Jeg rider primært hopper. De er generelt mere forsigtige og siger fra hvis man træder over deres grænser - det kan jeg godt lide. jeg har efterhånden ejet 12 hopper og har aldrig haft en, hvor jeg mærkede forskel, når hun var i brunst - så det anser jeg umiddelbart for at være en skrøne. Den eneste vallak, jeg har fungeret 100% med, blev udelukkende brugt til dressur - der var vi til gengæld også gode sammen. Så SKAL jeg vælge, så vil jeg sige hopper er bedst - men når det kommer til stykket vil jeg altid se på hesten frem for kønnet.
Sikke mange svar. Det er noget sært noget med det der hestevalg. Jeg har pt. en hoppe (nogen siger hun minder om en vallak i sind). Hun er sød, blid og nem. Så har jeg min datters aflangte vallak. Han er altid den samme. Lille og fræk og yder kun noget, hvis han får meget klare instrukser. Hvorfor lave noget, hvis man kan holde fri. Men når han har forstået rangordenen er han til gengæld super dejlig og stabil. Så har jeg haft en hoppedulle. Hun havde bestemt sin egen mening og humørsvingninger. Dejlig på mange måder, men kunne også drive mig til vanvid med sine ideer. Det blev dog bedre med alderen og en masse træning. Hopper, der ikke er førerhopper er min foretrukne. Jeg ved ikke helt hvad det er der gør det.
Jeg er mest til vallakker eller hingste. Har oplevet min del af "hysteriske hopper", og nej jeg gider ikke "spørge pænt" hver gang jeg vil have hesten til noget. Så er det lettere med en vallak eller hingst. Desuden er 2 gange "hysterisk" (mig og hesten) ikke altid en god kombi    Min egen musse var 5 da han blev kastereret, og var 3½ da han var i tilridning. Og rytteren synes han var SÅDAN en sød vallak! Hun så helt forvildet ud da hun fik at vide han faktisk var hingst - for han var jo så nem.
har været "tilfældigheder" i forhold til køn....og køb har alene været baseret på hvilke kvaliteter jeg kunne se i hestene.... Har i flere omgange haft alle tre slags og været fuldt ud tilfreds. Hver hest har sin charme.... Og så er jeg iøvrigt af den overbevisning at det er rytteren og de mennesker der omgåes hestene der - med ganske få og små afvigelser - former både ridelighed og temperament.... KH:)Annette
Jeg lader hesten vælge mig, og tager ikke efter kønnet
Jeg har altid tidligere sværget til hopper. Uden at jeg kan sige hvorfor... Men nu er jeg altså endt med to vallakker - og det ganske simpelt ud fra den begrundelse, at jeg er rigtig slem til at blive fristet til at lave føl, når jeg har hopper   Og når man gerne vil skære ned i antal, så er det bare ikke den bedste strategi. Jeg har altid helst villet ride hopper, indtil jeg for to år siden fik en skøn skøn vallak i en byttehandel. Han har simpelthen givet mig de bedste rideture i min hestetid. Jeg har dog byttet ham ud med en anden, da han var en rigtig sandkasse hest, der bare elskede ridebanen og en god gang dressurtræning og jeg er mere skovtursrytter - så derfor er jeg gået tilbage til islænder og har fundet en skøn vallak, der både kan sin grunddressur og er stabil på tur - og ikke mindst nyder turene ligeså meget som mig. Så har fundet mig den helt rigtige stabile, alsidige hest i min islænder. Jeg har da også haft shetlændere og avlet lidt på et tidspunkt. Og der har jeg haft to helt fantastiske hingste. Den første døde desværre af tarok-syge i en alder af kun 4 år. den anden valgte jeg at sælge, da jeg ikke længere skulle avle, og han var en kåret hingst, der var for god til at kastrere og kun bruge til kørsel. Og jeg er af den holdning, at hingste ikke skal gå alene bare for at holde dem som hingste - så han går stadig til avl og har sit eget stod med hopper. Men de to hingste har givet nogle fantastiske oplevelser - de har været nogle virkelig skønne personligheder. Jeg regner med at jeg til næste efterår vil købe mig et islænderhingsteføl, som skal være afløser til min nuværende. Jeg regner ikke med at skulle kåre osv, så den skal jo nok kastreres på et tidspunkt. Så jeg mener ikke at det handler så meget om køn, som om den rette kemi mellem hest og ejer.
Men jeg har nu en af hver pt. Den første jeg havde var en hingstbasse, som blev 1 år. Så ville jeg bare have en hoppe. Mest fordi jeg altid har redet på hopper og kan godt lide deres sind. Året efter skulle jeg så have nr 2 hest, og var over og se en dejlig dame - dels igen fordi det var en hoppe, men også fordi jeg skulle have en at ride på, (på det tidspunkt var min hoppe nemlig kun 2 år), men jeg endte faktisk med at købe sønnen i stedet for. En dejlig vallak på 2 år - selvfølgelig.... Men han er jo mere hoppe end han er vallak. Han kan ikke gå sammen med andre vallakker - han fatter ikke at de leger. Men går han sammen med hopperne, ja så har han det bare godt, er ikke hingste og passer hellere ikke på dem. I dag går de to bare sammen alene hjemme.
jeg er egentlig ikke sådan til noget bestemt, har haft både hingste, vallakker og hopper, og alle var dejlige både fra jorden og under rytter på hver sine måder, bla. havde jeg en pinto/fuldblod's hingst, som havde det mest fantastiske sind, han var super fornuftig, kunne rides i grime og træktov, og var rigtig nem at omgåes, -lige indtil han blev kastreret, så blev han den vildeste kylling. jeg har dog også haft andre som har ændret sig til det bedre af kastration, og hopper uden PMS 
jo heldigvis heste med temperamenter i alle afskygninger uafhængig af deres køn... Men jeg elsker nu når min PRE hingst grynter af fornøjelse over sig selv og over at arbejde... Det har jeg aldrig oplevet en hoppe/vallak gøre... Elsker elsker elsker ham over alt... men det er bestemt ikke sikkert jeg ville elske en anden hingst?!  
Jeg har haft heste og ponyer af alle 3 køn. Men jeg er nok mest til vallakker! Jeg har part på en hoppe ligenu, og når hun er hingstegal, så er hun altså bare træls og dum! Jeg har slet ikke temperament til en hoppe, så når jeg skal have min egen igen, så skal det være en vallak 
Mest til hopper... Min er en hoppe og hun har absolut sine egne meninger. Men jeg kan godt lide, som også andre nævner, at hopper tit selv kan sige fra og til. Ikke at hun bestemmer alt, absolut ikke, for min søde Fiona vil gå rigtig langt for at følge/behage mig, men træder jeg for grov over hendes grænse så fortæller hun mig det. Nogle gange tydeligt ved at "springe ud af det" andre gange kan jeg bare mæke det på hende at her er hun ikke klar til at være med. Fiona kan blive hingstegal, bare man siger ordet "blu Hors" og tisser og regerer og hyler op, men hun er absolut pålidelig og kan rides på selv på de "hårdeste" dage. Så for mit vedkommende har jeg fået det bedste fra hoppe-kønnet. Min datters pony-vallak på 9 år er simpelthen let-elskelig og har personlighed til op over begge ører. SKULLE jeg finde en vallak som ham, så var det muligt at jeg ejede en... Han leger som en 2 års springer rundt og kommunikerer meget gerne med mennsker for at få det han ønsker. Han brummer som en ko når han snakker og han kan trave rundt på folden som en hingst med hoved og hale løftet for at få opmærksomhed "haallOOOooo kig her -halloooo kom nu..."
Jeg har én af hver og jeg må sige at de passer utrolig godt inde i dette 'ordsprog': Hvis du spørger en Vallak siger den "ja tak" Hvis du spørger en Hoppe siger den "Hvorfor?" For mig er Vallaken helt klart den nemmeste at ride men den sværeste at håndtere da han til tider er noget af en gadedreng. Med hoppen er det lige omvendt, men det kan jo også være en udfordring... Jeg er faktisk ikke sikker på at kønnet vil være afgørende næste gang jeg skal have ny hest.
Røde førerhopper med stor nerve...det har jeg altid redet...og gør det stadig  Jeg betragter det der med brunst som tæt på en skrøne, mine hopper (4 stk. igennem de sidste 25 år) har aldrig været vanskelige...og den, jeg har nu, kan man slet ikke mærke det på. Jeg ELSKER de rødhårede primadonnaer af den simple grund, at de ikke finder sig i noget fis. De vil behandles ordentligt og gør du noget forkert, så skal du nok få klar besked...med det samme! Men spørger du pænt og "rider med hoved frem for musklerne", så er de røde duller simpelthen de mest arbejdsomme, ærlige og loyale ridedyr, man kan få. Muligvis ville jeg også synes om at ride hingst - de få gange, jeg har redet sådan én, synes jeg, at jeg har kunne fornemme samme tendenser. Vallaker er ikke mit første valg - jeg har virkelig svært ved at sætte en finger på, hvorfor... men jeg synes altså, der mangler noget  /Nat
Jeg foretrækker nu også hingste eller hopper fremfor vallakker. Men jeg har også altid tendensen til at vælge de specielle og krævende af dem som sætter høje krav til mig som rytter. Nu hvor jeg er skadet og skal ud og finde en "blød konehest" søger jeg kun efter hopper da jeg gerne vil have et føl eller 2 så jeg har noget at ride på når hoppen skal pensioneres. Jeg har oplevet at få et føl 1 gang før da jeg købte en hoppe der tilsyneladende var ifolet og det var sådan en herlig oplevelse som jeg gerne vil prøve igen og beholde føllet   . Hingstene kan jeg rigtig godt lide at arbejde med også, da de er dejligt bombastiske, energiske og altid "kampklare" men jeg vil kun have hingst hvis den har værdi i avlen og får lav at bedække. Ellers synes jeg simpelthen det er synd at den har drifterne men ikke må få afløb for dem plus at de ikke lever samme sociale liv som andre heste.  (tror min hingstedreng skal have en julegave i form af en sjov legekammerat -enten en shetter eller helst et æsel)
sjovt du skriver det med røde hopper.... mine to sidste rideheste (har den ene endnu) har været røde hopper   og ja du har ret.. jeg føler det samme med min hingst nu.... ikke noget fis men ærlighed, oprigtighed og nærvær så kommer man langt!
Jeg er også frisk på tøsehygge og bytur 
Fedt. Jeg har sendt en besked rundt til jer alle.
Vi har overvejet, at stille en spand med æbler og gulerødder, sætte et skilt, at spanden plus indhold er sat af hestenes ejer, indholdet må fodres ud til hestene, når spanden er tom, har hestene fået, hvad de kunne tåle for den dag.
Jeg har mistet en shetter på den konto  Der var nogle små piger (fandt vi ud af bagefter) der i deres vinterferie i uge 7 havde propfodret mine shettere med æbler... Den ene blev så pludselig voldsomt forfangen og fik en drejning af hovbenet på 10 grader på begge forben. Vi kæmpede for hende i et helt år, men måtte til sidst opgive... Jeg har efterfølgende lavet gule skilte der er lamineret hvorpå der stå: Hestene må IKKE fodres.......på forhånd tak.... og indtil videre er det da blevet overholdt..nu kommer folk pænt og spørger om de må give dem (gulerødder og græs)
Her hos mine shettere er der også skilte oppe med 'AL FODRING FORBUDT' - de bliver for det meste overholdt, ellers får folk et venligt ord med på vejen, hvorfor de ikke tåler det. Det er altid blevet taget godt i mod, når forklaringen følger....
Der var en HN'er der i en ældre tråd foreslog at man lavede/printede og laminerede en QR-code som folk evt. kunne scanne med deres mobil. Denne QR-code skulle så f.eks. linke til en artikel om forfangenhed og hvorfor hesten ikke må fodres. Link til qr-code generatorer:
jeg kom første gang i den problem stilling da jeg havde hest med på dyrskue, både at folk fodrede min pony med alverdens underligt, her snakker vi om vingummibamser, candyfloss og så det almindelig gulerødder æbler, brød med smør, samt at når min pony gik om baggerst i boksen for at få lidt fred hoppede folk bare op på lågen for at klappe hende eller løftede deres børn op så de kunne nå hende. Det resulterede ii at næste gang hun kom til show havde jeg lavet et skilt hvor jeg havde taget et billed af hende hvor hun så rigtig vred ud og skrevet nedenunder "pas på jeg bider" der var godt nok nogle folk der blev lidt mobset over at jeg tog en "gal" hest med til sådan et arrengement, men ja jeg vil altså hellere lyve om min ponys sindstilstand end at hun bliver træt af at komme på dyrskue eller en eller anden dag bliver fodret med et eller andet som hun bliver syg af. Du kan evt gøre noget ligne, find et billed af en rigtig syg hest og skriv en kort tekst evt "no fedding its making me ill" så er der vel ingen tvivl
Måske det her billede:
folk fatter et fodrings forbudt skilt- fordi de ik fatter konsekvensen kan være dødelig. Derfor vil mit bud være en tegning med en hånd med foder og rødt kryds over. Og en kort tekst ala: The horses can die of overfeeding!! (på engelsk så alla kan forstå det) evt osse på dansk så nogle af børnene kan forstå det.
Tak for de mange forslag, jeg må igang med at lave nogle skilte
Dør af - nej, men den trives jo heller ikke med det, hvis den både er blevet sur og farlig at omgås.
Hvis det er en låne hest, så send den hjem igen, og find en anden. det skal være sjovt og have hest. og der er jo mange andre heste til udlån, du skal jo ikke komme til skade på en hest, men hygge dig med en hest.og er du først bange for den, så tager det meget lang tid og finde modet til den og en anden hest. håber du finder en anden hest. Anja.
Stakkels dig, det er aldrig en rar følelse at have  Meeen som andre er inde på, så er det næsten klart   Du er der sjældent, og deraf opbygger hun venskaber med andre i stedet, og føler sig derfor ikke videre knyttet til dig   Venskab og tillid kræver at man tager sig tid og plejer det  Udover det, så får heste ofte lidt "ur-instinkter" af at gå på sommergræs  Jeg kender det godt lidt selv, da jeg ligeledes har en hest, der viirkeligt skal rides, bruges og ja udfordres psykologisk.. han er eddikesur, hvis ikke jeg rider ham i et par dage eller, hvis jeg tager på ferie   Heldigvis sker det meget, meget sjældent, netop af den årsag  Utrolig mange heste bliver lidt tossede,(dermed selvfølgeligt ikke sagt, at din er tosset.. bare en talemåde   ), af ikke at blive brugt.. og lidt uforudsigelige   Deraf opstår bid, spark o.l. 
Nu så jeg lige lidt dressur selvom jeg bestemt kun er skovtursrytter et par gange om året, og ikke har en pind forstand på det. Husker at have hørt at heste kun slår med halen hvis der er mange fluer, eller hvis de er irriteret over rytterens "hjælpere" eller rytteren har for hårdt fat i munden osv? Men synes nærmest at alle hestene slog voldsomt med halerne under programmet - hvorfor gør de det? Og så synes jeg hestene virker som om hovedet er helt "spændt" ind og det kommer ved nogle af dem til at virke unaturligt - er det pga. den skarpe ekstra tøjle de har eller hvordan? Og så synes jeg at øvelserne og den der "hoppende" trav virker så langt fra almindelig hesteadfærd man kan komme - er det overhovedet rart for hestene at udfører dressur på det niveau? Ja ved godt det er en masse bunke dumme spørgsmål fra en total amartør - men jeg er bare nysgerrig efter at høre hvordan tingene hænger sammen. Umildbart synes jeg nemlig måske ikke at det helt var på hestenes primisser, men måske det skyldes min uvidenhed. Håber på et par gode svar   Og dette er ikke for at kritisere dressur overhovedet - er bare nysgerrig eftersom jeg ikke ved så meget om det 
Lonni - der kører allerede en tråd på træning omkring dette.
Jeg beklager - tak for oplysningen 
Nej ikke just af lyst de fleste heste ville sikker vælge at være skovturs musser