig af med at stjele eller bukke.. hvordan kan jeg så stoppe det?? må indrømme jeg ikke er helt glad for det, men skal jo finde en måde at sætte hende på plads 
de sidste dage har hun ikke stejlet. hvad har vi gjort anderledes? skridtet lang tur til at varme op med, hvor hun bare skridter godt fremad. når vi så rider bagefter går det meget bedre.... måske hun er en af dem der blot skal varmes ekstra godt op??? dyrlægen kommer i overmorgen... så hører lige ad.
Jeg rider en DV-vallak efter Carano, og han har lidt samme skæbne. Han kom til stalden da ingen andre vil have noget med ham at gøre, da han bukkede alle sine ryttere af. Han blev kaldt psykopathest  Jeg ville prøve at finde ud af hvad det var der var galt, og ja han er også blevet undersøgt i h.. og r..og intet fundet. Vi startede med at være to som skulle ride ham, men det virkede som om at det var for meget i hans hoved. ( for mange forskellige signaler ) Nu er det kun mig som rider ham, og ja har haft et par ture eller to i sandet. Det sker også kun når han bliver presset lidt. Det skal siges, at bare at samle ham lidt kan være for meget alt efter hans humør denne dag. Han kan til tider og være tøjlehalt venstre om, og det kommer kun, når man tager meget meget let på tøjlen, og han ikke rides nok frem. De sidste to dage har der intet været på hans humør, han har været rolig og afslappet, trods vi var alene på banen. Jeg blev så modig i går, at jeg valgte at springe et par spring, han er jo springafkom... og det gik så fint. Ingen unoder eller bukkespring, og han glemte helt at være tøjlehalt.. Så ja er også overbevist om at heste godt kan være "uarbejdssomme" eller "uartige" og måden de kan komme ud af det på er at stejle eller bukke. Hver gang jeg er blevet smidt af, har jeg sat mig op igen, og redet videre, nok noget ingen andre har gjort, og håber det virker.
sådan en carano hest har jeg også engang haft *S* den fik jeg "afrettet" og sidenhen solgt. den var totalt opgivet før jeg købte ham for 8000 kr. og solgte den videre for mange mange mange gange det beløb. han går på landsplan nu. (han hedder prins Vadgaard). jeg har brugt samme metode som dig med bare at ride videre. de sidste par dage har jeg ikke oplevet et eneste stejl, selv om hun spænder MEGET op under ridning. hun er blevet meget bedre at ride. I morgen skal jeg ride min første undervisningstime på hende (enetimer), så er lidt spændt på hvordan hun tager den lidt mere koncentrerede ridning.
Hvis heste er trygge og forstår, hvad vi vil have dem til. Har de ingen grund til at stejle   . Jeg tror det er der, skoen trykker. Vi har for travlt og er ikke altid dygtige nok, til at læse hestenes signaler. Har selv den skønneste hest, som i de forkerte hænder. Kan blive til en meget voldsom stejlehest. Han har aldrig stejlet med mig   , men er meget følsom og den skønneste hest at ride, når han ved, hvad han skal. I perioden efter at jeg fik ham hjem, har jeg redet ham, hvor jeg har skilt hjælperne ad. D.V.S at ride med løse tøjler og kun tage i dem til stop og drej. Schenklerne kun til at gå frem for. Det har virket super. Tror at de tit kommer i konflikt, mellem hånden og schenklerne. Hvis de bliver presset hårdt fra begge, kan de kun gå en vej og det er opad.  Mvh Ann
hesten stejlede da jeg købte den. det var derfor tidligere ejer ville af med hende. hun stejler kun fra skridt og har kun oplevet det på den ene volte og en enkelt gang på tur. fik derfor tjekket totalt om hun havde ondt, da jeg ikke ville straffe hende, hvis det var fordi hun havde ondt. gyb havde ikke ondt, så der blev presset og der bliv sagt SLUT når hun stejlede og afledt, når detvar under opsejling. hun har nu ikke stejlet i et stykke tid, så det går stort og godt fremad.
Selvom det er lang tid siden, du skrev her, har jeg brug for at skrive til dig alligevel. Måske er du et helt andet sted idag, men jeg skriver alligevel. Jeg googlede Tristan Tucker, fordi jeg skal møde ham på lørdag, og fandt af den vej din problematik. Fik du mødt ham? Jeg synes altid, det er spændende, når disse debatter opstår, og især interessant at hesten altid får skylden. Jeg har mødt rigtig mange heste af din slags og afarter af slagsen. For dem alle har problemet været det samme: en reaktion på uretfærdig behandling. Heste er født til at indordne sig - ellers ville de ikke overleve ude i naturen. Er de ikke en balanceret del af flokken bliver de offer for rovdyr. Vi kan ikke tage fra den, at den stadig har sine instinkter, selvom vi har gjort den til ridehest. Derfor er det helt unaturligt for den, at gøre modstand eller være udenfor pædagoisk rækkevidde. NÅR den er det, er det fordi den har fået NOK. Hvorfor synes du, hesten skal sparkes og have af pisken for at rette ind? er det ikke din ven? Du kan lære hesten at adlyde schenklerne, ved at når den svarer dig, ophører du med at bruge schenkler. Sidder du og bruger dem hele tiden og endda måske hårdere og hårdere, holder hesten op med at reagere, og bliver endda som i dit tilfælde helt trodsig. Hesten gør alt for at få fred: feks går den frem for schenklerne, fordi så ved den, det der irriterende noget holder op, stopper for tøjlen for så holder trækket op osv osv. Fordi den som det steppedyr den i bund og grund er, ikke er født til at udholde tugt og sur pligt uden mening, som vi af en eller anden sardistisk grund synes hesten skal. Når hesten møder disse svar/belønning nhele tiden bliver den let, glad og dansende. Ja undskyld mig. Men er man som heste ejer ikke i stand til at sætte sig ind i hesten som væsen, og altid vender skylden væk fra sig selv, er det jo godt hesten gør modstand en ganeg imellem. Horsemanship er ikke en disciplin som dressur og spring. Men måden at være sammen med din hest på.
Jeg er begyndt efter sommerferien at tilride en hest. Han er kun lige blevet 3. Der er 3 andre end mig der har prøvet og de er blevet smidt af første gang de satte sig op på ham, men jeg mener han var for ung og de ikke behandlede ham ordnetlig. Nu har jeg så fået opgaven at tilride ham. Jeg satte mig selv nogle helt klare regler fra start og det var - ingen råben og ingen slåend - Da det er sådan de har "opdraget" ham før, hvilket bare resulterede i en hest der gik ind i dem hele tiden, maste folk og generelt var "ligeglad" med dem. Men nu har jeg så prøvet at arbejde med ham hver dag, hvor vi ligeså stille er startet op med at stå stille og strigle uden at mase mig og senere er vi gået til longering. Vi er nu nået dertil hvor vi kan longere på begge volter i skridt, trav og galop, uden en konstant pisken (som han var vant til før) og det går bare vildt godt. Han respektere "at her står jeg" og han er blevet rigtig sød og rolig. Men nu er jeg så begyndt så småt at sætte mig op på ham og kun det og det vil jeg så arbejde stille og roligt videre på, i forhold til de andre, der satte sig op og troede han kunne ride flere rundter i skridt.(Det skal lige siges han er vant til hovedtøj og sadel) Og det synes jeg er et godt et eksempel på hvor forkert man kan håndtere en hest!! Nå, men vi er også begyndt at løsspringe, for han skulle gerne blive springhest. Han viser utrolig meget glæde ved det og han gør det uden tvang (han har ikke endnu prøvet på at komme udenom et spring). Men jeg er meget usikker på hvordan jeg lige skal gribe det an. Jeg har besluttet mig for at løsspringe 1 gang om ugen, men hvor højt på han springe (han er 155) og kan det ødelægge ham? Og når jeg så er begyndt på selve tilridning, hvornår begynder jeg så at springe og hvordan skal jeg lige gribe alt det her spring haløjså an, når han ikke er så gammel. Jeg håber der er nogle der kan hjælpe mig. Annesofie
Hej HN Jeg kunne måske godt bruge lidt forslag til hvordan jeg videre gør med min unghest. Jeg har selv en ide om hvordan det skal gøres, men hvordan gør i? Helt fra til at gøre ryttervant og så til ridning i skridt, trav og galop. Min egen unghest har jeg pt været været oppe og ligge på to gange i skridt, ned af en grusvej(+med selvskabshest) i nok måske 5 min hver gang. Så har jeg sidder på hende to gange i skridt på vej ned af grusvejen og med selvskabshest. Alle gange med STOR succes! Det er foregået over nok 2-3 mdr. Hvordan ville I måske foresætte? Vi har pt ikke mulighed for ridebane elelr hal. Kun vej og grusvej og evt. fold. Først i det nye år får vi ridebane. Jeg skulle måske lige fortælle at hun er en meget opmærksom og lidt tændt hoppe. Hun er kun 3 år og 1 mdr, så det er ikke fordi vi har travlt!  Kunne evt være rart at hører hvordan i har gjordt det.
Det du hidtil har gjort lyder fornuftigt, og det kan du godt blive ved med. Men jeg ville bestemt vente med yderligere til du får en bane - dels pga. hestens lave alder, jeg mener ikke, at nogen hest skal rides regelmæssigt før den er 4 år, og dels fordi en indhegnet bane med et fornuftigt underlag er nødvendigt for tilridning. Du kan ikke tilride en hest på skiftende underlag, glatte veje, og mudder. For farligt og for usikkert for jer begge. Du har jo snart gjort hesten ryttervant, og det er fint. Jeg starter med, at rytteren kan trækkes rundt på hesten af en trækker, der har styr på hesten. Hesten skal være godt opdraget inden. Dernæst lærer man hesten signalerne for stå, gå og drej i skridt. Når den kan det, så vil jeg begynde at trave lidt på den. De første gange ved, at trækkeren løber med hesten, så den i nødstilfælde kan stoppes. Dernæst ved, at den longeres med rytter på. I starten få skridt i trav og senere i længere perioder, hvor rytteren styrer mere og mere. Efterhånden begynder du at ride mere og mere frit i skridt og trav. Fokus er på ligeudretning og en god grundholdning samt lydighed og pålidelighed. Galop først efter nogle måneders forløb, når hesten går godt i skridt og trav. Nu skal hesten have sin egentlige uddannelse, det er stort et emne at komme ind på her. Men pas godt på hesten, den er for ung til ridning endnu, hvis du vil have den i mange år.
Det lyder også lidt som jeg selv har tænkt mig det skulle foregå. Jeg vil os vente med den "rigtige" ridning. Altså udd. Men kan ikke se det skader at gøre hende ryttervant allerede nu i skridt og trav og evt galop. Den egentlige uddannelse af hende har jeg også tænkt mig at vente med..
Det er altid en belastning for en hest, at vi sætter os op på den. En hest på 3 år vokser en del endnu, og den har altså ikke godt af at blive belastet med ryttervægt i ret mange minutter ad gangen. Muskler, led og sener kan tage skade - varig skade, hvis du ikke passer på. Reglerne om, at 4 års heste ikke må starte i foråret hvor de bliver 4 er jo ikke lavet for sjov. Desværre er DV's regler for fremvisning af 3-års heste under rytter efter min mening lavet uden hensyntagen til hesten. Pas på hesten, du skal have den i mange år. Helst uden for mange dyrlægeregninger.
Jeg vil utrolig gerne se billeder fra distrikts- og landsstævner  -i både spring og dressur. Og har man military-billeder, så er de også meget velkomne, uanset niveau. Skriv gerne hvilken klasse der startes, hvis det er stævnebilleder 
... Bliver jeg da helt i tvivl om, om indlægget er postet rigtigt.. Tænkte at det er her de fleste stævne ryttere ville kigge.
    Det er de samme jeg har på min præs. men jeg stinker til at oploade nye billeder (det tar jo 100 år..) så mere interessandt bliver det desværre ikke.. 
Er det MB eller MA du starter på øverste billede?
    Her er der nogle billeder fra C-stævner på Ismulen, det er LB vi starter på de her billeder:D
her er et foto af sværhedsgrad 6 dressur til ponylandsstævne   og CNCP2** altså også sværhedsgrad 6 military til landsstævne  
Her er så et billede af min gamle pony Rainbow i hans første LA nogensinde(c-stævne i Stevnstrup)  
ponystævner: distrikt LA (100 cm):     MB (110 cm):   landsstævne: MA (120 cm):   Hestestævner: Distrikt LA (120 cm):    
Der er masser og atter masser af emner her med tricks   Søgning er en skide god ide   Hvad jeg lige kan huske i hovedet, kan du kigge på hjemmesiderne Trickhesten og Kapriole.dk Jeg synes iøvrigt at du er en anelse for stor, men det kommer selvfølgelig an på din vægt. Hvis du vejer 40-45 er det fint med mig, hvis du vejer mere end 50 synes jeg vi nærmer os den forkerte ende af skalaen 
tak for hjælpen  og jeg glæder mig til og undersøge hjemmesiderne
Ja, googler du trickstræning el. kommer der masser frem. Har selv lavet en side med trickstræning. Du kan se det på  Og på   er der også rigtig mange gode øvelser du kan lave med den, hvis du kigger under "grundskole". God fornøjelse 
Ja som overskriften antyder, så er jeg simpelthen en skovl til at se og nærke om hesten anspringer og rider rigtig galop. Jeg er klar over at indvendig ben skal være forrest, men kan ikke se det... Så fik jeg engang et fif om at, når det gav et "bump" i sadlen, så skulle det ene eller andet ben være forrest, -men det kan jeg selvfølgelig ikke huske efter en længere sommer pause. Nogle gode råd og ideer?? Så har jeg også et andet problem og det er min hest bider fast i biddet, hvad kan jeg gøre ved det?
hesten tager biddet  Mit råd er helt klart, at du forsøger at få noget kvalificeret undervisning/hjælp på hesten. Det behøver jo ikke være en dyr berider, men en god veninde eller staldkamerat, der måske er lidt bedre ridende end dig selv p.t, er bedre end ingen hjælp overhovedet. For ikke at kunne mærke om hesten, er i den rigtige gallop og at det kan lykkes din hest, at tage biddet, er begge problemer, du for mig at se, er bedst tjent med, at forsøge lære at ride dig ud af i praksis, tror desværre, at du kan få svært ved at løse det, kun ved hjælp af gode råd. Held og lykke med træningen.
du er nok bedst tjent med lidt undervisning. Men inden du kommer i gang med det, vil jeg da gerne give et par fif: Se: Kig ned på hestens skuldrer. (Helst uden at bøje hovedet frem, rul istedet øjnene ned og hold dit hoved korrekt. Du ser nu begge skuldre i bevælese frem og tilbage. Men den ene skulder arbejder længere fremme end den anden. Skulle dette være højre skulder, rider du højre-galop. Bedre: Føl: Sid dybt og fladt på hesten og lad dit bækken og dine hofter følge med bevægelsen af hestens ryg. Hvis du er dygtig til salsa, eller alm. blød kvindelig hoftebevæhgelse, vil du mærke det samme i dine to sædeknogler, som du kan se på hestens skuldrer, nemlig at de bevæger sig frem og tilbage, den ene let forskudt for den anden. Den sædeknogle der arbejder længst fremm = den galop hesten går. En hest bider sig ikke fast i bidet, da det ligger i laderne, et sted hvor der ikke er tænder. Så hvad præcis er problemet? Løber den med dig? Stikker den hovedet i vejret eller hvad?
Hejsa HN!  Jeg håber nogle af jer kan hjælpe mig! Jeg skal måske starte en LA kür om ikke så forfærdelig længe, og skal nu til at sammensætte mit program. Jeg har nærstuderet dressurreglementet omkring hvad der står om kür-programmerne, men synes alligevel ikke jeg blev HELT så klog som jeg troede jeg ville blive   derfor: HN må vide det! Kort sagt, så er jeg i tvivl om hvorvidt jeg må "plukke" øvelser ud fra LA-programmerne, og hvor grænsen går. Der er jo 10 ting som jeg SKAL vise i programmet: 1. Middelskridt (min. 20m)  2. Arbejdstrav  3. Schenkelvigning i trav til højre  4. Schenkelvigning i trav til venstre  5. Middeltrav  6. Arbejdsgalop  7. Middelgalop  8. Kontragalop (min. 20 m) til højre  9. Kontragalop (min. 20 m) til venstre  10 Changér galoppen gennem 3-4 travtrin I dressurreglemtet står: Er "dressurniveau" det samme som sværhedsgrad her? For så er jeg helt med. Eller er det en betegnelse for alle LA-programmerne, til og med LA6? Er meget i tvivl. Håber I forstår mit spørgsmål!
Du må vise øvelser til og med hvad der findes i LA3. Altså samme sværhedsgrad. Der findes jo også LA6-kür... Så ingen traversader, versader eller skridt-pirouetter (dog er bagpartsvendinger tilladt, men lidt tidsspilde, da du ikke får point for dem..) Håber du blev lidt klogere 
er tilladt, dvs sige du må gerne vise andre øvelser, end dem der er obligatorisk, men altså ikke fra en højere sværdsgrad. jeg red en kur engang i LA6, til et udvidet D.stævne, hvor jeg havde en hel skridt pioette med, altså en   omgang rundt, og det vidste sig, at høre til en en højere sværdheds grad. jeg fik en muntlig påtale fra dommeren efterfølgende, men fik ikke nogen "straf" eller fradrag, da han vurderede at min hele pioette, ikke fik betydning for det samlede resultat. jeg vandt klassen, fordi jeg var en del, foran de øvrige egivpager, i de fleste af de obligatoriske øvlser, men han sage, at han havde kunne diskvalificere mig, hvis han ville og hvis nogen klagede, kunne han måske blive nød til det. God fornøjelse med træningen, det er rigtig sjovt at ride kur 
Super! Tak for svarene   Så blev jeg da så klogere. Dumt er det nu alligevel at de kalder det "dressurniveau" - kald det nu bare sværhedsgrad, så der ingen tvivl er om det! Jeg glæder mig også rigtig meget til at ride kür - er der evt. nogen af jer der har nogle gode fif til hvordan man sætter et godt program sammen? Har tænkt mig at printe LA1, LA2 og LA3 ud, og tage de øvelser fra programmerne jeg synes er bedst, og så sammensætte dem på den bedst mulige måde. Evt. skridtprogrammet fra LA2, galopprogrammet fra LA3 osv.
skal jo passe godt til musikken man vælger og de point man får for den kunstneriske værdi, som er godt eller dårligt korigrafien passer til musik og til egvipagen som helhed, og det tæller faktisk en hel del. jeg fandt noget musik jeg kunne lide og som jeg syntes passede til hestens type og bevægelser og så spillede jeg det et par gange imens jeg red, og prøvede mig frem, i forhold til temposkift og hvordan og hvor, øvelserne passede ind i musikken Men hvis du har et musik program på din P.C, som du er god til at bruge, kan du også sætte det program sammen, du syntes er flot og sjovt at ride og så lægge musikken på bagefter. jeg lage feks ud i galop af midten før paraden, fordi det er noget min hest er rigtig god til, derfor havde jeg valgt noget musik som havde en god galop rytme fra start. jeg brugte 3 forskellige musik nummre, men i samme stil. et til galop, et til trav og et til skridt progammet.jeg indspillede dem i den rækkefølge jeg havde planlagt gangarterne skulle være og fandt naturlige overgange i musikken så det lød godt, så tog jeg tid, på de forskellige musikstykker hjemme, på den måde havde jeg en ide om, hvor langt tid jeg skulle bruge feks i trav øvlserne, i skridt pausen osv. håber du kan bruge mine råd til noget
Et lille tip: når du finder musik, så prøv at undgå for meget sang på. Det er ret forvirrende, når man sidder som dommer.. Der findes masser af super kür musik uden sang. Jeg har bla flere gange brugt londons symfoniorkester. De har bla lavet cd´er med rocknumre indspillet instrumentalt. Det synes jeg jo er genialt at ride til 
Blå Brava: Kan helt sikkert bruge dine råd til noget! Mange tak... Du fik mig lige til at tænke lidt over, hvordan man kan starte programmet - det behøver jo ikke være det obligatoriske trav, skridt, galop... Man kan jo sagtens bytte lidt om på noget, og sådan. Tror lige jeg skal have lagt mit hovede lidt i blød! Anita: Du har så ret! Musikken må ikke indeholde for meget sang, det vil jeg give dig helt ret i. Jeg har allerede fundet det musik jeg skal ride til - det bliver instrumentalt musik fra løvernes konge. Noget musik som virkelig bringer tårerne frem hos mig, og jeg får en klump i halsen hver eneste gang jeg hører det. INDTIL VIDERE(!) ser det sådan her ud: Indridning: de første sekunder af:   (selvfølgelig  ) Trav:  Skridt: fra 0:33 og frem af   ELLER passager fra 
Glemte galop:  :-)
musik til din kur, jeg syns at dit nr to forslag til skridt programet er det flottest, af de to muligheder du har sat på. det første blir lidt "jappende" syns jeg. Prøv at finde så naturlige overgange i musikken som muligt, selvfølgelig skal du kunne nå at vise de obligatoriske øvlser i alle 3 gangarterne, men en flot glidende musik overgang, er mere værd i sidste ende, end at der er præcis lige meget tid til både trav og galop. jeg havde på forhånd indlagt mulighed for at jurstere mit program, hvis jeg kunne høre at jeg var foran eller bagud i forhold til musikken. jeg havde en lille volte i "reserve tanken"et par steder i programmet og en lille ekstre parade pause efter tilbagetrædningen, begge øvlser kunne pilles ud eller sættes ind alt efter hvordan jeg fik startet ud i tempo Ligesom jeg havde en fri trav på en diagonal, som kunne slutte ved næstsidste eller sidste bogstav, før hjørnet, alt efter hvor godt jeg fulgte musikken.Lav "plads" under hele programmet, til at du kan jurstere feks overgange med en meter eller to. Dommeren ved jo ikke hvor du havde planlagt overgangen til at være  jeg øvede meget omhyggeligt med tilpasningen af musikken, og jeg kendte musikken   jeg hørte den også derhjemme, når jeg havde 5 min til overs, fordi hvis bare banen eller ridehuset er en smule større eller mindre, eller bunden er meget tung eller glat, hvis det er udendørs og der vand på banen osv kan det betyde at du kan få brug for at jurstere en smule undervejs. Dette er faktisk noget, jeg har hørt på en Clinic med en meget professionel kur rytter, sådan gør hun med sine kur progammer. Jeg har redet kur la4 to gange og to gange i la6, har dog kun haft brug for at jurstere med en volte en gang, men godt jeg havde øvet det, så slap jeg for at blive hylet helt ud af den, pga at jeg ville være lidt foran musikken resten af programmet,som jeg ville have været, hvis ikke jeg havde redet en lille volte, med en lidt frisk udridning af øvelsen og så sad den lige i skabet igen, der hvor jeg skulle være jævnfør min musik. jeg har genbrugt min musik i forskellige programmer.
Sikke et fantastisk tip! Det havde jeg jo aldrig i min vildeste fantasti overvejet at gøre... Skal helt sikkert have med i baghovedet, at justeringer skal kunne indlægges. Har jeg ret når jeg siger, at 3:30 - 4 min. ikke er ret meget til et program? Har allerede nu en ide om hvordan programmet skal være, men jeg tror da jeg bliver nødt til at skære noget ned.
er lidt mindre end den almindelige LA, og jeg syns også det er lidt kort tid, men det er forbavsende, hvad man alligevel kan nå på 4 min. Husk også på at der er lidt mindre skridt i kur programet,kun 20 m. ligesom der ikke er en obligatorisk tilbagetrændning, og ikke lige så mange overgange, man skal nå at vise, som der er i den alm.LA jeg brugte knap alt min tid, i alle mine programer, og det var faktisk ok, både tid nok til det, jeg skulle vise og tid til lidt "lir" altså noget, af det heste er rigtig god til. det gælder om at være lidt kreativ og samtidig lave et program der ikke er alt for rodet og proppet med øvlser. Det har virket godt for mig, at lave et ret symetrisk program, altså feks først kontragalop til den ene side, kompineret med den trav overgang man skal vise, her efter kontragalop til den anden side, hvis heste er rigtig dygtig til øvelsen,(kontragalop) kan du feks. lave den i et stort flot ottetal. Eller lave din schenkel vigning i zig zag med ligeudretning 2-4 meter, så får du vist øvelsen til begge sider lige efter hinanden og sværhedsgraden af øvlsen er max, hvilket gir gode point, hvis heste altså er stærk nok til den pågældende øvelse. Øgning i middeltrav eller middelgalop, på en cirkelvolte frem for på diagonal eller langside, er også en anderledes måde at vise øvelsen på. Du skal selvfølgelig ikke lave det for svært, en korekt udført øvelse på den lette måde, er bedre end en halv mislykket på den svære/anderledes måde. Min erfaring er, at det er vigtigt at bruge   og en god ide,r at lægge hestens bedste øvelse i start og til slut. så man kommer godt i gang og slutter flot af. jeg kan mærke jeg blir helt grebet af at tænke på kur dressur igen, tror vist jeg må finde et stævne med kur, når vi er færdige med barselsstævnepause, min hest har et føl fra juni i år.
Det er ikke ret lang tid og der er ikke nogen grund til at få minuspint ved at overskride tiden. Så lav et udkast til et program og rid det igennem på tid, så kan du justere antallet af øvelser (eller tegningen, så du f.eks. ikke rider hele vejen skråt igennem osv) inden du har brugt kæmpe lang tidd til at passe til. Da jeg skulle lave kür program startede jeg med de obligatoriske øvelser. Dvs. jeg overvejede hvordan min hest bedst udførte øvelsen. Eksempelvis var den ikke ret god til kontragalop på kortsiden mens det faktisk gik fint når jeg lavede den som en slangegang. Jamen så var det jo selvfølgelig sådan kontraen skulle rides osv. Derefter kan du jo så prøve at sætte øvelserne sammen (så det passer med musikken hvis ikke du har et klippe-klister musikprogram). Når du er nået dertil er det mit gæt at du er løbet tør for tid, så så behøver du jo ikke bruge så meget krudt på hvilke ekstraøvelser du gerne vil have med. Som Blå Brava skriver er det værd at ofre noget tid på at få musik, hest og program til at passe sammen, det tæller altså ganske godt i den samlede stilling. VH Line
Rigtig gode råd I kommer med, begge to. Især tak for tippene om hvordan man får øvelser max op i sværhedsgrad. Min hest er nemlig super god til siksak schenkelvigninger, så de skal selvfølgelig med. Derudover er hun også god til middelgalop i cirkel. Programmet er nærmest udarbejdet, jeg skal dog lige have det prøvet af for at se hvor lang tid det tager - har ingen øvelser med, som jeg ikke skal vise, så håber jeg kan holde mig under de 4 min. Der er lagt steder ind i programmet, hvor jeg kan enten fjerne eller tillægge et bogstav, så det kommer til at passe  Har heldigvis min lillebror som er noget DJ-halløj, og han har lige investeret i det helt store gear. Han vil heldigvis gerne hjælpe mig med at sætte musikken sammen, også så det lyder godt - dejligt! Jeg skal ind og prøveride programmet i morgen aften, så må jeg se om jeg skal skære ydeligere ned.
Hej heste-nettet brugere Jeg har en nykastreret unghest på 3 år, 170 stg. Han er blevet reddet 15 gange, hvorefter vi er holdt en pause på 3 mdr. Nu vil jeg gerne igang med ham igen, men der er problemer.   (Som der så tit er med ungheste). Han vil ikke stå alene for at blive striglet, - et sted hvor det er lidt svært at have nogen med. Han stegler og sparker meget ud. Er der nogen der har gode metoder til at lære ham at stå alene?! Indtil videre har jeg haft en anden hest med, en enkelt gang, hvor han stod helt roligt. Der udover har jeg haft problemer med at sidde op. Han løber og begynder at bukke når jeg skal til at sidde op. Han har haft fine oplevelser med tilridning og opsidning, men pludselig har han smidt mig af på den måde. Er der nogen med gode råd til hvordan jeg kan gøre ham fortrolig med det? Mine problemer består også i at jeg er blevet bange for at sidde op på heste. Så hvis nogen kender til angst og har gode råd ville jeg blive rigtig glad..   Der er ikke noget galt når jeg først sidder på ham, og jeg har reddet mange ungheste. Men fra jorden er jeg lidt bange. Har desværre haft mange grimme oplevelser med opsidning. Hvad gør man? På forhånd tak fra Matilde
Idéer til arbejde fra jorden?
Hvis han er rolig med en anden hest i stalden og meget vild, når han er alene, så er det nok her, du skal søge efter problemets årsag. Grunden til, at han ikke vil lade dig sidde op kunne have samme årsag. Det lyder som om du har brug for hjælp til hesten hvis det ikke skal gå helt galt for jer. Hvis du ikke sørger for, at der sker noget radikalt nu, står du pludselig med en uridelig hest. Først og fremmest ville jeg glemme alt om at ride, indtil jeg kunne håndtere hesten på striglepladsen og på træningspladsen. Jeg ville starte med at tage en anden hest med ind i stalden og få nogle gode oplevelser sammen med hesten. Kør akkurat samme rutiner hver gang, du tager hesten ind, og sørg for, at intet vildt sker. Når hesten er tryg ved striglepladsen med en anden hest, så find en hjælper, tag din hest ind, og lad hjælperen komme med den anden hest 2 sekunder efter. Så trækker hestene ud igen SAMMEN og ind igen - igen følger selskabshesten efter når der er gået 2 sekunder. Din hest må meget gerne nå at få en godbid, mens den er alene, hvis den vil spise noget. Når din hest har prøvet det et antal gange, vil den falde til ro, og du kan trække den et øjeblik længere før selskabshesten kommer, og derfra kan du gradvist lære hesten, at det ikke er farligt at være alene i stalden. På banen ville jeg følge akkurat samme fremgangsmåde mht. selskabshest. Når jeg kom ud på banen ville jeg træne lydighedstræning. Hesten skal kunne gå frem, stoppe, dreje og stå stille. Det lærer du hesten primært vha. negativ forstærkning - du hiver i træktovet, først blidt og giver HELT efter så snart hesten følger med. Derefter stopper du den for hvert 2. skridt. Du skal også kunne flytte hestens skulder væk fra dig og med dig, og bagparten skal du kunne skubbe væk. Når du let kan håndtere hesten alene på banen, kan du begynde at ride. Få en hjælper til at holde hesten, imens du kravler op og ned mange gange. Du skal ned igen INDEN hesten bukker. Næste skridt er, at hesten skal lydighedstrænes fra ryggen ligesom fra jorden, og så kan du begynde egentlig ridning. Jeg tænker også, at hesten er lidt ung, så du skal tænke på dens fysik, jeg ville ikke ride nogen hest regelmæssigt før den er fyldt 4 år. Jeg gentager, at du må gøre noget drastisk NU hvis du ikke skal ende med en hest, der måske slet ikke kan rides eller bliver meget vanskelig at ride.
     Enig Tina:)
Tusind mange tak for hjælpen, det er helt sikkert råd jeg kan bruge. Dejligt med god vejledning!!   Indtil videre har jeg fået noget hjælp så jeg kan have en hest med i stalden, og så er planen at han skal stå der lidt alene når han er blevet longeret. Håber det vil hjælpe at han har fået brugt noget energi. Det bliver nok kun ganske kort tid til at starte med, som Tina foreslår. Dvs om et par dage når han har fået nogle gode oplevelser i stalden uden påstyr. Jeg vender tilbage. Men ellers er det stadig rart med nogle svar fra folk med erfaring med lignende problemer. Vh Matilde og Con Air
Det er faktisk en ret god idé, at introducere ham til at stå alene et kort øjeblik efter fysisk træning. Når hesten trænes fysisk, så producerer den bl.a. signalstoffet endorfin, som er naturens egen smertestiller. Det gør, at hesten føler sig roligere og bedre tilpas efter fysisk arbejde (forudsat at træningen er foregået i ro) og dermed er den lidt mere tolerant overfor det, der skræmmer den eller er lidt ubehageligt for den. Jeg har selv, i mit arbejde med problemheste, forsøgt mig lidt frem med at arbejde med de ubehagelige ting (som jo desværre også er en del af hestes liv) efter fysisk træning frem for inden træning, og det er mit indtryk, at netop endorfin-produktionen under træningen gør en forskel. Man kunne også godt tro, at fysisk træthed var årsagen til den større ro, men jeg har netop gjort meget ud af, at hestene ikke var overtrænede, men havde arbejdet fysisk på et niveau, de var vant til, for at udelukke træthed som årsag til den større tolerance. Jeg uddyber gerne, hvis du har brug for det, og det vil være rart med opdateringer hen ad vejen. God arbejdslyst
Jeg har en unghest som absolut ikke kunne stå stille ved opsidning - lige så hurtigt... jeg var i sadlen lige så hurtigt var han afsted og gerne i fuld galop. Efter megen træning fra jorden bl.a. med at lære ham at stå stille ved en træstamme som jeg har i det ene hjørne på min ridebane - er det lykkedes mig at få ham til at stå helt stille og vente til jeg er oppe i sadlen og endda vente til JEG giver signal til at gå frem. Men det tog LAAAAAAAAAANG tid og krævede MEGET træning og MEGEN tålmodighed. Man skal absolut bare ikke lade sig "hidse" op over at hesten ikke lige vil gøre det man vil have den til med det samme men fortsætte til man bare ser et lille fremskridt hver gang. Så den ser det som noget positivt at stå stille og høre efter dine signaler. Håber det giver bare lidt mening det jeg prøver at forklare...??? Held og lykke - fra Lisbet
Hej alle Jeg har netop fået en parthest og var ude og prøve den idag. Den er redet af en junior det sidste stykke tid og det har givet den lidt unoder. Den har tidligere gået høje klasser med fine resultater. Den har det med at tage biddet og blive lang når man sætter tempoet ned f.eks. fra trav til skridt. Dette gør den så osse når man tølter og den hellere vil trave - trav er klart hans favoritgangart. Hvad kan man gøre, for at få ham lidt lettere på tøjlen og få ham vendt af med at tage biddet?
Når man lærer en hest at stoppe for biddet, så lærer man den (forhåbentlig) at når den mærker biddets tryk, så skal den stoppe benene. Når en hest går sig lang i overgangene, så har den lært sig en anden måde at frigøre sig fra biddets tryk. fx. fordi en rytter har givet efter, når hesten har trukket den anden vej. Hesten skal nu genlære, at når den mærker pres i munden, så betyder det: Stop benene. Det kan indlæres fra jorden eller fra ryggen. Hvis rytteren er uerfaren eller hesten er farlig, vil jeg starte fra jorden, ellers fra ryggen. Start med at lære hesten at bakke for tøjlen. Læg pres i munden, og giv efter så snart den flytter vægten og senere et ben bagud. Presset skal være så let som muligt, men nok til en reaktion. Er der ingen reaktion på det første, lette pres, så lav små, bestemte ryk, ens med begge hænder, til der er en reaktion. Fortsæt træningen indtil hesten går baglæns så længe du bibeholder trykket i munden. Dernæst vil jeg ride (eller gå) rundt i skridt, og stoppe hesten for hvert andet skridt. SÅ SNART hesten står stille, så fører du lynhurtigt hænderne frem, så alt tryk i munden ophører. Du forøger tøjletrækket så meget som nødvendigt, som beskrevet ovenfor, hvis hesten ikke reagerer, indtil du får en reaktion. Så let træk som muligt, men nok til alt få reaktion. I starten er du tilfreds med, at hesten bare stopper men når den har forstået lidt af "legen", så går du over til at bede den træde et skridt tilbage efter hvert stop, indtil du får gode, lette stop. Når du får gode stop, så skal hesten ikke træde tilbage. Du skal også gradvist få lært hesten at blive stående indtil du beder den gå frem igen. Når du har gentaget dette en del gange forventer hesten, at du igen stopper den om 2 sekunder, og så begynder den at stoppe for et lettere og lettere træk. Når det er opnået, så går du over til at skridte fx. 6 skridt før du stopper, og når hesten stopper rigtig godt i skridt, så sæt den i trav, og tag den ned i skridt efter nogle få skridt, og gentag ligeledes, til den kan stoppes først ned i skridt og derefter direkte ned i parade for ganske let tøjlehjælp. Samme procedure i galop. Nogle heste hidser sig lidt for meget op over de mange stop og så må man lægge lidt flere skridt imellem, og hurtigt lade den gå frem igen, eller starte fra jorden. Når hesten lærer, at kun det at stoppe benene befrier den for biddets tryk, vil den vælge den løsning i stedet for at trække den modsatte vej, når der kommer tryk i biddet.
   Tina. Super god forklaring.
Mange tak for den forklaring, Tina! Har nu afprøvet metoden over noget tid, og der er en klar forbedring. 
Godt at læse og tak for tilbagemelding!
Jeg longerer ham efter nogle principper, i en kapsun, der giver ham de rigtige muskler og får ham til at bruge ryggen på den rigtige måde og smidiggør. Jeg går lidt ture med ham. Han stejler stadig nogengange på staldgangen, hvis hopperne går fra ham. Men hvis jeg stiller ham ind alene efter arbejde, står han "næsten" stille - stejleadfærden ses i hvert fald ikke  Jeg har lært ham at stå, gå og bakke ved tag i tøjlen og vha stemmen. Jeg har tænkt på at bruge nogle af Ute Lehmanns øvelser for at få ham til at blive mere opmærksom på mig og som jeg kan bruge når jeg engang skal op på ham igen. Indtil videre har han bare været for ukoncentreret og energisk til at det nytter noget. Er der nogen der har nogen ideér til hvad jeg skal gøre nu? Jeg mangler lidt noget der kan hjælpe mig når jeg skal sidde op på ham.
inspiration ved fx Tristan Tucker, som afholder en clinik næste week end på Højagergård. Det er meget nemmere at se det demonstreret og forevist , idet det er hesten respons og evne til at tage imod indlæring, der er afgørende for den uddannelse du er gået igang med. Så glem alt om at sidde på hesten og træne den fra sadlen- den skal mestre alt det grundlæggende før ridetræning, og det du beskriver lyder i mine øre som en hest, der kun har "fattet halvdelen" af ABC en. se unde hestenettes forside- for ca en uge siden var det annonceret.
Den ene af min ungheste er også lidt "touchy" ved opsidningen. Hvis man ikke er lidt forsigtig, så kan den også finde på at bukke. Men det er faktisk kun hvis man hænger lidt for længe i stigbøjlen, så sadlen kan glide lidt, eller hvis man får stukket tåen ind i siden på den under opsidningen og man samtdig ikke har en ordentlig kontakt til munden af den. Så måske det kan være noget af det samme din gør? Min har dog intet problem ved at være alene og den er meget sød når man er på den - har aldrig oplevet bukspring, stejleri eller andet "sjov". Måske du kunne få en anden til at stige op på den nogle gange, så du ikke bliver yderligere utryg ved den, ellers kan det risikere at blive en ond spiral.
Det lyder som at din hest og dig rykker jer positivt. Udover de øvelser du er blevet forslået tidligere, ville jeg træne "uro" omkring hesten. Dvs. Jeg ville starte med at fx. klappe hesten på hals og forsætte ned over kroppen.. Jeg ville bevæge mig langsomt ned ad kroppen alt efter hestens reaktion. På denne måde kan du vænne ham til at der sker noget over hele kroppen og især i sadellejet. Det ville jeg forsætte med både uden og med sadel. Nu ved jeg ikke hvordan du stiger op på hesten, fra skammel eller fra jorden. Men hvis du stiger op via. skammel,ville jeg træne med at få hesten hen og stå stille ved siden af den. Når dette fungerer, ville jeg begynde at stå på skamlen i mens hesten står stille ved siden af. Derefter ville jeg begynde at ligge mig op på hesten, start med kort tid og så længere og længere tid. Derefter ville jeg sætte mig helt op og som tidligere skrevet af Tina af igen inden han bukker. på samme måde som med at ligge på hesten, ville jeg øge tiden på hesten og til sidst begynde med ridningen. Håber du kan bruge det 
Det er tydeligvis hestens stop og frem signal der ikke er godtnok. Hesten vil ikke stå stille under opsidning Hesten vil ikke stå stille på staldgangen Hvis hesten ikke vil stå stille, er det klart at stopsignalet ikke er indlært ordenligt. Ligeledes hvis den ikke vil stå bundet på staldgangen. + at hesten står bundet er en kombination af både frem og stop signalet. Hvor konsekvens har du været hvis han går frem uden at "få lov" ? Har du tjekket hans ryg også? det kunne være noget med ryggen/sadlen
Hej Her på HN Ville lige høre om der er nogen af jer, der rider distance der har nogle gode tips til træning jeg vil gerne have trænet mig og min hest op til at starte et par dist. stævner i næste sæson. Jeg rider 2-3 gange om ugen, dressur og ture i terræn, og vil gerne træne mere på ture og km. Så ja jeg vil høre om der er nogen af jer drevne distance ryttere der har nogle gode trænings fif. Glæder mig til at høre fra jer Hilsen Lisbeth og Leslie
Har startet lidt distance. Men pt. har jeg desværre ikke en hest der egner sig til det. Men hvis jeg havde ville jeg træne således: 1-2 x tur med intervaltræning. Tid alt efter hvor god form hesten var i. Altå f.eks. 1½ times tur med intervaller af skridt, trav og galop. 1-2 x dressur. Med fokus på frem og ned så de rette muskler kan blive bygget op. 1-2 x LANGE skridtture i bakket tærran. Frem og ned med hovede/hals og et godt energisk tempo.
Hej Lisbeth God ide, sikker på du vil nyde naturen... lækkert at se Danmarks flotte natur på hesteryg  Inde på Distancerytterforeningens hjemmeside: distanceridning.dk kan du læse om distanceridning, træningstips, hvordan du træner din hest op og meget mere... tror den vil være god for dig og kigge forbi, god læselyst  Ønsker dig pøj pøj med distancen i 2011
Sarah og Christina fra Team Gagnvari, har et rigtig fint og udførligt træningsprogram liggende på deres hjemmeside. Selvom de rider islændere, så træner de som vi andre træner araberne, så jeg ville helt sikkert finde inspiration dér også.  God fornøjelse med træningen. Vi ses derude... 
Min hingst er 1,5 år gammel og er faktisk nem med det meste. undtagen at få spulet ben-det ved jeg ikke hvordan jeg skal vænne ham til? Han bliver bange for vandet og helt panikken og er ellers generelt rolig. Trailervant og trafikvant. Jeg går stadig tur med ham i grime og træktov. Hvornår skal jeg begynde at lægge trense på ham og hvilket bid skal jeg bruge? Jeg tænker selv at et gummibid må være det blideste? Og hvornår begynder man med løsspring? Han skal jo springe næste år når han skal til kåring. Og hvad med longe? Skal jeg ikke vente med det til han er minimum 2 år Skal jeg bare sætte små spring op til at starte med og håbe at han kan regne ud at han skal hoppe over eller er det bedre at jeg løber ved siden af ham og hopper med i starten? Min ridehest er 18 år gammel, så jeg kan slet ikke huske hvordan jeg lærte hende alle tingene   man bliver jo så forvent  1 : hvordan lærer jeg ham bedste tilvænningen af vand? 2: hvornår skal jeg begynde med trense og hvilket bid vil være bedst at starte på? 3 : hvornår begynde løsspring og hvilken fremgangsmåde? 4 : hvornår begynde på longearbejde? Håber på nogle gode svar, da jeg føler mig som begynder igen 
1 : hvordan lærer jeg ham bedste tilvænningen af vand? 2: hvornår skal jeg begynde med trense og hvilket bid vil være bedst at starte på? 3 : hvornår begynde løsspring og hvilken fremgangsmåde? 4 : hvornår begynde på longearbejde?
Det kan jeg helt sikkert bruge til noget 
´Det var godt 
Hvad betyder det når en hest skyder skulder? Har hørt det før men ved ikke hvad det betyder 
Hvis du rider på en volte og du kan mærke at hesten bare gør volten større, så skyder den den udvendig skulder ud.. Giver det mening??
Hvis du fx. vil dreje hesten til højre, og den kun drejer halsen og fortsætter ligeud, så skyder den også skulderen ud (til venstre).
Godt spørgsmål egneborg. I min verden er det at hesten skyder skulderen et udtryk for at den for eksempel mister balancen pga for højt tempo, for buet spor, fordi hesten er skæv i sin krop, eller bliver skæv i sin krop f.eks hvis den bliver bange for noget. Så følger hestens krop ikke længere det spor man gerne vil have den går på og man har fornemmelsen af den bliver skæv under en og det føles somom den skyder den ene skulder ud eller ind fordi der kommer for meget vægt i den ene skulder frem for den anden. Men det er en funktion af noget andet der sker i hesten og altså ikke fordi den lige får lyst til at stikke det ene skulderplad ud til siden. Forklarer jeg det godt nok? Ellers er du velkommen til at spørge igen.
Tiden er ved at komme til at hesten skal indspringes. Han er løssprunget, har sprunget en enkelt gang med rytter, for et år siden (før han fik en skade, der stoppede tilridningen) og pt rider vi lidt over bomme. Jeg skal ikke selv springe ham, da jeg både er kylling, og har en ryg, der ikke engang kan tåle at skridte pt  Min part vil rigtig gerne springe ham, men hun er ej heller særlig erfaren. -Dvs det giver hun udtryk for. Jeg har aldrig set hende springe. Vi har på stedet en ganske udemærket spring underviser, altså det jeg har set, og som folk giver udtryk for. Denne vil min part gerne springe hos. Vi snakkede om hun kunne starte med ene undervisning, også starte på et hold efterfølgende. Jeg tænker på enten at høre underviseren om han evt vil springe den en gang eller 2 inden min part starter op? Eller om man skal spørge en rutineret rytter i stalden til opstarten? Jeg har aldrig selv indsprunget en hest, eller været på sidelinien, så er lidt i tvivl om hvordan det skal gribes an.
Ellers så snak med Theresia om hun vil springe den nogle gange, (hos Michael) hun er en eminent springrytter  kh Katja
det vidste jeg ikke. Jeg sender straks en sms 
Det er super godt at få lidt fakta på bordet omkring hvad heste kan bære! Jeg er helt enig med Nielsen (LS Horses). Der er alt alt for mange der mener at racer som islænder, fjordhest og shetlænder er lavet af stål og kan bære uanede mængder. Dog er det en skam at Google Translate endnu en gang kommer til kort når der bruges fagudtryk..
ikke på vildspor i 1920´erne, for forskningen har nu vist det samme og gælder også islændere. Islændere er robuste og stærke, men har sine begrænsninger som alle andre heste. En islænder vejer ca. fra 300-450 kg og kan derfor max. klare 90 kg, efter 20 % reglen. Synes virkelig også folk burde passe bedre på hestene, og nu hvor så mange går op i videnskab og forskning, synes jeg lige at dette skulle med.
Problemet med sådan en vægtgrænse syntes jeg er,at man jo ikke altid ved hvad hestens ideal vægt er(og det er jo den man skal gå ud fra)Jeg syntes ihvertfald det er lidt svært at regne ud via diværse formler og lign hvad min hest vejer. Jeg er selv en overvægtig rytter og er så bange for at skade mit ridedyr da jeg jo ikke ved om han vejer 450 eller 500 kg. Samtidlig syntes jeg også man skal passe på med at dømme om en person er for tung til en hest alene ud fra hvad man syntes personen ser ud til at veje,for det er altså svært at vurdere hvad en overvægtig reelt vejer. Jeg får rigtig tit at vide jeg ikke er for tung,da jeg åbenbart ikke ser ud til at veje det jeg gør,men jeg ved det heldigvis selv.Omvendt er der sikkert andre der ikke vejer så meget som man umiddelbart skulle mene. Men jo dejligt at man her kan se fakta og så i større træk gå ud fra det,og hvis man så samtidlig lytter til hesten,så burde der jo for os overvægtige være muligt at undgå at skade vores ridedyr. Dorte.
Det er jo netop det jeg mener,at man jo ikke lige smider hesten op på en badevægt,men for det meste er nød til at bruge diverse formler/målebånd for at regne ud hvad krikken vejer. Hvis man nu som jeg har en fjord/pinto blanding på 153 i stg i normal huld,hvad vejer han så. Efter formlen 6,25 x gjordmål - 625 vejer han ca 530 kg,og det syntes jeg lyder af meget,men hvis det passer må han jo gå med 106 kg incl incl sadel og så kan jeg roligt ride ham ,men hvad hvis han kun vejer 480 kg,så må han jo max gå med 96 kg incl sadel,og så kniber det hvis jeg skal holde mig under grænsen på de 20 %. Dorte.
hold da op! Det havde jeg alligevel ikke troet! Så kan jeg ride heste på helt ned til 325 kg! Tror ikke jeg ville kunne finde en eneste hest i den vægtklasse som jeg ikke vil være meget for stor til! Men interessant alligevel!
Jeg har fået vejet min hest på en vægt på vores lokale losseplads der til daglig vejer lastbiler. Fik først vægten på bil/ hestetrailer uden hest og bagefter med hest. vægten kunne godt svinge 20 kg plus/minus. Men det gav mig en ide om, hvor meget hesten ca. vejede. ( overvægtig )  Mon ikke også man kan snakke med sin lokale forerstof Dlg) evt om man måtte låne deres vægt.
Jeg har fået vejet min hest på en vægt på vores lokale losseplads der til daglig vejer lastbiler. Fik først vægten på bil/ hestetrailer uden hest og bagefter med hest. vægten kunne godt svinge 20 kg plus/minus. Men det gav mig en ide om, hvor meget hesten ca. vejede. ( overvægtig )  Mon ikke også man kan snakke med sin lokale forerstof Dlg) evt om man måtte låne deres vægt.
det er så individuelt. Min oldenborger synker simpelthen sammen i ryggen, hvis hun har en tung rytter på.. Jeg synes, mine 58 kg er rigeligt for hende, selvom det siges, de er mere bære-dygtige, når de har en rimelig kort ryg.
super med en ny artikel, der viser bringer dette spørgsmål på banen igen! Det er helt klart individuelt fra hest til hest, men ALLE burde overholde denne 20% regel og selvfølgelig være opmærksom på om ens hest måske faktisk kun kan holde til 15%. Og er man i tvivl om hvad hesten vejer så hellere sætte vægten for lavt end for højt. Det er i hvertfald min filosofi;)
Jeg har engang læst om en undersøgelse lavet på store bryggersheste. Her gik man ind og kigge på, om de kan bære mere når de selv er store. Og nej, det kan de ikke, for de har i forevejen meget at slæbe på i deres egen kropsvægt. Så forholdsmæssig kan en alm. bygget hest bære mere end en bryggershest. Gad vide hvad en lille hest så kan bære? Hvis man har to heste med samme stangmål, kan den ene så bære mere fordi knoglebygningen er kraftigere end den anden eller er det musklerne som "bære"? Sjovt nok, så vil jeg også blive mere forpustet og øm hvis jeg laver mere fysisk arbejde end jeg er vant til. Hvis jeg løber 5 km hver dag, og en dag løber 10 km, ja så vil jeg nok også øm og mere stram. Men hvis jeg er vant til at løbe 10 km hver dag, så vil der ikke være nogen forskel. Med andre ord: alt kræver træning til det aktuelle niveau. Umiddelbart kan jeg ikke bruge ovenstående undersøgelse til noget som helst (jeg har dog ikke læst den ud over det som trådstarteren skriver), da jeg mener det er ren logik det de kommer frem med. Jeg vil hellere se en undersøgelse som påviser de skader som heste får af overvægt og derfra sætte en grænse eller anvisning. Det vil være mere reelt. PS Jeg siger ikke at man bevidst skal skade heste for at lave sådan en undersøgelse. Men derfor kan grænsen jo godt være 20%. Jeg ved det ikke. Men det må bero på mere end "bare" hestens vægt.
Men jeg syntes der er flere faldgrupper, måske er en shetter ikke en okse, men af dens lille krop menere jeg at mange af dem er stærkere end man tror også ud fra den her analyse... En spinkel araber tror jeg også er stærkere end man lige tror. Kender i ikke små og spinkle mennesker, som er vildt stærke og store kraftige mennesker måske lidt buttede som ikke er så stærke? jeg gør, når jeg får foder hjem og der lige er en fyr her som ønsker at hjælpe, så er det ham der har det hårdt, jeg tager de let de 700 kg i sække og bære ind, han lider, men vil ikke tabe ansigt, jeg er vel 70 kg 160 cm, men er stærk af min str. og mener også at der er heste der kan være det... Min araber må jo faktisk ikke rende rundt med mig på ryggen, hvis jeg skal overholde den regl og jeg tror bestemt ikke han lider overlast, men der er jo heller ikke så små heste i den undersøgelse, så jeg mener ikke den er lavet på et raelt grundlag og jeg vil nu ride videre på mine ponyer, jeg passer i højden til en 2ér og rider gerne en tur på sådan en, men det er ikke hver dag det sker og jeg som person tager jo heller ikke skade af hårdt arbejde af og til, men hvis det var hver dag, ville jeg i længden tage skade... Jeg menere ikke man kan sige at der kommer en regl ud af det her, men en retnings føler, hvilket aldrig må blive en regl. Det er da sjovt at de har lavet det forsøg, men de skulle ha haft mange flere heste og ponyer, race har vel også noget at sige, der er heller ingen info om hvordan arbejdet er, skal de blot gå 100 m med den pågældene belastning eller går de 10 km, tempo har vel også en faktor, skridt el fuld galop? udstyr må vel også ha noget at sige, ligger det korrekt? er det noget der fordeler trykket godt eller en sadel med lidt plads? Sjovt, men ikke brugbart for mig, der skal nogle flere oplysninger til, har kun læst trådstarterens indlæg... Håber alle har den fornuft at de ser på hest og rytter sammen, ser krittisk på om de er i harmoni, er rytteren for stor, så er det måske ikke lige hesten, omvendt syntes jeg heller ikke at rytteren må være for lille, vær lidt selv kritisk, det ville hjælpe... Syntes dog at særligt islændere er overvuderet i styrke og ser tit en alt for stor mand på en islænder og krummer tær...
Jeg synes godt nok ikke, at videnskabeligheden er til at tage alvorligt. Et studium af 8 heste??? Det er ikke en artikel jeg gider at kigge det mindste på, når datagrundlaget er så småt. Har man taget hestenes alder, normale træningsniveau, størrelse, bygning, huld mv. i betragtning? Hvis ikke, så kan jeg ikke bruge det til noget. 20% reglen er en god tommelfinger-regel, men man skal holde sig til at kalde det en tommelfingerregel, så længe der ikke kommer bedre forskning på bordet. Det må formodes at en dressurhest som går dressur på højeste niveau, og derfor (forhåbentligt) har en veltrænet ryg, kan bære væsentligt mere end en utrænet hest i samme vægtklasse, uden at den har gene af det. Hvis ikke der er taget højde for den slags i undersøgelsen, er den i mine øjne ikke noget værd.
Sjovt nok så er det bare alle disse faldgrupper folk bruger som undskyldninger for at lige præcis deres hest kan bære mere end gennemsnittet...Så selvfølgelig er det helt ok at de smider 120 kg op på en nordbagge, fordi det er en stærk hest... hmm.. Selv om det ikke er en vild videnskabelig artikel (for det kan vi blive helt enige om at det ikke er!) så burde folk lytte til budskabet og lade være med at overvurdere deres heste! Men ja selvfølge er der forskel fra hest til hest ift. bygning, form og hvad den skal bruges til.
Det er da meget fint med sådan en avisartikel fra Horse Science News, men denne avisartikel giver kun et kort og upræcist resumé af den videnskabelige undersøgelse. Jeg synes at denne diskussion er endt op med en del argumenter som bygger på ligegyldige subjektive meninger, frem for synspunkter som bygger på ganske veldokumenterede argumenter. Derfor har jeg lige læst artiklen og her kommer lidt facts fra den videnskabelige artikel. Undersøgelsesmaterialet bygger på 8 heste af den  . Der kan derved ikke foretages videnskabelige konklusioner på denne lille population og der er altså ikke tale om små tykke ponyracer. Resultaterne kan altså ikke bruges til noget! Til gengæld kan undersøgelsens resultater måske give anledning til og interesse for at udføre en ny undersøgelse på f.eks. 5 % af den samlede population, som i DK ville svare til ca. 3500 heste. En sådan undersøgelse vil give et mere brugbart resultat. Det er ikke beskrevet hvilke hesteracer der er anvendt i undersøgelsen. Men hestene havde en masse på 391-625 kg og et stangmål på 145-160 cm. Ifølge Avlsforeningen for Shetlandsponyer i Danmark må en shetlandspony på 4 år ikke være højere end 107 cm, en fjordhest er vel typisk 135-145 cm og idealhøjden på en islandsk hest er 132-140 cm.(Avlsforeningen for Shetlandsponyer i Danmark, 2010; Dansk Islandshesteforening, 2010) Det kan derfor konkluderes at undersøgelsen er foretaget på et begrænset antal hesteracer og at undersøgelsen sandsynligvis ikke har inkluderet nogle af de ponyracer, som anses for at være meget stærke og som I omtaler. Hestene som blev anvendt i undersøgelsen var rideskoleheste, som havde gået på græs ikke var blevet trænet i 4 måneder. Hestene gik 4,8 km trav efterfulgt af 1,6 km galop. Dette svarer, i undersøgelsen, til ca. 27 min trav og 5 min galop. (Er en sådan træning hård for hesten efter 4 måneders pause? Puls og respirationsfrekvens var i flere tilfælde over 72, hvilket f.eks. udløser strafpoints i disciplinen ALRID) I undersøgelsen blev der målt: udført arbejde, puls, vejrtrækning, kropstemperatur, mælkesyrekoncentration, kreatinkinase aktivitet og muskelømhed/-stivhed. Det udførte arbejde (målt i Watt) var signifikant større ved 25 og 30 % belastning end ved 15 og 20 % arbejde. Dette kan jo heller ikke være anderledes eftersom det er en fysisk naturlov at der skal anvendes mere kraft til at flytte et tungere legeme. Puls og respirationsfrekvens ændredes signifikant ved øget belastning, når belastningen var større end eller lig 25 % af hestenes egen masse. Dertil blev der målt mælkesyrekoncentration i blodet. Der var først en signifikant forskel ved belastning med 30 % af hestens masse. Så vidt jeg kan se, har de i undersøgelsen desuden glemt at tage højde for at når arbejdet stiger lineært, så stiger mælkesyrekoncentrationen eksponentielt og derfor kan de ikke beregne p-værdien direkte, men de skal tage højde for dette i beregningen. Dvs. at der slet ikke vil forekomme nogen signifikant forskel. Med hensyn til kreatinkinase aktiviteten, så var der også her først en signifikant forskel ved 30 % belastning. Med hensyn til musklernes ømhed og stivhed, så var der en signifikant forskel når hesten bar mere end eller lig 25 % af dens egen masse sammenlignet med 20 % og derunder. Generelt viste undersøgelsen at hestene blev udsat for en signifikant større fysisk belastning, når de blev udsat for en belastning svarende til mere end eller lig 25 % af hestens egen masse i forhold til en mindre belastning. Mælkesyreindholdet i blodet ikke var signifikant større ved 25 % belastning i forhold til 15 og 20 %, hvilket indikerer at kroppen stadigt kan forsyne dens muskler med tilstrækkeligt ilt, ved blot at øge puls og respirationsfrekvens. Der er altså stadigt ikke tale om for hårdt arbejde. Undersøgelsen undersøger dog ikke om nogle hesteracer tåler mere belastning end andre og undersøgelsesmaterialet er alt for lille til at gøre de 20 % til en regel!   Til slut kan jeg konkludere, at jeg stadigt kan smide 100 kg på min islænder, uden at det ud fra et videnskabeligt synspunkt er synd for den.   (Ikke at jeg gør det, men at det er synd er der heller ingen argumenter for!)
jeg har et stort problem med mine overgange specielt når det drejer sig om overgangen fra galop til trav. Min hest tager hovedet lige op i vejret og løber meget hurtigt i trav inden hun igen finder balancen og kan få hovedet ned på plads og komme ned i normalt trav. Jeg er godt klar over at det er fordi hun mangler balance, men hvad kan jeg gøre for at processen går lidt hurtigere og selvfølgelig hjælpe hesten bedst muligt. Jeg synes at vi har øvet overgangene længe, men jeg synes ikke at det bliver bedre. Har i nogen forslag til hvad man kan gøre?
Prøv at sætte i galop og lave overgangen til trav efter 3 galopspring. Ellers må du lære hesten at stoppe super godt fra trav, det vil sikkert også smitte af på, hvordan den stopper fra galop. Da galop er en asymmetrisk gangart hvor hesten normalt er stillet lidt til indvendige side kan det være, at du kommer til at forbøje den i overgangen. Husk derfor at have mest pres på udvendige tøjle, så hesten går lige frem i trav. Hvordan er galoppen i sig selv? Løber hesten eller galoperer den roligt?
Jeg synes egentlig at hun er nogenlunde i galoppen. Jeg prøver at sænke farten langsomt på en volte og laver volten mindre og mindre samtidig med at jeg sænker farten, og til sidst kommer vi ned i trav. Men alligevel mister hun balancen. Idag tog jeg glidetøjler på hende og det hjalp, men det er jo bare ikke optimalt. vi skulle gerne få styr på det uden hjælpemidler.
Hmm... Jeg synes godt nok det er meget svært at svare på når man ikke har set jer ride. Ang. selve problemet, vil mit bud da også være balanceproblemer, men det er jo svært at sige - mange ting kan spille ind; smerter, forvirring, vaner osv. Hvad gør du når hun kommer ned i trav..? Jeg tænker at hendes opførsel måske kan være eller bare stamme fra en modreaktion på noget du gør...? Ville det være en idé at lade hesten være efter overgangen (altså ikke påvirke med tøjlerne), og så se om den faldt ned af sig selv (og ellers bremse den stille og roligt ned når den har fundet balancen), og stille og roligt fandt ud af at den ikke behøver løbe... Ellers ville jeg gøre det at jeg vænnede hesten til at skulle i skridt efter galop-trav overgange.. Dvs. tage hesten i trav, og derefter direkte i skridt. Jeg mener ikke at du skal lave en overgang direkte fra galop til skridt, men en overgang til trav, give efter på tøjlen og så overgang til skridt. En stille og rolig overgang, det kan godt være hesten lige skal bruge et øjeblik på at finde balancen. Heller ikke her ville jeg fokusere på holdning - kun på at den bremser. Hvis du gør sådan, kan det være din hest begynder at have en forventning om at den skal sænke farten når den er kommet i trav, i stedet for som nu, hvor den har en forventning om at skulle løbe. Når overgangene fungerer, kan du måske nøjes med at lave en halv parade. Hvis det er balancen den er gal med, tror jeg det er vigtigt at du i starten lader hesten selv styre hvor den har sit hovede - indtil der er styr på tempoet...
Jeg ville først og fremmest tjekke hesten i galoppen. Jeg synes som oftest at problemet er at hesten ikke er forberedt godt nok til overgangen (lydhør og balanceret af ned i tempo i galoppen) Hvor meget kan du samle den sammen uden den falder i trav? Hvis du galopere rundt på en 20 meters volte, så prøv at samle den alt det sammen du kan UDEN der kommer modstand fra hesten (og UDEN du bruger kræfter!). Spænder den op, rider du bare lidt frem igen i tempo. Gentag dette en 4-5 gange rundt på volten hvor du samler i et par skridt og rider frem igen. De fleste heste kan man i løbet af ret kort tid med disse tempovekslinger få forberedt så godt til overgangen ned i trav at de bare laver den uden bøvl. Men det kræver at du selv kan sidde mussestille og vente på det rigtige øjeblik hvor alt føles rigtigt. Hesten har øvet sig til bevistløshed på dårlige overgange, nu skal I til kun at lave måske 2 overgange hver dag - men de skal til gengæld lykkes. Når hesten så er stærk nok til at lave overgangen på denne måde, kan du begynde at ride lidt mere frem i selve overgangen, så den flyder bedre. Trine (Faxa)
kan du i galop få hesten til at korte ind UDEN at den spænder og uden at du skal have fat i den? Altså tjek ved at køre hånden frem af halsen så tjlen bliver lidt slap. Hesten skal blvie i tempo og facon, gør den ikke det vil den være en smule forholdt af hånden. Dvs. at du skal træne galoppen for at få en bedre overgang. Korter galoppen ind, igen uden spændinger, for en LET hånd og så laver du bare et forsigtig signal for sædet, så skulle den gerne slå over i en blødere trav end du før har oplevet.
Mange tak for jeres tilbagemelinger. Jeg vil forsøge at få nogle bedre overgange ved at arbejde med nogle af de ideer som i har givet mig. Først vil jeg øve temposkift i galoppen, for at se om det kan gøre overgangen til trav bedre. Jeg vil også afprøve hvordan hun virker når jeg løsner mine tøjler for at se om hun bliver i samme holdning eller om hun slår fra. egentlig synes jeg at jeg kan samle hende temmelig meget i galoppen, men det har ikke haft nogen indvirken på overgangen, men jeg takker foreløbig for hjælpen, og vil afprøve nogle af jeres ideer.
Hejsa. Søger lidt information om Kieffer's dressursadler. Har pt. en Wien, men søger en sadel med dybere sæde, samt noget bedre knæstøtte, pga. dårligt knæ. Har tænkt på enten Lech eller Action? Mvh. Vicki.
Kieffer Lusitano Kür er en fantastisk sadel. ( den har fået lidt kritik, ved at nogle føler sig låst fast i det dybe sæde)
Okay. Ved du om der er stor forskel på Lusitano Kür, og Lusitano ?
Jeg har en Kieffer Lech, og den har temmeligt meget knæstøtte - faktisk på grænsen til for meget til mig, men det var nu engang den jeg endte med at købe for nogle år siden.
Jeg har en kieffer master. Den er jeg utrolig glad for, den har et dejligt dybt sæde. Elsker den sadel! Her kan du måske fornemme hvor meget knæstøtte der er i den:   Og måske her hvor dybt sædet er?:  
I Masteren er der vist samme knæstøtte som i Wien, medmindre det er lavet om siden for mange år siden, da jeg sidst prøvede den (alt for dyb i sædet til mig). Men der kan sættes større knæstøtte i begge (hvilket du måske kunne overveje at prøve i første omgang). Og det er, så vidt jeg ved, ikke voldsomt dyrt. Der er vist to slags Lech, hvor den ene minder om Wien, dvs uden den store støtte.
Tusind tak for jeres svar. Har fundet flere Lech og Master til overkommelige priser. Har kigget på Action og Lusitano modellerne, men synes de er lidt for dyre til mit budget  Der er nok ikk andet at gøre end og tage ud og evt. prøve at sidde i nogle, så det er til at fornemme.
Hvor er du fra? Du er velkommen til at komme og prøve min, hvis du vil. Jeg bor mellem Vejle og Fredericia.
Jeg kommer ovre fra Sjælland, så der er et stykke vej  Ellers tusind tak 
en kieffer inzell - jeg har en og den er fantastisk. Jeg har selv dårligt knæ og har ingen gener i den sadel.
jeg har ovennævnte sadel og den giver det du efterlyser. Den har rigtig meget knæstøtte. Den minder lidt om Lusitano Kür, og Lusitano. Samt utrolig blød sæde. Selvom den er 18 tommer så sidder du der bare, ikke noget med at sæddet virker for stort. Jeg har en pige der rider engang min 4 års hoppe og hun er super glad for at ride i den. Du får alt den støtte du har brug for. Samt har den utrolig god plads i kammeret, det er ikke mange Kieffer sadler af de ældre der har det. Ved de nye Kieffer sadeler er der tænkt på det. Jeg skal desværre af med min da jeg ikke har behov for al den støtte.
Endnu engang tak for svar  Lotte: Har set din annonce. Jeg har dog desværre ikke så meget at købe sadel for..
jeg har en lech profi og den er jeg bare så glad for. super dybt sæde og stor knæstøtte.
Jeg har købt mig en ulla salzgeber rusty exelent. Den har et dybt sæde og rimelig meget knæstøtte, en sadel som man ikk føler sig låst fast i. Jeg har ingen problemer med mine knæ i denne sadel (har fået 2 knæoperationer) Det er en super god sadel, men der er ikke andet for en at du må ud og prøve sidde alle de forskellige sadler i en butik for at finde den rigtige for dig. Held og lykke  )
Skal det være Kieffer ? 
Ja, jeg må ud og prøve. Der er ikk andet at gøre. Tak for jeres svar, alle sammen 
min søster har en kiffer action og jeg må sige, den har et virkeligt dybt sæde og kæmpe knæstøtter, den kan kun anbefales og den er helt sikkert pengene værd. en invastering for livet, hun har haft den i 17 år og det var en af de første på markede her hjemme, den er stadig lige flot som ny, men nu passer vi også på vores udstyr.. men hun er super tilfreds.....
jeg har en Kieffer Lech DL (special?) som du kan se her på billedet : knæpuderne er større end man lige regner med, og vil ikke sige det er smart at ride i den med dårlige knæ... jeg skulle i hvert fald vænne mig til den og havde de første 2 måneder blå mærker på knæene! (nu gider jeg til gengæld ikke ride i en sadel der ikke har knæstøtte) det er en super fed sadel og den er rar at sidde i... men jeg vil en anden gang ikke købe en med så store knæstøtter... jeg har nu en wintec dressursadel med contourbloc (kæææmpe knæstøtte) som jeg har vundet, og alle der har prøvet den der hvor min hest står, siger at de føler sig helt låst fast... men det kan jeg jo godt lide, når nu jeg sidder på min hest med kæmpe rygsving hvor det bare er umuligt at sidde bare lidt stille hvis der ingen støtte er... men til dårlige knæ vil jeg ikke sige man skal have voldsomme knæstøtter.. det gør simpelthen for ondt! du skal finde dig en sadel med moderat knæstøtte som i f.eks den helt nye isabell werth sadel som der er en reklame for i det nye equipageblad.. (og man bliver altså VIRKELIG glad for det der equisuede som der er på wintecmodellen selvom man ikke lige tror det! eller.. det blev jeg da)
Gurli: Har også selv været ude i en Action, og er ved at være rimelig tæt på at købe en. Det er ikke fordi mine knæ gør ondt, under ridning, men de knager og klikker bagefter, (når vejret er køligt), men gør ikke ondt som sådan. Så tror jeg ender med action'en, pga. de store knæstøtter, og det virker som om, at i denne sadel sidder man der bare. Men jeg må ud og prøve lidt forskelligt, for at se hvad der er bedst. Har jo efterhånden fået gode råd om mange forskellige 
Jeg har en Kieffer Master og en Kieffer Lusitano Excellent. Kieffer Masteren er super god i sædet men jeg synes den har for lidt knæstøtte, i hvet fald til mig. Men min Lusitano Excellent derimod sidder man bare SÅ kanon i. Den er jeg virkelig glad for.Knæstøtten er stor og sædet er også bare helt kanon. Den kan jeg varmt anbefale. Her er et billede af den:  
Har du prøvet at kigge på en kieffer Athen Olympic? Mvh Rikke
Jeg købte på et tidspunkt en Kieffer Lech DL, da mange havde rost Kieffersadler til skyerne. Det er det dårligste jeg nogensinde har smidt penge efter og den blev solgt da jeg havde redet i den et par gange. Synes simpelhen det er den dårligste sadel jeg nogensinde har redet i. Havde i forvejen en Hubertus Flexline og købte derfor en Hubertus dressursadel istedet. Det har jeg aldrig fortrudt. Der er ligeså mange kombinationer af ryttere og sadler, som der er ryttere og heste, og jeg har lært af min erfaring at det er sidste gang jeg har bedt om råd til køb af sadel, for det er ærligt talt spild af tid. Det den ene kan synes er heeelt fantastisk, kan den anden synes er noget værre bras. Så prøv dem af istedet og vælg den der passer til dit behov...
Kaffebønnensejer: Ja, du har faktisk helt ret. Det er lige før man bliver mere forvirret. Tror jeg efterhånden har fået remset de fleste forskellige modeller op, som jeg kan prøve  Alle har jo deres egen mening om, hvad de synes er bedst. Men ja, jeg må ud og prøve mig frem 
Og jeg elsker den 
halløj, jeg håber i kan være behjælpelige med info om kandarbid og stænger. min mule skal til så småt at rides på kandar indimellem, han bruger 12,5 i hs dynamic og har et lille cob hoved, så jeg tænkte egentlig at han så nok skulle have en 13 i stang og 13,5 i bridon, men min underviser red ham idag på en 13,5 stang og 14,5 bridon begge fra hs som han mente lå fint i munden for han havde plads og blev ikke klemt eller låst. hvad er jeres erfaringer? jeg vil meget gerne have fat i en babystang da han ikke skal gå med de lange stænger (7cm) her til at starte med, men syntes de er umulige at opdrive, hvis i kan hjælpe med dette også ville det være skønt.. jeg ønsker vejledning og hjælp i denne debat, ikke kritik af kandaren eller ridestile folk imellem. jeg har styr på hvad jeg laver og har dygtige folk med på sidelinjen. tak:)
Hejsa, Jeg mener at Royal Steele laver 5 cm stænger. Mener at Land óg Fritid sælger Royal Steele.  ) Håber det er lidt hjælp.....
Herman sprenger laver dem.
Du finder nogen her: 
Jeg har netop læst Gerd Heuschmanns "Det ømme punkt" og er blevet mere nysgerrig omkring hans teorier og vil også gerne læse noget mere om selve remonteridningen  Derfor søger jeg noget inspiration til læsning. Helst på dansk, men tysk og engelsk er også ok  Og så skal det helst være bogform, da jeg bliver frygtelig træt i øjnene af at læse på en skærm  Håber der er nogen der kan hjælpe. Og er tråden postet forkert undskylder jeg på forhånd 
Hej Anne Jeg kan desværre ikke anbefale noget læsning til dig, men kunne derimod godt tænke mig at vide, hvad "Det ømme punkt" handler om (altså - jeg kan gætte mig lidt til det, men alligevel...). Har du lånt bogen på biblioteket eller bestilt den over nettet? Og den var på dansk, formoder jeg ? Undskyld, at jeg kommer med et spørgsmål i stedet for svar ! Hanne
Der er en ny bog af Heuschmann på vej: Min hest har næsen forrest. Jeg kender den ikke og ved ikke, om der står mere i den end i Det ømme punkt. Jeg er enig med dig i, at det Heuschmann har fat i, er rigtig interessant. Vi har også hans video herhjemme, hvor han bl.a. har affotograferet en hest på løbebånd - for forhånd markeret skelettet - og derudfra lavet en video af, hvad der sker i skelettet, når hesten kommer bag lod. Meget interessant! Og så udtaler han sig jo også på   - det er bestemt værd at høre. Lige nu er det i øvrigt gratis! Jeg er ikke selv den store læsehest m.h.t. ridelitteratur og vil helst lære om remonteridning direkte af min dygtige underviser Kirsten Hansen. Den eneste bog, jeg kender og kan anbefale, er Müselers Ridelære. Den er god. Men jeg ved, at der findes nogle rigtig gode bøger - dem vil jeg overlade til andre at anbefale. God fornøjelse!
ridelære er god læsning samt de gamle danske ridelære bøger, jeg har en fra 1970, den er også rigtig god med gode illustrationer i.
JanneJ: Hvad hedder de danske bøger du har? 
Jeg kan anbefale Egon von Neindorffs bog, den findes både på tysk og engelsk. Kan også anbefale Erik Herbermanns bøger, de fleste er vist også på engelsk, ellers tysk. Proffessor Schnitzer har også lige udgivet en ny bog, som en slags modreaktion til FEIs halvhjertede forsøg på at udadtil forbyde rollkur, hvori han opridser de klassiske kernepunkter, hvorfor og hvordan. Hedder "Kernpunkte klassischer Dressurausbildung", og er udkommet på tysk. De to sidstnævnte forfattere er begge mangeårige elever af Neindorff, og har stadig deres gang her på instituttet. Mvh. Liv
Liv, vil jeg også anbefale Erik Herbermann. Jeg har hans 'Dressage Formula' (engelsk, købt på nettet), som jeg har købt på nettet. Den er fuld af guldkorn, og sjov, fordi han har taget 4 'rideskoleheste' og trænet dem op  Müseler er også rigtig god, men man skal være lidt kritisk, især med billederne, som kun i de første udgaver er ok. Og så er Waldemar Seunig tiptop, han har en lille bog på dansk, 'Ridekunstens Glæder', kan måske fås antikvarisk. Sådan fik jeg den   Den har nogle rigtig gode billeder  Og så kan man jo med stort udbytte læse dressurfordringerne - og holde sig til teksten! 
Tja, nu er jeg jo akademisk rytter og kan godt lide Bent Branderups bøger, men jeg kan selvfølgelig ikke nøjes med dem. Jeg ville anbefale Sylvia Loch, jeg har lige lånt nogle bøger på biblio, og er meget begejstret. Prøv at se på hjemmesiden her:
Twisted truths of modern dressage - Phillipe Karl Classical schooling with the horse in mind - Anja Beran / Gerd H. Equine Biomechanics for riders - Karin Blignault
hvordan finder man en trænder til min araber bor selv i århus så skal det være i nære heden er der nogle der kan anbefale en måske som heler ik er for dyr 
.....en "træner"? Hilsen Linda.
Prøv at tage kontakt til DSAH (Dansk Selskab for Arabisk Hesteavl). De må have en liste eller kunne anbefale dig en show-træner. 
Hej Hvordan er det nu med str. på biddene på en kandar? Synes jeg har hørt noget om det ene skal være lidt større end det andet? Nogen der har et billede af hvordan man holder tøjlerne korrekt, altså på kandaren (ikke alm trense   )...?
Jeg vil anbefale dig at have en underviser der kan lære dig korrekt brug af kandar ind over, inden du giver dig i kast med den slags. Du kan gøre en masse skade ved forkert brug. Og selvom du kan få en masse information her, er det altså ikke helt godt nok.
Underlagsbiddet er ofte ½ cm længere end stangen. Jeg har ikke lige noget billede af tøjleføringen, men jeg er ret sikker på at du let kan finde det ved at søge på Google/billeder.
Mht. størrelsen på bid skal underlagsbidet/Bridonbidet være samme størrelse som dit almindelige trensebid. Kandarstangen skal være ½-1 cm kortere. Men det er altid godt at have en kyndig person med ind over...
Det var nu heller ikke fordi jeg ville forsøge mig uden underviser... Jeg var bare nysgerrig.. Kan nemlig først få undervisning når der ikke er så glat hos os..
Det er også godt at læse om teorien og teknikken bag brugen af kandar. Læs fx. Bent Brenderups bog om ridning på kandar. Det er fx. godt at vide at kort fortalt løfter bridon-bidet/underlagsbidet og stangen sænker. Dvs. hvis hesten går for dybt hjælper det ikke at gi flere signaler med stangen.
undskyld jeg lige spørger i din tråd:) Men nogle bruger også bridonen og stangen i samme str? Jeg har en hoppe med en lille mund, hun bruger 12,5 i trensebid, men en stang på 12 cm bliver altså for smal. Skal man så købe stangen i 12,5 og så bridon på 13 eller kan man godt ride med dem samme str? eller hvordan?
Jeg har også en hoppe der bruger 12,5 i trense og da fik jeg at vide at stangen skulle være 13,0 og underlagsbidet 13,5, men da man ikke kan få stangen i 13,0 så ender det med at begge bliver samme str. Jeg har prøvet at give hende en 12,5 stang i munden men den er alt for lille - det er lidt af en jungle synes jeg
Hejsa. Nu har jeg siddet og læst en masse gamle tråde omkring brug af Muskel opbyggende hjælpemidler.. især Myoplast/myo+ som lyder til at være de bedste. Jeg er helt med på at det er hjælpemidler der skal bruges med omtanke og kontrolleret. Mit spørgsmål går på   og   i min hoppes specifikke tilfælde. Min hoppe er hentet hjem fra Portugal og havde en usædvanelig træls transport, som kom til at strække sig over usædvanelig lang tid - det medførte en drastisk nedgang i hendes fedtreserver samt muskulatur. Huld mæssigt er hun nu fin igen ( nærsten til den lidt for gode side - men det er ok, når hun nu skal igang) Men muskulært er hun   med og mangler rigtig meget på især overlinie, så hun skal igennem en stor muskel opbygning, og jeg vil gerne hjælpe hende og hendes endnu svage muskulatur til den letteste start. Hun er stadig næsten helt rå i forhold til regulær "dressur træning" ( fra jord ) dvs. Longe osv. og igen dvs. at hun før rigtig træning kan påbegyndes, først lige skal lære grund principperne - så set i lyset af at Myoplast og ligende ikke må bruges i ubegrænset tid, så skal hun jo nok ikke startes op på det fra Day One.  - når forløbet starter med højest skridt i longe, den første tid.  - jeg har læst flere steder at ligende produkter ( ikke myoplast) max. må gives i 30 dage. men i produkt beskrivelsen på Myoplast, står der MIN. 30 dage. Har læst at det   nogle nyreproblemer - er der nogen som kan brskrive dette, mere indgående ? Håber nogen har erfaring og tid til at besvare mine spørgsmål og på forhånd tak. 
Jeg har brugt Myoplast flere gange, med fint resultat. Jeg har givet en bøtte (tror det er ca. 40 dage) i træk og så ventet lidt med at købe en ny - har ca. givet 3 bøtter over det sidste år. Hvis du kun giver halv dosis, kan du give det over en længere periode. Derudover er det smart til heste, der skal holde en skadespause, hvor man vil bevare musklerne. Hvornår du præcis skal starte, ved jeg faktisk ikke - jeg ville bare starte med det samme, give den en bøtte i træk. Vente et par måneder og give igen, hvis det er nødvendigt. Hvis jeg var dig, ville jeg evt. spørge dyrlægen til råds - det er dem, der bl.a. forhandler det. Jeg fik taget en blodpøve af min hest første gang og snakket om fodersammensætning med dyrlægen og med Hippolyt, som jeg køber foder fra (vi har en virkelig god ven der, som tjekker alt grundigt for mig). Jeg ved ikke helt, hvad det nøjagtigt er de kan få for meget af - jeg ved bare, at man generelt skal passe lidt på ikke at give for meget tilskuds-halløj. Jeg havde på et tidspunkt en vallak, der i bedste mening havde fået lidt for mange forskellige produkter. Det var alle sammen møj dyre dyrlæge-produkter, der var åbenbart bare for meget på én gang. Hesten fik lidt problemer med at tisse, og skulle have en udrensnings-kur (lidt let nyrebetændelse). Derfor har jeg været lidt overforsigtig med blodprøve siden. Du kan jo prøve at ringe dyrlægen op om morgenen, hvor det er gratis at spørge.
er det så altid fordi den har ondt ? Ja jeg spørger bare fordi det er det indtryk jeg nogen gange får ved at læse her på HN.
Det kommer nok an på hvad du mener med "ikke vil", men umiddelbart vil jeg sige nej. Fysisk smerte kan være en forklaring på samme måde som forvirring, stres, mangelfuld træning, dårlige oplevelser, manglende evne eller styrke til at udføre det den bliver bedt om og en række andre ting kan være forklaringen. Men stod jeg med en hest, der "ikke ville" eller pludselig ændrede adfærd uden umiddelbar grund ville jeg starte med at udelukke fysisk smerte.
Alt handler vel ikke om smerter. Hesten kan jo også bare have en anden "dagsorden" end sit menneske. Heste synes det er dejligt at spise græs, være sammen med deres fæller, slappe af, og at undgå farlige ting, små rum og våde fødder. Og vi synes andre ting er vigtige: at spilde energi på en dressurbane, gå ind i en trailer, blive kørt væk fra sine venner, og gå i vandpytter og få spulet ben, fx. Det er vel en stor del af det, de helt "almindelige" træningsproblemer drejer sig om - at vi har forskellige meninger om hvad der er vigtigt her i tilværelsen. Farlige buk, stejl, panikløb og vægring ved arbejde - her er der nok meget ofte smerter inde. Det er jo heller ikke rart for hesten at gøre de ting, så den må have en meget god grund: derfor kiropraktor eller dyrlæge. Faktisk overraskes man gang på gang over hvor flinke heste er til at sætte vores dagsorden foran deres egen - incl at tilsidesætte smerter indtil de bliver uudholdelige. Gertrud
Du har fuldstændig ret!! Jeg har tænkt det samme.. Dejligt at hestemennesker er opmærksomme på dyrene, men det kan også blive en tand for hysterisk. Vil helt ærligt vove den påstand, at NOGLE af "problemhestene" vi skriver om herinde bare skyldes dårlig ridning, og af NOGLE ryttere bruger formuer på dyrlæger, kiropraktorer osv. hvor problemet i virkeligheden skyldes rytteren og den undervisning/hjælp de får. Ved NOGLE af hestene der nævnes herinde, kan jeg simpelthen ikke forstå at der postes så mange penge i alt muligt mærkeligt alternativ behandling før de prøver at skifte rytter.. NOGLE af problemerne kunne sikkert løses med en dygtig og fornuftig rytter, fremfor straks at poste penge i alle mulige behandlinger på en ellers rask hest. Når det så er sagt, er det virkelig vigtigt at lytte til hesten og ens egen mavefornemmelse! Hvis den normalt fungerer og pludselig ændrer sig kan der sagtens være noget galt. Jeg havde fx den dejligste 5 års hest, der altid var ekstremt ridelig. Da den lige pludselig stoppede op og sparkede ud efter mine ben flere gange i træk og ikke ville gå frem var hverken jeg eller underviseren i tvivl om, at der var et problem. Ved en så dejlig ridelig hest, ville det da være vildt synd bare at være hård ved ham - og ganske rigtigt var der også KS og uden tvivl smerter. Der var jeg bare rigtig glad for, at hesten viste tegnene så tydeligt. Det kan godt være temmelig svært til tider at vurdere, om det er uvillighed/dårlig ridning eller fysiske problemer. Jeg fornemmer mig frem og lader meget hurtigt min træner give sin mening, man skal kende sine egne begrænsninger uanset niveau 
ikke vide, om det er fordi, hesten har ondt. Vi kan ikke spørge hesten - og hvis vi træner videre, kan vi faktisk risikere at træne den i stykker  Så det er en ret god idé, at få en eksperts udsagn, hvis hesten udviser ændret adfærd. Men jeg vil i høj grad anbefale, at man ikke bare bestiller en kiropraktor til sin hest - inden der er stillet en diagnose! Først en dyrlæge med erfaring idenfor det mistænkte område, og så kan dyrlægen evt. anbefale kiropraktisk behandling. På den anden måde risikerer man at sminke et problem  Hvis man har fri adgang til nye heste, kan man jo godt lade være md at få tingene undersøgt, men hvis man har en hest, man er glad for og har råd til at få den nærmere kigget efter, så kan det da ikke være en dårlig idé 
Det er i hvert fald som regel, enten fordi hesten ikke kan fysisk, eller rytterens tegn/signaler er ikke-forståelige for hesten, eller fordi den er blevet redet forkert eller fordi den ikke er tryg ved rytteren og derfor ikke har lyst til at forlade flokken, fordi den så skal være alene med en for usikker "leder". Synes altså at langt de fleste heste ønsker at samarbejde og især få ros, i form af stemmen, ro osv. Men selvfølgelig, fx. en rideskolepony der i årevis er blevet trukket i munden, sparket i siden osv, den er muligvis nok blevet "døv" og er stoppet med at prøve at gøre rytteren tilpas, da det ingen bonus har givet.
jo så aldrig redet en hest der ikke "vil" med mindre den havede ondt, de fleste af de heste jeg har redet som har været "dumme" er der fundet ting på så alvorlige at de aldrig er blevet til ridehest igen. 1 enkelt var det måske nok hovdet det var galt med, men det lykkedes til sidst, så kan en hest efter gentagende forsøg ikke rides så, råder jeg ejer til at få den undersøgt
Det er meget forskelligt, om hesten ikke "vil" fordi den har ondt, fordi den ikke forstår, fordi den er stresset af helt andre årsager, fx. for mange timer i indespærring, eller fordi den bare hellere vil noget andet end træning. En af de ting, jeg som adfærdsbehandler har som område, er at være hestedetektiv. Mit job er bl.a. at finde årsagen til det problem, jeg bliver kontaktet om. Først gennemgår jeg nøje alle forhold der vedrører hesten. Dvs. stald, fold, flok, ridning/træning, taler indgående med ejeren osv. osv. osv. På den måde danner jeg mig et billede af hele situationen, og det er mit grundlag for at vurdere problemets årsag. Når jeg har fundet, hvad jeg tror, er problemets årsag, så tester jeg det så vidt muligt af. Fx. kan jeg huske en hest, jeg engang arbejdede med. Den havde så vidt vi troede, separationsangst. Det troede jeg fordi, hesten trivedes udmærket og udelukkende var umulig ifm. ridning og når man tog den ind i stalden alene. Alle problemer var, så vidt jeg lige kunne se, altid i situationer, hvor den blev taget væk fra de andre. Men for at være helt sikker måtte jeg lave en test. Fra starten kunne vi faktisk ikke få hesten mere end 5 m. væk fra leddet ind til folden, så vendte den ganske enkelt om og løb tilbage. ALT var tidligere prøvet for at holde den: Bid, piske, kæder, reb, HMS-øvelser - ALT. Men den løb tilbage. Nå, men jeg tog så lige en spand foder, som hesten kunne lide, og nu fulgte hesten villigt med mig. Jeg satte foderspanden i 60 m. afstand af de andre heste og hesten stod roligt og åd foderet uden at bekymre sig det fjerneste om de andre heste. Altså kunne der ikke være tale om ren separationsangst fordi en hest med separationsangst prioriterer flokkens tryghed højere end foder. Ny hypotese blev opstillet: Hesten, som i perioder var blevet trænet noget hårdhændet, var en viljestærk hest, der vidste hvordan den skulle befri sig for ubehag. Det var mest behageligt at være sammen med flokken, og hesten vidste, hvordan den kom afsted med det, så den valgte ganske enkelt at gå tilbage til flokken, når den ikke gad mere. Og på det tidspunkt gad den slet ikke, så den blev bare ved flokken, eller giv/løb tilbage efter max. 5 m. Jeg satte ejeren i gang med nogle simple, og for hesten helt nye øvelser, til hvilke den ikke i forvejen havde dårlige associationer, og hvor der ingen form for ubehag var involveret. I løbet af 3 dage kunne hesten ikke alene tages ind fra fold uden problemer, den havde faktisk ikke længere lyst til at gå tilbage til de andre heste, for træningen og de medfølgende belønner var nu mest attraktivt. Nu fulgte så et længere forløb, hvor hesten skulle genlære at svare på kommandoer, og hvor rytteren skulle lære at give de rette signaler og forstærkninger. Men det væsentlige i historien er, at den indlysende årsag til problemet, var en forkert årsag. Så man skal passe rigtigt meget på med at tro noget uden at forsøge at bevise det. Sommetider KAN man ikke bare bevise det, men så må man arbejde et stykke tid, fx. 3-4 uger ud fra sin tro, og derefter vurdere, om der er forbedring. Er der ikke, så bør man overveje at revurdere fremgangsmåden. Man kunne også tænke sig det omvendte af ovennævnte eksempel: Hesten er umulig når den har smed, og man tror, at den skal lære at løfte ben. Men det viser sig, at når hesten har en selskabshest med sig, så er der ingen problemer med smeden. I så fald har hesten formentlig separationsangst, og så er det den, man skal arbejde med. I et sådant tilfælde ville jeg afprøve, om ikke også hesten har problemer med andre ting, når den er alene, som den godt kan i selskab. Jeg bruger også min mavefornemmelse i mit arbejde og når jeg arbejder med min egen hest, den er god til at lede på rette vej, og skal ikke overhøres. Min erfaring med skadede kontra fejltrænede heste er, at fejltrænede heste (forudsat at man gør det rette) viser fremgang i løbet af kort tid, der må MAX gå 4-6 uger før der er væsentlig ændring at se. Man kan ikke løse alt i det tidsrum, men skal SKAL se forbedringer. Ellers skal man skifte strategi eller erkende, at man ikke fandt den rette årsag. Heste der bliver VED med at protestere, og særligt de farligste, har NÆSTEN altid fysiske problemer. Uanset om dyrlægen kan finde dem eller ej. Har så sent som i sidste uge diskuteret dette med en dyrlæge, der var enig i betragtningen.
og lærerige svar 
Muselers ridelære vil jeg også anbefale. Man skal dog gå lidt på jagt efter den, da det ikke er bog der bliver trykt længere. Min træner samler på dem, køber en hver gang han ser en, og låner dem eller forære dem til sine elever   Ellers synes jeg også at BB`s er gode, men mangler en del, de går ikke så meget i dybden. Politikens store ridebog er faktisk heller ikke ringe, jeg er igang med at læse den for tiden   Klassisk ridekunst af Podajsky er også god.
... som er tysk. Hun anvender Heuschmanns "lære" . "Classical schooling with the horse in mind", hedder den amerikanske oversættelse af hendes bog (findes også under titlen "In Deference" + en tysk version). Hun går ind for remonte-ridning som opstart, men med udvikling op til den høje skole - det er jo dejligt at se at det også kan føre et sted hen   . Der findes også vidoe'er/dvd'er (men de er lidt dyre). Min nye guru  VH Gertrud
jeg kan skrive under på, at heste har en anden "dagsorden" *S*. Min hest har altid vist mig, at jeg nææsten er som luft for hende. Er der godt med græs, vil hun helst ikke fanges, og det er lige før, man kan fornemme et glædes-suk, hvis vi ikke skal ride.   Hun startede så også ud som halv vildhest, da jeg købte hende. Og tro mig, hun bliver gennemtjekket for smerter, jeg er healer, og hun får ikke lov at gå med smerter. Er jeg i tvivl, tjekker jeg hver dag. Ridning og massage/gnubbe børster bliver gjort efter bogen. Jeg er meget obs på at afhjælpe mælkesyre etc. Hvis I har set Hempflings bog, hestepersonligheder, er hun meget lig "Barnet", og var hun et menneske, ville hun nok blive kaldt arbejds-sky. 
Jeg har før pensioneret heste, eller solgt dem til avl/hyggebrug, fordi de ikke trives (hvad hedder dét i datid   ) med den form for ridning jeg forlangte af dem.  Jeg køber altid heste mhb. på konkurencer på højt niveau og udover talent, kræver det også et specielt tempremant man ikke nødvendigvis kan træne frem. Nogle heste trives ikke som ride dyr, andre trives ikke med springning, nogen trives ikke med "ridebane ridning", dette må man bare acceptere, verden er ikke sort/hvid og omlægning af træning er lige så stor en del som hestens psyke. Altså er det ikke altid man, via. special træning, kan få hesten til at ha   til ridning.  En såkaldt "arbejdssky" hest, eller en hest der ikke nyder det den laver, bør ikke bruges til ridning. Jeg ville aldrig ha samvittighed til at træne en hest, hvis den ikke "var med på den"..
Heij HN'er :'D Jeg skal snart begynde at lære min lille shetlænder, klikkertræning.. Men jeg har aldrig prøvet det før  Såå.. Er der noget særligt jeg skal være opmærksom på? - Har læst en masse inde på nettet, men vil gerne være sikker på at jeg gør det rigtige :p I må meget gerne komme med tips/tricks eller noget let jeg kan lære os?
Jeg synes det er bedst at starte med at lære hesten at flytte hovedet væk når der er godbidder i farvandet:-) Jeg træner indtil hesten automatisk kigger lige ud når den tigger:-) Så går jeg først videre med selve træningen. Der er ikke noget værre end en hest der selv går i lommerne.
synes det er super fedt at du vil begynde på det  man kan virkelig komme tæt på sin hest hvis man gør det rigtigt da jeg havde shetter som jeg lavede klikkertræning med, var der lige en ting som han gjorde i starten. han var lidt voldsom når han skulle have belønningen, men så øvede jeg bare at han skulle tage den stille og roligt og så gik det fint 
Okay tak  - Har forsøgt mig lidt, men det er som om at min shetter ikke er så intresseret i godbiderne?
Så skal du nok prøve med nogle andre godbidder- gerne tørret rugbrød i små stykker, eller små stykker gulerod - for ellers bliver sådan en lille størrelse hurtigt mæt:-) Jeg er lige startet klikkertræning med min nye hest, da han har trailer problemer (går fint ind, men bakker lyn hurtigt ud igen). Den første dag startede jeg med en øvelse jeg vidste han godt kunne: stå! I samme øjeblik han stod stille klikkede jeg og gav en godbid lyn hurtigt - timingen er utrolig vigtig, da hesten ellers ikke ved hvad den belønnes for, så det skal foregå indenfor få sekunder. Dagen efter startede jeg med det samme, og efter 4-5 gange øgede jeg stå-tiden til et par sekunder, derefter 4-5 sekunder. Idag starter jeg med det samme som de andre dage, men øger så stå-tiden til sidst, nok 20-30 sek. Husk, at mislykkes en opgave, så gå tilbage til noget du ved din hest kan, og gentag det nogle gange - det er vigtigt ikke at gå for hurtigt frem. Tålmodighed er en dyd i klikkertræning, men til gengæld belønner det sig til sidst:-) Held og lykke:-) Mvh Anette
Min hoppe har den mest uterlige opførsel, når hun står i sin boks. Hvis lyset er slukket, og alle heste er på stald, står hun fint. Går der nogen ud eller kommer ind, og det kan både være mennesker eller heste, så tænder hun helt af. Hun står og hopper op og sparker bagud... :0( Jeg har prøvet at berolige hende, ignorerer hende og andet der måske kunne hjælpe. INTET hjælper, og jeg er grædefærdig.. Er bange for hun kommer til skade. Er der andre der har eller har haft en hest med samme opførsel?? Og hvad kan der gøres????
Hej Jeg har 2 heste opstaldet på en rideskole. Den ene hoppe var begyndt at blive meget stresset om morgenen, og blev´urolig når der kom mennesker el hestene begyndte at blive lukket på fold. Jeg havde dyrlægen ude til tænder og vi talte om hendes morgen stress situation. Hvor jeg efterfølgende har afprøvet nogle ting. 1. Så har hun fået hængt et golden stripe tæppe op i boksen. på den en boks side ( lodret) Det skulle efter dyrlægen skabe ro. 2. Hun har fået et fleece tæppe på når de kommer på stald om aften og står med om natten/morgen indtil de skal ud igen. Dyrlægen mente at hun måske kunne småfryse og blev urolig af det. Og underligt nok ja så har jeg de sidste 14 dage ikke set et eneste stress moment hos hende. Så det har altså virket. Nogle gange er det kun små ting der skal ændres. Har du evt lige skiftet foder ? foderskift kan gøre at hesten øger sin mavesyre produktion. Og derfor ses tit at de kan blive urolig af det. Overstående 2 punkter har i hvert fald hjulpet min hoppe nu står hun helt rolig om morgenen og der er ingen stress på når der kommer folk el sker andre ting. Så hvis du ikk har afprøvet det er det måske et forsøg værd. Er dog lidt ked af og se mit dyre golden stripe skridt tæppe hænge på væggen, men på den anden side er det jo godt givet ud når det hjælper hoppen. Håber du finder en holdbar løsning da det bestemt er træls at hesten reagere sådan.
Det er godt nok en alternativ dyrlæge, der har ordineret stribede tæpper på væggen, men virker det, så er det fint nok. På mig lyder det som en form for stress. Kan du sige, hvornår hesten er begyndt på den besynderlige opførsel, hvor længe den har gjort det, ved du, hænger det sammen med ændringer i dens miljø eller andet, du kan pege på?
Hej Alle. Så kan jeg helt klart anbefale løsdrift som en mulighed du skal overveje. Min står i løsdrift på 11 år, og jeg har ALDRIG fortrudt det ! Han er blevet så rolig, i fodersituationer etc. han tikker ikke mer, han snapper ikke.. han virker ikke sur og upolagt etc. Det kan varmt anbefales. ellers skab et hjørne i boksen som hesten kan "stille sig med hovedet ind i " det skaber lidt frirum i en stor stald. Mvh. Gitte og Mudde (bandit hesten) - Connemare Pony
Jeg havde en vallak, der for snart 1½ år siden var mega stresset over at stå i boks - han var tenderende væver og alt mulig andet gejl. Meget var prøvet i mere end 1 år. Så tog en drastisk beslutning - fra den ene dag til den anden blev han sat i løsdrift på græsfold med 20 andre heste (alle elevheste). Han var et sandt hellevede i ca. 14 dage og var stort set umulig at håndtere for alt og alle der var i nærheden af ham - jeg kunne sådan lige til nøds lukke ham på fold hvis vi var to. Så fald han ganske langsomt ned og i løbet af en måneds tid begyndte han faktisk at blive en helt normal hest - og var faktisk til at være i nærheden af lige pludselig. En måneds tid efter fik vi så vores eget sted og her blev det så pluselig muligt at få ham til at falde til ro. Han gik i løsdrift hele sommeren i en meget lille flok og da vinteren kom fik han lov itl at blive ude - og det gør han så sådan set stadigvæk. Han kommer aldrig ind igen. Det er ikke et hesteliv. Det skal lige siges at efter han kom hjem - og ud ikke mindst, så kan jeg pludselig håndtere ham og han har rykket sig så store milepæle, at jeg ikke troede det var muligt. Så ud i løsdrift med hesten. Det er virkelig en løsning for alle hestene... !
Hej HN Jeg er stille og roligt gået i gang med at tilride min 3½ års hoppe Escape, hvilket foregår i rebgrime, og uden brug af longering. Det fungere ganske fint, og jeg er nu kommet dertil hvor jeg regner med at påbegynde små travintervaller bare 2-3 minutter om dagen indtil videre. Har gjort det et par gange, men synes ikke rigtig jeg vil fortsætte da hun ligesom skyder underhalsen frem og sænker ryggen så snart hun sættes i trav. I skridten går hun fint langt og strækker overlinjen og træder godt ind, men som sagt bære hun sig bare forkert i traven. Skal jeg indtil videre bare ignorere det og rose hver gang der kommer et lille moment, eller hvordan skal jeg takle det. Havde også tænkt at jeg kunne tage ned i skridt når hun slog fra, men hun gør det jo øjeblikkeligt. Skal lige siges at jeg rider for helt løse tøjler, har kun kontakt ved drej og stop.
Du er i hvert fald nødt til at bruge positiv forstærkning, dvs. belønning, og jeg tvivler på, at du får nogen særlig effekt af rosen, hvis du ikke bruger foderbelønninger, så det vil jeg ubetinget foreslå at du gør. Dilemmaet er, at du på denne måde får en masse dårlige overgange, og få gode. Dermed øver hesten sig mest på de dårlige..... Jeg ved godt at longering også har negative sider, men det er dog et ret godt redskab til (hvis brugt på den rigtige måde) at lære hesten at bære sig rigtigt, og så kan du samtidig se, om hesten faktisk bruger sig rigtigt. Det er sværere at vurdere fra ryggen. Du kan gøre forskelligt for at få flere gode overgange til trav: Sæt kun hesten i trav, når den bærer sig godt i skridt. Lad den kun trave få trin, før du igen tager den ned i skridt. Nogle heste smider ryggen efter nogle skridt i trav, derfor er det en god idé at tage den ned i skridt igen inden. Når du er nået til at kunne trave lidt længere, så lav mange overgange, det hjælper til at hesten bærer sig. En hest skal først søge frem og ned, derfra kan den drives op i en lidt højere samling. Altså skal du lade hesten sænke hovedet, hvis den slår fra ovenud. En god øvelse til at opnå større samling er, at du driver på, og straks derefter stopper hesten op, så den ikke får lov at gå hurtigere. Ikke på samme tid, men med lidt mellemrum. Men jeg ville dog alligevel overveje at longere lidt, du kan jo gå meget med, og lade hesten gå på meget store volter. Sigtet med det er, at hesten lærer at bære sig og at strække halsen frem og ud, som basis for højere samling. Jeg har også selv en drøm om at ride uden noget på hestens hoved, men det er faktisk lidt af et dilemma, for udover sikkerheden, så ser jeg også, at de fleste heste, der rides uden noget på hovedet går usamlede, og det tager de skade af. Jeg mener selvfølgelig ikke, at den nok så moderne ridning i en snæver holdning har noget med samling at gøre, men jeg erkender bare, at det er vanskeligt at formidle budskabet om samling til hesten uden brug af tøjler. I starten af hestens uddannelse, er man i sagens natur nødt til at vejlede den en del om både form, tempo og retning. Derfor er det ikke altid optimalt at ride for løse tøjler i starten, for så bliver der en masse uro, fordi man alligevel hele tiden her nødt til at have kontakt i tøjlen. Så kan det være bedre at have en let forbindelse i tøjlen, så man kan sidde stille, imens man indvirker.
Tina: Tak for et uddybende svar. Kan godt se jeg fik det skrevet som om hun aldrig longeres, men hun bliver longeret 1-2 gange om ugen, har bare aldrig været i longe med rytter på, det var det jeg mente  I longen søger hun stadig op i traven, så jeg forventer selvfølgelig ikke at hun kan søge ned under rytter når hun endnu ikke gør det i longen, derfor jeg også kun traver meget begrænset under rytter, for hun skal ikke traves rigtigt før hun kan bære sig selv uden mig deroppe. Hun vil på sigt blive vænnet til bidet, jeg vil bare ikke tilride med bid, da jeg frygter at mine reflekser vil give hende unødvendige ryk i munden hvis hun en dag skulle lave spilopper. 
Jeg synes det lyder som en god plan, at du ikke traver ret meget, før hun i longen kan gå korrekt i trav. Jeg synes personligt, at en bidløs trense eller en kapsun (bruger selv kapsun) er bedre at give signaler i, end i en rebgrime, og det kan være akkurat lige så præcist som et bid. Altså ser jeg intet problem i at ride uden bid, jeg ser bare et problem i, at man rider uden kontakt i tøjlerne, fordi man er nødt til at give nogle signaler og hjælpe hesten lidt.
Som Tina MJ vil jeg også anbefale mange overgange og kun få travskridt ad gangen. Og at hesten skal være afslappet i skridten før du sætter i trav. Du kan prøve at sætte i trav og tage ned igen med så blød tøjle som muligt allerede efter 5-6 travtrin. Og gentage denne øvelse indtil hesten af sig selv tænker "... og ned i skridt" lige så snart du sætter i trav. Så er der ikke længere noget at spænde op overfor. Til forskel fra Tina MJ foretrækker jeg at sætte i trav uden tøjlekontakt og kun tage antydning af kontakt ved at løfte hænderne lidt i overgangen tilbage i skridt. Jeg håber at du, Tina MJ, vil uddybe, hvad det er for signaler du mener hesten har brug for fra tøjlen? Og hvad gør du i longen - bruger du indspænding eller chambon eller andet for at give hesten signalerne fra tøjlen? Jeg spørger ikke for at provokere - jeg kan rigtig godt lide dine svar og er enig i det meste - så jeg er bare nysgerrig efter hvad der ligger bag dine råd i denne sammenhæng.
Jeg må nok sige, at jeg synes du lægger mig ord i hånden, som jeg ikke har skrevet, så jeg må vist hellere forsvare mig i en fart, kan jeg se. At du beskylder mig for at bruge indspændingstøjler og chambon kan jeg kun opfatte som en tilsigtet provokation. Jeg har vist skrevet hundredevis af indlæg igennem årene, hvor jeg har frarådet og fordømt brugen af disse torturinstrumenter. ALTSÅ: NEJ, JEG KUNNE NATURLIGVIS IKKE DRØMME OM AT BRUGE GLIDETØJLER, CHAMBON ELLER INDSPÆNDINGER. Jeg forbereder unghesten i longe, først går den dybt, dernæst drives den op. Jeg arbejder med overgange og alle 3 gangarter på en stor volte, for en longe, der akkurat hænger i en bue, og jeg korrigerer straks hesten, hvis den lægger sig på longen. Ved at gå lidt med hesten ligeud, og derefter dreje den af igen. Her er jeg så desværre nødt til at tage lidt i longen, jeg er simpelt hen ikke intelligent nok til at finde løsninger, der forhindrer, at jeg rører longen. Jo, hvis jeg havde en indhegning kun til dette brug, som jeg ikke delte med andre. Så ville jeg slet ikke sætte longe på hesten. Men jeg har ikke sådan en indhegning. Jeg sætter også den uuddannede/fejlredne hest i trav uden tøjlekontakt. Jeg har aldrig skrevet, at jeg vil sætte en ung eller fejlreden hest i trav med tøjlekontakt. Jeg mener bare, at når man rider en ung hest, så sejler den for det første lidt rundt, og for det andet kunne den få ideer, der er anderledes end mine ideer. Da jeg er en gammel dame og har haft alvorlige rideskader før, er jeg ikke vild med at falde af. Derfor rider jeg med en meget blød kontakt, sådan at jeg med små bevægelser, kan korrigere, hvis jeg får brug for det. Altså en tilnærmet kontakt. Hvis jeg er sikker på hesten, får den mere tøjle, hvis det er nødvendigt. Her må jeg igen henvise til, at Kirsten H. også samler tøjlerne op, når hun rider på unge heste. Måske fordi hun som jeg ikke er usårlig. Senere i uddannelsen vil jeg gerne lære hesten at søge frem og ned til biddet, så den er villig til at lægge sig frem. Den skal søge så langt frem og ned, som tøjlen tillader. Således at den villigt søger kontakten med rytterens hånd. Det er faktisk også, hvad dit eget tidligere eller nuværende idol, Kirsten Hansen anbefaler. Nu er det mit eget mål at ride hesten på en halsrem. Og hesten uddannes med det formål fra starten, men jeg er altså ikke modig nok til at tilride en hest uden hovedtøj. Her vil der naturligvis ikke være kontakt, men her må sædet suppleret af halsremmen gøre arbejdet, og hesten skal stadig lære kommandoer, der får den til at strække sig frem og ned, når jeg vil have det. Uanset hvordan vi vender og drejer det, så skal hesten lære, at samling er en konsekvens af forholdet mellem drift og anholdning. Man kan anholde for sædet, for tøjlerne, for halsrem. Hovedsagen er, at anholdningen virker. Desværre er det også sådan, at jeg kun har set ganske ganske få ægte samlede heste, der gik uden hovedtøj, så derfor kunne jeg godt forestille mig, at man hen ad vejen vil benytte sig af en form for hovedtøj, til at vejlede hesten. Om det så er med eller uden bid tror jeg ikke gør den helt store forskel. Det vil også være en fordel med en let tøjlekontakt under indlæring af sidebevægelser o.lign. Jeg bruger kun tøjlen til at stoppe hesten op, og til at dreje den med. Ikke til at forme på dens hals med. Hvis ikke jeg vil stoppe hestens ben, så driver jeg altid hesten op til tøjlen, jeg hiver ikke tøjlen tilbage til mig. Tøjlen medvirker udelukkende til samling ved at vise vej i sidebevægelser, og ved at lave anholdninger. Anholdninger skal helst flyttes til sædet, men det forstår hesten som bekendt ikke i starten.
Nina, jeg tog fejl af dig og en anden Nina, som burde kende mig bedre. Derfor mit skarpe svar. Jeg aner ligeledes intet om, hvad du ved eller ikke ved om Kirsten Hansen. Derfor beder jeg dig genlæse svaret med den viden, at jeg tog fejl af dig og en anden Nina, som jeg simpelt hen ikke kunne forstå, kunne tage så meget fejl af mig. Du kender mig jo ikke særlig godt, så dine spørgsmål er helt berettigede. Venligst Tina
Hej alle!  Jeg har jo en dejlig unghest ved navn Falco. Jeg har haft ham i godt 1½ måned, hvor jeg mest har lavet en masse arbejde fra jorden; tillids- og dominansøvelser, styrket kommunikationen og lært ham de basale signaler, både vha. kropssprog og kommandoer. Jeg har longeret en masse for at styrke hans kondition og vores kommunikation. Jeg har redet en lille smule, men da han har nogle bukke-problemer og pt. ikke bryder sig om at blive redet, tager vi det meget stille og roligt, for det meste i skridt. However, nu har jeg siddet og søgt en del på, hvordan jeg kan træne min hest korrekt, så han sætter de rigtige muskler, bliver ordentligt løsnet op og ikke bliver skæv. Jeg kom så ind på en hjemmeside om anatomisk korrekt ridning, hvor der stod:
Først og fremmest vil jeg nok råde dig til at finde en der kan undervise dig i longering, da det ikke er så lige til, hvis der skal komme noget godt ud af det og man selv er på bar bund.  Og et yderligere råd er, at det skal være en der vil have dig til at longere i enten grime eller kapsun. At din unghest er forpartsbelastet - ja, hvad andet kan man snart forvente når det er en unghest og hesten fra naturens side ER forpartsbelastet  Hvor i landet bor du?
Ja, ved godt, at han ikke kan samle sig endnu, vil bare gerne gøre det rigtigt fra starten af, så der ikke opstår komplikationer senere. Og så vi udnytter vores tid fuldt ud. Jeg bor i Hadsten, mellme århus og randers.
Find dig en underviser i akademisk ridekunst! Her starter man med at longere, og jeg kan lige love dig for at det er noget som giver bøffer  kig evt. forbi henrik halles hjemmeside:  nu ved jeg ikke hvor du bor, men bor du i midtjylland eller deromkring kan du kontakte min underviser malene sørensen: 
En af de fejl der ofte bliver begået med ungheste er faktisk at de bliver longeret meget i den tro at det er supergodt for dem. Det er det bare ikke... Longering er et godt supplement til det andet arbejde man gør med hesten, men det kan være skadeligt for hesten hvis det overdrives. Faktisk må man kun longere kort tid af gangen 15-20 minutter. Grunden til at det er hårdt for hesten er, at den hele tiden går bøjet på en volte. Herved lander den en smule på ydersiden af indvendige hov hver gang, og skulderen skydes ud og belastes. Dette sker ikke når man rider, fordi man som rytter kan kompensere for det med sine hjælpere. Det absolut bedste og mest korrekte du kan longere med er en kapsun. Det er vigtigt at du monterer den rigtigt, da det er trykket fra tyngden i næsebåndet, der hjælper til med at få hesten til at søge ned og bruge ryggen. Næsebåndet skal sidde 2 fingerbredder op fra der hvor knoglen bliver til brusk (du kan finde det ved at trykke forsigtigt ned at næseryggen på din hest) Hvis du longerer i grime får du trukket hestens hoved ind mod dig pga, trækket i longen. Derved skyder den udvendige skulder for meget ud. Longerer du med hovedtøj på, kan du risikere at få gjort hesten hård i munden da det lægger stort og vedvarende pres på laderne. Indspændinger bruges af mange og jeg har også selv brugt dem i starten, men blev heldigvis klogere  . Jeg opdagede nemlig hurtigt at min hest fik spændinger i nakken, tendens til underhals og reagerede knap så godt på biddet, når jeg havde brugt dem. Det dårlige ved indspændinger er, at de ikke giver efter når hesten prøver at gøre det rigtige, som man jo gør som rytter. Chambon har samme virkning. Mit råd til dig er at nøjes med at longere 1-2 gange om ugen i 20 minutter, primært i skridt og dæmpet trav, hvor du arbejder på at få ham til at gå afslappet i longen. Du kan ikke undgå at han kommer til at gå på forparten når du ikke rider ham, men du kan styrke at han bruger sin ryg korrekt og ikke får så meget underhals. Lange gåture rigtig gode til at opbygge muskler, især styrkes bagparten hvis du har mulighed for at gå op og ned af bakker med ham. Hvis han ellers er meget styrbar og du selv synes om det, er det også rigtig sjovt at løbetræne med hesten  . Mht. kapsun har jeg købt den fra HKM. Du kan få den i Farmland i Randers. Den er i nylon med god foring i nakke, pandebånd og næsebånd og den har en god tyngde. Jeg er tilfreds med min og prisen er 239 kr, så det er ikke voldsomt. Hvis de ikke lige har den hjemme kan de få den hjem til dig, det er de flinke til. Ellers kan du skrive tilbage til mig, så kan du prøve at låne min en dag og jeg kan vise dig hvordan den skal sidde og bruges. Jeg bor i Randers, så der er jo ikke så langt, jeg kommer jævnligt den vej på... 
Longering skader ikke hesten hvis hesten longeres korrekt. Hvis hesten longeres så den kun "belaster" det bærende bagben så er der intet slid for den. Og selvfølgelig skal man ikke longere hesten i mere end 20 minutter? det er for hårdt for den muskulatur og dens koncentration rækker ikke meget længere = den begynder at slide istedet for at træne. Personligt synes jeg ikke at nylon kapsuner er meget værd, har selv brugt en til min hest inden jeg fik en ordenlig en. Den rutcher rundt på næseryggen og gavner på ingen måde bøjningen igennem hestens rygsøjle = slid pga. bagudskub og vægt på forpart.   En kapsun som den på billedet kan købes her:  meget holdbar og i utrolig lækkert læder.
Jeg er SÅ træt af at de råd man giver straks skal hagles ned af andre. Ange: Giv du nu bare de gode råd du har i ærmet i stedet for at angribe og kritisere andre og deres valg, og komme med sære stikpiller med uforklarlige spørgsmålstegn! Det er møjirriterende at man skal høre på, at det man har valgt at bruge, bare ikke er godt nok, fordi én anden har valgt det ENESTE rigtige... Jeg har valgt det jeg synes passer til min hest, min pengepung og mit behov - og ved du hvad? Jeg kan faktisk godt finde ud af at sætte min kapsun rigtigt så den ikke "rutsjer rundt". Det er da synd for dig at du har stiftet bekendtskab med dårlige kapsuner eller ikke kan finde ud af at bruge dem rigtigt... Jeg tror at det man har brug for når man starter en tråd er en masse indputs, som man selv kan sortere i - ikke være vidne til at folk nedgør hinanden 
Jeg kender ikke hesten, men måske er det hele et spørgsmål om tillid? Nogle heste har stærke præferencer for bestemte personer, måske er din sådan en? Heste bryder sig jo egentlig meget om at gå hjemmefra alene. Hvis hesten har bare en anelse modvilje mod at gå hjemmefra kan den gøre alt helt umuligt, når du rider hende. I så fald kunne du måske trække ud og ride hjem, og så kunne du gradvist sætte dig op tidligere og tidligere på turen. Det er nok også en hjælp i et stykke tid at ride samme tur hver gang. Helst en rundtur, da en vending et sted på turen vil forøge problemet. Ellers må du have ejeren med i skoven så I kan tale om det på turen. Du kan også ride ud sammen med andre, i starten ride bag dem, senere rider du forrest, imens de falder mere og mere bagud. En 3. mulighed er, at du træner en masse lydighedstræning på banen i et stykke tid, så du er helt sikker på, at hesten forstår og responderer på dine hjælpere. Dernæst rider du ud, og når hesten tøver første gang, så stopper du den. Hvis hesten virker vagtsom, så lad den stå, til den slapper af igen. Dernæst rider du ét skridt frem og stopper hesten. Lader den stå lidt. Rider ét skridt frem og stopper den. På den måde tvinger du den ikke frem imod noget, den er bange for (hvis der er noget). Du beder den kun om ganske lidt ad gangen, og det forøger dine chancer for succes. En sidste mulighed er at have en hjælper med, der hjælper dig videre, når det går galt. Eller du kan stå af og trække et stykke på de svære steder. Med mindre hesten ligefrem har noget imod at have dig på ryggen, vil det i dens hoved bare ikke betyde andet end større tryghed, at du står af og trækker.
Hej igen Tak for endnu mere at tænke over i tilridningen, man vil jo så gerne gøre det bedst muligt for den bette. Jeg fik i dag hjælp af min underviser, som dog ikke ser det vigtigt med halsens placering, så i dag arbejdede vi med styretøjet i både skridt og trav, og selvfølgelig betød det at hvis hun sejlede så tog jeg kontakt i tøjlen og brugte ben for at styre tilbage på hovslaget. Jeg regner ikke med at en dag med fokus på styringen kan skade, og så træner vi nedad næste gang, indtil videre føles det bedst at dele tingene lidt op, og ikke forlange hun kan styre, trave, holde balancen, Kigge, slappe af og søge ned på samme tid  Kan godt forstå mange er skeptiske omkring ikke at have fat i hovedet, og jeg har også hurtigt måtte erfare at man simpelthen er nødsaget til at vejlede gennem hovedet, selvom det ikke er hvad man går og drømmer om. Men på et tidspunkt vil vi vel komme dertil hvor benene er nok.
Målet er (normalt) ikke, at man primært rider for benene. Målet er normalt, at man rider for sæde og vægtfordeling. Arme og ben er bare forlængere, der bruges til at forstærke og tydeliggøre sædets hjælp. Men for de fleste er det en illusion at ride helt uden tøjlehjælp. Mange påstår, at de ikke bruger tøjlerne, men sjovt nok er der sjældent nogen, der vil gå med til at ride uden. Det er også en øjenåbner for mange, der er vant til at ride med bid, at prøve en ridetur i staldgrimen. Så opdager man hurtigt, hvor afhængig man ofte er af biddet. I tilridningen er min 1. prioritet helt klart styrbarhed og kontrol. Det er det nødt til at være, hvis det hele ikke skal være for farligt. De fleste heste giver udmærket efter i nakken, hvis vi bare lader være med at forstyrre dem. Særligt når de ikke i forvejen er fejlredne. Og det er din hest jo ikke. Vi skal ganske vist tage store hensyn til hesten, men vi er nødt til også at prioritere sikkerhed og dermed MÅ lydighed nødvendigvis være første prioritet. Det er også sådan, at en unghest der ikke er i tvivl om, hvad den skal, er mere tryg end den der ikke vejledes særlig godt. En tryg hest arbejder mest korrekt med sin krop, så også på den måde er lydighed/styrbarhed en hjælp.
Gad vide hvad det var for en øm tå, jeg ramte hos dig, Tina MJ? Selv om det havde været NinA (som jeg gætter på du forvekslede mig med), der havde stillet spørgsmålet, har jeg svært ved at se hvordan det skulle være så provokerende og få dig til at gå sådan i forsvar - men det behøver jeg jo heller ikke at forstå. Og fandt jeg så ud af, hvilke signaler, du ville give hesten med tøjlen? Handlede det bare om at holde styr på en ung hest, så den ikke blev farlig at ride? Eller var der også noget med samling og at undgå at gå på forparten? Hvis du stadig føler dig provokeret af mine spørgsmål, så kan du bare lade være med at besvare dem. Det er ikke min intention at provokere, men det kan jeg åbenbart ikke altid undgå - og så er der ikke så meget mere, jeg kan gøre ved det.
Hej igen, Nina Du har ret, jeg gik i forsvar. Jeg er selv helt klar over hvorfor, men jeg ser ingen grund til at lufte det yderligere her. Det har intet med dig at gøre, og dine spørgsmål er helt rimelige. Jeg prøver lige at uddybe det med tøjlerne igen. Når det drejer sig om styrbarhed hos en ung hest, så bruger jeg tøjlerne til stop og drej. Når hesten er styrbar og klar til at komme lidt videre, bruger jeg dels tøjlerne til stop, hvis hesten (af en eller anden grund) ikke reagerer for sædet. Samtidig bruger jeg dem understøttende til drej, og til at regulere bøjning. Jeg taler IKKE om at bøje af, men om at korrigere, hvis hesten skyder skulder, altså hvis den forbøjer sig. Eller til at få den til at slippe i ganaschen, hvis den spænder og derfor ikke runder sig efter sporet, den går på. Jeg bruger dem også til at give signaler ved sidebevægelser. Tøjlerne bør blive mere og mere sekundære, men de er dog gode at give signaler med, særligt under indlæring af en øvelse. Samling findes et sted imellem anholdning og eftergivenhed. Jeg laver øget samling ved først at drive hesten yderligere frem, og straks derefter at lave en halv parade, så hesten ikke sætter farten op. Derefter driver jeg igen og anholder igen. Det finder hesten selvfølgelig lidt underligt og sikkert også irriterende, og vil sikkert prøve at få mig til at holde op. Jeg holder op og belønner, så snart den bare et enkelt skridt samler sig bedre. Anholdningen bør laves med sædet, men i det omfang hesten ikke reagerer vil jeg anholde for tøjlen. Yderligere bestemmer jeg rammen med tøjlen. Dvs. at når jeg vil have hesten til at søge mere frem og ned, så forlænger jeg tøjlen, og belønner hesten for at søge så langt frem og ned, som jeg tillader med en given tøjlelænge. Altså lærer jeg hesten at søge frem til tøjlen eller at gå ud i den ramme, jeg tillader. Hvis jeg ønsker at ride uden tøjlekontakt sørger jeg for, at hesten ikke går ind i tøjlen ved, at den er lang nok hele tiden. Jeg bruger IKKE tøjlerne til at fremtvinge eller angive en ydre form. Når jeg anholder på tøjlerne, så skal hesten svare med benene. Når jeg giver tøjle fremad, så skal hesten svare ved strække sig frem og ned indtil den har kontakt med tøjlen. Når jeg tager i den ene tøjle, så skal hesten normalt dreje, dvs. flytte forbenene indad. Jeg synes dog også, det er nødvendigt at have et signal, der kan regulere hestens bøjning. Derfor tager jeg et statisk "sejt" tøjletag, når hesten skal dreje. Når jeg vil have den til at stille sig til højre (den kunne jo få den idé at stille forkert fx. pga. naturlig skævhed) så bruger jeg ganske små, gentagne klem med fingrene. Jeg lærer normalt hesten at kende forskel på de to ensidige signaler fra jorden og derefter fra ryggen. Jeg understøtter yderligere, om nødvendigt, det seje, drejende (ledende) tøjletag ved at tage hånden frem og ud. Sædet skal også overtage den drejende hjælp, så her vil sædet komme først, og tøjlen først bruges, hvis hesten ikke drejer. Med mindre den da er redet så lidt, at den kun forstår tøjlehjælpen. Det tager lang tid helt og holdent at kunne ride hesten for sædet. Udvendige tøjle bruger jeg til at regulere bøjning med, hvis hesten af en eller anden grund forbøjer sig. Det BØR den selvfølgelig ikke, men det sker jo alligevel. En velredet hest bør kun sjældent skyde skulder, men gælder det en fejlredet hest, så skal der en del korrektion til, og her må man bruge de midler, man har. Herunder tøjlerne. Håber det er forståeligt.
til, at jeg muligvis er blevet blandet ind i en debat  Så her kommer mit bud: For at få hesten til at slappe af og søge ned, er det en vældig god idé at styre så lidt som muligt med tøjlerne i denne periode. Vi vil gerne have hesten til at strække sig frem og have den til at tro på, at intet vil genere den, hvis den gør det    Så hvis man træner på en indhegnet bane/i et ridehus, kan man normalt godt lade være med at bruge tøjlerne ret meget, det er jo begrænset hvor langt hesten kan løbe væk  Hvis det så lykkes at trave langsomt og ligeud, vil mange heste selv slappe af og begynde at bruge ryggen i hvert fald en smule, hvis man sidder i let sæde/rider letridning. Det trætter den at gå sådan, som den jo ikke er vant til, så den vil gå i stå efter nogle få skridt. Det må den så gerne gøre  På den måde kan man få de fleste heste til selv at søge frem og ned. Man kan evt. træne den først i en løs longe, så den bliver lidt stærkere de rigtige steder, inden den skal bære rytter og bruge ryggen godt. Kig evt. på   's videoer med Kirsten Hansen - man kan få gratis adgang i 48 timer for tiden  Jeg har kun set, at det er lykkedes, men vi bliver også undevist i det  Held og lykke med projektet 
Der ligger nogle ret gode videoer om det du spørger om på epona-tv, som jeg personligt synes er rigtig gode. Bl.a. longeringsserien med Kirsten Hansen har jeg har haft stor glæde af at se. Ville klart anbefale dig at tage et kig der... Efter at have brugt nogle af de tips, gik jeg fra at have en hest der ellers altid fløj rundt i longe med rejst hovedet, anspændt rygmuskulatur og stive ben - til at have en afslappet hest som traver glad og fornøjet i roligt taktfast tempo med hovedet søgende frem og ned. Er dybt forundret over hvor godt - og hurtigt! - den rette belønningstaktik virker 
Tak for nogle gode og udførlige svar fra Tina MJ og NinA. Glæder mig over at tråden er tilbage i sit konstruktive spor igen.
Jeg har for 2 uger siden fået en ny hest - han er helt fantastisk, sød og tillidsfuld, men desværre er han svær at læsse. Han virker ikke bange for at gå op, men bakker ud så hurtigt som han kan nå det, og inden at vi kan nå at få bagbommen op bag ham. I går tog det en halv time at læsse ham ud, og over 2 timer hjem:-) Vi prøvede alt, både lokkemidler og snor på bagdelen, og både med og uden anden hest ( vi skulle have 2 heste med, hans nye bedste ven) - intet virkede bedre end andet.. Han hidsede sig ikke op, stod nærmest bare og sov på rampen:-)Da han endeligt blev læsset stod han helt stille og hyggede med kammeraten, og åd hans hø:-) Mon klikkertræning kunne være noget? hvordan kan jeg lære ham at stå stille og ikke bakke ud igen?? Eller er det bedre at få en Horsemanship person ud? Jeg bor på fyn:-) Mvh Anette
Med klikkertræning gør du efter indlæring af sammenhæng mellem klik og godbid følgende: Træk hesten ind i traileren, klik og giv en godbid. Ud igen. Gentag en del gange, til hesten er helt tryg ved, at den bare skal gå ind, så får den sin (attraktive) godbid. Dernæst går du ind, tæller til 2, klikker og giver godbid. Ud igen. Ind igen, tæl til 2, klik og godbid. Ud igen. Når du kan stå og tælle til 2, så tæller du til 5. Ud igen. Efterhånden kan du være så heldig, at du når at give hesten flere klik imens den står inde i traileren. Når den kan stå i nogen tid, så bed en person gå hen over rampen og klik imens. Gentag til hesten er ligeglad. Dernæst plejer jeg at gå over til, at en hjælper der ALTID ALTID skal være ved siden af rampen, ALDRIG bagved, løfter rampen ganske lidt, du klikker og belønner og rampen sættes ned igen. Gentag til hesten er ligeglad og til I kan lukke rampen helt op. Først derefter træning med bommen. Det skyldes, at mange heste bliver meget forskrækkede over bommen, fordi de ikke ved, at de pludselig er spærret inde. Det sker ikke med rampen, fordi hesten kan se den. Hjælperen skal om nødvendigt kunne slippe rampen og må derfor ALDRIG være bagved. Det kan også undervejs være en fordel at lære hesten at gå frem, når den mærker bommen mod sin bagdel ved, at personen ved hestens hoved trækker hesten frem, når hjælperen lægger bommen imod bagparten. Men vent til hesten er MEGET tryg, eller får den bare øvet sig på at mase sig ud, når den mærker bommen. Del op i mange små delelementer, og lad hesten komme ud hele tiden. Træn når du ikke skal køre. Imens du træner, må du lade være at køre med hesten. Hvis du ind imellem tvinger den ind, så ødelægger du alt det gode arbejde.
Tak Tina, det vil jeg prøve, lyder som den helt rigtige måde - og da han er ligeså mad-glad som en Golden Retriever, burde han være meget lærenem:-) Vi er ikke tilmeldt noget de næste par måneder, så håber på at problemet er løst inden. Tak endnu engang:-) Mvh Anette
har jeg haft ude med meget stor succes min hest var på samme måde. og med en gangs træning blev han oppe i trailer, men der skulle selvfælgelig trænes mere med det selv. men nogle mdr efter går han bare op i sit nye sommerhus og bare står og slapper af. men jeg kan kun anbefale en professionel en til at lære den det. når den bakker ud hurtigt er det fordi den ikke er tryg endnu og derfor forkert at prøve at lukke bommen. overfør det på dig selv og prøv at tænke at du bliver presset til at skulle ind på et toilet fyldt med edderkopper som du ikke kan lide og så de lukker døren. hvad er det første du vil når de åbner igen? UUUDD. så du skal langsomt vænnes til at være der ligesom hesten. jeg kørte slet ikke med min før han stod i trailer min 15 min uden at gøre mere. det er simpelthen de bedste penge jeg har givet for noget. bare skønt ikke at skulle stresse hver gang man skal til stævne og man skal arrangere min 3 personer til at hjælpe hver gang. held og lykke med det.
Er gået i gang med klikker-træning, umiddelbart svarer min hest godt på det. Lige nu træner vi at han skal stå stille på kommandoen stå, vi er nu oppe på 10-15 sek:-) Når øvelsen er helt på plads vil jeg prøve at få ham i traileren, klikke når han står deroppe og så ud igen, indtil han kan stå deroppe, rolig og afslappet, i et par min. Først derefter vil jeg lade en hjælper gå bag ham, klikke osv, indtil han er tryg, og ellers tage det stille og roligt:-) Men 1000 tak for dit råd, lykkes det ikke er Torben helt klar den person jeg vil tilkalde!
Super tråd - jeg har præcis samme problem med min vallak! Der har ellers aldrig været problemer med ham og trailerlæsning, men for et par weekender tilbage da vi skulle til stævne lavede han akkurat samme nummer, han går lige op, men lige så snart han fornæmmer bagbommen bakker han ud. vi træner til dagligt med at gå op i traileren, og der går han lige op uden problemer. men lige så snart han fornæmmer 'stævne atmosfæren' bliver han utryg og reagere på akkurat samme måde, han bakker ud og står på bagklappen uden egentlig at virke skræmt, han står bare og kigger. Og det har virkelig været frustrerende og svært at 'læse' ham og vide hvad man skal gøre i den situation...tror jeg vil forsøge mig med det du foreslår Tina, det lyder som en god metode. tak! Mvh Julie
Jeg fik mig en ny hest i juli måned, som jeg er rigtig rigtig glad for. Hun er sød, kærlig og et stort nussehoved. Jeg købte hende fra en salgsstald, så hun har aldrig fået så meget opmærksomhed førhen, og hun har sikkert ikke været super meget i hænder udenfor ridningen. I ridning er der ingen slinger i valsen, her har hun vist lært lektien fra start. Men i stalden og i den daglige håndtering er hendes opførsel begyndt at gå mig på! Hun har simpelthen INGEN respekt for mig. Jeg ser ingen fremgang, selvom jeg forøger at opdrage på hende - hun er faktisk blevet værre siden jeg fik hende. For det første har hun knyttet sig MEGET til de andre heste, efter jeg har fået hende. Jeg tror ikke, at hun nogensinde har haft en "fast flok" før, så nu hvor hun har fået andre heste at knytte sig til, bliver hun ret ophidset når jeg skiller hende fra flokken. Hun kalder konstant (mest under håndtering i stalden - det stopper når jeg sætter mig op), og i de første 5 min. efter jeg har taget hende ind, vandrer hun stresset frem og tilbage på striglepladsen. Efter jeg har striglet hende lidt, falder hun oftest til ro. Næste problem kommer så, når jeg skal rense hove. Her er hun dog blevet lidt bedre siden jeg fik hende - dog kun når det passer hende   Hun er MEGET svær at få til at løfte fusserne, og når de endelig er oppe, små-sparker hun konstant med benet til jeg er færdig (hovedsagligt bagben). Endnu et problem opstår, hver gang jeg skal have trense på hende. Hun er MEGET uvillig når biddet skal i munden. Så snart grimen tages af, er alt andet meget mere spændende - hun vender hovedet væk fra mig, smider det helt op i luften, vender sig rundt på striglepladsen eller begynder simpelthen ligefrem at gå fra mig. Det skal lige siges, at hun er en stor dame på ca. 170 cm., så jeg kan ikke stille meget op med mine 160 cm. og 50 kg, når hun først beslutter sig for at gå! De sidste par dage har jeg vundet hendes opmærksomhed ved at have en guf i hånden samtidig med at biddet skal i. Når biddet er i munden, får hun guffen. Det har hjulpet lidt. Det skal lige siges, at hun ikke viser tegn på at være bange eller føle ubehag ved at skulle have bid i munden. Hun er simpelthen bare fræk... Herefter forløber ridningen altid fint, og her går det heldigvis altid op for mig, hvorfor det var hende jeg valgte - i stalden kan jeg af og til godt glemme det...  Når vi så er færdige med at ride, opstår det næste problem. Når jeg skal have trensen af, går der naturligvis et par sekunder før jeg er klar til at få grimen over hovedet på hende, og i den tid har hun ofte nået at vende sig rundt, eller i hvert fald få hovedet så langt væk/op, at det bliver en kamp for mig at få grimen på hende. 3 gange har jeg prøvet, at hun satte i løb ned ad staldgangen, inden jeg nåede at gøre noget - med mig hængende efter hende med tøjlen omkring hendes hals. Og hun er ikke typen der lige stopper!... Alle tre gange er hun først stoppet, når jeg har fået assistance af nogle af de andre fra stalden. Alle disse problemer er helt sikkert opstået, fordi hun OVERHOVEDET ikke har respekt for mig, eller ser mig som en leder. Det skal lige siges, at da jeg prøvede hende, stod hun mussestille mens staldpigen gjorde hende klar - hun tog biddet villigt i munden og opførte sig faktisk bare eksemplarisk. Men nu har hun jo så fundet ud af, at hun er betydeligt stærkere end mig, og hun kan slippe afsted med det hun gør. Jeg er ikke typen der slår mine heste eller er hård overfor dem. Jeg har altid kun haft ponyer, og derfor er hende her en meget stor mundfuld for mig, da jeg simpelthen ikke føler, at jeg har fysikken til at få gjort bugt med hendes dårlige opførsel. Jeg søger derfor efter hjælp og gode råd fra alle jer kloge hoveder   Hun er virkelig min drømmehest, men jeg ville bare ønske, at jeg kunne få hende vænnet af med disse uvaner. Evt. med nogle horsemanship øvelser el.lign.??? Alle gode råd mostages med kyshånd! På forhånd tak 
Uha, der er god grobund for en virkeligt spændende debat i dét indlæg. Det er, efter min mening, ikke HMS øvelser du har brug for som problemløsning. Det første du har brug for er, at ændre dine tanker omkring hestetræning, eller blot deres adfærd generelt. Disse 3 udsagn fortæller meget om digselv, men stort set intet om hesten. Træning af dyr kræver ikke fysisk styrke men indføling og intelligens. Kunsten er ikke, med magt, at kunne håndtere en hest der er gået amok, men at få den til at slappe af INDEN det kommer så vidt. Derfor er det 2. du burde gøre, at få en uvildig kyndig person/træner til at observere dig mens du håndterer hesten. En upartisk person uden forudindtaget mening om den frække og respektløse krikke. Det 3. du burde gøre er, at søge en afslappet hest - hele tiden. En stresset hest lærer intet. Begynd helt fra bunden, fra du henter hesten på fold. Lad træningen starte ved det første tegn på stress og lad være med at gå videre til noget nyt før første problem er løst tilfredsstillende. Problemer fungerer som en omvendt pyramide. Får du løst de grundliggende problemer, vil de fleste andre enten forsvinde af sigselv, eller være meget nemmere at løse. Dit første problem er en mild grad af seperationsangst. Værktøjet er: Tid, tålmodighed og evnen til at glædes over små successer! Lad ridningen vente til du kan håndtere hesten fra jorden... Hesten har ingen problemer, den er blot en hest. Problemerne ligger hos træneren. Held og lykke med projektet   Der findes jo ikke problemer, blot spændene udfordringer  P.S. Blot af egen personlig interesse. Hvordan mener du at man skal være en leder for hesten og hvilke egenskaber hos træner/rytter skal hesten respektere?
Jeg tror at jeg ville prøve at kontakte TinaMJ herinde fra. Hun er super dygtig til arbejde med håndtering af "problem" heste.  ) Jeg har selv en hoppe med lettere seperationsangst, som danser og hopper på striglepladsen, som indtil for nylig heller ingen respekt havde for mig (jeg har kun haft hende i 14 dage og hun er helt rå). Jeg tog kampen på striglepladsen i onsdags... hun blev "forladt" af 2 andre heste og gik i "koma". Hoppede, dansede, småstejlede, mv. Jeg kunne slet ikke trænge ind til hende på nogen måde, så tænkte, at jeg måtte gøre et eller andet for at fange hendes opmærksomhed... Begyndte at prikke hende på skulderen med 2 fingre. Ikke hårdt, men nok til at det var irriterende for hende. Prikkede så længe hun hoppede rundt som en skoldet skid og stoppede (fjernede presset) lige så snart hun stod stille. Også selvom det kun var i 2 split sekunder, sådan blev vi ved i 20-30 minutter og til sidst accepterede hun at hun skulle stå stille og sænke hovedet til jorden. SÅ snart hun gjorde det, trak jeg hende i boksen= helle. I går gentog situationen sig lidt, men denne gang skulle der kun ganske få prik til før hun stod stille. Det jeg oplevede efter onsdag, var at hun pludselig havde en HELT anden tilgang til mig. Hun respekterede pludselig "mit rum", vadede ikke ind i mig eller over mine tæer, hun kommer nu når jeg pifter og følger mig rundt på folden. Vi fik etableret et "selvom jeg ikke er hest, så kan du godt stole på at jeg passer på dig-forhold". Hun har fået en respekt for mig som hun ikke havde før, hvor hun havde nok i sin flok. Hun er ekstremt meget hest, da hun har gået i stor hoppeflok i 6 år uden at være ret meget i menneskehænder, indtil hun kom til mig. Hun er førehoppe og vi skulle derfor nødvenligvis lige have et lille "slag" om hvem der egentligt lige var leder af vores lille flok. Det er ekstremt vigtigt at du er konsekvent i dine handlinger, når du opdrager på hende. Det nytter ikke noget, at hun ikke bliver irettesat den ene dag, men gør dagen efter. Samme konsekvens HVER gang hun gør noget hun ikke må. Som jeg læser det, så er det også vigtigt, at du får installeret et stopsignal fra jorden. Hvis det er når du har tøjlen om halsen, så må du lære hende stopsignalet på halsen også. Det kommer til at tage tid og kræve tålmodighed, men det er det hele værd i det lange løb. Som sagt, prøv at skriv til Tina MJ herindefra og så som Moekkvi skriver, så skal du arbejde lidt på dine tanker omkring træning af heste.  En hest er ikke bare fræk, det kan den ikke tænke sig frem til. En hest gør ikke irriterende ting fordi den ønsker at genere os mennesker. Den tænker ikke så meget over os mennesker, men på sig selv. En hest vil altid gøre det der er rarest eller lettest for den selv. Hvis du har problemer med at trense hende op, så tror jeg at jeg ville arbejde med de andre problemer fra jorden først = giv hende en ridepause. Det er muligt at hun ikke respekterer dig endnu... har du gjort dig fortjent til hendes respekt? Hun skal vide at du til enhver tid vil passe på hende, tage dig af hende og aldrig gøre hende ondt eller forvirre hende. Se det som om at du skriver en kontrakt på ovenstående med din hest og at du skal honorere den kontrakt HVER eneste dag. Din fysik er fuldstændig underordnet når det gælder hestetræning. Du skal jo ikke bruge magt, men få hesten til at gøre tingene fordi den har lyst/ det er lettest for den/ det er rarest for den. Held og lykke med din hoppe, håber problemerne løser sig for dig.
giver udmærkede råd og forklaringer  Hesten er bare en hest, der opfører sig fuldstændig normalt for en hest i dén situation. Hesten er kommet hjemmefra, er 'ny i klassen' og derfor bange for at blive væk igen! Hvis du ikke har råd eller tid til at få TinaMJ ud - hun er ellers god   - så kunne du starte med at købe/låne bøger af Ute Lehman og/eller Andrew Mclean. Begge to giver meget gode bud på, hvad man kan stille op. Bare husk, at når man bruger negativ forstærkning (som er det Vassen bruger med de to fingre), så skal man være blid, konsekvent, og huske kun at bede om noget nemt   - ellers bliver man let for skrap ved hesten. Og det ønsker man jo i virkeligheden ikke, vel? Man kan godt komme til at herse for meget med hesten, og det er ikke noget godt udgangspunkt for det fremtidige samarbejde. Man kan også bruge positiv forstærkning, fx i form af klikkertræning, men det er faktisk ret svært at være så præcis, som det kræver. Men det bedste råd hidtil er at få hjælp af TinaMJ 
Jeg fik ikke selv skrevet, at man skal bruge negativforstærkning med måde, så tak for det.  Og så ville jeg i øvrigt træne noget, gå - stop - bak - gå og når bak er installeret, så kun gå - stop - gå - stop... med hesten fra jorden, så hun kommer til at opleve, at det er dig der bestemmer - også når du står på jorden. Brug dit kropssprog og forstærk med pres på grimen/ halsen (da det er her problemet opstår). Igen, negativ forstærkning, men belønningen kommer prompte, ved at presset i grimen/ tovet slækkes så snart hun gør det rigtigt. Husk også at fjerne det pres din krop giver. Forvent ikke mere end at hun forlægger vægten bagud (ved bak komando) i starten, det er nok til at udløse ros, derefter forlang et skridt, med et ben og så videre. Det er vigtigt at du deler hver øvelse op i små bidder, hvis hesten er lidt svær. Men også for at få lært den det på en god og ordentlig måde. Det tager lidt længere tid, men betaler sig i længden. Eksempelvis, har min nye hest et ret veludviklet bakgear, men det er ikke det jeg ønsker, det skal være en kontorlleret øvelse, så det ikke ender med en stejlehest. Derfor har jeg reduceret mit kropssprog og er gået tilbage til kun at bede om en forlægning af vægten bagud. Bak er i øvrigt (efter min mening) en øvelse, der ikke skal øves hver dag, men kun en øvelse, der skal gentages hvis man får problemer med stop eller for lige at teste om signalet stadig er der 1-2 gange om måneden. Hvis du ikke selv mener du magter opgaven at få trænet hende fra jorden og opdraget hende, så er det altså penge godt givet ud, med en træner... Måske det er dyrt som udgangspunkt, men det vil i længden blive dyrere, hvis hun gør skade på dig eller sig selv.
Tak for jeres svar   De har hulpet mig en del. Vi er netop kommet i gang med ridningen igen, efter hun har stået stille i en måned pga. infektion i benet. I den tid har jeg lavet andre ting fra jorden med hende. Det er derfor ikke en mulighed at ligge ridningen på hylden (igen), da vi er i gang med genoptræning. Øvelserne med at "gå frem, stoppe, bakke, gå frem" har vi trænet i dag, og hun reagerede positivt over for det. Hver eneste gang jeg har hende i hænder, forsøger jeg at give hende positive oplevelser. Jeg bruger lang tid på at klø og nusse hende steder hun godt kan lide - det gør jeg f.eks. også, hvis hun stresser op fordi en anden hest forlader stalden, da det er den hurtigste måde at få hende til at falde til ro. Er det forkert? Skal jeg i stedet være mere konsekvent, og f.eks. bruge den metode med at prikke på skulderen til hun stopper, som Vassen nævner? En anden ting jeg har glemt at nævne er, at hun hele tiden står og skraber med forbenet i jorden, når jeg strigler/sadler op. Det virker ikke som om hun tigger, nærmere som om hun er utålmodig (/stresset?). Jeg gør intet ved det, udover at ignorere det og så rose hende når hun ikke gør det. Bør jeg gøre noget andet? F.eks. også her bruge "prikke på skulderen"-metoden?? Forresten er det ikke sådan at hun forsøger at undgå mig. Hun kommer altid hen til mig på folden, og når jeg sætter hende ud igen, følger hun mig hele vejen tilbage fra den anden side af hegnet.
Godt du kan bruge noget af det vi har skrevet til noget.  Hvis det virker for dig og din hest at du nusser hende og hun så falder til ro, så er det det du fortsætter med.   Der er ingen grund til at begynde med negativ forstærkning, hvis hun falder til ro ved at du klør/ nusser hende. Det eneste du skal være OBS på er at det ikke går hen og bliver en belønning for hendes opførsel, altså hun skal falde til ro når du gør det, ikke blive ved med at stresse, for så belønner du hendes uhensigtsmæssige adfærd. Mht. skraben i jorden... hvis det hjælper, at du ignorerer det og så roser hende når hun holder op, så er det også fint. Hvis ikke der sker nogen fremskridt, så kan du godt begynde at opdrage på hende. Det kunne enten være med prikken eller ved at "dutte" til det andet ben med din støvlesnude. Men jeg ville ikke begynde på hendes skraben, før end hun kan stå stille uden at stresse. Jeg tror på at det er bedst for hesten, at arbejde med én ting ad gangen på samme sted (eks. striglepladsen), for ikke at stresse yderligere. Men det er bare min mening.  Og så vil jeg lige lægge vægt på, at din timing er alfa omega! Held og lykke med træningen. 
at heste som regel er yderst kontekstafhængige. Dvs. at det er ret normalt at en hest godt kan være utroligt sød på fold/i stalden eller andre steder - og så i en anden situation sagtens kan være 'umulig'  Den vænner sig til at gøre de ting, vi træner den til og være tryg ved det, og den lærer nogle signaler, den - i de fleste situationer - kan forstå, og den lærer ganske langsomt at bære os på en måde, så den ikke føler sig usikker til bens  Mht. denne hest, ville jeg måske nok overveje at give den noget hø at gumle på, mens den står og venter på staldgangen. Eller ikke stille den på staldgangen, men udenfor eller i boksen. Det er en irriterende vane, det med at skrabe, som det er ærgerligt at få gjort til - netop en vane.  Så det er godt, at du ignorerer det   , men måske kan du ændre situationen? Husk, at det ikke gør noget, at man gør det let for hesten at lære nye ting 
Åååh, jeg ved lige hvordan du har det. Sådan var min nemlig også da jeg fik hende. men jeg kan trøste dig med at det ikke bliver ved med at være sådan. Det kræver dog som du selv er inde på at du sætter dig i respekt og er konsekvent. Det lyder til at du er rigtig godt på vej med træningen, det er super. Husk på at selvom du jo godt ved at du er hendes nye allerbedste ven, tager det bare så meget længere tid for hende at finde ud af det samme. Tilliden skal først bygges op og det kan godt tage tid. Da jeg fik min kunne jeg ikke engang røre hende på begge sider af hovedet på en gang, nu er det det bedste hun ved. Vi har haft vores kampe, for jo - uanset hvad alle de "kloge" siger, så er der altså ingen der havde husket at fortælle min hoppe at en hest ikke kan være fræk og prøve én af. For DET gjorde hun! Og først da jeg havde forsøgt med al min pædagogik og store tålmodighed og alle de gode, polerede råd, og en dag fik nok og tænkte "fandme nej om hun skal rende om hjørner med mig" og viste hende tydeligt hvem der bestemte, ændrede det sig. Negativ forstærkning var vejen frem med min, alt det der med at belønne god opførsel med godbidder er ikke lige mig - og BAAAAAAK kunne jeg aldrig drømme om at bruge - har set hvor galt det kan gå! Jeg har idag den helt perfekte hest, der går gennem ild og vand og er super cool, det havde jeg nok ikke troet helt på for et år siden. Det bedste råd jeg kan give dig er: Giv tid... 
Tak for jeres svar  De sidste dage har jeg trænet meget med hende fra jorden, og jeg har brugt mange af jeres gode råd. På striglepladsen har jeg eksperimenteret med at lade hende stå ubundet eter ridningen. Hun har fået lidt hø at gumle på, og hvis hun har forsøgt at gå, har jeg bakket hende tilbage til udgangspunktet. Dette har faktisk også reduceret hendes skraben i jorden, da hun har mere travlt med at undersøge gulvet, striglekassen, mig mm. Men når hun så skraber, er jeg begyndt at prikke hende på skulderen til hun holder op. Så kigger hun lige på mig engang, og så holder hun gerne op meget hurtigt   Så det har i hvert fald virket. Hun kalder stadig meget på de andre, når hun skilles fra flokken - også selvom hun ikke er den eneste hest i stalden. Men jeg håber på, at det mest er noget unghestepjat, som vil reduceres i takt med at hun dels bliver ældre, dels får mere tillid til mig og dels finder ud af, at hun IKKE bliver skilt fra flokken.
Jeg har med min veninde aftalt, at vi om en uges tid bruger en masse tid, på at arbejde med min lille hoppe fra jorden. Det er for afvekslingen og hyggens skyld, men jeg mangler lidt idéer. Øvelserne skal bare helt være lidt simple og meget gerne have en god indvirkning på eksempelvis koordination eller noget andet  Det kunne være rigtig godt, hvis det var noget, hvor hun kom til at 'tænke sig lidt om', så hun skal koncentrere sig  På forhånd mange tak for hjælpen 
Kig på   under grundskole. Der er rigtig mange gode øvelser. De er godt beskrevet, og der er forklarende videoer til også 
En rigtig god øvelse til at forbedre koordinationen og som får hesten til at fokuserer - du kan lægge 4 bomme ud som danner et L med ca. 1 meters mellemrum. Du kan gå lige igennem den med hesten nogle gange og derefter bakke den inden du når helt igennem. Men det er en god ide at lære hesten signaleren for bakke, dreje, stop osv inden L øvelsen laves. Ved at bede hesten bakke igennem skal den koncentre sig om hvor den sætter sine ben og lytte til dine signaler. Du kan også lægge bommene som en vifte. Håber det giver mening 
Tusind tak for svar begge to!
bomøveler er gode. Skift afstand og højde - forstår du hvad jeg mener? Det er godt for alverdens ting, koordination, muskling, overlinje osv. Selvfølgelig uden indspændinger så hesten kan se bommene og balancere.
Skifte højde på bommene? Det havde jeg faktisk ikke tænkt på, rigtig god ide  !
hejsa, jeg skal gerne have genoptrænet min hyp efter en kodeledsskade. Men da jeg ikke har fantastisk meget tid til ridning, overvejer jeg om man kan "skyde genvej" via klassisk ridning? Tænker der er meget jord arbejde, og skridt. Så måske kunne tingene kombineres lidt? Foreløbig plan er ellers bare lidt skridt ture og fold. Hilsen katarina
Kære Katarina, Som klassisk rytter og dyrlægestuderende må jeg sige: der er ingen genveje... Ja, der er rigtig meget jordarbejde og en hel masse skridt arbejde, men hesten går langt fra og "laver ingenting" så at sige. I klassisk ridning skal hesten selvfølgelig være afslappet, men skal konstant være i bøjning og gerne træde ind til tyngdepunkt og have let overtrædning. Jeg ville simpelthen ikke turde at skyde genvej når det har været en kodeledsforvridning for overtrædning påvirker kodeleddet rigtig meget og hvis hesten kommer til at overanstrenge sig eller ikke bruger sig helt rigtigt så kan der være risiko for at skaden springer op   Netop fordi grundarbejdet i klassisk dressur er så enkelt og hesten (forhåbentligt) ser afslappet ud, kan det være rigtig svært at lægge mærke til hvornår der trædes for meget over eller hvornår hesten har arbejdet for længe. Særligt hvis du ikke normalt rider klassisk dressur og ikke har arbejdet med det før. Genoptræn som din dyrlæge har sagt så du sikrer dig bedst muligt mod at skaden skulle springe op igen. Det er træls, men det tager tid og det bedste man overhovedet kan gøre, synes jeg, er at give det den tid  Håber I kommer godt igen efter skaden  //Desirée
hejsa, takker for svaret. Nu drejer skaden sig om en kodeledsbetændelse og ikke forvridning. Men så må vi jo bare tage en masse ture indtil videre. Tænkte bare det kunne være en god måde at få hende smidiggjort samtidig med vi laver skridt arbejde. Hilsen katarina
Måske et godt råd herfra, Pas på, at du ikke rider eller træner for meget i volter (små cirker) hvad der belaster utroligt meget og uens i hovleddet mit råd ril dig, skridt den ligeud og gerne på et ikke alt for blødt underlag.Skov, stor bane eller på vej. Så meget ligeud som muligt. Vi har genoptrænet en del for andre rytter der ikke selv har tid/tålmodighed så dette er hvad vi gjorde i starten at forløbet.
Hej Når jeg traver tur med en af mine, bliver de også indimellem lidt for ivrige og glemmer at de ikke må overhale mig  Jeg gør det, at jeg svinger enden af trækketovet over mod hesten i en bue, altså foran øjnene, så husker de lige ups, madammen vil sgu ikke have os foran hende. Det samme gør jeg med pisken hvis jeg har én af dem med som håndhest og håndhesten forsøger at få hovedet foran mig. Jeg vil have håndhestens hoved ud for mit lår. Det hjælper her og hvis de en dag skulle være lidt for overivrige, så laver jeg indimellem et meget brat stop med armene op over hovedet. Altså gør mig meget stor og markant. Er normalt til de små bevægelser og små tegn, men indimellem så kan det være nødvendigt med et enkelt kraftigt signal.
Håber det hjælper, spændende at høre om efter din tur. Ps. En bidløs trense (med kryds under kæben) giver også en del mere "hold" end en grime. Jeg bruger ofte den bidløse til håndhesten  Men pøj pøj, ville være sjovt med en tilbagemelding om det hjælper på din hingstebasse. Der er jo nok lidt større krafter - og hormoner på spil, end hos hopperne 
...også nogle ture med min den gamle, da jeg lige havde fået ham, og bare for at styrke tillidsforholdet. Nu får jeg sikkert høvl for mit kommende råd: Jeg nev ham let på bringen med to fingre til han bremsede ned og løsnede med det samme igen, for derefter at rose ham. Det virkede suverænt for mig - også på andre heste. Han var 178 cm i stang, og jeg selv er 165 cm høj.
   skønt at det også virker hos dig. og ja, små heste-hjerner kan sagtens huske at man skal have mad flere gange dagligt, men at man på HELE turen og hver gang skal gå pænt, uha, "mig lille hest ikke forstå"