Hej Jeg planlægger en rejse til Prince Edward Island inden for den nærmeste fremtid(meget gerne næste år), men hvordan kommer jeg lige derhen? Og hvem flyver til øen? Jeg kan komme til Vancouver med SAS(med skift i USA), men hvordan kommer jeg videre derfra? Eller er der mon et andet selskab der kan flyve mig tættere på, uden at det koster en formue... Og er det muligt at komme rundt på øen, uden at skulle have en bil? Hvad skal ses på øen osv?  På forhånd tak 
Jeg er 99% sikker på, at min tyske veninde var omkring Prince Edward Island, da hun backpackede rundt i Canada, imens vi andre arbejdede. Hun var ihvertfald ude på mange af øerne ved kysten - og det hele foregik med bus og færge, ved jeg   Hun mødte nogle fyre, som hun vandrede sammen med, så jeg tror ikke, at bil er strengt nødvendigt. God tur - misundelig er jeg da slet ikke 
Det kommer anden på hvornår og hvor lang tid du vil være der.. Generalt set er SAS i den dyre ende, når det kommer til de lange rejser, derudover er Vancouver jo på den modsatte side af kontinentet, mon ikke Toronto eller NY eller lign. ville være hurtigere/billigere? En quick search viser at du kan få en tur/retur billet for omkring 5000 dkk i foråret, så det er jo ret billigt, der mellemlander du i Toronto. Du skal flyve til Charlottetown..
Du skal ikke flyve til Vancouver - det ligger på vestkysten af Canada. Prince Edward Island ligger på østkysten - Air Canada flyver til øen fra Toronto, Halifax, Montréal og Ottawa. Der går også bus dertil fra Halifax - eller du kan tage færgen fra Nova Scotia - eller leje en bil og køre dertil. Øen er mest kendt for sine fyrtårn. Det er umiddelbart lettest at komme rundt med bil, men det kommer jo an på hvad og hvor meget af øen du vil se? Der findes også sightseeingtour busser på øen, som kører de til mest kendte steder - der er mange muligheder for at leje cykel... Mange hilsner Melina
  Sine: Det lyder godt, tak - at vandre er jo den perfekte måde at se noget på   - tusind tak, det har været en drøm siden jeg var barn så nu må jeg hellere få gjort noget ved det  Nielsen:Jeg har via momondo, fundet tur/return billetter København - Charlotte town til 7377kr(i august), så kan det vist ikke gøres billigere   - jeg tænker at jeg vil være deromkring en måned. Men det er godt nok en lang tur!
Tak for svaret   - det giver også meget mere mening at flyve til f.eks. Toronto, hvilket jeg jo egentlig godt vidste eftersom jeg har været i Canada(Vancouver)før  Jeg vil helt sikkert gerne se så meget som muligt, men foretrækker at undgå at skulle køre bil, så vandring og at cykle rundt er helt sikkert at foretrækker. Men det lyder dog godt, at der findes sightseeingtour busser også  Ved du hvornår det er bedst at tage derover, læste et sted at meget er lukket imellem september - juni.. Tak for tippet med Aircanada!
Det kommer helt anden på hvornår du søger, hvilke datoer/ugedage ect. August er en turist måned så der er det ofte dyrer.. Jeg søgte til Maj måned (10 dage) og der kostede turen omkring 4600 tur/retur.. Tror det var via KLM.. Det er som oftest dyrer i start/slut af måneden, i weekender. Priserne falder også ofte, hvis man søger om natten (For reasons unknown, men det har jeg fra min bror, der er pilot   )
HVIS det nu er en længere rejse du er ude på, så ER Vancouver værd at besøge, det er den smukkeste by på jorden imho.  (og så, og så, hvis man er super large ((som jeg var)) så lejer man en bil, kører fra vancouver gennem/over/under Rocky mountains (urealistisk smukt!) stopper i Banff, fortsætter turen til Calgary og så kan du jo flyve/kører vidre derfra... 
Øj får helt lyst til at se Anne fra Grønnebakken  God tur 
Hej HN  Da jeg i år skal stå for at lave konfekten til julen, søger jeg inspiration til hvad jeg kan lave. Derfor: Hvad er dit bedste konfekt? Hvad er det bedste konfekt du har smagt? Det gør ikke noget det er lidt avanceret. Jeg er vant til at lave søde sager, og elsker udfordringer  Kom frisk!
Vi plejer at rulle nogle marcipankugler og dyppe dem i smeltet chokolade for derefter at sætte en chokoladeknap/mandel/anden nød/tørret frugt osv. på toppen og trykke dem lidt ned   Ikke svært at lave overhovedet, men det er virkelig favoritten i huset!
Der er mange tråde om julemad, men jeg har ikke set nogen omkring desserten. Hvad får i HN'er juleaften til dessert? Da jeg var lille fik vi som regel islagkage, hvor der var lagt en mandel på fadet inden isen blev sat. I min mands familie spiser de altid romfromage   . (altid med 20 - 30 hele mandler i...) Juleaften her, bliver det til risalamande, med EN mandel. 
Vi skal have risalamande med to mandler, men det er fordi vi har to skåle med risalamande og min mormor er rædselslagen for at den ikke bliver fundet hvis der kun var en i de to skåle. 
Jeg kan ikke fordrage rislalmande, generelt er jeg slet ikke til julemaden med hele juleshowet (flæskesteg, brune kartofler osv) Så jeg spiser kun sovs og kartofler samt grøntsager til julemiddag og spiser is til dessert   Som regl den fra Card'ore med karamel 
Helt klart ris a la mande, kan ikke forestille mig at spise andet 
Hej Jeg står og skal have min hest solgt og kigger ind imellem på "hest købes" rundt omkring på nettet. Falder tit over nogen købere som søger det min hest kan tilbyde, MEN så vil de købe på afbetaling. Det forstår jeg så slet ikke....og ja, jeg tør ski ikke sælge min hest på afbetaling. Jeg vil da ikke være købers bank. Har endda haft kontakt med en som kunne betale 3500 i måneden...hvorfor så ikke spare op, hvis de ikke kan låne i banken? Hvad sker der, hvis hesten bliver syg....mister jeg så min betaling i den måned osv osv. Ja, jeg undre mig bare lidt over det. Også kan jeg jo ligeså godt spørge "Mads og Monopolet" aka HN  At mange så søger heste som kan det hele og uden skader, fejl, unoder osv, til måske 10.000, inkl. udstyr, kan jeg kun ryste på hovedet af og klikke videre   Det kan godt være at det er "købers marked", meeeen.........   
Køber kan låne pengene i banken, af familien, af så mange andre end... mig. Jeg vil ikke holde risikoen ved at have eks. 20.000kr. "ude at svømme" uanset hvad der står i kontrakten. Jeg har først forsøgt at barbere af en skaldet (en lejer, der løber regningen) og det kan man bare ikke! Ja, jeg gik retten vej, men man kan ikke få de penge, der ikke er der.
Jeg købte min sidste hest på afbetaling - noget jeg ellers havde svoret aldrig at gøre, netop i tilfælde af sygdom eller død under afbetaling, det ville bringe en ærgerlig situation op.. Men da min sidste hest blev aflivet og drømmehest nr. to stod til salg ude i stalden, så turde jeg simpelthen ikke løbe an på, at han blev solgt til nogle andre, før jeg fik sparet prisen op   Jeg kendte så også sælger, så vi lavede en aftale, der passede os begge. Og min hest led bestemt ikke under min afdragsperiode, for jeg satte selvfølgelig mine afdragsbeløb så tilpas lavt, at jeg i mit budget stadig havde penge til smed, dyrlæge og andre udgifter   En måde man kan sikre sig som sælger er jo at 1) skrive en udførlig kontrakt som inkluderer hvad køber skal afdrage med hver måned, med mulighed for at sælger kan annulere købet uden refundering, hvis beløbet ikke blivet betalt, 2) at sætte krav om at hesten først kan flytte, når den fulde pris er betalt og/eller 3) først at ejerskifte når den fulde pris er betalt.  Så! Ikke alle der vil købe på afdrag er useriøse, dårlige betalere eller dårlige hestemennesker.. Hvis man sikrer sig med en ordentlig kontrakt og man ellers synes om køber og ikke har akut brug for pengene, så kan jeg ikke se, hvorfor man skulle afholde sig fra at sælge på afbetaling 
jeg har solgt en hest på afbetaling  der er ingen problemer der, hesten står stadig i mit navn og vi har lavet en uførlig kontrakt  dør hesten eller kommer slemt tilskade inden den er færdig betalt, er det bare ærgeligt for køber, for de skal fortsat betale hestens pris. hvis man betaler lad os sige 30.000 kr her og nu for en hest og den ugen efter falder og brækker et ben eller dør af et kolik anfald, så refunder sælger jo heller ikke pengene 
Stod en gang med en som ville købe en hest på afbetaling. - Jeg sagde OK, hvis vi fik en advokat til at udfærdige kontrakten. Det sagde køber nej til, og så var det, at jeg ikke følte mig sikker på at se mine penge og handlen blev ikke til noget..  Der kan være forskellige årsager til, at man ikke kan betale hesten på een gang, men har en køber behov for afbetaling så bliver hesten under alle omstændigheder   til den er betalt.
En gang solgt hest på afbetalig fordi jeg kendte køberen lidt og fordi jeg stolede på, at en køber som i den grad ønskede at være rytter kendis, ikke ville risikere sit rygte. Ikke desto mindre måtte jeg skrue bissen på for at få mine penge. Så det gør jeg aldrig mere...
Tak for tippet, med hvornår det er bedst at søge - det vil jeg helt sikker tænker over når jeg skal købe min billet. Regner med at tage over New York hjem, da jeg meget gerne vil se byen nu hvor jeg alligevel er derover af. Vancouver, er uden tvivl den smukkeste by på jorden - jeg er helt enig. Tilbragte 3uger i Vancouver i 2010   - bryder mig desværre ikke rigtig om at køre bil, ellers ville det bestemt være en mulighed. Cali og jeg: ja ikke?   - mange tak 
det aller bedste er fudge (du kan finde opskrifter ved at google) derefter kommer havregrynskugler, så er der nugat drømme overdrukket med chokolade, og marcipan og nugat ruller osv. osv. kors hvor bliver jeg julekonfekt sulten jette
Det er ikke særligt avanceret, men min favorit er:  Dadler med marcipan og evt nougat Og marcipan og nougat i lag Marcipan med en hasselnød Ikke avanceret men jeg kan godt li' smagen af marcipan (Minimum rå marcipan. Der er mindst sukker i)
Sært nok er det altid havregrynskugler (hvis de tæller som konfekt) og cornflakestoppe der sælger bedst. Cornflakes + smeltet chokolade. Ikke for meget chokolade, da det hurtigt kan blive vammelt. Ellers, så masseproducerer vi også ovennævnte. Sidste år lavede jeg også - med stor succes - hvide chokoladetoppe med puffede ris (Rice Krispies er glimrende!). Evt. smager det sikkert godt, hvis du rører en lille smule stærk (måske opløst instant) kaffe ud i lidt af den hvide chokolade, lægger et tyndt lag i bunden, og så smækker alm. hvid ovenpå. Jeg lavede dem i sådan nogle bittesmå papirforme, men hvis du har chokoladeforme, så er de også gode. Dangit, det er faktisk en god ide! Det vil jeg lave til jul!  Alt med marcipan. Kokos er også fantastisk. OH! Jeg skal da prøve at inkorporere nogle brændte mandler i dette års konfekt! Du kan også blende kokosmel   længe, så du til sidst får en medgørlig masse i stil med marcipan. Lav bolde, og dyp dem i chokolade, eller bare ælt dem med chokoladestykker. Lige nu øser jeg bare ud af ideer 
Jeg vil anbefale dig, at kigge på Odense marcipans hjemmeside. Der kan du finde et hav af opskrifter og inspiration. God fornøjelse!
Her i hytten laver vi også Bounty kugler -mums   og det er så nemt!!! Derudover laver jeg mandler med lakrids pulver - endnu mere mums! Du tager hvid smeltet chokolade og dypper mandlerne i. For at få et tykt lag plejer jeg at smide dem i fryseren, så første lag bliver stift. Derefter dypper jeg dem igen og så direkte i lakridspulveret. Så i fryseren eller køleskabet og når de er kolde er de klar! Så meget mums 
Der skal sprut i  Herhjemme er favoritten : marcipan æltes sammen med baily, ligger i køleskab ca. et døgn , rulles derefter til kugler og overtrækkes med hvid chokolade. Her laves også : Svedsker i rom skæres i mindre stykker og overtrækkes med mørk chokolade. Og denne her : Kirsebær i madiera (staves?) skæres i mindre stykker og lægges på udrullet marcipan, det hele rulles sammen som en roulade og overtrækkes med mørk chokolade og drysses med mandel/nøddekrymmel. Vi laver også de gængse uden sprut, mest til ungerne.
Det bedste er. Mørk chokolade, hasselnødder og cornflakes. Hvid chokolade, mandler og cornflakes. Chokoladen smeltes og fyldes blandes i. Sætte herefter på bageplade med 2 skeer. Jeg har tidligere også forsøgt mig med avancerede opskrifter, men det er altså altid disse to der bliver spist først.
Ihhh der er jo så mange gode muligheder når man skal lave konfekt  Prøver at begrænse mig lidt og komme med et par de helt sikre  1) Man tager marcipan (den rigtige ikke konfekt marcipan der er tilsat flormelis) og ælter hindbærsyltetøj ind i massen. Der trilles kugler der dyppes i smeltet hvid chokolade og lige får et drys mørk chokolade krymmel. 2) Man tager marcipan (se ovenfor) ælter cointreau og hakkede valnødder ind i massen. Der trilles kugler der dyppes i smeltet mørk chokolade. Valgfri krymmel, men enten en halv valnød eller det der lilla krymmel kan anbefales 3) Man tager marcipan (igen kig i 1)) ælter cognag (og evt finthakkede hasselnødder) ind i massen. I hver kugle lægges et lille stykke nougat og kugler dyppes i smeltet mørk chokolade   Valgfri krymmel, men enten en sølvkugle eller det multifarvede plejer at være et hit Damn nu blev jeg helt sulten.... må hellere spise aftensmad  Rigtig god fornøjelse 
Sikke nogle fantastiske opskrifter I kommer med! Jeg vil helt sikkert bruge mange af dem. Odense Marcipan er nemlig rigtig god - den har jeg bare brugt de sidste to år, så mangler lidt ny inspiration. Og det fik jeg! Simpelthen skønt  Bliv endelig ved! 
Og når nu vi lige snakker om marcipan, nødder osv., så har jeg et tip, til de der ikke måtte være bekendte med det: I Tyskland, navnligt Aldi, kan man få nødder, mandler og marcipan til en brøkdel af det, det koster herhjemme. Jeg tror nok 200g mandler plejer at koste lige omkring en Euro  Så hvis man alligevel skal omkring de kanter, så tag endelig og skaf jer et lille lager 
Jeg er helt tosset med Havregrynskugler, cornflakestoppe og Sweitzer pastiller !
Hej Måske kan man ikke kalde det konfekt, men jeg elsker hjemmelavede flødeboller. Har lavet det nogle gange efterhånden, og det er altid en succes   Jeg henter opskriften fra Odense Marcipans hjemmeside. Jeg elsker søde sager, så har netop oprettet en blog og en facebookside om "Anitas søde liv"   I skal være velkomne til at kigge forbi. Der vil løbende komme nye billeder og opskrifter. Blog:  Facebook: 
Igen, tak tak TAK for alle de gode input. De er virkelig kærkomne! Kom endelig med flere  Jeg har skam lavet hjemmelavede flødeboller før, og også dem fra Odense med marcipan-bund. De blev super lækre, dog glemte jeg at stille dem på køl efterfølgende, så chokoladen desværre blev lidt plettet   det kunne man jo så heldigvis ikke smage, de smagte stadig for lækkert!  
jeg er på alt hvad der smager nougat! ... der behøver faktisk ikke være andet end det   de der cornflakes m. chokolade er SÅ gode og havregrynskugler. mmmmh det kunne være jeg skulle bidrage med lidt december hygge hvis jeg bor hjemme i december, og budgettet er til det   noget af det i kommer med lyder ihvertfald lækkert. og skal nok tilføje hvis jeg finder noget andet lækkert!
Hej  Jeg har netop lavet havregrynskugler med marcipan. Mums. Har nok lavet havregrynskugler før, men aldrig med marcipan. Det kan anbefales  Du kan se opskriften her:  Bliver helt lækkersulten af den her tråd 
Ris a'la mande - naturligvis  Med Amarana kirsebær (den blå) og min chili/appelsinsauce til dem, der ikke bryder sig om kirsebær.
Pia, kan man få opskriften på den der chili/appelsinsauce? Jeg bryder mig nemlig ikke om kirsebærsovs.
Det er kun mig i familien der kan lide risalamande, derfor får vi citronfromage.
... heldigvis Ris a'la mande - den eneste der ikke kan lide det er barnet - så hun får bare en minimal portion som hun sidder og roder efter mandlen i. Vi får almindelig varm kirsebærsauce til - jeg er nu vild med amarenakirsebær, men det er ikke mig der bestemmer (eller køber ind til det). De år jeg har haft rumtopf med i julekurven, er der nogen der har valgt at tage det på. Det er også lækkert - men stærkt!
Ih blir helt lækkersulten af den her tråd... Når vi holder jul med min mor får vi både risengrød (mums) og ris a'la mande til dem der helst vil have det. I min svigerfamilie er det ris a'la mande der står på bordet. Dog er svigermor meget sød til at tage lidt risengrød fra til mig inden hun laver den til ris a'la mande. Såå sødt af hende - kan helt klart bedst lide risengrøden  Og med al den snak om søde sager, blir jeg vist nødt til at bikse nogen havregrynskugler sammen, så jeg kan få stillet "sulten"  Mvh. Pernille
Risalamande med ødelagte mandler og med kirsebærsovs. Og selvfølgelig 1 hel mandel til mandelgaven. Dengang jeg ikke kunne lide risalamande, der fik jeg en ligeså stor portion som de andre og så rodede jeg den bare igennem for mandlen   Og så gik jeg ellers på jagt i slikket der hænger på juletræet i kræmmerhusene 
Vi har altid kun spist ris a la mande til dessert juleaften. Med masser af dejlige syltede kirsebær på. Et år holdt jeg jul med en ny kæreste hos hans familie (søster m.v.) De havde tradition for en slags ris-rand, der nærmest var kold risengrød stivnet med masser af husblas og en mandel i. Den krævede kniv og gaffel for at kunne spises, og smagte af pap. De syntes det smagte herligt. Alm. ris a la mande var de ikke så meget for. Det er skægt, som vi her i DK har en nogenlunde fælles idé om hvad dansk julemad er, og dog er vi alligevel utroligt forskellige. Jeg synes fx det er vildt underligt at få serveret chips til varm mad, mens man hos en anden kærestes familie syntes det var en katastrofe, hvis der ikke var chips til flæskestegen.
Ja, i min familie er det også en katastrofe ikke at have chips til julemiddagen  Vi er en lidt blandet familie med forskellige traditioner, hvilket betyder, at der har været både and, flæskesteg, medister og frikadeller på bordet hele min barndom. Jeg tror nok, at medisteren er blevet droppet som "obligatorisk" efter min oldemors død, men hold nu fast, det var ellers meget mad. Så vi er vist et billede på, hvad der sker, når mange forskellige traditioner mødes på samme julebord. Og alt andet end ris a la mande er helt utænkeligt til dessert. På det punkt, er der heldigvis ikke så mange forskellige traditioner. Er der nogle af børnene, der ikke kan lide ris a la mande, kan det ske, at der dukker en portion risengrød med en ekstra mandel i op (self. med tilhørende ekstra gave).
er altid godt.   men hvorfor denne stavemåde? Jeg har googlet det for at finde ud af, om jeg er forkert på den når jeg skriver risalamande. Feks. har jeg ikke fundet nogle opskrifter, hvor det staves med mellemrum og en ordbog giver mig ret og en anden forklare det med at mellemrum er udtryk for udtale..   men det er jo også lige meget, for det smager skønt, uanset hvordan det staves.   . Salvia/ Hvor har du ret i det med at der er stor forskel på julemaden i vores lille land. Jeg havde feks. aldrig mødt grønlangkål før end jeg mødte min mand og hans familie. Efterfølgende har jeg erfaret at grønlangkål laves i et utal af varianter som er "rigtig eller forkert" afhængig af landsdel..   . Dessert er der vist ikke så meget tradition omkring som hovedretten.
I min familie fik vi aldrig dessert juleaften. Det har nu aldrig gjort mig noget, for der var jo småkager og konfekt til kaffen. Mandlen lå i risengrøden, som blev serveret som forret. I år, hvor det bare er min mand og jeg, og vi ikke har mandelgave, skal vi have appelsinris til dessert. Det er meget simpelt kogte grødris og friske appelsinskiver vendt i flødeskum. Der ryger nok en sjat portvin i også...  Sjovt nok er risalamanden kommet til som en spareøvelse, da det blev for dyrt at servere 'ren' risengrød. Det siger wiki i hvert tilfælde 
Selvfølgelig kan man det 
vi er kun 4 til juleaften og i år skal den holdes hos min forældre og da ingen af mine forældre eller mig der kan lide ris a la mande, så får vi citronformage med mandel i. jeg har aldrig kunne lide ris a la mande, men da jeg var lille fik alle 3 børn vær deres ris a la mande med tilhørende mandel i, vi var ikke med i ræset om mandelgaven vi fik vores helt egen gave, men vi blev tvunget til at spise vores potion ris a la mande, og det hold ved lige en til de kiggede ordenligt på mig og så at jeg havde meget svært ved at sunke det, så fik jeg lov til at gå fri, og fik så en potion is i stedet for. men den dag idag kan jeg ikke spise ris a la mande, jeg får det dårligt, og så meget betyder mandelgaven ikke for mig. men nu får vi citronformage i stedet for, også er jeg med i gave ræsset.
Hej her får vi også traditionel risalamende med tilhørende kirsebærsause til Hos mine mostre serveres den med karamelsauce, en gammel tradition som ingen rigtig kan huske hvor stammer fra.. Hos min svigermor bliver der lavet portionsanretninger, hvor mandlen bliver lagt i den ene, så man ikke bliver tvunget til at æde sig igennem hele skålen  Hilsen Anne
Jeg har også solgt på afbetaling, enda hele to gange . Første gang til en køber i Norge som enda købte heste ubeset. jeg var noget betænksom over det men der blev lavet en skudsikker kontrakt og hesten flyttede ikke før den var helt betalt. Køber overførte 15,000 straks for jeg tog hesten (avlshoppe efter Schufro/world cup) af markedet. hun overførte efterfølgende min. 5-10.000 kr i md. indtil hesten var betalt helt og jeg hjalp så med at finde en lejligheds transport. Jeg havde en super dialog med køber og da pengene altid faldt som aftalt så var det jo i fineste orden. Har så i år solgt en 3 års til en pige som har opstaldet hos os, hendes gamle hest blev over 20 år og havde det som blommen i et æg så en jeg rigtig gerne ville sælge til men som studerende havde hun ikke penge til at betale på en gang. der er igen lavet en kontrakt, hesten flytter ikke før den er betalt og jeg har alle papir og der er ikke ejerskiftet. Køber har fået fuld forsikring og der falder et aftalt beløb hver måned ud over penge for opstaldning. MEN pas på.. jeg har oplevet op til flere uærlige personer 
Ja jeg kom ud i noget værre rod da jeg købte min hest, i og med at tidligere ejer skulle have betalt hesten på afbetaling, men tidligere-tidligere ejer havde aldrig set pengene. Så jeg stod med en ugyldig kontrakt, og en hest der i princippet var en helt anden persons. Heldigvis fandt jeg ud af det, med tidligere-tidligere ejer, og jeg har idag hesten, men det kunne være endt meget skidt for mit vedkommende.  Af den grund ville jeg aldrig sælge en hest på afbetaling. Nej, hvis jeg skal sælge en hest, så skal jeg have pengene når vi underskriver kontrakten og træktovet bliver afleveret til den nye ejer.
Jeg har købt alle mine heste på afbetaling. Kan ikke se noget problem i det, hvis man ellers får lavet en god kontrakt. Jeg fik ikke ejerbeviset før at hesten var betalt. Passet fik jeg dog med - bor på Fyn og alle gangene har det været heste fra Sjælland - to gange fra samme avlere. Jeg vil sige at det kommer an på folk. Der er desværre mange uærlige mennesker i dag.
Vi har solgt 2 heste på afbetaling. Min svigerinde er super skrap til at formulere kontrakter. Den først blev bare betalt i 2 rater, første rate ved levering og 2. rate en måned efter. Den anden blev betalt over ½ år. Første rate var et større beløb. Derefter blev der betalt mindre beløb hver måned, større beløb når pigen havde fået børnepenge (hun var 16). Pludselig en dag blev vi kontaktet, mor havde fået penge tilbage i skat, så de ville gerne betale ud. Der var skrevet kontrakt og stamtavlen blev først overdraget da de sidste penge faldt.
Jeg har også solgt på afbetaling. Køber lagde en udbetaling og overførte så hver måned. Hesten blev så stående her indtil den var betalt ud. Det har fungeret udmærket.
en hest på afbetaling... det gik ganske nemt, hvis jeg selv skal sige det, hesten flyttede hjem til mig sammen med passet. sælger beholdt ejercertifikat indtil hesten var betalt ud og vi skrev kontrakt på at hvis jeg ikke betalte kunne hun hente hesten igen... ganske simpelt... da jeg så betalte sidste afdrag mødtes vi lige og skrev under på ejer certifikatet og så var den ikke længere... nogen gange falder man bare over den "rigtige" hest uden lige at have penge sparet op til den... og så synes jeg det er skønt når den slags kan lade sig gøre... jeg er i hvert fald meget glad for at sælger gik med til at jeg fik lille hesten hjem på den måde...
jeg er igang lige nu med at købe på afbetaling  kan absolut ikke se problemet i det. vi har lavet kontrakt og hesten bliver hvor den er indtil jeg har betalt hele beløbet. syntes det er rigtig ærgeligt at mange ikke vil sælge på den måde da der stadig er mange ærlige mennesker derude. og grunden til jeg, og nok også andre ikke sparer op først og så køber hesten, er fordi når de penge er skrabet sammen, ja så er hesten solgt til en anden, og der er mange af os der ikke kan låne penge i banken.. det er altså ikke ligetil. mit råd er at holde en rigtig god kontakt med køber mens salget er undevejs. har før fået et nej til at købe på afbetaling, fordi en anden køber har prøvet at snyde osv osv og må indrømme jeg blev lidt irriteret og også trist, da jeg føler mig sat i bås med dem der snyder, og man kan jo ikke skære alle over en kam.. men nu kommer drømmehesten hjem til februar, så min historie er heldigvis en af de gode. sagde
Efter et langt opslidende sygdomsforløb med min nu afdøde basse valgte jeg imens han stadig levede og der var håb at søge efter en lånehest med henblik på køb. Jeg blev kontaktet af nogen der havde en skøn hoppe. Jeg lånte hende fra oktober 2011 med kontrakt og pris aftalt. Købte hende i maj i år, lagde en udbetaling og betaler nu resten af. De har ejercertifikatet indtil hun er betalt. De ønskede bare deres hest solgt til et godt hjem, og havde haft hende til salg uden held. Afdrag var ikke aftalt på forhånd, så der var jeg bare heldig :0) Er rigtig glad for jeg fik den mulighed, det har hjulpet mig gennem sorgen og tabet af min elskede basse.
Ja jeg har så også både købt og solgt på afbetaling helt smertefrit og nemt. Forelskede mig i min skønne Knab-hoppe men havde ikke pengene og havde ikke lige mulighed for at skrabe dem sammen i en ruf. Så hende betalte jeg over 3 gange mener jeg det var. Da jeg solgte min hoppe her i efteråret, var det også på afbetaling. En ældre herre der var blevet alene i år og lige havde mistet sin unghest faldt for hende og ville gerne betale over et par gange, så det aftalte vi, havde faktisk selv skrevet det i annoncen. Og så kan man faktisk godt få en hest uden fejl, skader og mangler for under 10000 kr! Min hoppe fejlede ikke noget som helst og trods det at hun var 17 år, var hun frisk som en havørn. Hun var dog ikke i superform og skulle rides op igen, men var nem at have med at gøre og sød og dejlig. Jeg solgte hende for 8000 kr med hendes Kieffertrense, alt andet havde han fra tidligere. Jeg kunne måske godt have fået mere for hende, men for mig var det vigtigste at hun fik et godt hjem - og det er jeg 110% sikker på hun har fået 
Marcipan æltes med reven økologisk appelsinskal, rulles til små "svampe" og hovedet på svampen dyppes i god mørk chokolade. Skal de være ekstra fine rives apppelsinskal på bagepapir og tørrer og nulres derefter over chokoladen inden den tørre. Lidt knust hel kardemomme i den smeltede chokolade er også godt til marcipan. Det er ikke ligemeget med kvaliteten på marcipanen, de billige kan smage forfærdeligt af essens.
er ikke min store passion  Tilgengæld kan jeg da lige komme med et lille fif hvis i vil have fine farvede havregrynskugler med kokos om  Eller hvis i bruger kokos til andet pynt  Min søn ville gerne have en lagkage med en regnbue, jeg er ikke så glad for sukkersnask, hvd gør man så? Man farver kokosmelen  Resultat:   Fremgangsmåde: Køb gul, rød og blå "frugtfarve" Bland den farve du vil have i en skål og tilsæt lidt vand. Hæld kokosmelen i skålen, miks rundt og lad kokosen suge lidt. Hæld det overskydende farve fra og hæld kokossen på en bageplade. Tør den i ovnen på ca. 70 grader (gerne varmluft), rør rundt engang imellem så det nederste kokos også får luft  Lad det køle af og hæld det på en container.
Jeg er enig med de fleste... I år måtte jeg dog prøve at opfinde noget selv - så jeg lavede havregrynskugler med Bailey i. - Det er mums.. og så havregrynskugler med Cuba caramel.... mums.... Sidst lavede jeg kokosbolde med lidt malibu-rom - et blev de ikke ringere af.... pøj pøj...
Her er vores julekonfekt for i år    Lakridsmangler - mega hit! Citronkugler - første gang jeg laver dem.. Og naturligvis - Bountykugler, som manden har bestilt 
Genialt med det farvede kokus, det skal helt klart prøves. Her i huset kan vi nemlig ikke lide de der fondant'er folk bruger til at overtrække kager med. Så må ma jo sige at det er genialt og nu kan man pynte med andet end glasur. 
... godt med den der appelsinsauce. Det må prøves - måske til vanillieis!
kunne jeg ikke lide ris a la mande og fik derfor enten en isvaffel eller noget andet is.. Nogen gad jeg slet ikke dessert, jeg er nok atypisk, men jeg eeeeeelsker kartofler, kød og sovs.. Jeg fik aldrig mandlen, for jeg fik ingen ris a la mande.. Det passer ikke helt, har fået den to gange hvor min morfar har givet mig den  Nu er jeg blevet ældre og er begyndt at spise det.. Og efterhånden syntes jeg faktisk det smager meget godt.. Min svigerinde er 22 år og kan heller ikke lide det, hun får stadig lov at fylde sin tallerken og hakke det igennem.. Måske er jeg bare gammeldags, men kan man ikke lide det, så er der ingen mandel.. Bare ærgeligt.. Som barn, fair nok, men når men er 22 år.. Syntes jeg man burde kunne leve uden mandelgaven.. Vores tardition hos både min familie og svigerfamilien er ris a la mannde til dessert..
Til hovede ret får vi "altid" en stor and med brune kartofler og hvide kartofler og en dejlige brun sovs og de der chips der hedder Taffel. Til dessert får vi altid en skål med risalamande og en mandel i. Mhhhm! Nam! Glæder mig til imorgen
den har en bette revne i displayet ala et lille stenslag
Jamen det hele går jo HELT væk når telefonen ikke er kold længere?? og der er ingen stenslag i den del af telefonen 
ved ikke lige med smartsphones, men kunne forstille mig det var det samme som med alt andet elektronik, at kulde og muligvis kondens, kan give problemer, der sker det samme med min bærbar, hvis den har lagt bilen når der er rigtigt koldt, og når den kommer ind, den striber i skærmen, elektronik har det bare ikke så godt med kulde,
  se mere på 
Idag er det den 23. december og dagen før dagen. Så er det ved at være sidste frist med at få styr på de sidste ting, måske skal der lige købes de sidste gaver, måske mangler træet at blive pyntet, måske mangler i blot at lave maden. I hvertfald håber Julehesten og dens ejer at i er ved at være klar. Julehesten bliver ofte lidt melankolsk her i julen hvor den tænker på de venner og veninder den ikke ser mere. Nogle af dem er flyttet, andre er solgt videre til andre mennesker og nogle er bare forsvundet. Hvor kan julehesten lede, og hvem "ønsker den held" med sit foretagende? Glædelig lillejuleaften derude i det ganske danske land. Læs mere om konkurrencen her: 
Mandler, sukker og lidt vand. Varm pande/gryde, rør, rør og bliv ved med at røre. Mange steder putter de sindssygt meget sukker på, og de mandler synes vi 1) bliver alt for søde, 2) halvdelen af sukkeret sidder tilbage i gryden. Vi har haft fin succes med 1/3 eller 1/4 af den del sukker, der sædvanligvis foreskrives.  er eksempelvis en opskrift.
Og lav ikke for stor en portion på een gang. Sidste år var jeg ude for at de brændte på inden al sukkeret var smeltet.........
What Praxis said. Og må jeg tilføje et tip? Put lidt kanel eller vanillesukker i, også. Det smager ENDNU bedre! 
Jeg bruger den her opskrift, og de smager virkelig godt 
... lavet brændte mandler i går - og de blev gode!!  De fik lidt vanillie - det har jeg altid puttet i. Jeg er ikke så god til at lade sukkeret karamellisere (læs, det bliver altid brændt før) så jeg tager dem af når sukkeret er grynet og sidder fast første gang. De bliver ikke så flotte som de "rigtige" - men smagen er fin! I øvrigt er det ikke nogen dårlig ide at lave delvist mandler og delvist hasselnødder - de bliver nemlig også gode!
Nu har jeg lyst til brændte mandler :S
Idag er det den 23. december og dagen før dagen. Så er det ved at være sidste frist med at få styr på de sidste ting, måske skal der lige købes de sidste gaver, måske mangler træet at blive pyntet, måske mangler i blot at lave maden. I hvertfald håber Julehesten og dens ejer at i er ved at være klar. Julehesten bliver ofte lidt melankolsk her i julen hvor den tænker på de venner og veninder den ikke ser mere. Nogle af dem er flyttet, andre er solgt videre til andre mennesker og nogle er bare forsvundet. Hvor kan julehesten lede, og hvem "ønsker den held" med sit foretagende? Glædelig lillejuleaften derude i det ganske danske land. Læs mere om konkurrencen her: 
skulle lede inde på "efterlysninger", men åbenbart ikke 
FUNDET  GOOD LUCK til jer andre 
Kan ikke finde den, nogle hint? Jeg går i seng.
Hehe, ja, den var en smule snedig denne gang.. Men jeg vil da også ønske "held og lykke" i søgningen. 
forstår jeres hints, men ved ikke hvor jeg skal lede ;-P
Så lykkedes det endelige  Var på rette spor flere gange, men manglede lige det sidste klik  Good luck til jer andre og godnat 
Jeg har været overalt, men uden held denne gang, suk
Nu går jeg i seng 
Altså, Følg jeres første indskydelse, hvor leder man, hvis man vil finde en gammel ven? Der er vist kun en mulighed.. Hvem derinde har brug for held? .. Er sikker på i bare giver op for let, for der er allerede så mange ledetråde i nyheden, at det er svært at give flere, uden at sige direkte hvor den er 
jeg var smart gik i efterlysninger og søgte held... hmm intet held til mig :S nå leder videre...
nå øv.. Men forsat godt  ...
ha ha den var snedig, ja nemt hint sq ha haft det før   men ja den er nem når man lige tænker tråden igennem... men snedig 
Fundet efter det første hint. Jeg vil ønske I ønsker mig held og lykke er mit hint...   
Jeg vil wish you luck i søgningen på julehesten  God jul til alle 
½-1 dl vand 200 gr flomelis 200 gr mandler Puttes i gryden det hele, god varme. På et tidspunkt bliver massen "grå" og tør - skru ned og rør godt rundt. Efter noget tid vil det smelte igen, rør godt rundt og når det er ved at være smeltet igen tages de af  Har lige lavet en den opskrift idag (og gennem mange år) og de er bare helt perfekte. Har også lavet karameller, karamelsauce og ribsgelé - uuuuhmm...
Min opskrift plejer at være en 1/3 af hver (fyldemæssigt, ikke vægtmæssigt) af mandler, sukker og vand. Det hele hældes i panden, og det får lov at stå og koge vandet væk med en OK varme på. Det får så et sjov grynet udseende lige inden vandet er helt væk. Derefter bliver de så rigtige, og man skal huske at tage dem af inden sukkeret smelter helt og de bliver glatte i overfladen 
nu har jeg været i efterlysninger, søgt på held - held og lykke, luck - wish me luck og den lille røde hest er bare IKKE nogen steder   nogen der kan fortælle om jeg er på rette vej eller om jeg kigger i den helt forkerte retning mvh Vipse
Jeg som gik og troede, at det var en araber hingst...   .
Den var nem.
fandt den.det stå jo i hele tråden, og hvad vennen endda hedder 
Så lykkedes det tak Springerne at du skar det ud i pap  V
Hvis man scroller ned så finder man :p Nem nok i dag :p
Jeg synes godt nok den driller noget i dag.. Synes jeg har været i samtlige indlæg i flere fora og søgt på alt der er hintet til i tråden.. iiiih!
Blev lidt snydt først. Man skal ikke søge efter venner i venner søges ..... hmmmm Men det lykkedes, hellere 'lyse' end 'søge'
men jeg er jo osse hovedsageligt på tre steder herinde, og ik rigtigt de andre mere
Hvor er.... Og to klik efter man opretter sådan et indlæg - ja så finder man det man leder efter uden at være kendt derinde endda.
Synes den var hammer svær. Jer der ikke kan finde den, I er med meget stor sandsynlighed det rigtige sted (den var hvor jeg først antog det, jeg kunne bare ikke finde den) og så handler det simpelthen bare om at kigge grundigt nok 
Ja, her er den atlså total væk...... Hm og det er ikke første gang jeg har den lille mistænkt for at skjule sig på min konto....
Tusind tak for hjælp og hints......... Jeg havde helt overset at det forum fandtes. Tilgengæld var Juniorhesten nem 
Dejligt at så mange "ønsker mig held" - måske også på andre sprog end dansk 
den også ind her 
Flere hints? ):
Fandt kun den lile hest fordi der var hints fra jer på "hyggesnak".Det var ikke lige tilat regne ud.
Nogen der kender til en god, men ikke aaalt for dyr restaurant eller cafe i København/Frederikssund, som har åbent i dag? 
Jeg forstår den vist slet ikke idag, men der kommer forhåbentlig flere hints til som dagen går.:-)
Jeg synes, julehesten i år har gdmt sig rigtigt mange gange i en bestemt tråd frem for som sidste år (mit første) i toppen af et forum - det gør det svært og tricky, især for de, der kun kommer 2-3 steder og ikke læser samtlige tråde. Det er ikke ment som kritik, det er kun mine betragtninger. Jeg ville nødigt være den, der skulle placere julehesten og finde på en god ledetråd hver dag i december.
weeeee fundet.... jeg synes så julehesten har gemt sig nogle gode steder iår
Det er ikke fordi jeg ikke forstår jeres hints, men jeg må tydeligvis lede de forkerte steder.. Nu har jeg været i samtlige indlæg på både efterlysninger og ven søges - og endda skimmet mange sider bagud OG søgt på diverse af de hints I kommer med begge steder.. Min konklusion må være, at jeg leder et helt forkert sted..  Dumme hest i dag! 
Nøøøj, hvor var den nem idag 
wish me luck, hvor er (julehesten) I kan prøve og SØG (og i skal finde)
Jeg fandt den rigig hurtig idag med jeres hints. Tak Ellen og Sturte. Hilsen Gitte
Så fandt jeg den endelig,har også kun prøvet en million gange i dag  Glædelig jul 
at en omformulering er i forvejen anvendte hints måske ville virke - og sys det var ulideligt med alle dem der havde problemer med at finde pony 
ja som overskriften siger: man er inkarneret ryger hvis man stadigvæk sidder og ryger selv om man har lungebetændelse,ja jeg har reddet mig en lungebetændelse og ryger stadigvæk. det hele startede i tirsdags hvor jeg bliver stakåndet af at gå op på første sal som jeg nu bor på, bider ikke rigtig mærke i det på det tidspunkt, har alt for travlt med at ryde op da min mor kommer for at besøge mig onsdag, men onsdag sidder jeg og næsten ikke kan få vejert, vi får ringet til lægen, men jeg kan først komme til torsdag så vidt så godt. min forældre hiver mig hjem til dem så de kan holde øje med mig, tror i det får mig til at holde op med at ryge jeg kan i forvejen næsten ikke få vejeret, men nej sidder og sutter på smøgen endnu. det bliver torsdag jeg kommer op til lægen, han tager lidt blod fra min finger først for han kan godt høre på min vejtrækning at den er galt, han sætter blodt i maskinen vi skal så vente lidt på svaret, så han lytter til mine lunger, gå hen og hiver sin taske som han har med til når han kører vagtlæge, ud hiver han en inhalator beder mig om at tage et ordenligt åndedrag af den, det gør jeg så, han beder mig tage et til hvad jeg gør, det viser sig at mine lunger står og vibrere lidt. han spør om jeg noglesinde har haft astma hvad jeg kan sige nej til, vi kommer så frem til at det er ikke det. da maskinen så er færdig nu og ja den viser jeg har en infektion et eller andet sted i kroppen, ja jeg har lungebetændelse. jeg får så pencillin som jeg er godt igang med at tage. men det får mig ikke til at holde op med at ryge, næ nej kun til at tappe ned, jeg har hostede som en gal de sidste par dage både når jeg røg og når jeg ikke røg, haft ingen energi har næsten sovet hele tiden. men nu er det vendt hoster ikke så meget når jeg ryger og er mere oppe. ny skal jeg igennem julen som jeg har glædet mig til, men kan bedere overkomme det nu. men ja jeg er inkarneret ryger, der ved hun bliver nød til at stoppe med at ryge men lige vil havde en jul og nytår uden hun kravler på væggene for at få en smøg  men i det nye år holder jeg op, vi har nemelig fundet ud af at blodpropper er aveligt i min fars famillie, så at holde op det skal jeg.
det er rigtigt nok så er man ikke syg nok, men hvis min læge havde indlagt mig havde jeg holdt op med at ryge ikke før, sådan er jeg. det er et godt forslag. men har desværre prøvet e-cigaret, hostede så meget, og det blev jeg ved med i 4 måneder, så sagde jeg stop nok er nok. har nu fået solgt min e-cigret med tilhørende væsker. må nok tage en kold tyrker, selv om jeg ikke ser frem til det.
mig Jens forslag om at konverterer til damp/e cigaretter. Det er det bedste jeg har gjort for mig selv, mine ømgivelser, mit helbred og min pengepung. Er bar muggen over at jeg ik kunne stoppe med at ryge da jeg blev gravid som jeg havde troet og håber på jeg kunne
okay det viste jeg ikke, men har solgt dampren, og køber ikke en ny, det har jeg ikke penge til. men dit andet forslag vil jeg få tjekket hvis ikke pencillinen tage det, så vil jeg gå til lægen igen efter nytår. men hvis jeg skal havde inhalator så ryger smøgerne med det samme.
jeg kan godt se det gode i e-cigeret, men jeg har solgt den, og vil ikke købe en ny. men det ville havde været godt hvis det havde virket for mig. men smøgerne ryger sig en tur i det nye år, om jeg så skal tage en kold tyrker, jeg kvitter dem. hvis jeg så bare kunne få min mor med på den.
jeg har været storryger i mange år. men for 7 uger siden købte jeg en E cigaret self med nicotin væske . men har ikke røget siden . og der er mange penge at spare . damper for 40 kr. om ugen hvor jeg før røg for ca 50 kr om dagen . det burde du overveje og man kravler ikke på væge + at man ikke tager på i vægt :0) jule hilsener Mia
Jeg tilslutter mig koret af opfordringer til e-cig. Tænk sådan her på det: Du kan få et startsæt til samme pris som en karton smøger, så i løbet af ti dage er det tjent ind. Hvis du medregner nytårsaften tager det kun 9 dage.   Derefter kan du dampe for 1-2 kroner om dagen, hvis du blander væskerne selv. Så er det pludselig ikke så dyrt...
Godaften Åh jeg sidder her og er helt splittet ang min dejlige vallak- min bedste ven! Jeg er gravid i knap 6 mdr og har måtte indse jeg max kan klare en skovtur 1 gang om ugen og ellers kun hygge fra jorden med min hest. Jeg har en part 3 dage om ugen, en rigtig sød pige som forguder min hest og som hygge rider ham på ture og let dressur. Desværre er hun ikke dygtig nok til at vedligeholde og uddanne min hest og når jeg nu er holdt op med at ride går han mere og mere tilbage dressur mæssigt. Jeg har brugt det sidste års tid på at få ham til at gå rigtigt og bruge sig korrekt og redet en masse undervisning. Jeg har i 1½-2 mdr søgt efter en part nr 2 som kunne vedlige holde hans træning, men uden held. Jeg har fået mange henvendelser, men desværre ingen der har matchet ham ridemæssigt. Jeg har stadig 2 piger som skal se ham i løbet af juleferien og jeg håber på en af dem er lige det vi søger. Men hvis ikke.... Ja så ser jeg mig nødsaget til at låne ham ud 8-12 mdr til en som kan vedlige holde ham og evt uddanne ham videre fra hvor vi slap. Det er bare så pokkers svært da der er mange ting der strejfer mine tanker. 1 Jeg er rigtig glad for min part, hun er stabil, sød og lydhør, men mangler meget i sin egen grund ridning. 2 Jeg bruger knap 4000 kr pr mdr på min hest, og jeg synes det er mange penge når jeg ikke selv kan bruge ham og når han samtidig ikke bliver bedre af ikke at blive uddannet videre. 3 Jeg ser aller helst ikke at han skal flytte, da han og jeg stortrives der hvor han er nu. Jeg ved nogen vil sige at jeg bare kan lade ham blive stående hvor han er og lade min nuværende part ride ham og så bare hygge med ham mine dage. Desværre synes jeg bare alt det hårde arbejde og slid jeg har lagt i ham og omvendt vil være spildt og jeg ved det vil tage lang tid at komme dertil igen efter 6-8 mdr pause og det ønsker jeg inderst inde ikke, da det har været en lang rejse at komme dertil hvor vi er nu. Åh jeg synes det hele er svært, man vil jo det bedste for sine dyr og salg kommer ALDRIG på tale. Det har jeg lovet ham og det agter jeg at holde. Og jeg ville slet ikke kunne forestille mig at han skal herfra før han skal bæres ud! Nogen der går med samme tanker eller har prøvet tilsvarende eller blot har et godt råd- så lytter jeg meget gerne. Hilsen Sabrina
Synes du skal søge med lys og lygte, alle steder efter en som kan vedligeholde eller uddanne ham videre. Lægt vægt på dette i dine annoncer, men tilgengæld gør parten gratis. Hvis ikk parten er gratis. så synes jeg ikke man kan forvente en rytter der kan videreuddanne hesten. men hvad er dine tanker rent økonomisk denne vej rundt? Hvad er aftalen med den part du har nu med undervisning og betaling nu? er der evt. en dygtig rytter i stalden som synes det kunne være fedt med en ekstra hest?
Ja det var den bedste overskrift jeg kunne finde på... det hele startede fredag med alm influenza tegn men lørdag morgen vågnede jeg og kunne slet ikke få vejret og hostede blod op, så mig til vagtlæge... Jeg har så en halsbetændelse og enda en af dem der skyldes en bakterie. Resten af lørdagen gik med feber og i sengen og en hals der føltes som knust glas. søndag var feberen aftaget men stadig ingen stemme, og kunne ikke spise noget og de småting (em bolle og lidt frugt) og stadig ekstem ondt i halsen og ørerne... i dag jule aften måtte vi blive hjemme og jeg fik da et par små skriver andebryst og et par brune kartofler, og det gik da os fint indtil nu hvor hele maden kom op igen og hele spiserøret er total ømt af alt det mavesyre... Jeg har så dårlig dårlig smag i munden pga opkast og selv ikke lidt youghurt, vand eller cola kan glide ned. What to do ????? ps så har jeg slet nævnt at kombineret af pinicillin og ingen mad = tynd, meget tynd mave... Men har dog tabt 5 kg selvom jeg hellere ville være rask...
Ingen gode råd...?
Åhhhh din stakkel, det er synd for dig. Jeg har selv døjet rigtig meget med halsbetændelse, og noget af det bedste var at drikke syrlige ting. Citronsodavand var et hit, kan jeg huske. Varm te med honning er heller ikke tosset. Ang. din dårlige mave så ristet brød, A38 og revet æble, Drik gerne saftevand,for at fånoget sukkeri kroppen. Panodil kan være feber nedsættende. Rigtig god bedring!
Åh har så meget kvalme at jeg hverken ligge ned eller sidde op, whatelet to do ?
jeg plejer at gå direkte til "problemkilden" når jeg har det sådan, hvis nogen former for indtag kan hjælpe. Indimellem må man dog indse at der ikke er andet at gøre end at "ride stormen af" til man får det gradvist bedre..   Men jeg plejer som sagt at gå direkte til sagen, og spiser ting jeg mistænker at min krop kan være i underskud af.  Hvis dette er salt, så drop at spise chips - bare ind i munden med den mængde salt du kan klare (med måde, selvfølgelig!) evt. lidt ad gangen, og skyl ned med lidt vand.  Hvis du har brug for sukker, så ind i munden med et par sukkerknalder.  og så videre... så får din krop KUN det den har brug for, og ikke en masse usundt pladder som tilfældigvis sidder rundt om det mineral el. lign. du har brug for.  Lidt varmt solbærsaft kunne også være en ide, når du kan få lidt i maven uden at det ryger op. Drik evt. gennem et sugerør, så du kan drikke så langsomt det overhovedet kan lade sig gøre.  Med kvalme, så husk altid: BABY STEPS!!   Start med en halv mundfuld, uanset hvad du prøver at spise/drikke. Så stresser du dit system mindre, og der er bedre chancer for at din krop når at optage den halve mundfuld.
Spis is - det kan godt lindre lidt.
Vær opmæksom på, om du holder penicillinen indenbors længe nok til, at den når at virke, når du nu kaster op.. God bedring!
Helt basalt er en aftale en aftale ifølge Aftaleloven. Og et tilbud er faktisk bindende. Hvis du beder om et tilbud fra en håndværker så binder han sig, også selvom han f.eks. istedet kan få en bedre kunde end dig ind i samme tidsrum. Så desværre for dig holder jeg med sælger. Og især hvis TS regler er som hun skriver. 
tænker at sådan noget som det du skriver sker hele tiden. Der er jo også mange der i hestehandler holder sælger hen, for så at springe fra. Jeg tror ikke på at man kan tvinge folk til at købe, i hvert fald ikke i privathandler. Men du får sikkert en dårlig "karakter" på TS (hvis man bruger sådan noget), om ikke andet i sælgers bog, men jeg er sikker på at du har flertallet i ryggen mht. din beslutning om at købe en helt ny vare og så oveni købet til billigere penge 
Jamen er der overholdt de der regler?   hvis der er det, jamen så er det jo sur røv for begge parter, men man kan altså ikke gennemtvinge en handel som der står.
Som udgangspunkt er et bud på en auktion bindende, men i det her tilfælde så forlænger sælger pludslig auktionen for at se om hun ka opnå et højere bud. Så det er sådan set sælger der er løbet fra aftalen i første omgang, og dermed er du ikke bundet.. Kort sagt, du afgiver et bud > sælger vælger ikke at aceptere dit bud. Derfor er du ikke bundet af budet..
Idag er det søreme juleaften, dagen vi har ventet på med glæde og forventninger. Julehesten håber at alle, både mennesker og dyr, får en fabelagtig aften. Julehesten undrer sig meget over at den ikke har modtaget julehilsner  her op til jul. Men den kan heller ikke huske om den har fået oplyst sin  ny email og postadresse til Heste-Nettet. Uden fungerende email og telefonnummer kan man også let få problemer med  at lukke sig ind i stalden til al julemaden. Julehesten er derfor gået  hen hvor man kan se og ændre de oplysninger, man har givet Heste-Nettet. Hvor mon julehesten er idag? Og er dine oplysninger mon stadig korrekte? Julehesten ønsker alle en rigtig glædelig jul, vi ses til næste år:-)
Men hvorfor skal folk betale dig for at få din hest uddannnet videre? Så må du jo sende ham i træning hos en berider/træner af en art hvis det er det du ønsker. Måske du sætter for høje krav. Hvad med en part/parter der blot kan vedligeholde ham indtil du klar igen.
Såfremt jeg skal gøre parten gratis, så vil jeg hellere udlåne ham til en seriøs rytter. Jeg har ikke part for pengenes skyld vil jeg understrege, men jeg vil ikke betale for andre rider min hest. Dette er samtidig fordi jeg ikke kan forsvare overfor min kæreste at vi skal bruge 4000 kr pr mdr i vores fælles budget på andre skal ride hesten. Han er en god hest,som er sjov for den kræsne og erfarne rytter. Han er ikke bare en hygge hest. Jeg har på trods af 2 parter stadig udgifter for 2000 kr selv pr mdr og det er helt fint, så længe han bliver holdt vedlige! Min nuværende part betaler for 3 dage om ugen og er fantastisk sød! Hun får uv hver 14 dag og så hjælper jeg hende selv imdimellem, men hun er ikke dygtig nok til at lære ham noget videre. Jeg har før haft rigtig dygtige parter og har som sagt fået flere henvendelser så jeg ved det er muligt, men hvis der går meget længere er jeg bange for at han rykker tilbage i sin uddannelse og det ønsker jeg ikke. Hvis jeg finder en helt rette part er det selvfølgelig en part som skal blive hos os også når jeg selv er lidt på banen igen. Dog mindre dage og selvfølgelig billigere part!
Hej Sabrina! Jeg tror desværre at prisen holder de dygtige ryttere væk. Til sammenligning har jeg min opstaldet med de samme fasciliteter for 500 kr mere om mdr. Jeg ved godt vi er i Jylland, men kommer der så undervisning oveni, så er det en del penge for en part hver måned. Kunne det være en ide at parten var gratis, evt kunne der ligges et beløb til fx smed hver måned, og så var det et krav med undervisning hver uge? Hvad betaler din anden part? Lerano er jo ikke en Hr. Hvemsomhelst, men jeg tænker også lidt at hvis alt går vel, så skulle du også gerne være tilbage i sadlen i løbet af en 4 mdr. Personligt ville jeg ikke betale for at udanne/vedligeholde en andens hest, men jeg ville gerne betale prisen for en stabil lærehest som jeg kunne lære af.:-)
Sandra: Jeg behøver ikke en part som kan uddanne hesten, blot end er kan holde ham der hvor han er nu! Er godt klar over at skulle jeg have en grandprix rytter så ville jeg skulle have pungen frem selv  Lea: Du kan desværre slet ikke sammenligne part priser/forhold i din landsdel med dem herovre hos os. Jeg bruger rask set 4000 kr pr mdr på Lerano UDEN undervisning. Og jeg har heller ikke svært ved at finde intersserede, der har været mange henvendelser, desværre har jeg bare erfaret at mange folk overvudere deres egne evner.
jeg har købt mig en hoppe, med en super gang og med nogle fine evner til at blive en fornuftig hest. Men jeg har bare ikke tiden til det hver dag. Så jeg har en til at ride hende, hun rider gratis, fordi det er en giga hjælp for mig at have en dygtig rytter på nakken af min hest, når jeg ikke har tid, og hun skal rides 6 ud af 7 dage. jeg står selv på et stort ridecenter og det er ikke billigt, skal jeg hilse og sige, men jeg har gjort op med mig selv, at jeg hellere vil have en rytter med evnerne ( som så er på su) og lade hende ride gratis, end en der måske ikke helt har evnener der vil ligge 6-800 kr pr mdr. det er nok der du skal finde ud af hvad du vil, og måske du kan finde en der vil låne den, hvis det ikke er en metode du vil benytte
Det var også bare for at sætte det lidt i perspektiv, at jeg skrev hvad jeg har min stående for herovre på fuldpas (hos en tidligere landsholdsrytter endda.;)) For det ER mange penge for en part! De dygtige ryttere får jo nok heste kastet i nakken, som de kan ride gratis. Men forventer du ikke selv at være tilbage i sadlen igen forholdsvist hurtigt? For så er det jo ikke mange mdr hvor du har udgifter på ham uden reelt at få noget for pengene.:)
Jeg regner med at ride efter sommerferien såfremt han bliver her og ellers ved udlån vil jeg udlåne ham 8-12 mdr så der er helt styr på baby osv  Jeg har jo desværre skævt bækken og føler mig allerede meget hæmmet nu derfor tror jeg desværre ikke på jeg er i sadlen hurtigt igen 
Hmm, jeg tror måske også at du får svært ved at finde den rytter som du leder efter, når du tager den pris som du gør. Jeg forstår sagtens din pris, men som du selv siger, så er det de forkerte personer der kontakter dig. For at sammenligne har jeg en yngre hest på 175 i stang med gode gangarter, gået MB i spring på landsplan og startet i military de sidste sæsoner stående i helt samme område som dig. Jeg tager præcis samme pris som du gør, for en part uden staldarbejde men med undervisning og bedre faciliteter. Som du også oplever får jeg en del henvendelser, men det er også en lærehest jeg tilbyder part på, og altså ikke en hest hvor rytteren skal matche et niveau, og også gerne kunne uddanne yderligere hvis muligt. Yderligere tænker jeg at billederne i annoncen heller ikke hjælper dig. Jeg ser i hvert fald ikke en dressurhest med kæmpe potentiale eller gangarter. Tværtimod en lidt tung hest med middeltrav. Dette betyder ikke at jeg ikke tror på hvad du siger, men det er mit indtryk ud fra annoncen. Alt dette siger jeg selvfølgelig kun for at give dig nogle tanker og ideer til evt. at rette lidt på annoncen eller dine krav, så du kan finde den rytter/udlån eller andet som kan stille dig tilfreds og give dig noget overskud og luft i tankerne det næste stykke tid. For jeg forstår godt dit dilemma! 
1000 tak for din feed back  Jeg kan godt se jeg må have taget nogle nye billeder for det sidste Lerano er, ja det er tung og middel. Han træder 1½ hov over i skridt, og frisk og fremadgående. Det han mangler/som vi var igang med til fornylig var at han skal op og løfte sig korrekt og det synes han er hårdt. Jeg har haft rigtig mang henvendelser ligesom du, men jeg er måske lidt skeptisk, og alligevel ikke... Havde en dame ude i sidste uge som skulle ride LA, men det enste hun præsterede ja det var at lave hul i munden på min kære hest  Det enste jeg som sådan kræver er en rytter som kan ride ham til bidet i alle gangarter og forstår hvad det vil sige at samle en stor hest. Og som sidegevinst måske kan lidt øvelser så hun kan videreudvikle det vi har lagt i ham. Men ja, nu må jeg få de 2-3 parter ud jeg har aftaler med og ellers må jeg nok se mig om efter en låner...
Det er godt nok en rimelig pebret pris for en 11 årig hest på LC/LB niveau, det er ikke der hvor jeg ville træde til, hvis jeg boede i Kbh. På en hest på denne alder og med dette niveau , når man googler hans navn/tjekker DRF, der ville jeg forvente en gratis part, muligvis hvis det virkelig var en hest med uudnyttet kapacitet, så ca 500 kr om måneden, da jeg ville føle jeg uddannede hesten for ejeren. Jeg ville nok som ejer også satse på de parter jeg havde i forvejen, og så satse på at komme hurtig tilbage i sadlen, hvis jeg mente jeg var den eneste som kunne bidrage til hestens udvikling. Jeg er så på ingen måder KBH'er, men ville godt nok kvie mig ved at skulle uddanne på en LC-hest, og betale penge for det oven i - men hvis man er heldig så er der vel nogle som både kan ride og uddanne, som ønsker at betale prisen ? Men groft sagt er der intet i annoncen eller på Google/DRF der gør, at jeg som +LC-rytter ville betale 1000 kr om måneden for at holde denne hest i gang for ejeren. Så har han gode gangarter/er nemt ridelig, så ville en god video af ham måske kunne hjælpe lidt ? Og lidt bedre billeder,hvor han måske viste lidt mere gang ? Og måske skulle man overveje, at beholde sine parter, og få en berider til at ride ham 1-2 gange om ugen, for at få lidt uddannelse i ham ? mvh charlotte
Jeg synes morgans pointe er meget valid: med de krav du stiller, og den 'vare' du tilbyder, så får du næppe en passende partrytter. Og hvis du ikke kan finde en dygtig nok part, så er der nok heller ingen låner i sigte. Du ved, hvad du har med din nuværende part, og hesten står et sted, som du formodentlig er glad ved. I dine sko ville jeg lade det blive sådan og så bare acceptere, at hesten måske var gået et par skridt tilbage, når du igen er klar til at sætte dig i sadlen. Hvis du låner den ud, aner du ikke, hvad du får igen, med mindre du kan tilse hesten med meget korte intervaller.
nøjagtigt det samme som de andre der skriver at det er en dyr pris for en hest der ikke mer mere uddannet end den hest du beskriver i annoncen:-) Jeg tænker på ( og ja jeg bor i sønderjylland) at jeg har en connemara som jeg søger en rytter/ part der vil videre uddanne og jeg giver gerne penge for det og ja han er på LC niveau ( han er 4 år) Jeg ville nok droppe hans uddannelse for jeg tror det bliver svært at finde en låner der vil betale alt i et år og har lagt en masse arbejde i ham evt ført ham videre i sin uddannelse og som man så skal sende hjem- så skulle det være fordi du kunne finde en der ville uddanne ham der hvor han står og den person så kunne fortsætte som rytter på ham når du kom tilbage Jeg er også enig med Morgan om at beholde parten og evt finde en berider til at ride ham et par gange i ugen
Rider selv ikke længere af betydning, men har tidligere redet og konkurreret på S-niveau. I samme periode var jeg på barsel to gange, hvor hestene blev enten lukket på fold i et halvt år eller redet af andre. Og bevares, de red heller ikke særlig godt, men hestene var da holdt i gang og tilbage på vanligt niveau næsten med det samme man selv satte sig i sadlen. Det tog nok længere tid for mig selv at komme tilbage end for hesten   . Det jeg vil sige er at heste ikke glemmer så hurtigt som mange måske tror. Hvis den en gang er uddannet nogenlunde, vil den huske det så snart den bliver betjent rigtigt igen. Vi har nok alle på et tidspunkt set berideren sætte sig op på den "umulige" hest, hvorefter den straks eller efter meget kort tid bliver ridelig igen og lydhør overfor rytteren. Jeg ville nok se lidt gennem fingrene med partens manglende evner, især hvis du ellers er tilfreds med vedkommende og opstaldningsstedet og så ellers tro på at det hurtigt bliver som før, når du selv vender tilbage   .
Jeg stod i samme situation som dig for noget tid siden. I vores område koster opstaldning alene 2500-3000 kr. om måneden, plus smed 1200 kr. pr. 6. uge og undervisning. Jeg valgte i stedet selv at betale ugifterne, og få en dygtig rytter til at vedligeholde min hests dressur imens. Hun gav et tilskud til sko. Jeg gik med bækkenløsning (det har alle gravide, men ikke alle mærker det), og jeg skal love for, at jeg havde ondt nogle gange! Så det med arb. fra jorden gik ikke en gang med mindre min kære mand kunne hjælpe ind imellem. Jeg overvejede selv at låne ud, men kunne ikke få mig selv til det. (Og i mellemtiden har jeg så selv lånt en hest, men det er jo en anden historie. Ville egentlig bare fortælle, at det KAN lade sig gøre med udlån og at det rent faktisk fungerer. Men jeg forstår godt din tanke om, at han ikke skal flyttes). Jeg tror, hvis du skal have det til at fungere med hesten under din graviditet og lidt tid efter, så er du nødt til at slække på de økonomiske krav. Dvs. at vedkommende kan betale hvad det koster for en alm. part.
...ikke spørge din nuværende part, om hun er interesseret i at have hesten noget mere mod at tage noget undervisning på ham? Hvis han alene er på LC/LB niveau og er rimelig ridelig, så burde det vel ikke være urealistisk, at parten kan udvikle sig lidt sammen med hesten?
Jeg er helt enig med David.
Hun har sendt dig en ts så har hun vel ikke accepteret dit bud. Hun sq ha været noget hurtigere
har du købt den ting du har budt på når du ikke har trukket dit bud tilbage rettidigt. Det er ikke et spørgsmål om hvorvidt du bliver tvunget til at købe. Du HAR købt. Det er et spørgsmål om at stå ved sit ord og du havde vel forventet det samme af sælger. Hvis du har budt over mindstebuddet og den af sælger udstukne frist er udløbet så var du vel heller ikke tilfreds med hvis sælger ikek ville sælge alligevel hvis du nu havde gjort et kup på en ting du virkelig gerne ville have. Ifølge helt almindelig aftaleret har du købt kjolen. Mvh Tina
Jamen, Tina, TS har jo netop trukket sit bud tilbage inden kl. 23, hvor auktionen stoppede. Sådan læser jeg det i hvert fald. Jeg er enig med David og andre: Sælger skulle have taget imod dit bud med det samme i stedet for at forsøge at få prisen op via en auktion. Jeg vil mene, at det står alle frit for at byde eller trække bud tilbage til sælgers frist kl. 23 udløber. Det højeste bud kl. 23 har købt!
Hvis ikke du har modtaget/godkendt en ts, så kan hun da rende og hoppe efter min mening.;-)
Jeg tror ikke hun kan tvinge dig til at købe den, men jeg har stået i en lign. situation, hvor jeg altså endte med en advarsel fra Trendsales og en "dårlig køber" rating derinde. Fedt nok... Hvis hun efter dit bud har valgt at forlænge fristen, så er du ikke bundet, hvis ikke, så er du bundet...
. I det øjeblik sælger har accepteret buddet, er begge bundet af deres aftale. Du skal derfor tænke dig om som køber, inden du afgiver bud, da dit bud kan blive bindende. En   af et bud kan ske ved: Købers bud kan dog godt annulleres,   Køber skal i så fald hurtigt informere sælger om annullering af buddet på annoncen. Så er der vidst ikke så meget tilbage at diskutere 
Ved nærmere gennemgang tror jeg også David har ret. Hvis budet ikke havde været det første og dér sælger forlængede auktionen, så havde hun været bundet. Men da hun nu byder og sælger "laver ny aftale" så skal køber acceptere den aftale inden fristudløb fredag kl. 23 for at være bundet.
Du er desværre forpligtet til at købe den med mindre der er kommet et højere bud. Buddet kan du ikke trække tilbage. At du har købt kjolen billigere og fra ny er ikke et gyldigt argument. Ej heller at at Dankortet er spærret osv for det ligger altsamment udenfor sælgers rækkevidde og hun er jo i God Tro som man kalder det. Hvad der sker andre steder på nettet er ikke hendes bord.
Hej Når sælger forlænger auktionen - har sælger reelt afvist dit bud som værende ikke godt nok - derfor er du ikke bundet af dit bud. Ha
Jeg vil oss mene det er som PT skriver. En forlængelse, er vel en afvisning. Springer du fra, inden auktions udløb? -Er det vel iorden, når hun jo ik godkendte dit bud i første omgang.
er ikke hvor den skal være   
næ.. Den er ikke der hvor man tjekker og ændre info.. weird..
Jeg mener også den ledetråd har været brugt tidligere.. Må håbe den rigtige dukker op 
Jeg kan heller ikke finde den, den burde da være der hvor man ændre info. Og jo, den minder om en ledetråd fra tidligere.
tråd er kommet op nu og julehesten er fundet:)
Bum bum. Begge heste er slået sammen
Er det kun mig der har to juleheste idag? Altså to "rigtige", og så JHN Julehesten. Jeg kan kun finde den ene, selvom den anden er meget oplagt, så måske er den anden en fejl 
Nem idag.. Dog var det JHN i første klik og efter en turtilbage og et nyt klik kom den rigtige frem  Glædelig jul  - Pernille
Got it! 
Ok hjælp mig lige, nu fandt jeg HN hesten ved at følge JHNhestens hint, så det der første hint med "der hvor man retter oplysninger" skal man altså bare ignorere?  God Jul, det har været hyggeligt at gå på jagt efter den lille hest (LAD MIG NU VINDE NOGET   )  
Jeg fatter nada lige nu...   Jeg har fundet den lyserøde, men ik den røde hest... De er da ikke det samme sted, så selvom man har fundet den lille, er det vel ikke ensbetydende med at man har fundet dem begge?? Oder was..??
har fundet dem begge to... HN hesten er ude og lede efter venner, ikke ude på at ændre oplysninger... men, noget helt andet, hvis man nu VIL ændre sine oplysninger, hvordan gør man så det? bare fordi når jeg går ind under "ændre oplysninger" så kan jeg ikke rette i min adresse eller tlf nr feks... kun "sætte kryds ved" om heste netter har adgang til det eller ej.... ? ja helt kvik er jeg nok ikke   men hvor KAN man rent faktisk ændre sine oplysninger???
Arh ok, så fes den ind og fundet  Tak for hjælpen The Starstone Series 
The Starstone Series - hvis du vil rette i dine oplysninger, skal du bare trykke på det der net-safe mærke ved siden af dit navn når du f.eks er på denne side. så kommer du direkte til der hvor du kan ændre info.
jeg den også og kan nu med god samvttighed   sove 5 kvarter i timen. Glædelig jul til alle 
1000 tak for al jeres feedback! Det er sundt at få andre øjne på sagen nogengange for at få plads til nye alternativer  Jeg er nok kommet til 2-3 løsnings modeller som matcher mine ønsker. * At jeg håber på en af de 3 piger der skal se ham er lige det vi søger og så er der ingen ko på isen * At jeg finder en hel part til ham som har ham som sin egen og vi så splitter udgifterne. Denne part kan så selvfølgelige fortsætte som halvpart 3 dage når jeg selv engang er tilbage * Sidste udvej at han bliver lånt ud 8-12 mdr til en erfaren rytter, som også er velkommen til at blive part hos os når han skal hjem igen. Jeg har drøftet det med min kæreste og han er enig i ovenstående. Det er jo forskelligt hvordan man priortere økonomisk men jeg føler ikke jeg kan bede min kæreste om at betale 4000 kr pr mdr for andre rider min hest. Han har også nogle drømme som pt er på standby for at jeg kan udleve mine drømme med hesten. Og hvis jeg ikke selv kan bruge hesten så er det ikke fair! Man kan ikke få det hele. Vi har købt hus for 6 mdr siden, har ny bil, hest og nu vores ønskebarn på vej. 1000 tak for alle jeres input! RIGTIG GLÆDELIG JUL!
Jeg har tilbudt min part helpart på ham, men dette har hun ikke økonomi til. Dette har jeg gjort for at være helt fair så hun fik budet først! Og desværre er hun selv i en læringsfase da hun ikke har redet rigtig dressur i rigtig mange år & hesten har 3 meget store gangarter så fx nedsidning vil det tage mange mdr for hende at blive fortrolig med og det betyder desværre hun ikke kan samle ham rigtigt- også grundet hans str. Men hun er en skøn pige, så derfor håber jeg selvfølgelig på at vi finder en rytter 2 som han udfordre ham ridemæssigt og vi så kan have 2 søde tanter!
Jeg har fundet HN hesten, men JHN hesten er ikke det samme sted, og den er heller ikke der hvor den startede...? Ved ikke om jeg bare er for træt?
Så er julehesten fundet for sidste gang. Det ville ikke være dårligt, at vinde dagens præmie. God jul til jer alle.
tak  og glædelig jul allesammen 
Så faldt tiøren, og JHN hesten blev også fundet   (jeg ved godt jeg er for gammel til at deltage, men findes skal den alligevel)
Okay, nu er jeg helt væk. JHN-hesten er der hvor den anden burde være? Hvor er den rigtige julehest dog henne?
Pyha, så er Julle fundet. Jeg takker mine gode VENNER for jeres hjælp. 23 ud af 24 juleheste, ingen gevinst endnu  Godt der er en masse gaver under træet 
så fandt jeg alle 24 jule heste.og kommer til at savne den lille hest i morgen tidligt.
Fundet, men det var da godt nok et snydelink. Tak for i år kære julehest.
Så fandt jeg juleheste. Tak for hjælpen The Starstone Series Hilsen Gitte
den var nem i dag, da først den rigtige nyhed dukkede op. Jeg er lidt nysgerrig efter hvorfor en snyde nyhed, men "en gammelt brugt" tekst fra tidligere? Nåh - det var de 24 dage for i år kære julehest. Dermed må du ha 11 mdr og 7 rigtig gode dage, til vi ser dig igen. Jeg vil dog lade dig vide at du altså bringer masser sjov og snak med dig, hvor du end går hen.
Er det ikke en fejl med HN's hint? Jeg havde i hvert fald aldrig fundet den, hvis ikke det var for The Starstone Series hint. Og de to hints har da ikke noget med hinanden at gøre...
Nem nem...da først den rigtige 24 decemberhest dukkede op...indtil da undrede jeg mig meget. Men fundet...og GLÆDELIG JUL 
Så blev den lille røde hest fundet for sidste gang i år!! Rigtig Glædelig Jul allesammen 
Fundet, men kun med hjælp herinde fra  Bliver underligt i morgen, man ikke skal lede efter den lille julehest.
Så fandt jeg den også, efter tusind års søgning  Ikke ligefrem der, hvor jeg startede med at lede..Men så fik jeg da slettet to gamle adresser og opdateret telefonnummeret   - godt initiativ HN 
Det var da et mærkeligt hint idag.... Det har jo ikke noget at gøre med, hvor den befinder sig. Nå, men god jul (jeg skal arbejde i aften!)
... har været til fest igår og havde fået lagt to nyheder på idag - både den rigtige og en kopi af en gammel fra d. 21. december. Men nu er den forkerte "hvor bliver julekortene af"-nyhed fjernet igen. Den rigtige ledetråd er altså  .
Tusind tak til The Starstone Series for hjælpen. Fandt Julehesten, men kan stadig ikke finde den lyserøde??? Troede det var d 1 decbershest der skulle findes??
Det er en af de svære overvejelser jeg gør mig pt. Ikke fordi jeg ikke har tid. Det har jeg rigeligt af. Men fordi jeg har rigtig svært ved at overskue at komme ud til min hest. Jeg har svært ved at overskue udmugning og alt det andet praktiske. Min dreng mangler naturligvis ingen ting for jeg har både en enorm selvdiciplin og en part, når jeg slet ikke kan. Jeg holder virkelig meget af min dreng, har haft fra han blev født. Men synes simpelthen bare ikke ridningen fungerer. Jeg bliver hurtigt irriteret og kommer til at tage for hårdt i ham. Der er 110 millioner rytterfejl og jeg ved det. Men jeg synes det har været rigtig svært at komme tilbage i sadlen efter halvandets års stilstand pga. indlæggelse på psyk. Jeg mangler både balance, mod og den indfølingsevne jeg havde før. En gang var ridningen og hestene min identitet. Det var det jeg levede og åndede for. Det var det jeg tænkte på og længtes efter hver eneste dag på psyk de første mange mange måneder. Men efterhånden som indlæggelsen bare blev ved og ved og hestebekendtskaber faldt fra fandt jeg noget at bruge mit krudt på. Nemlig håndarbejde - og jeg er faktisk rigtig god til det og får altid ros for det jeg laver. Lidt ligesom det var med hestene en gang, hvor jeg stort set altid kom ned med en god følelse. Hvor jeg kunne ride noget LA (nu er jeg i tvivl om hvor vidt jeg kan gennemføre en LC til 60%) og ikke sagde nej tak til en frisk galop over stubmarken. Derfor går jeg nu med tanker om at droppe ridningen helt og bare hellige mig mit håndarbejde og min helbredelse. Men alligevel bliver jeg ved med at tænke - jeg har jo kunnet. Men hvorfor er det så at min krop og mit hoved slet ikke arbejder sammen, når jeg kommer op på en hesteryg? Hvis i er kommet så langt ville jeg blive utrolig glad for en kommentar eller et godt råd.
Nu kender jeg hverken til din situation, privat eller mht. hesten, alfa og omega er, at man som udgangspunkt skal glæde sig til at komme ud og ride (vi har selvfølgelig alle, de dage hvor ingenting er overskueligt, og det er jo også iorden   ). Hvis det er selve ridningen der irriterer dig - og det smitter altså af på al omgang med dem i hverdagene - vil jeg foreslå dig, at finde en dygtig underviser, der kan få rettet op på både dig og hesten, og hjælpe dig med at finde rideglæden. For knokler man bare rundt derhjemme i den samme gænge uden at mærke nogen som helst fremgang, bliver det hele træls. Det kunne i hvert fald være et forslag, for jeg ville aldrig kunne undvære de 4-benede i hverdagen  Mvh Anna
Jeg kender godt den med at miste temperamentet. Jeg havde en periode hvor jeg ret let blev æder sur, mest når jeg red og især dressur. Det kom sig af at jeg havde en masse meninger om hvad hesten skulle kunne og burde gøre, jeg glemte bare at lytte til hesten. Det var mig selv der lavede fejlene, mig selv der glemte at hesten ikke have nok muskler og sådan set krævede alt for meget. Det er svært at hjælpe og rådgive men mit råd vil nok være: sæt kravene ned, HELT ned. Brug evt. en del tid på alt andet end hvad der giver problemer. Fx. hygge på banen, lange ture, strigle i lang tid osv. og bare vær ved hesten. Ind imellem glemmer vi den del, det med bare at være der. Min tålmodighed vente pludselig efter et års tid med tur ridning ( og blandt andet også en massse læsning så jeg blev lidt klogere på hestens krop og hjerne ). Og pludselig havde jeg massere af tålmodighed, nogen vil nok sige at jeg har for meget. Måske du skal kigge i en anden ride retnin ( eller ting fra jorden, hvem ved ), måske du skal kigge på din underviser, måske du skal kigge på dig selv - der er mange mange ting der spiller ind.
... at ændre ambitionerne omkring ridningen, så det ikke er dressur, hvor mange procent ville denne øvelse give osv, der giver dig succesoplevelsen med hesten? Efter at have været væk fra ridningen så lang tid som du har, kan man ikke bare sætte sig op og starte hvor man stoppede - nogle ting kan kroppen huske - andre ting har den sværere ved at gøre igen. Men det at ride, og have hest, skal give mere energi end det tager. Men det betyder også at du faktisk ikke nødvendigvis SKAL ride på hesten - du kan vælge i en periode at træne fra jorden, sætte målet efter noget du KAN opnå, frem for noget du skal kæmpe alt for meget for. Du kan jo stadig lave dit håndarbejde som du vil få anerkendelse fra andre for. Og ønsker du at starte stævner med din hest, kan du jo vælge at træne til nogle korte distancestævner eller Trec, hvor målet ikke så meget er en roset eller høje procenter, som det er at være med og have det rart.
Jeg har nogenlunde samme problem. Jeg har været væk fra ridningen og hestene i en 5 års tid. Mit største problem er godt nok ikke at overskue hesten - men at overskue de personer, der vil være omkring hesten - altså på gården. Derfor ville jeg hverken på rideskole igen eller have part. Det var jeg HELT færdig med, for det ville jeg ikke byde mig selv. I stedet valgte jeg at købe egen hest, for så er der ingen, der kan sige, at jeg skal det og det, og at jeg ikke må det og det, og jeg er ikke afhængig af at samarbejde med nogen om hesten. Jeg fandt et opstaldningssted, hvor jeg fra start sagde, at jeg havde det lidt svært med det sociale, og fik at vide, at det var helt okay og at jeg absolut ikke behøvede, at have noget særligt med de andre at gøre (fik jeg at vide af flere af de voksne på stedet). Det er så alligevel endt i en masse problemer, og det er nu så slemt på gården de andre og jeg imellem, at jeg har svært ved at overskue hesten, for jeg simpelthen ikke kan holde ud at være der. Jeg er dog på ingen måder klar til at give op - jeg må prøve at finde et mere passende opstaldningssted. Men mht. ridningen følger jeg mig også helt forkert. Jeg plejede at være rigtig god, men nu er det virkelig svært, pga. den manglende balance. Jeg bliver så ikke vred, men er tværtimod meget tålmodig - men det er stadig svært at sidde og lave en masse fejl, fordi det er svært at holde balancen og styre benene på den rigtige måde samtidig. Jeg vil foreslå dig at starte helt fra starten af - du skal jo ikke lære, hvordan man rider igen, men din krop skal trænes op, så den kan udføre de ting, du kan i hovedet.
Har du planer om at sælge ham? Det kan jeg nemlig ikke lige helt læse ud af dit indlæg  I så fald tror jeg måske at du vil fortryde.... Så ja, prøv da at lægge selve ridningen på hylden og lav noget andet med ham. Om det så bare er at stå og meditere med ham i boksen  Det lyder egentlig som om du stadig gerne vil din hest, men frustrationen over at det ikke længere spiller i ridningen, er så stor, at du tænker den bedste løsning måske kunne være at droppe ridningen helt. Så mit råd: behold hesten, drop ridningen og lav noget andet med ham når du har overskud/lyst til det. Overlad evt. noget mere til parten, hvis det er en mulighed  Og fortsæt håndarbejdet og med at komme mere på fode  Hvor længe har du gået med disse tanker?
correy ?Gaston Oxana? jeg kan mægtig godt følge dig i dine tanker...har selv lige været dér.....kunne ikke tage mig sammen til at komme ud til hestene (køretur på 10 min), anede ikke hvad jeg skulle når jeg kom derud, de gik i løsdrift, var langhårede og for det meste våde...havde ikke lige råd til opstaldning med ridehal. Jeg valgte så at sælge, selv om den ene var mit 4. barn, havde haft ham siden han kom fra hoppen, selv redet ham til osv....men han er kommet i gode hænder, det trøster mig, den lille fjordhoppe blev også solgt til nogen der holder af hende. Jeg har ikke fortrudt at jeg har solgt dem, jeg behøver ikke at have dårlig samvittighed mere over at forsømme dem. I stedet har jeg købt en lille hund (hvalp, klar d. 11. januar) jeg håber den kan give mig lidt glæde og jeg kan få en fornemmelse af at være noget værd. Vil lige tilføje at en Borderline, en kæreste der gik fordi han ikke magtede mig/det har gjort mit liv rimelig trist og ensomt.....Jeg har arbejde, en hjemmeboende datter på 12 år...og prøver virkelig at få hverdagen til at fungere.
Tror ikke, jeg behøver skrive et indlæg, det her siger alt: "Det kom sig af at jeg havde en masse meninger om hvad hesten skulle kunne og burde gøre, jeg glemte bare at lytte til hesten. Det var mig selv der lavede fejlene," Ja! At du ikke har indføling - det kan din hest hjælpe dig med! Hvis du lærer at lytte! Hvordan lytter man så? Er det svært? Nej. Du sætter dig op på hesten. Lægger bare mærke til, hvad dine signaler gør ved hesten, stritter den imod? Spænder den, når du tager fat? Så prøver du at gøre det anderledes. Tag og giv slip, ryst tøjlen, når den spænder. Kig på dig selv, tag fødderne ud af bøjlerne - spænder du?? JA, det gør vi allesammen, så tag fat i det, et sted ad gangen, og vær obs på det. Du kan SAGTENS ride MB hvor hesten er i lod, og den svinger gennem hele kroppen, på denne måde.   Dvs. det er sådan man BURDE ride, og der er kun en, der kan lære dig det. Okay, 2. Hesten - og dig selv - i samarbejde. Og så bliver ridningen smuk og vanedannende.   Så rykker man sig hurtigt, og hesten er med hele vejen.
Kære HN'er. Ved næsten ikke en gang, hvad jeg vil med dette indlæg - det er hverken til diskussion, laver debat eller er en spændende historie. Men er nok bare en måde at sætte ord på, hvad der løber igennem tankerne på mig, nu hvor jeg snart skal træffe den beslutning, som alle os hesteejere skal træffe. Jeg købte, som 30 årig, min første hest i 2003, ind til da havde jeg redet partsheste, og fået min sidste partshest Morgan foræret af ejeren. Men da Morgan måtte aflives i en alder af 25 år, efter at jeg havde haft ham i 2,5 år, ja så skulle jeg finde en ny hest. Det tog næsten 3/4 år før jeg fandt Medoc - og da jeg så ham hos sælger vidste jeg med det samme, at ham måtte jeg eje. Medoc, eller Starlight som han hed, blev solgt som skovturshest/jagthest, og det passede mig fint. Jeg red på LC niveau i dressur, og var glad for at ride distance. Så Medoc kom med hjem, og jeg startede med at genoptræne ham i skridt i flere måneder, fordi han havde stået stille i 1 år, mens tidligere ejer var ude at rejse. Og han tyrede mig af på ugentlig basis, når han blev bange for hjorte, solsorte og cyklister på vores skovture - men han blev altid stående hos mig. Men han kostede mig en del flødeboller.... Medoc viste sig som en dejlig hest med en sjov personlighed. I løbet af et år gik han til placeringer i LB distance, LA dressur og LC spring, og jeg havde mange sjove oplevelser sammen med ham og min veninde Hanne, som også red distance og dressur stævner. Stævner i Løkken og København, i Sønderjylland og på Mols, mange mange gode minder. Jeg har lært SÅ meget på Medoc - lige fra de første dressurøvelser såsom schenkelvigninger op til ros fra beridere for hans piaff. Alt noget vi har lært og trænet sammen. Han har været min lærerhest, selvom vi har lært sammen. For 6 år siden køber kæresten og jeg gård sammen, og Medoc flytter fra Århus og ud på landet. Han bliver Kongen på min fold, hvor han hersker over sine undersåtter bestående af unge hingste. Og han er en SUPER chef på folden, en fantastisk opdrager, samtidig med vi prøver kræfter med military, og fortsætter med dressur. Stalden blev bygget med medoc's behov for boks med nul-naboer men med udsigt til gårdspladsen/husdøren og vej, noget han altid har nydt. Han står altid og har styr på, hvornår man træder ud af hoveddøren på huset, og på hvad der kører af spændende ting på vejen. I en af de hårde vintre for 3 år siden, falder han så uheldigt at han træder en sko af, og banker to søm på skoen ind i haseleddet på sig selv. Han står med bragende ledinfektion, og bliver opereret og står på hospital i 10 dage, hvor han er tæt på at blive slået ned pga smerter/dyreværnsloven. Men Medoc klarer den. Skal hjem og stå i boksro i 2-3 måneder, hvilket bliver til 2 dage, så er han ved at splitte stalden ad, og ryger på 3x4 m sygefold - han skulle jo ud og holde øje med de to unge heste.... Mod alle ods så kommer han sig så godt, og kan efter et 1/2 år rides igen. Men efter et års tid begynder jeg at ride min unghest Pinot, og forskellen mellem en ung smidig hest, og Medoc blev tydelig - han var begyndt at blive stiv, og havde han måske lidt ondt når han blev belastet med volteridning ??? Resultatet blev, at Medoc blev pensioneret for snart 2 år siden. Han hyggede sig på fold, holdt de to unge vallakker i ørene - og trivedes som Konge. I denne sommer begyndte jeg at se, at han ikke var helt rengående på det gamle skadede bagben. Men han kunne styre de unge, og løb såmænd også med og legede, når det var det som der var gang i. Men jeg tænkte, at det skulle være hans sidste sommer - mennnn som min søde kæreste sagde i august da vi snakkede om det, han ser jo ud til at være glad og have det godt. Og det gjorde han jo, ørene fremme og stadigvæk Kongen over hø og vand på folden. Så han fik lov til at komme på stald her til vinter, og det var godt for ham. for 2 måneder siden flyttede jeg så min unghest Caspian op til den stald, hvor jeg plejer at kører hen og ride i om vinteren. Så Medoc står sammen med hans yndlingsunghest Pinot hjemme, og alt ånder fred og ro, måske for meget !? For Pinot bliver sløv og virker nærmest deprimeret, hvis man skulle tro en hest kan blive det. Afsted til dyrlægen med Pinot, og ALT er fysisk fint med Pinot, så dyrlægen spørger ind til hvorvidt Pinot får opfyldt sit behov for at løbe og lege, når han nu står sammen med gamle Medoc. Og ja så begynder man jo at kigge nærmere på hestene, og hører fra veninder som kører forbi folden dagligt. Min vinterfold ligger nemlig sådan, at jeg ikke rigtig kan se dem inde fra huset af. Og der er forholdsvis stille på folden ! Jo der leges lidt grimeleg, og Pinot løber rundt og bukspringer - men ikke sammen med Medoc ! Medoc løber lidt med i starten, men ender så med at stå stille og lade Pinot hoppe og løbe alene rundt. Og ja han er ikke rengående.... Og de sidste par dage har jeg siddet ved det vindue, hvor jeg kan se ud på folden, og ja det jeg skriver ovenover er det jeg ser på folden. Så jeg ved godt, at det er den vej det går, at beslutningen skal tages. For han skal jo ikke gå rundt og have ondt. Mennn åhh hvor er det svært, når han ellers står med ørene fremme, er ved godt huld og ellers er glad at se på. Har lige haft to veninder med syge heste på hhv 7 og 10 år, hvor jeg jo "nemt" har kunnet støttet dem i, at de skal aflive deres syge uridelige heste, begge med smerter ved bare at gå... Men min egen hest, det er SÅ svært. Snakken er taget med dyrlægen også, og han synes også at Medoc har haft et godt liv, og at han skal herfra før han bliver ked af det, før han får for ondt, før han taber terræn overfor unghestene på fold.... Skal jeg være "kold og kynisk", ja så koster han mig også 1000 kr om måneden med smed og foder. Hvis jeg kun havde mine to ungheste, så ville de begge blive opstaldet ude fra okt-april, og kun være hjemme de "gode måneder" af året. Og to heste hjemme er = en hest på fuldpas. Jeg ville få begge unge redet mere. Og jeg ville få mere tid hjemme ved ikke at have heste hjemme om vinteren, hvor man jo altid skal hjem og passe dem og fodre. Samtidig med at min kæreste ville slippe for at passe dem, når jeg er ude at rejse med arbejdet. Og jeg er hel sikker på, at stod Medoc med kolik eller lignende dyrlægekrævende behandling i morgen, så ville jeg få ham slået ned. Og jeg ved, at det vil gøre lige ondt, om han bliver slået ned i morgen, eller om 1 år, eller 2 år eller.... For det er jo det at skulle bestemme en dato, at ringe til daka og så samtidig at gå rundt og "vente" på dagen, samtidig med at skulle passe og nusse ham. På den konto kan jeg godt forstå ejere, som bliver væk fra deres heste på fuldpas, som bare står og afventer godkendelse på aflivning fra forsikringen. Åhh det er svært, men det skal gøres.....men jeg må lige have lidt mere tid sammen med ham, sammen med vores minder og med at lege "lyn lynlås op på jakken" som han elsker at gøre hver morgen og aften. mvh charlotte
Jeg sidder her og smiler mens jeg læser din historie..ikke fordi jeg ikke syntes at det er en sørgelig beslutning du skal træffe fordi din gamle hest er ved at være mædt af dage, men fordi din fortælling udstråler sådan en kærlighed og forståelse for din hest og hans behov..noget vi nok er mange der kunne lære lidt af. Jeg er sikker på at når dagen kommer, ved du godt at tiden er, og din hest vil forstå dig og din beslutning. I vil mødes igen i to venner, det er jeg sikker på.
Kender det så godt. Sidder faktisk i samme situation. Jeg lader den køre så langt, den kan. Men jeg er heller ikke presset økonomisk (mere end normalt, hmm!), og der er plads til hesten, med tid, penge. Men er man presset, forstår jeg bare så godt, at folk afliver. Fordi det ér frustrende! At have en hest, der begynder at "halte", og det går nedad. Er hesten glad, så ville jeg trække den. Er hesten ikke glad, men sløv, trist, så ville jeg ikke tænke vanvittigt over det, så ville jeg aflive.
Det med at bestemme datoen er meget svært. Man fortryder 100 gange... 1000 gange... Og på selve dagen fortryder man lige så mange gange, tænker flere gange på at aflyse, hesten har det jo godt lige den dag dyrlægen kommer. Tårerne står på det nærmeste i kø allerede inden dyrlægen er i indkørslen. Det er svært at hive sig op i nakkehårene, og være tapper. Inderst inde ved man det er den rigtige beslutning, og desværre er man selv den eneste der kan tage den beslutning. (Ellers skal man vente til dyrlægen siger slut, og det vil jo næsten være synd for Medoc). Du ved jeg selv stod med den ufatteligt svære beslutning i april, og jeg fortrød ca 1.000.000 gange inden han blev aflivet. Da først det var overstået, blev jeg nærmest helt lettet. Nu vidste jeg at han ikke havde ondt mere. Ikke flere forsøg på genoptræning, der alligevel ikke ville lykkes. Jeg tager stadig mig selv i at sidde og savne ham, og at nyde en video er heller ikke så ringe. Medoc har jo haft et strålende liv hos dig. Masser af foldtid, skovture, mad og kærlighed. Man kan jo som hest, ikke ønske sig mere. Inderst inde tror jeg selv du har taget beslutningen, du skal bare lige forlige dig med den? Mangler du en skulder, eller en til at holde, siger du bare til. Jeg er jo hjemme alligevel. Hvis vi ikke ses inden, så god jul, og hils gemalen. Mette.
for din fantastiske beretning om din dejlige hest, jeg blev meget rørt   .... Når du har forliget di med tanken om, at det er den vej det går, så er du heller ikke i tvivl når dagen kommer... At sende sin gode ven og læremester afsted til de evige jagtmarker, det er der ingen der bryder sig om, vi føler vi leger Gud, når vi skal afgøre liv eller død... Men det er det der følger med, når man er en ansvarlig hesteejer.... Og det er du, det fornemmes tydeligt i din beretning. Tak for din historie, en historie jeg tror vi er mange der kan genkende lidt af os selv i.....   Og et stort kram til dig...
Puha Charlotte... Forstår godt du synes det er hårdt! Men ud fra din smukke fortælling om din Medoc, tror jeg måske du vil føle dig lettet, når det først er overstået... Det bliver hårdt: Ja selvfølgelig, men jeg tror helt sikkert du vil stå med en følelse af at du har taget den helt rigtige beslutning! Håber du får en fantastisk sidste tid med din skønne hest!
Sikke en skøn historie om din dejlige hest... Har selv lige stået i samme situation, hvor beslutningen skulle tages... Dagene op til var forfærdelige og jeg græd mig selv i søvn hver aften i flere dage op til. På selve dagen var jeg helt opløst og måtte endnu en gang høre fra dyrlægen, at det var det rigtige vi gjorde for min hest... Da det var "overstået", havde jeg en følelse af lettelse, for jeg vidste min hest havde det godt og ikke var påvirket af smerter og samme aften faldt jeg i søvn, uden nogen tårer... Ingen tvivl om, at det bliver meget hårdt for dig, men er helt sikker på at du vil blive lettet og med den historie du har skrevet ovenfor, så har du SÅ mange gode minder, du vil kunne tænke tilbage på med glæde... Der går ikke en dag, hvor jeg ikke tænker på min dejlige Bella og savner hende helt vildt... Men selvom savnet er det, så er jeg glad for at jeg traf beslutningen... Jeg sender dig en masse varme tanker og ønsker at du får sagt godt farvel til din gamle dreng når tiden kommer...
He, mens jeg skrev den anden besked kom jeg i tanke om hvor Juniorhesten kunne være, og bingo, der var den......
Tak for den sjove juleleg i år lille julehest og på gensyn til næste år!
Du skal ikke af med din hest og lægge ridningen på hylden. Men i stedet ændre dine ambitioner så de passer til dig og din hest. Jeg kender godt det med at der bliver lagt pres på en - men man bliver bare nødt til at slappe af og tænke "jeg er ligeglad med hvad de andre siger og tænker" Slut  Der udover skal du måske overveje at lægge din ridestil/ridning en smule om så man får mere positivtet ind i ridningen, end at det bliver sur r'v og nøgler at skulle ud og træne dressur. Jeg tror du har brug for en underviser som kan fokusere KUN på det positive, lette ting - og intet andet end periode 
en tur til jylland kan jeg læse. Cillepigen, baby er jo en stor del af din identitet og tror vitterligt(ud fra mit rimelige store kendskab til dig) at du har godt af at der er noget der "tvinger" dig ud af døren så ofte som muligt. Intete forhindrer dig i håndarbejde resten af døgnet jo:) Du har ikke været aktiv rytter i en lang periode af gode grunde, men når jeg skrev med dig, så lyste dine beskeder op af glæde, når du havde set baby. Måske du skal tage en periode fra jorden, hvor du evt. får fat i en der kan lære jer noget akademisk jordtræning eller evt. tricktræning. Så får du ikke de dårlige rideture, hvor det går ud over hesten, men i får sat gang i kommunikationen igen sammen og baby blir holdt igang. Baby skal jo også igen vende sig til, at det er dig som er piloten-og dette må ikke opfattes forkert, da jeg ikke ved hvordan din part rytter rider, men rider i ikke ens, har dette jo også indflydelse på hesten som kan blive møg forvirret. Uanset hvad må du ikke sælge. I så fald så tager du en pause og sender baby over til mig. Så kan du få ham tilbage, når du er klar. Du har haft ham hele hans liv, og jeg tror du vil fortryde uendeligt hvis du sælger ham <3.
Det var flere svar end forventet. Det er jo dejligt. Jeg har en kompetent underviser med på sidelinjen, der dog holder juleferie. Det der med at glemme at lytte til hesten kender jeg alt for godt. Jeg syne sbare at det idag i forhold til tidligere kan være rigtig svært at lytte rigtigt. Jeg husker ham slet ikke som så vanskelig at ride. At sætte ambitionerne ned arbejder jeg rigtig hårdt med. Jeg prøver at ride en masse lange ture, området her omkring Horsens er virkelig skønt at ride i. Men jeg savner dressuren når jeg rider tur og når jeg så rider dressur bliver jeg frustreret (speicelt på mig selv. Jeg ha rrigtig mange ideer om hvad vi burde kunne nu, sammenligner med hvordan det var med mine tidligere heste. Ja, jeg går i salgstanker. Men jeg tør alligevel ikke helt at føre dem ud i livet. Jeg er bange for at hvis jeg ikke har ham til at rive mig d af døren synker jeg bare hen, gårhelt i stå, mister den smule llivslyst jeg trods alt har oparbejdet og lander tilbage på psyk. Jeg elsker virkelig min dreng, men jeg tror det er mit hoved, der sætter begrænsninger. Fordi jeg er for meget i hovedet og for lidt i kroppen, så jeg ikke kan fæle det rigtige.  
Jeg er altid blevet i godt humør, når du har skrevet om Medoc. Det er lige til at blive glad i låget over, at du har taget en ret gennemsnitlig hest og gjort den til noget helt specielt. Altså, selvfølgelig er han også speciel i sig selv, men sådan som jeg har forstået de ting, jeg har læst om jer er det i lige så høj grad, at det er i samarbejdet, venskabet og tilliden, at I er vokset sammen. Og så er det, at det på et tidspunkt kommer til en ende. Og det er bare til at tude over. Jeg håber, at han kommer godt afsted, og at du finder trøst i det kedelige faktum, at det ikke kan være anderledes, når de nu ikke bliver lige så gamle som os. mvh. tina
Kære alle som har svaret mig så venligt - det er grunden til at man skriver på HN. For som I jo skriver har de fleste jo være i situationen selv, så man ved og kan huske alle følelserne....og det bliver aldrig nemt. det har været en stor hjælp, at sætte ord på mine tanker - og en lige så stor hjælp at hører jeres tanker og få jeres støtte. Mange mange tak. Glædelig jul og godt nyt år til alle. Og Mette/pepsiok, ja din Basse var jo fuldstændig det samme som med Medoc - og jeg er helt sikker på, at jeg vil fortryde hvert sekund til det er blevet gjort. Men bagefter vil det være den rigtige beslutning. Men det kan godt være jeg har brug for en skulder, eller en ridetur i skoven, når tiden kommer. Mvh charlotte
Alt der kan siges er sagt - det er nogle rigtig smukke tilbagemeldinger du har fået og din kærlighed til din hest, minder utrolig meget om den kærlighed jeg har til MIN hest  I takt med at min hest er blevet ældre har jeg også flere gange tænkt scenariet igennem.   er nok nok,   skal det foregå,   skal det foregå,   skal være til stede osv. Jeg tror stadig ikke jeg er afklaret, men jeg har snakket med en del hestemennesker om det og flere har givet gode råd om "aflivningens ABC" og min søde beslagssmed har tilmed tilbudt at holde min smukke mule, når hun får den sidste sprøjte (for DET er besluttet - hun skal aflives med sprøjte og hun skal aflives herhjemme). Jeg er stærkt blevet anbefalet IKKE at stå med hende selv når hun skal aflives, da det kan være en voldsom oplevelse. Det synes jeg er rigtig svært, for jeg vil jo gerne være der til hun ånder ud - men jeg vælger at stole på de der har prøvet det og gør hvad jeg kan for at overbevise mig selv om, at det er bedst at sige farvel lige inden og sige et endeligt farvel lige efter. Men jeg bliver stadig enormt ked af det og får sådan en "klump" i halsen når jeg tænker på det - som flere skriver, så er det nok bare ikke noget man nogensinde kommer til at være 100% afklaret med (medmindre hesten er meget syg).
En hvor mmed en hest som knager og er slid må blive rørt at din historie. Det er let at råde andre i denne situation, men svært når man skal ige farvel til sin fen ven jeg forstår dug sø fuldt id, især fordi min elskede Kelsefar også skranter 
uhhh,det gør så ondt at læse om Medoc- for så bliver jeg jo mindet om, jeg selv har en gammel hest, som ikke lever evigt. Din historie med medoc kunne ligeså godt være min historie med "mormor". Hun var også min første "voksenhest", jeg har haft hende gennem et ægteskab, en skilsmisse, tre parforhold og to børnefødsler, i år er vi sammen på 14ende år! Sådan en hest som har lært en alt, incl at sidde virkelig godt fast, vil altid være noget særligt, også selv om man aldrig blev druknet i rosetter. Jeg går selv og frygter den dag, hvor jeg godt kan mærke at nu er nok, nok. Min gamle dame er heldigvis stadig rengående, frisk og uartig, men alderen (20 år næste gang!!) kan mærkes på længden af opvarmning, og en mere adstadig adfærd på folden. Jeg midsunder dig, at du sådan har kunnet give din gamle ven 2 år på folden som pensionist, for os uden egen gård, ikke det ikke sådan at komme til. Men hvis han er halt nu og det kun går i en retning, må den værdige og smertefri døæd, være den sidste gave til vores trofaste venner.
Hvis jeg var dig ville jeg sende ham afsted til de evige græsmarker.. Han har været det han skulle være.. Tag billeder af ham, hyg med ham, tænk på hvad der er bedst for ham.. Han fortjener ikke at havde ondt, og så køb dig en ny hest for at dulme sorgen lidt, selvom det aldrig bliver det samme..:-)
Kender du det, at folk på gården, hvor du har din hest opstaldet, af en eller anden grund har ondt i røven over noget, og brokker sig over dig hele tiden? Det gør jeg nemlig. Jeg ved ikke, om mine oplevelser er normal hverdagskost på sådan et opstaldningssted, for jeg har faktisk kun dårlige erfaringer med, hvordan folk behandler hinanden på ridesteder. Derfor er jeg også i tvivl om, om det vil hjælpe noget at flytte et andet sted hen, og bekymringer om, om det kan blive værre andre steder. Jeg vil være meget taknemmelig, hvis nogen ville læse et par eksempler på mine problemer igennem og så sige mig, om sådan er det bare, eller hvordan landet nu lige ligger. Det startede vist med, at der var en kortere periode, hvor jeg havde svært ved at komme og lukke min hest ind, da gården er fyldt lige der om eftermiddagen, og jeg har svært ved at være steder, der er virkelig mange (psykisk lidelse) - og så især fordi, at stort set alle derude er piger mellem 12-15. Dette havde jeg ærligt fortalt dem, og de havde også sagt, at de er gode til at hjælpe hinanden og så videre, så jeg regnede det ikke for et større problem. Det finder jo så ud af, at det er det så alligevel - fint, undskyld, det sker ikke igen. Længere er den ikke, og jeg har selv gjort det hver dag siden, eller skrevet til en de dage, jeg ikke lige kunne nå det til det og det tidspunkt. Men efter den periode, jeg havde svært ved det, lavede gårdejeren en regel om, at de andre ikke må lukke min hest med ind, selvom der ellers er en regel om, at man skal tage den sidste hest med ind. Her til aften modtager jeg så en rigtig grim SMS, underskrevet "fra hele gården", at nu synes de godt nok, jeg skulle tage at tage "bare den mindste smule ansvar" for min egen hest. Nu havde de skulle lukke hende ind hele ugen, fordi hun skulle stå selv, og det er de VIRKELIG trætte af. Det eneste problem er så bare, at det er det rene løgn, at hun har stået alene hele ugen, for jeg har selv været derude 4 gange, hvor hun ikke stod selv, og jeg der også har lukket en af de andres hest ind, fordi de jo ikke må stå selv. Onsdag kunne jeg ikke nå bussen, fordi jeg havde glemt, jeg havde efterladt min cykel ved stoppestedet dagen før - så skriver jeg til en af de andre, om hun vil gøre det. Torsdag kommer jeg en halv time for sent, fordi jeg har et skænderi med min mor i bussen og kommer til at køre et godt stykke for langt og må gå tilbage. Men jeg er der stadig for at lukke hende ind, og det kunne ligeså godt være sket, der stadig var flere ude, som at de var blevet taget ind. Der er ikke fælles indlukning, så hestene kommer ind en efter en, når ejerne kommer derud. Nogle gange er de stadig ude kl 17 (eller senere), andre gange er de alle inde kl 16 eller endnu før. Den eneste dag, jeg ikke har gjort det, er i dag, fordi jeg har været syg hele dagen, og min familie, som ellers har invilliget i at hjælpe på dårlige dage, alle er til familiefødselsdag. Men så snart, de var færdige der, kørte jeg med en derud. De skrev også, at de synes, det er for dårligt, at jeg hele ugen kun har brugt 20 min. ude ved min hest - heller ikke sandt. Den eneste dag, jeg brugte så kort tid, var den dag, jeg kørte for langt i bussen, og derfor ikke havde ret lang tid til, at jeg skulle nå bussen tilbage. Jeg kan ikke forstå, hvorfor noget, der sker éen gang, og som ellers ikke er noget problem, skal ildnes så meget op, at jeg får en besked der siger, at jeg aldrig gør det.. Hende, jeg skrev med, kunne godt se, at det er lidt unfair, at det forventes af mig, at jeg på en eller anden vis kan forudse, hvad tid, de andre heste bliver lukket ind, når det er så forskelligt. Jeg skrev, at jeg ærligt talt synes, det efterhånden er lidt dårligt af dem, at de nægter at tage min hest med ind de få gange, jeg ikke når det, men så fremhæver hun, at sådan er reglen jo. Jeg spørger da gårdejer, om ikke det er på tide at lave reglen om, og hun svarer, at reglen er ikke, at de ikke MÅ, men bare, at de ikke SKAl, hvis de ikke har tid eller sådan. Det skriver jeg til personen, som så alligevel ikke vil lukke min hest ind. Det er sjovt, var det mig, der ikke lukker en af de andres heste ind, så vil jeg jo få ballade for det - der er ingen der ville skrive en grim besked til hestens ejer. Det er ikke det eneste, de taler generelt bare ikke pænt til mig, nogle ignorerer mig endda. Jeg har også fået at vide, at de synes, min hest ofte står i meget møg, hvilket heller ikke kan passe, for jeg er meget grundig med at muge, og har desuden også betalt mig fra udmugningen i hverdagene i noget tid - og tømmer boksen helt og fejer den hver weekend. Jeg har også fået en besked om, at jeg skal give min hest mere foder, for den er altså tynd - lige som jeg egentlig selv synes, hun havde taget på. Så jeg spurgte dyrlægen, der sagde, at hendes vægt er helt perfekt. Når jeg deltager i en debat på deres facebook gruppe, er der aldrig nogen, der godtager mit svar, men mener i stedet altid, at de skal skrive laaange beskeder om, hvorfor min besked var noget vås. De kan godt selv skrive grimme beskeder og kalde andre for mongol - INGEN siger noget til det. Så skrev jeg noget, som ikke engang var grimt, men bare svar på tiltale til en anden, og så bliver alle sure og der bliver lavet en regel om, at man nu ikke må diskutere ting på gruppen mere.. Jeg bliver meget frustreret, når jeg får en besked, der siger, at jeg skal lære at tage "bare den mindste smule ansvar for min hest", og det er jeg da helt sikker på, I andre også ville blive - specielt når der ikke er hold i anklagerne. Jeg synes, det er en rigtig, rigtig slem fornærmelse.  Jeg er ret sikker på, at min eneste "forbrydelse" er, at jeg ikke er særlig social. Jeg siger hej og så videre, men jeg bruger ikke timer på at hyggesnakke, ligesom de fleste andre gør. Men det er jo også let, at gå og beskylde outsideren for alt muligt. Er det normalt, at det er sådan? Skal jeg regne med, at andre steder er ligeså uforstående overfor, at jeg ikke har det godt med det sociale? Det skal så lige siges, at gårdejer godt kan se, jeg ikke gør noget forkert, og hun har også sagt, at alle skal have lov at være der, og at der ikke er noget galt i, at det går galt en sjælden gang imellem, for det gør det for alle (som så slet ikke ville være noget problem, hvis der var samme regel for mig som for andre). Men det hjælper jo ikke så meget, hvis resten af gården har en anden mening..? :S
Hej alle herinde. Jeg kunne godt tænke mig at høre lidt nærmere omkring hippolog uddannelsen i Flyinge. Er der nogen der kender til den, har taget den eller går på den pt.? Er den SU godkendt? Jeg er meget nysgerrig på hvordan den er og hvor meget økonomi den kræver. Mvh Alberte Schriver
Ej men altså, jeg troede de der irriterende myg var gået i dvale eller var døde eller sådan noget. Men næææ nej, for jeg har da lige fået kvitteret to stk. Et på undersiden af armen og et KÆMPE, fedt et på undersiden af låret. Men altså helt ærligt - det eneste gode ved vinteren er da normalt at så der ingen myg og mærkelige dyr i luften, men næ - der blev jeg snydt. Og skulle lige hilse og sige - hold nu OP hvor de bare mega klør  Andre med myggestik NU ?
ja, har også et par stykker. Vi får vores med ind, når vi henter brænde ind. Mvh. Dorte
lyder det jo unægteligt hen ad mobning når man får sådan en sms ellers ville jeg mene man havde fået gårdejer til at tage en venlig snak med dig istedet om forventninger/forpligtelser. Synes ikke du skal diskutere noget med dem over facebook ( du bliver for ked af det ). Hvis jeg var dig ville jeg se mig om efter et andet sted; måske et mindre sted med lidt ældre opstaldere og sørg for der er klare retningslinier jer imellem. Der er ikke noget der kan skabe splid som uudtalte forventninger mennesker imellem  At man overhovedet kan overveje at lade en hest stå tilbage på folden alene når alle de andre er kommet ind - det er mig en gåde.
Jeg kan ikke se, hvordan det skal fungere ud fra, hvad du skriver. Mobningen af dig kan umuligt være sundt, hvis du i forvejen har det skidt med at være blandt mennesker. Man kan selvfølgelig sige, at du som menneske jo "selv kan vælge". Men det går jo faktisk også ud over din hest, idet staldejer i stedet for at beskytte den mod pigefnidderet faktisk opfordrer fnidderpigerne til at lade det gå ud over hestene. Ja, jeg vil mene, du kan finde et bedre sted. Måske ikke et optimalt sted - det er jo altid svært. Men det burde være muligt at finde et sted, hvor folk er rimelige.
Jeg tror jeg vil forslå dig at finde et nyt opstaldningssted til din hest, men samtidig også finde et sted der passer lidt bedre til hvad du magter. hvis du har valgt et sted med selv indluk, så må du jo være klar over at der er mange mennesker lige på indlukningstidspunktet og er det et af dine problemer, ja så er det jo nok ikke et godt sted for dig at være - det vil give problemer. Jeg er selv staldvært og har ridecenter, hvor vi er meget forskellige, det betyder intet i hverdagen og alle snakker sammen uden problemer. Men jeg ved med sikkerhed, at mine andre opstalderer ville blive tossede hvis en selvpas opstalder gentagne gange blev væk når hestene skulle ind eller der ikke blev give besked og det forstår jeg ganske udemærket, for det er jo dyrenes tav det handler om, og her hos os står der ikke heste alene på folden og venter på en ejer, så er det de andre selvpasserer eller jeg selv der tager ind. Når hesteejer har selvpas her hos os, stiller vi også krav om at ejer kommer og tager deres heste ind hver dag, at de muger boksen så den er pæn, at de sørger for at der er foder i foderspanden osv. og er det et problem, så kan de jo ikke have selvpas og så er den ikke så meget længerer. I dit tilfælde ville jeg finde et sted med fuldpas, så er du fri for at komme når der er mange mennesker, du er ikke afhængig af busser der ikke kører osv. og du kan nyde din hest. Jeg synes det er vigtigt at du selv er klar over hvad du kan og melder det ud til opstaldningsstedet inden du flytter ind, så har både du og opstaldningsstedet en chance for at snakke om evt. forudsigelige problemer. jette
Jeg syntes du skal følge jettes gode råd. Det er ikke sjovt at være på sådan et sted, hvor dine forventninger ikke lever op til de andes forventninger.
Jeg er enig i at du skal flytte og så syntes jeg du skal lede efter et sted der passer til dig. dvs ikke et sted fyldt med mennesker men kun få folk. En lille stald hvor i kun er 2-3 mennesker og reglerne er skarpe og måske enda hvor du ikke skal lukke ind. Det er ligesom at sætte vores børn i børnehave, er jeg bange for træer sætter jeg ikke datteren i skovbørnehave. Find et sted der passer til dig, så skal det nok gå godt
at et lille privat sted hvor ejeren fodrer, lukker ind/ud ville passe bedre til dig. Hvis du er meget associal skal du jo ikke stå et sted med mange mennesker, det vil unægteligt blive til den evige sladder om din måde at håntere hesten. Jeg kan sådan set godt forst¨å at de andre bliver irriterede hvis du ikke deltager i de fælles regler, håndteringen af problemet er måske ikke så smart. Find et sted uden mange opstaldere så du kan gå rundt i din egen lille verden 
Helt ærligt, så kan jeg godt forstå de andre. Vi har samme ordning der hvor min hest står, og der er også én der ALTID kommer så sent at vi andre er nødt til at tage den ind.. og når man selv i forvejen har travlt- så er det altså lidt irriterende at skulle rende efter andres heste hver dag.. Jeg tror også at du får mest ud af at finde et sted hvor den bliver lukket ud og ind, så du kan komme på det tidspunkt af dagen der passer dig. For ja, vi er alle forskellige, og nogle har det bare bedst med at først køre i stalden til aften, men når det bliver så tidligt mørkt så er de fleste bare tilbøjelige til at tage deres heste tidligt ind. Håber ikke at du ser det som at jeg bare holder med de andre, men som en guide til at hvis du flytter den til et andet sted med samme ordning, kan du risikere at møde folk der heller ikke her synes det er fedt at konstant skulle sørge for andres heste.
Nu skriver jeg jo så godt nok også, at det er længe siden og i en kort periode, der var et problem, og så snart, jeg blev gjort opmærksom på det, ændrede jeg det. Jeg kan da også sagtens forstå, det er irriterende, så det har jeg da også undskyldt for. Men at de efter flere mdr. hvor jeg har gjort det uden problemer, stadig har noget så ondt i røven over det og sviner mig til, det synes jeg ikke, er okay.
Sorry to say: Du har valgt forkert opstaldningssted fra starten af. Du må ud at lede igen. Selvfølgelig må du ikke gå på kompromis med din hests velfærd, men du bliver nødt til at vægte din egen velfærd meget, meget højt også! Det er sååå svært med de psykiske sygdomme, da det ikke er noget, som andre kan se. Et brækket ben med gips på fritager enhver fra hesteindluk i seks uger, for så kan folk  , at der er noget galt. De kan ikke se, at du har socialangst...  Jeg har stået flere små steder, hvor det har fungeret rigtig fint og man kan "snige" sig til at komme på tidspunkter, hvor man med stor sikkerhed kan være lidt i fred. Så find et sted, der passer både din hests og dine behov 
Nu synes jeg afgjort at I skal opføre jeg fair. Jeg er ikke psykiater - men jeg har en vis fornemmelse hvilken form for psykiske problemer trådsatarter slås med ud fra det, der beskrives. Når man ikke er klar over hvilke forventninger omgivelserne stiller itl en, så er man nogle gange nødt til at have det at vide. Det er ikke alle mennesker, der ubevidst generer andre - oftest vil man jo gerne gøre alle tilpases, men det er bare hamrende svært, når man ikke ved hvad der skal til. Når det er sagt - så synes jeg du skal komme væk. Ikke så meget fordi det måske er et stort ridecenter - men pga. den direkte mobning som staldejer tilsyneladende opfordrer til at pigerne skal fortsætte med. Jeg har selv været i dine sko - og de tog heller ikke min hest med ind om aftenen, når det var mørkt - og jeg er flere gange kommet til en hest, der ikke var lukket ind, og er er blevet presset så langt udodver grænsen af staldejer - at jeg flyttede ASAP.. Jeg vil ike gå i detajler om det her - men det gik i den grad udover min hest, og han er ikke blevet sig selv endnu - og det er 5 år siden efterhånden, at jeg flyttede derfra. Jeg siger flyt. Det er kun begyndelsen. De vil forsøge at drive dig indtil du ikke længere kan modstå presset og er nødt til at flytte derfra. Jeg taler af meget personlig erfaring. Det har ikke noget at gøre med at det er et ridecenter, det har noget at gøre med, at de tror de kan kue dig ved at mobbe dig - og så længe de opnår succes vil de fortsætte (det er simpel læringsteori - og den virker også på mennesker langt hen ad vejen). Derfor så kom væk NU... Find et sted, der forstår dine vanskeligheder og som er villige til at lytte til dit behov. Det er virkelig essensen af at have hest. Personligt er jeg så privilligeret at jeg har hestene hjemme ved mine forældre, men det er ikke uden gnidninger, og der har været mennesker, der truet mig i telefonen med alt muligt - og jeg har haft mine konflikter.. Men vi løser det. I modsætning til så mange andre opstaldningssteder, så løser vi konflikten. Vi tager snakken os piger i mellem med min mor som mælger og får det løst - vi ønsker ikke at have konflikter. Så det er ikke kun et mindre sted, men et sted der rent faktisk forstår, at man godt kan være anderledes - uansnet arten af det.
Se at komme væk.. Du kan sagtens finde et sted der passer bedre til dine behov!!! Hvor henne i landet kommer du fra?
Jeg kan godt se, at det vil være meget mere hensigtsmæssigt, hvis jeg flyttede et andet sted hen. Men jeg er nu ikke helt enig i, at jeg har valgt forkert sted lige fra starten, for jeg fik jo både at vide, at der er regel om, at den sidste hest skal lukkes med ind, og at de er rigtig gode til at hjælpe hinanden - og samtidig snakkede jeg med samtlige af de voksne derude, for at høre, om der er mobberi på stedet. Det mente de ikke, at der var. At de så vælger, at de aldrig vil lukke min hest ind, at de ikke vil hjælpe mig og at de vil mobbe mig, det kan jeg jo ikke have forudset. Men ikke desto mindre er det jo sådan, det er endt, så jeg burde nok finde et andet sted. Jeg har også lige oprettet annonce herinde om, at jeg søger opstaldning ved en mindre privat stald. Jeg er bare et meget retfærdigt menneske, og jeg kan ikke forstå, hvorfor det er mig, der skal flytte, når det er de andre, der gør noget forkert. Men det er nok svært at gøre noget ved. :/ Gårdejer (og min onkel og morfar) siger til mig, at så skal jeg da også bare lade være, at tage deres hest med ind. Men det kan jeg simpelthen ikke. Det skal da ikke gå ud over hestene, at ejerne ikke er særlig rare. :S Jeg kan heller ikke begribe, hvordan de kan være ude på gården, se at min hest står selv, og - efter hvad de skriver til mig - synes at det er virkelig forfærdeligt og synd - MEN alligevel vælge, at de gider da ikke lukke hende ind. Undskyld mit fransk, men hvad f*nden er det da for en opførsel af have?   Jeg kan slet ikke sætte mig ind i det.. I stedet så benytter de lejligheden til at sende mig en grim SMS og holde mig ansvarlig - selv når de andre er blevet lukket ind før normalt, hvilket jeg da på ingen måde kan forudse. Jeanette, jeg bor i Esbjerg.   Her er rigtig mange store steder, men jeg er lidt i tvivl om, hvor man finder de små, for dem hører jeg ikke rigtig om. Der var en der opfordrede mig til at køre en tur på landet og banke på ved folk, hvor det ser ud til, de har hest, og høre ad, om de har mulighed for at have en hest mere stående. Det kan man vel også.  Jeg er faktisk også begyndt at kunne mærke en ændring i min hests adfærd, men jeg kan ikke med sikkerhed sige, at det er på grund af indlukningen, for det er alligevel ikke særlig ofte, hun står selv. Men jeg kan ikke trække hende på tur mere, for hun vil ikke forlade flokken - hvilket jeg ellers har meget i før uden problemer overhovedet, og hun er meget mere opmærksom, hvor hun plejer at være meget rolig. En helt anden ting er - er det normalt, at en hest går superfint ind fra fold med sin ejer (kommer når jeg kalder, følger mig uden træktov overhovedet) men alle andre siger, hun er forfærdelig at trække med? Jeg har svært ved at se, hvorfor min hest skulle være andereledes ved dem end ved mig - ved mindre selvfølgelæig at de er så sure over, at de skal lukke hende ind, at de er stride ved hende. Hvad tror I?
Selvom man er gode til at hjælpe hinanden, betyder det ikke at man vil gøre det hver eneste dag, og det lyder for mig (så må du sige hvis jeg har misforstået) som om det i starten var ret tit at de andre måtte tage din hest ind, og at det først er EFTER du har fået det påtalt af ejeren at du selv er begyndt at komme i hvert fald de fleste dage. Så selvom du synes du har gjort dit forarbejde, så synes jeg nu osse du har valgt forkert fra start -hvis det er svært for dig at være et sted med mange mennesker, så dur det jo nok ikke at være et sted hvor man selv skal lukke hest ind -heller ikke selvom folk er søde til at hjælpe. For hvis de skal hjælpe hver eller næsten hver dag, så bliver de altså trætte af det. Men med det sagt, så synes jeg bestemt heller ikke det erok at opføre sig som de gør nu. Og jeg tror du vil blivere gladere et mindre sted, måske hvor der primært er voksne opstaldere, for en større gruppe rideskoletøser ER altså bare næsten garanti for tøsefnidder... man kan jo trøste sig med at de fleste af dem vokser fra det  Jeg kan desværre ikke lige strø om mig med ideer til opstaldningssteder, men i en del af rideudstyrsbutikkerne herude omkring hænger der da opslag om opstaldning og den slags, så mon ikke du kan finde et sted 
Jeg vil bare kommentere på dit sidste indlæg, med hensyn til hestens opførsel omkring andre. Det er ikke unormalt at hesten knytter sig til folk, og udvælger hvem den gider - det behøver ikke bunde i dårlige oplevelser. Den gamle hest jeg red havde også en periode, hvor han nægtede at blive hentet af andre end jeg, ejer og én anden. Prøvede personalet, som normalt altid havde håndterede ham, piskede han rundt på folden - når vi så selv måtte komme, for at hente ham, gik han selv til leddet. To gange, indenfor en kort periode, rev han sig løs fra dem og stak af - med os gik han som en englebasse i helt løs snor. Han var en hest der ofte fik "gode" ideer, og det var så en af han seneste påfund(han er desværre efterfølgende blevet aflivet pga.skade   ).. Så det   ikke at være fordi de andre behandler hende dårligt - ved at trods hans nøkker, så var han et hit hos foludlukker, som gang på gang forsøgte, i håb om at få ham med ind 
Ja, jeg synes sku de er urimelige, der skal altså være plads til alle. Sociale mennesker eller ej, det er da ude hos os og vi er et stort opstaldningssted. I weekenderne hos os skal man også selv lukke sin hest ind fra fold (personalet lukker ud) Ja, jeg kommer altid sent i weekenderne fordi min hest skal være så meget på fold som overhovedet muligt, hvilken resultater i at andre ender med at sku tag min hest med ind. Hvis reglen er sådan, så er den sådan. Også selvom man kommer senere end alle de andre. Ellers kunne man jo gå og planlægge hele sin dag efter hvad andre folk gør og har tid til. NIX du. Så synes du skal finde en anden stald og bede de andre om at klappe hesten en gang.
Jeg bliver så sur når jeg høre sådan noget her! Det er bare sådan noget typisk rideskolepige fnidder! For det første, hvis jeg havde min hest et sted, hvor en ejer aldrig kom for at hente sin hest ind (ikke som i ts. tilfælde, hvor det kun er et par enkelte gange) Så ville jeg da alligevel   tage hendes hest ind! Som TS. skriver, det skal sgu da ikke gå uder over hestene! Det er simpelthen svinsk, så må man tage dyret ind og så tage en personlig snak med ejeren! Jeg syntes også at TS. er udsat for mobberi og jeg har lyst til at tage op og give de tøser en skideballe. TS. Jeg ville flytte, retfærdigt eller ej, så har jeg simpelthen ikke tålodighed til det rideskole-  Hvis du er modig, så tager du en snak med dem alle, eller sender et brev/hænger et brev op derude, hvor du skriver hvad du har skrevet her eller forklare din situation.. Hvis det nu er en flok umodne madammer der holder til derude, vil det nok desværre ikke hjælpe meget, men man kan da håbe  Held og lykke, både du og din hest fortjener bedre, lad være med at find dig i det! 
ja det må være mig der har fået en af dem i år. sagen er den at jeg er i fuld gang med at købe hest på afbetaling, og var egentlig ikke færdig før om nogle måneder, men da både min søde kæreste og søde mor begge vælger at give mig pengegaver special til netop betaling af min kommende hest, ja så kan jeg allerede betale ham færdig d. 1 januar   det er for mig en vildt personlig gave og det bedste jeg kunne ønske mig  hvad var jeres absolut bedste julegave i år ? julehilsen fra
hvor er det dejligt for dig   det er altid fedt at få det man ønsker sig. min kæreste og jeg, fik lige det vi ønskede os. de abselute bedste var en samsung galaxy tab 2 med 3g og et canon 7d med en 24 - 105 line som vi fik at min søde far  god jul til alle
To par Nike Free 5, af min mor, søster og far til når jeg skal starte på mit nye job, hvor jeg skal stå op ca. 9 timer hver dag  og så et tørklæde min moster har lavet til mig. Super lækkert! Dejligt man stadig kan blive glad for hjemmelavede ting. Men alt i alt har jeg fået fantastiske gaver. For første gang er der ingen der skal byttes  kun det nyeste Helly Hansen skiundertøj fra dik af min kat, fordi det er for stort 
tror det bedste i år, er en kuffert (trollie med 4 hjul) fra mit arbejde.
Var dem allesammen  Men de absolut bedste var dog at min onkel nåede at komme hjem fra sygehuset efter en 4 dobbelt bypass og nu holder i maaaange år igen (forhåbligt)  Den anden bedste sådan "rigtige" gave var en lammeskindsarmbånd fra Story fra en hemmelig beunder 
Det må virkelig være de 3 utroligt smukke armbånd jeg har fået af min dejlige kæreste (det er de der ambånd med noget knyttet snor, og kugler som rigtig mange går rundt med) De er super flotte og jeg er bare så glade for dem!!!
Sikke en dejlig gave! Som skilsmissebarn med en stor familie og dermed flere gaver, er det svært at vælge én der skiller sig ud. Men mine favoritter er blandt disse: en sort kjole som er super flot, den nye iPad (har den helt gamle som går i sort når jeg skriver noter på osv) og et raclette sæt til når pigerne er på besøg  jeg fik min fødselsdagsgave i samme omgang (har d. 16.), her fik jeg et super smukt guldarmbånd med sort læder og sorte sten fra Swarovski. Er helt vild med det, uh det er flot   skal have det på til julemiddag i dag (holder jul i England så vi har først den store middag her d. 25.)
Hvad skal min veninde, hendes bror og jeg lave til nytårs aftensmad? Det skal bestemt ikke være noget svært og ikke tage for lang tid at bikse sammen. Da vi skal nå en masse, masse ting inden og efter. Det må ikke være noget som ligger sig total TUNGT i mavsen heller, men som selvfølgelig skal mætte så man ikke bliver dårlig når vi nu skal have noget indenbords at drikke senere på aften. Hvad kan i anbefale? Er total tom for ideer.
Tapas eller sushi måske?
Glemte lige at sige normal mad  Dvs ikke sådan noget som fisk og al for sær mad for det er vi bestemt heller ikke til 
Tapas eller Tex Mex måske?
Jeg ville ellers have foreslået tunmousse.. Mhm, spaghetti med kødsauce er nemt og ikke alt for besværligt 
Eller hvad med   - den skal bare koges så er det alt i et 
 Endnu et år med min frederiksborg vallak Mack Aunsbjerg er gået og jeg synes lige, jeg vil fortælle lidt om, hvad vi har oplevet i løbet af året. Vores år 2012 startede lidt trist og sørgeligt.  Mack var sat til salg og havde været det nogle måneder. Efter mange overvejelser og tåre løbende ned af kinderne, havde jeg truffet den sværeste beslutning. Tiden var inde til at sætte mit hesteliv på en pause. Jeg følte ikke, jeg kunne give den tid, som Mack fortjente. Han er uden tvivl, den bedste hest jeg har kendt.   En køber fra Sjælland meldte sig på banen. Kemien var i top og jeg havde det godt med at hun skulle overtage Mack. Vi blev enige om en pris, papirerne blev skrevet og vi ventede på at doktor dyrlæge havde tid til en handelsundersøgelse. Dagene efter gik med at nusse og pusse om den kærlige Mack. Dyrlægen kom og det hele startede godt. Mack var en skøn hest dog lidt muskelfattig pga manglende træning, men der var ingenting, der kom bag på mig. Lige indtil vi skulle til bøjeprøven. 2 grads haltning på venstre bagben.   Dyrlægen kunne ikke godkende og tårerne løb. Jeg havde endelig taget en svær beslutning og nu stod jeg pludselig med en halt hest?! Min egen dyrlæge konstaterede det samme, men mente ikke det var noget voldsomt og skulle nok blive godt igen. Men ja, køberen trak sig og Mack blev hjemme. Hvad skulle jeg dog stille op? Jeg stod med en flybillet med afrejse til Australien d. 25 januar og en hest, som egentlig burde være solgt. Heldigvis har mine forældre passet ham før, og selvfølgelig ville de gerne igen. De fik foderplanen og ansvaret. Jeg var i hvert fald sikker på, at han ikke skulle sælges imens jeg var i Australien, så ville jeg hellere se, når jeg kom hjem. Så jeg fjernede ham fra diverse salgssider og pakkede kufferten til 2 mdr rundrejse i Australien. Det var nu egentlig ret betryggende, at vide at mine forældre havde ham, og at det ikke var en ny ejer. Efter en fantastisk rundreje vendte jeg næsen mod Danmark igen! Det første jeg mødte hjemme på gården var min vrinskende hest. Nøj, hvor var jeg egentlig glad for at han stod der, og jeg havde uden tvivl savnet den charmetrold. Det føltes lidt som om at lysten til hestelivet var vendt tilbage, og jeg begyndte at bruge mere tid i stalden. Endelig var det rigtig ved at blive fremragende vejr og sommeren var på vej. Det var lige noget vi kunne bruge især når ridehus ikke er opfundet herude på landet! Jeg ville gerne rigtigt i gang med ridningen og syntes derfor, at noget undervisning måtte være på sin rette plads. Jeg fandt Mette på HG, som underviser efter Blue Berry Hill.  Dagene op til vores første undervisningstime øvede vi en masse, men jeg var ærlig talt nervøs. Hvad ville vores nye underviser mene, i forhold til at hesten er 11 år, jeg har redet de sidste 13 år og vi kan faktisk ikke noget, der er værd at råbe hurra for! Til min store glæde gik undervisningen godt og NØJ, hvor var jeg stolt! Mack fik ros og jeg var en SÅ glad ejer! Det hele var så afslappende og der var en god forståelse fra vores underviser. Der var igen tvivl om, at Mack også syntes at det var alletiders og han var dybt koncenteret! Jeg skal love for han fik mange ros da vi nåede hjem på gårdspladsen. Vi holdte fast i vores undervisningstimer og fik øvet en masse! Lige siden er det hele gået stille og roligt fremad. Vi har en masse ting at øve på og selvom at nogle af tingene burde være på plads for længst. er det en fornøjelse at se, at der sker noget. Selv beslagsmeden, der ellers er lidt kritisk sagde en dag: "Han har da fået flere muskler". Det er altså dejlige ord fra en beslagsmed, der helt uden tvivl direkte siger, hvad han mener.  Sommeren var atter kommet til Fyn og vi red en masse.  Vi begyndte at interesser os for lidt springning igen og lillebror fik hurtigt banket et sæt spring op, som vi har haft glæde af lige siden. Samtidig startede vi også et projekt der hed "Trailerlæsning", da Mack ikke har rørt en trailer siden han kom i år 2006.  Så vi gik i gang:   Og ja, sådan gik det. Mack lærte nogenlunde at gå i trailer inden traileren blev leveret tilbage. Lokke foder og tålmodighed gør meget! Nu er året ved at være slut. Når jeg kigger tilbage kan jeg ikke andet end sige: "Nøj hvor er jeg   for at den hest ikke blev solgt".  Jeg starter studie her til februar og flytter til Odense, men jeg tager Mack med. Mange siger; "Du kan ikke både have lejlighed, bil, hest og studie", men jeg kan, hvad jeg vil! Hvis alt går efter planerne skal han står i Korup nær et ridehus. Vores år må siges, at være et år med held i uheld!
Da manden og jeg blot skal være os to, tænkte vi at åbne vores hjem for nogle som evt skulle være alene denne aften.  Vi regner ikke med det helt store - Noget godt mad, lidt godt at drikke og en tur op i byen for at se krudtet. Og selvfølgelig kransekage   Vi har mulighed for at have et par overnattende.  Hvis det er noget for dig, eller du kender en, så skriv gerne til mig  Vi er henholdsvis 28 og 34 år 
Hvor er det fedt at i vil    Jeg er sikker på det bliver hyggeligt! Ha´et godt nytår 
Jep, enig - find et andet sted. Den slags skal man ikke hverken finde sig i eller prøve at rette op på. Det er håbløst, når staldejer mener, at man kan lade det gå ud over hesten. Sådan nogle staldejere har jeg også haft et par stykker af, og så må man bare se at komme væk. Om den ene eller anden har ret i, hvordan tingene er kommet hertil, er sådan set helt ligemeget. Det her gavner hverken dig, din hest eller for den sags skyld opstaldningsstedet og de andre der. Find et sted, hvor du ikke skal være der på et bestemt tidspunkt. Eventuelt en løsdrift, hvis hesten kan gå i sådan en. Der kan man komme, når det passer en, uden at være afhængig af indluk, udluk osv. Skal hestene lukkes ind og ud, så find et sted, hvor du kan betale dig fra at få det gjort, så du slipper for at være bundet af tidspunkter. Men lad det ikke være op til folks hjælpsomhed igen. Det kan man i nogle tilfælde godt, men det er faktisk selv for socialt velfungerende mennesker lidt af et minefyldt område at bevæge sig ind på. For hvornår er det for meget? Nej, klare linjer, så du betaler for det, du skal bruge, og kan komme, når du har mulighed for det. Så kan du hygge dig med din hest og skal ikke samtidigt håndtere en samling pubertære tøzer. 
Det første jeg vil sige er, at det er ikke normalt at man skal have beskidte smser i hovedet, og det skal gå ud over ens hest, på opstaldnings steder.. Jeg ved selvfølgelig ikke hvilken type menneske du er, men går jo stærkt ud fra at du ikke opfordre til noget, og at du passer din hest efter alle kunstens regler. For man forstår jo godt, hvis folk på opstaldnings stedet er i oprør/bliver lidt sure på hestens vegne, hvis man ikke passer sin hest ordenligt, men hvis det hele bunder i indluknings siturationen, ja så forstår jeg intet.. Og her burde din sociale angst jo ikke have en betydning, for man skal da have lov at komme ud til sin hest, når man lyster.. Men kan jo være svært hvis det forventets at alle kommer præcis på samme tidspunkt og lukker ind.. Jeg synes du skal flytte et sted hen, hvor der bliver sørges for indlukning, for der er da ingen der kan vide hvornår andre lukker deres heste ind.. Og med arbejde osv. så ved jeg da selv hvor forskelligt tidspunker man kommer på afhængig af hvilken dag det er.. Og disse steder findes også i esbjerg.:) Da jeg selv bor der....
jeg synes DU er urimelig. At du har en eller anden form for sygdom - beklager udtrykket - kan og skal absolut ikke ligge andre pensionærer i stalden til last med mindre du forlods har aftalt med dem "at sådan er det".... Jeg ville blive pissed hvis jeg dag efter dag skulle ta' en andens hest ind....eller sørge for den. Syg eller ej har "de andre" formodentlig også et liv (der ikke indbefatter at skulle se på din manglende pleje af din hest). Flyt til et sted hvor du kan betale dig fra at være fraværende. Jeg er så IKKE med på "privat smuds, underlige sms'er osv - det er ligeså dårlig stil... KH:)Annette
Adian - Sikken et grimt svar at komme med. Som skrevet har jeg indset, det var en fejl, at jeg i starten, i en kort periode, lidt for ofte ikke fik lukket min hest ind, og jeg har undskyld overfor gården og ikke gjort det siden. Så at de efter flere måneder, hvor jeg problemfrit har sørget for det, stadig har ondt i røven, synes jeg ikke er okay. Du skriver: " Flyt til et sted hvor du kan betale dig fra at være fraværende." Der er INGEN manglende pleje af min hest! Der bliver gjort alt, hvad der skal gøres, og jeg er på ingen måder fraværende. Hvis du fik dét ud af min tekst, har du vist læst forkert..
For mig lyder det ikke som mobning, men som om at en række uheldige omstændigheder og ikke-helt-klare aftaler har ført til, at de andre pensionærer har fået et dårligt billede af dig. 1. Det lyder ikke som om, du og stald-ejer har været helt klare på aftalen om, at du kan blive væk. Enten var der ikke klarhed over, om du bare kunne blive væk eller om du skulle bede andre om at tage din hest ind - eller også er staldens pensionærer ikke blevet oplyst om, at der har været specielle hensyn til dig. En dårlig start og noget irritation over, at du trækker for meget på de andre... 2. Du snik-snakker ikke med de andre pensionærer. Det er der ikke noget galt i, men der er bare forskel på, om jeg hver dag tager Mettes hest ind, fordi Mette arbejder sent, og jeg ved, at hun lige nu oveni købet også har lidt andre issues, hun bøvler med (altså at jeg kender hende) og at jeg hver dag tager Maries hest ind, og jeg har indtryk af, at marie ikke laver det store, og hun i øvrigt ikke virker som om, hun gider at have noget som helst med mig at gøre. Hvis marie oveni købet har fået en skidt start med en ikke-klar / ikke overholdt aftale, er det svært at flytte det førstehåndsindtryk, jeg har fået af hende, når jeg aldrig kommer til at lære hende at kende. 3. Der er åbenbart ikke helt klarhed omkring den her regel med, at din hest ikke kommer med ind, når den er den sidste. Det lyder som om, at den usikkerhed omkring det bliver brugt af de forskellige parter til at gøre ingenting - sandsynligvis fordi ingen kender dig så godt, at de har lyst til at gøre lidt ekstra for dig? 4. Omkring facebook-kommunikation er det sådan, at hvis man kender hinanden, så kan man også skrive ret "groft" til hinanden - modtageren kender afsenders tonefald, og ved hvordan de hårde ord bliver modereret med et venligt blik og et skævt smil. De kender ikke dig - derfor vil dit svar på tiltale sikkert virke hårdere, end det "mongol", der er ytret imellem nogen, der kender hinanden. 5. Forstærkning: Hvis der er opstået en konsensus om, at du er en dårlig heste-ejer, fordi du har haft en dårlig start, har den slags det med at blive forstærket, når din hest en enkelt gang er den sidste, der kommer ind. Også selv om du i to måneder troligt har taget den ind som den første. Det dårlige indtryk af dig vil også smitte af på andre ting, og en enkelt dag hvor du ikke har muget ud, vil forstærke indtrykket af dig som en dårlig heste-ejer. Og da du ikke snik-snakker med de andre, er der ikke nogen, der lige kan stille op for dig og sige at "ej, nu stopper I lige engang, I kan jo også se at "en hel masse gode ting". Jeg tænker, at du bliver nødt til at starte forfra, enten hvor du er, eller på et nyt sted. Hvis du bliver, må du tage tyren ved hornene og få skabt den sympati, som du mangler - stil dig op på et staldmøde og fortæl, at du har misforstået staldejer, og at det betød, at du ikke opførte dig ordentligt i starten. At du mener, at de har fået et forkert indtryk af dig, og at det vil du gerne have en ærlig chance for at ændre. Få ridset reglerne op - hvornår skal hestene være lukket ind? Hvor tit skal der muges / hvordan skal boksene se ud? / Er der regler for, hvor tit man skal komme og hvor lang tid man skal være der eller andre forpligtelser, der skal være i orden? Det er vigtigt, at I alle er enige om regler og forventninger til hinanden. Få fjernet reglen om, at din hest ikke skal tages ind, når den er sidst - spørg de andre om, hvad der er acceptabelt ift. det, der er tit sådan nogle uskrevne regler med, at når andre har taget krampen ind tre gange i ugen, så begynder det at blive træls (igen med mindre vi kender mette og ved at hun arbejder sent og blablabla). Få styr på alle de uskrevne regler og forventninger, så du ikke falder i en af dem. Og så det vigtigste: Når du har fået renset luften og skal ud til hesten, så træk vejret dybt ned i maven og rank ryggen. Du er ok - de andre er ok. Lige nu er du sikkert lidt forkrampet og forventer det værste. Lad være med det, smid offerrollen fra dig. Smil til de andre, når du kommer, giv deres hest en kompliment. Du behøver ikke at være super-social og sludre al din hestetid væk som vi andre fjolser, men man kommer langt med et enkelt interesseret spørgsmål og en kompliment engang imellem. Så er man pludselig "stille men sød". Hvis du vælger at starte forfra et andet sted, så få styr på de uskrevne regler og forventninger, så du ikke lander samme irriterende sted som nu. Held og lykke med det. mvh. tina
Der er flere muligheder i området. Men det kommer jo også an på om du har bil og kan køre eller er afhængig af bus. Jeg kan godt forstå du gerne vil tage kampen op. Men du skal overveje hvor meget det vil 'koste' dig i energi og om det er en kamp du kan 'vinde'.
at komme væk... helt ærligt, livet er sku for kort til den slags... og så var jeg godt nok blevet fnysende arrig hvis nogen havde ladet min hest stå alene tilbage, jeg havde sagt op på stedet, det ville jeg simplethen ikke finde mig i at min hest skulle udsættes for... slet ikke når stald ejer ligefrem laver sær regler for din hest... aldrig i livet om jeg havde stået model til den slags, eller budt min hest det... den slags mennesker, som kan finde på at efterlade din hest alene i mørket, kan man jo ikke stole på... hvad hvis hesten blir syg en dag og du ikke lige er i nærheden, kan man så regne med at de hjælper den? nej, det havde jeg ikke haft nerver til. når det er sagt, så er det ALTID et problem på steder hvor man er fælles om ind og udlukning. der er altid nogen som ikke kommer til tiden, nogen som ikke gør som andre havde forventet osv... jeg vi finde dig et sted hvor ind og udlukning var med i prisen og blev gjort a stald personale eller stald ejer. eller evt sætte hesten i løsdrift. men i hvertfald finde mig et sted hvor jeg ikke behøvede at være der på et bestemt tidspunkt hver dag, hvis det er et problem, og ja det kan ske at bussen ikke køre som den skal eller at cyklen blir flad... og det kan også ske at man blir syg... og det skal man ha lov til... seføli skal hesten passes alligevel, jeg er selv en a dem der passer mine heste hver dag, lige meget hvad, og som i mange år har haft "problem heste" som andre ikke kunne gå med, og her var der, specielt den ene, tale om en virkelig problem hest, som var farlig, også for mig. jeg kom selv hver dag og lukkede ud og ind og endte tit med at stå for ind og udlukning alene, ganske enkelt fordi min hest var pænt speciel. og nej, det er ikke alle steder der er plads til alle, hverken specielle heste eller lidt sarte mennesker. det gælder om at finde et sted hvor man kan ha plads til at være den man er. det andet er ikke kampen værd. det er alt for hårdt og man blir alt for ked af det.
Jeg forstår ikke, at I ikke har en turnus, hvor I skiftes til at tage hestene ind? Specielt her i vintertiden er det svært at nå ud til hestene inden solnedgang alle dage, hvis man samtidigt arbejder. Vi har hver en dag, hvor vi lukker ind og fodrer. Hvis en skal slippe for den ordning, skal vi andre bindes det mere. Generelt er vi gode til at tage over for hinanden, men det går så også begge veje. Får du sagt tak, når andre har taget din hest ind - og tilbyder du at aflaste dem andre dage, når de har hjulpet dig? Hvis din hest så oven i købet er "træls" - og det kan den sagtens være, selv om den er flink ved dig, så hjælper det nok ikke på velviljen hos de andre. Måske et sted med fuldpension og et lidt ældre klientel ville passe bedre til dig og din hest?
bringer tit en del problemer hvis der er bare en enkelt eller to hesteejere imellem der ind imellem 'udnytter' at de andre skal tage den sidste med ind. Jeg har haft hest et sted hvor den ordning gjaldt i weekenderne. Der var desværre to at pensionærerne der ganske ofte lod os andre om at tage deres med ind så ikke den blev efterladt derude. Det blev meget hurtigt meget træls og selvom det måske kun var en dag hveranden weekend så var det de dage man huskede bedst og derfor blev de hurtigt de ejere der aldrig tog ind. Det er også sket et par gange om sommeren at der er blevet aftenfodret kl 18 og hestene ikke var inde, det har staldpigen ikke tænkt videre over for om sommeren kan de jo sagtens gå ude til sent. Der kom bare hverken den ene eller den anden af de to og hentede deres hest og så gik de to heste jo ligepludselig på fold natten over. At ejerne så oven i købet blev mega sure over at der ikke var nogen af os andre der havde taget ind gjorde ikke sagen bedre. Som du beskriver din situation så ville jeg helt sikkert finde et sted med fuldpas til den. Så kan du komme når der ikke er andre eller lade helt være med at komme uden at nogen kan blive sure over det. Og så tror jeg ikke du skal tage sådan på vej over de svar du har fået her imellem. Der er ikke nogen af os der kender dig og vi kan kun forholde os til hvad du skriver. Det kan man så læse med de briller man nu selv går rundt med lige i dag og det kan altså sagtens læses som om at det sker et par gange om ugen at du kommer efter de andre har taget ind, at du ikke lige kom derud en gang hver anden uge og derfor af gode grunde ikke fik muget etc. Som jeg skrev om de to pensionærer vi havde så er det bare oftere de dårlige dage man husker og det er selvfølgelig ikke fair, men desværre sådan menneskers hukommelse er indrettet.
Nu ved jeg ikke hvor gammel du selv er, men jeg havde overhovedet ikke brugt ét eneste sekund på at diskuere med børn i alderen 12-15 år. En SMS samlet fra "hele gården" er mobning, og enten skal det stoppes, ellers også skal du finde et andet sted til din hest. Hvis du har problemer med at nå tingene og indgå i en turnus eller lign., med ind/udluk osv., så find et sted, hvor din hest bliver trukket ud/ind af stedet. Det er på ingen måde i orden at behandle dig sådan. Og hvad ligner det at lade én hest stå alene på folden?? Det tager måske 5 min. mere at tage den sidste med ind. Det er ren provokation og for at straffe dig, at din hest ikke tages ind. (Og det er synd for din hest!). Så flyt din hest til et sted, hvor den slags problemer ikke opstår med ind/udluk. Mvh Kristina
Sandra: Okey ja, Esbjerg er ikke lige mit område, men mit råd må være at du netop banker på nogle døre, hvor det ser ud til at være gode forhold for heste og spørger om de tager opstaldere ind... Kan godt være det er lidt grænseoverskridende, men ofte er de steder, hvor der ikke reklameres med det, rene "guldkorn" for hest og ejer  Håber du vil holde os opdateret med hvordan det går dig og om du finder et godt sted, der matcher dig og din hests behov.. Det er nok en fordel med fuldpas, så kan du slappe af og vide der er styr på sagerne 
Jeg kender Esbjerg rigtig godt. Skriv en privat besked til mig om, hvor du står nu. Så skal jeg give dig nogle gode alternativer.
Nu har jeg ikke læst andet end din tråd og det lyder som om at du har 117 undskyldninger, bussen, cyklen, din mor osv. det kan man da heller ikke bruge til noget, så jeg vil også sige du skal tage ansvar, forestil dig at du havde hesten helt alene på gården, hvem skulle så lukke ind? Jeg tror dem på gården prøver at fortælle dig noget ved at lade din hest stå tilbage, selvom det på ingen måde er i orden, men hvis du nu havde været der så var problemet ikke opstået. Måske du skulle stå et sted hvor du ikke behøver stresse og føle dig mobbet når du ikke rigtig magter at opgaverne
Vil nu ikke mene at jeg har 117 undskyldninger - jeg er bare realistisk og giver et bud på, hvorfor det kan gå galt engang imellem - hvilket det altid vil kunne. Netop derfor var det jo så smart med den ordning om, at den sidste skal lukkes med ind. Og hvis jeg havde hesten helt alene på gården, så havde jeg jo aldrig fået den opstaldet der.  Der er nu opstået endnu et problem. Jeg havde fundet en, der gerne ville hjælpe med, at tilride min hest. Det var altsammen meget fint, til hun så sender mig en besked om, om ikke jeg kan komme et andet sted hen med hende, fordi der åbenbart er en på gården, der har sagt et eller anden til hende. Nu vil hun ikke komme på gården, fordi at denne pige har sagt et eller anden grimt, som hun er blevet meget vred over - og hun ved, at hvis hun skælder pigen ud, vil hun få alle de andre på gården efter sig også. Så igen igen går det ud over min hest, at folk derude er nogle mærkelige nogle..... :/
Ind i mellem er det ligegyldigt om noget er rimeligt og retfærdigt eller ej. Min holdning er, at jeg bruger så meget tid og så mange penge på at holde hest, at det skal være en fornøjelse hver gang jeg tager i stalden (okay, her under snestormen var det måske ikke decideret en fornøjelse;)). Det lyder ikke som om, du har det rart med at komme i stalden. Det samme gælder din tilridningshjælper. Vil du fortsætte med at tilbringe flere timer dagligt et sted, hvor du ikke bryder dig om at være? Nej, afsted med jer, ud og find et sted med færre mennesker og få en frisk start  God fornøjelse med projekt "Find et nyt opstaldningssted" - der var ovenikøbet en her i tråden, som kunne hjælpe dig med forslag over pb, så det var da et godt sted at starte:)
Jeg er fuldstændig enig med Adian - og vi har kun din side af sagen. Som tidligere skrevet er der en masse ligegyldige undskyldninger, du nåede ikke bussen, du skændes med din mor. I sidste ende er DIN hest DIT ansvar - og hvis folk ofte har skulle tage din hest, blir det bare træls i længen ! Vi har selv haft en der lyder som dig i vores stald og hun er heldigvis flyttet til en stald med fuldpas. Men jeg tvivler på at folk umotiveret sender sms'er - så er det fordi det har været et problem længe.... Som Mette (Fjolle) skriver, hvorfor deler man ikke dagene op, sså ved man hvilke dage man skal lukke ind. Det bruger vi i vores stald og det fungerer super + hestene kommer ind samme tid.
Min bedste gave var at min dejlige kæreste friede til mig juleaften - det var helt fantastisk, og slet ikke til at fatte endnu   Ih hvor jeg elsker den mand 
Den bedste julegave var uden tvivl to Bon Jovi billetter til deres koncert i parken til juni næste år  Især fordi det kom bag på mig da det ikke stod på mon ønskeseddel, havde ikke i min vildeste fantasi forestillet mig at jeg ville få sådan en fantasisk gave. Var rørt til tårer 
Har fået megt af det jeg ønskede mig. Canon 60D Mountain Horse Active Winter High støvler Gavekort til G-star. Kingsland trøje 1000,- Dirch Passer bog 2 sports BH'er Ice Age 4 Sokker Merci chokolade fra arbejdet Så mangler jeg fra min onkel og tante. Det synes jeg er feee, da det er ting jeg har ønsket mig.
Maria - glæd dig! var i horsens sidst og det var så fedt! skal helt sikkert afsted igen! 
Den bedste gave jeg fik var en Nespresso kaffemaskine som jeg havde ønsket mig. Min mor havde ellers fået overbevidst mig om at sådan en ville jeg ihvertfald ikke få  Og så fik jeg en rigtig fin (og dyr!) taske som også var en rigtig god gave, selvom jeg faktisk ikke havde ønsket mig den 
Det må være hit-air sikkerhedsvest 
Haggis smager faktisk rigtigt godt.... Jeg tænker en risotto med fx. champignon og bacon. 'Fyldet' kan varieres, men der skal altid fløde og revet ost i, og dermed er det   en ret, der også i små portioner kan modstå selv uhyrlige mængder alkohol  Champagne passer fint til, det er meget nemt at lave, og tilbehøret kan være dampede grøntsager, fx broccoli og / eller grønne bønner vendt i en smule smør.
Det var det et vidt begreb  Nok ikke det jeg ville lave  Men tex-mex ideen lyder da god, hvis det altså ikke tager jer en evighed at skære grøntsager. Det fåes jo så i bare kan tilsætte kødet noget pulver, hak grønt og køb nogle taco-skaller så er den hjemme, hvis det er det man er til 
Lasagne med flutes og grøn salat.
en god lasagne kan laves dagen før (det bliver den kun bedre af ;o) og smides i ovnen en halv time før spisetid. hvis der skal lidt grønt til, så køb en pose wokgrønt og vend i 2 min. på panden. Er I til hvidløg, så lav en god tchiki (staves?) også dagen før og lun et ciabatta brød til. På den måde kan du servere et velsmagende måltid til nytårsaften på meget kort tid. Hilsen Susanne
Nå ja - glemte jeg at sige at man selvfølgelig drikker wiskey i store mængder til haggis 
Hvad med raglette? Det fik vi et år, det er totalt lækkert synes jeg, så er det jo bare en blanind med æggemasse, og så bare det man vil ha til... Vi plejer at ha: skinke, cocktail pølser, bacon, kylling, og noget oksekød. Så har vi tomater, agurker, champingon, og forårsløg og så alm mozeralla eller revet cheddar ost til at komme i. Det lavede vi faktisk til nytår det ene år, og det var et kæmpe hit! Held og lykke med at finde ud af det og glædelig jul og godt nytår
Hvad mener du med at fisk ikke er normal mad?  Fair nok hvis i ikke kan lide fisk, men at sige det er unormal mad er måske lige at strække den, langt de fleste spiser da fisk til hverdag. Det er nemt og smager fantastisk  Lasagne er en super nem idé, og hvad med raclette? Så kan man selv styre sit mad-indtag. Jeg synes så også sushi er lækkert sådan til nytår, hvis i har råd til den slags   det kan i jo bare købe udefra, så er der slet ingen madlavning.
Lad nu være med at tage tingene så tungt. Vi spiser ikke fisk, derfor er det ikke "normal" mad for os at spise. Vi har valgt at lave raclette   Tak for tipsne. Vi laver en lækker salat til så bliver det ikke så tungt og så er det ret nemt at ordne inden  Som sagt - vi kan ikke lide fisk, slet, slet ikke sushi.
Fair nok, det lød bare som om du skrev at fisk ikke var normalt for hele befolkningen. Kunne jo ikke vide at du med 'normalt' mente dig selv. Godt valg, det tror jeg i bliver glade for   jeg har selv lige fået et raclette sæt i julegave, glæder mig til at bruge det.
men har læst du søger et nyt sted, for 6 år siden, var der ikke plads , det sted jeg gerne vil have min hest stående, men ville få den første ledige plads. Jeg satte opslag op i de lokale supermarkeder, at jeg søgte en boks, og jeg blev simpelthen kimet ned.Fik omkring 30 henvendelser. Mit yndligssted valgte og sætte to pomyer sammen i en stor boks, så jeg fik heldigsvis plads der. Sæt evt en annonce på HG og gul og gratis. held og lykke med det.
generelt er gode til at hjælpe hinanden, så gælder det begge veje. Du fik at vide at folk var gode til at hjælpe hinanden, hvilket betyder at det også forventes at du hjælper de andre. Og så bliver det trælst at være den der altid står med din hest tilbage, og at det opleves som om at du ikke deltager, på trods af at du har oplyst at det er et problem for dig at deltage i det sociale. Ville du kunne løse det ved at være hos hesten om formiddagen? Tidligere på eftermiddagen? Hvis du altså har mulighed for det. Piger på 12-15 år går i skole, så der må være begrænset med folk på stedet i dagtimerne. Problemet er nok, at de har oplevet det som et problem, at de har måttet tage din hest ind i en periode, indtil du blev gjort opmærksom på problemet. Desværre kobler der sig ofte flere irritationspunkter på, når du samtidig ikke er særligt synlig for de andre opstaldere. Så er det nemt at gå og blive lidt små-muggen og tænke at du ikke passer hesten. Er den så også lidt til den slanke side, gør det jo ikke ligefrem sagen nemmere for dig. Og det tager lang tid før det går op for folk, at der er ændret i "vanerne" og at det faktisk ikke længere skal tage din hest ind, at den har taget på, at der er muget ud osv. Spørgsmålet er vel om det er værd at blive på stedet og vente det lange tidsrum til at deres tanker er ændret okring det, eller om det ikke er nemmere er starte på en frisk et nyt sted. Du skal bare huske, at med mindre andet er aftalt, så vil de punkter der er irritationspunkter nu, højst sandsynlgt blive irritationspunkter et nyt sted også, med mindre du foregriber problemerne.
Generelt får man det tilbage, som man selv giver - og der gælder i hele livet. Derfor ER det også svært, hvis man en sygdom der gær, at man har svært ved at "tolke" andres følelser/non-verbale sprog. Kombiner det så med, at man tager en "offer-rolle" på sig, og hele tiden har 117 gode undskyldninger, ja så kan det blive rigtig svært at begå sig, især i et "kvinde-miljø", hvor mange ting er usagt men forventes opfattet alligevel. Jeg har selv stået steder med "tag ind ordninger" og lignende halv-selvpas - og det gider jeg ikke mere, fordi der er ALTID nogle som kører på frihjul, enten fuldt bevidst eller sådan lidt " jamen jeg nåede ikke lige...." Eller "det regnede og min gummistøvleridning var gået i stykker...", eller "min mor ville ikke kører fordi vi blev uvenner, og min cykel var ". Jeg vil gerne hygge mig med min fritidsinteresse som jeg bruger mange penge på, og jeg vil gerne være hjælpsom og venlig, samt i lang tid meget forstående, men nøj hvor kan det at give en lillefinger ofte føres til at hele armen tages - altid med en god undskyldning hæftet på. Og til sidst så siger jeg hårdt fra, når folk ikke fatter almindelig pli og god opdragelse. Dog selvfølgelig altid ansigt til ansigt. Så jeg har valgt, for at være glad og hygge mig, at jeg kun står opstaldet med fuldpas. Så kan de andre opstaldere være "mærkelige" , oversociale eller undersociale, ride ARR eller alm dressur, kun lave jordarbejde eller gå ture med deres heste - I dont Care. Og jeg trives SÅ godt med folk, hvor vi bare deler glæden over vores heste sammen, mens staldpersonalet sørger for al det andet. Så enten bør du finde et lille sted, hvor de er villige til at tage hensyn til alle de problemer du har med det sociale, med at komme til tiden, med evt ikke at kunne komme osv. og ellers ville fuldpas være et godt sted, hvor du så kan komme når og hvordan du vil, uden at være afhængige af at andre kan hjælpe dig. Og så brug denne oplevelse til at tænke over din tilgang til verden omkring dig, og hvordan du kan lærer at blive bedre til at undgå at ende i offer-rollen, hvor der altid er en "god" grund til at ...... Kig ind ad og se, hvad DU kan gører for, at næste sted du flytter hen, der vil du ikke komme for sent, der vil du overholde dine aftaler med de andre osv. Det er jo noget du også vil skulle bruge på arbejdsmarkedet, hvor arbejdsgiveren jo heller ikke gider at man kommer for sent, ikke holder aftaler osv. Mvh charlotte
Jeg er stadig ikke enig i det med 117 undskyldninger - de tre eksempler, jeg skrev, var for at give et forslag på, hvorfor de/hende der skrev SMS'en pludselig var så oprevet igen. Og to af gangene var i virkeligheden ikke engang et problem - når jeg skriver "kom for sent" så er det bare for sent i forhold til, hvornår jeg selv havde planlagt at være der, for som sagt er der ikke et fast tidspunkt, de skal ind på. Havde jeg undskyldninger 4 dage stort set hvad uge, JA, så var der et problem, og jeg er ikke på nogen måder dum, så det kan jeg da sagtens se. Men nu er der i realiteten tale om éen gang i løbet af flere måneder, der reelt var et problem. Selvom jeg ikke nåede bussen eller "kom for sent", så blev det jo gjort alligevel. Og jeg har lukket en af de andres hest ind 4 gange denne uge, så hjælpe dem, det gør jeg da bestemt også. Hver gang, de beder mig om min hjælp, får de den. Langt hen af vejen har jeg ikke påtaget mig nogen "offerrolle" og det gør jeg heller ikke som sådan nu. Jeg kan godt se, at det nok er min egen fejl, at det er startet - hvilket jeg da også ærligt skriver. Men når det er sagt, så synes jeg stadig, at det er håndteret helt forkert af de andre, og at det ikke kan være rigtigt, at de skal være grimme ved mig af den grund, når nu, jeg har indrømmet fejlen, sagt undskyld og ændret det. Enten er det, som Taina skriver, hvilket jeg synes, er en udemærket tolkning, eller også er det bare det typiske tøsefnidder, der også er en mulighed - flere mener (det er ikke skrevet herinde) at tøser på den alder på et eller andet niveau synes, det er "sjovt" at gå sammen om at være efter en. Det kan jeg da også huske fra folkeskoletiden, der var altid de der kliker, der stod sammen i et hjørne og hviskede og sprdte rygter.. Men hvad ved jeg. Det er nok bare naivt af mig at tro, at det gør nogen forskel, at jeg havde en god grund til, at jeg i den periode ikke fik lukket ind. Det har jeg så lært - det er trods alt også både min første hest og første gang, jeg er på sådan en gård, så jeg kan ikke have forudset, hvilke problemer, jeg ville ryge ind i (altså at jeg ville have så svært ved at være der, mens de andre er der). Det må jeg jo bare lære af og tage med i overvejelserne, når jeg søger ny stald.  I hvert fald søger jeg et nyt sted nu - et mindre sted. Jeg er bare lidt i tvivl om, hvor let, det er, at finde en lille sted, der har fuldpas. Jeg har skrevet til dem her i tråden, der har tilbudt at fortælle om nogle steder, de kender, og er begyndt at oprette annoncer rundt omkring - og så kan jeg jo også prøve at sætte annoncer op i nogle forretninger, som en her nævner. Jeg har endda også modtaget en PS fra en rar person, der har søgt på nettet efter opstaldningssted til mig - jeg skal lige have tjekket linkene. Men tak for svarene, om jeg så er enig eller ej. 
find et andet sted helt sikkert. Har prøvet det - bare på en anden måde. Jeg betalte for at mine heste kom på fold hver dag. Hvilket de ikke kom. Stort set hver dag måtte jeg selv lukke dem ud. Jeg blev beskyldt for at mishandle mine heste, pga at de kom ud hver dag (har altid gode dækner på, og har altid været vant til at komme ud i alt slags vejr). Jeg fik hellere ikke lige striglet dem hver dag, hvilket også var galt, men ingen af hestene er rideheste. Faktisk skulle de havde stået i løsdrift , men efter at jeg kom med hestene blev den plan lavet om, da ejeren syntes at det var vigtigere at ridehuset blev færdig end at mine heste fik tag over hovedet. De andre var også tøsser på 14-16 år. Og ærlig talt... så var de i mine øjne dem som IKKE skulle have hest. Find et sted med voksne - og kun voksne - som er indstillet på at man hjælper hinanden, og ikke mopper. I dag har jeg dem hjemme hos mig selv. gider ikke det med sladere
Freddy - det lyder godt nok heller ikke som et rart sted, du har stået. Det med at hesten ikke er ridehest og det mener de andre, er helt forfærdeligt, har jeg også problemer med. Jeg købte hesten som tilredet, men sælger har åbenbart løjet om det, for det er hun absolut ikke. Jeg synes, det vil være uansvarligt, hvis jeg bare gav mig i kast med det, når jeg ikke har forstand på det - men det tænker de andre ikke over, de gør det bare klart for mig, at det er alt for dårligt. Ærligt talt kan jeg ikke forstå det, for der er ingen hest, der tager skade af, ikke at blive redet - specielt ikke når den aldrig er redet før. Der er flere på min gård, jeg ikke mener, burde have hest, men det er en længere historie, der ikke er noget grund til at begynde med. En her skrev, om ikke jeg kunne tage min hest ind formiddag eller tidlig eftermiddag. På sin vis kunne jeg godt, men det synes jeg, ville være synd - når hun ikke bliver redet, skal hun havde så meget foldtid som muligt.
Jeg er også den irriterende der aldrig kommer og lukker min hest ind, ment på den måde at jeg ikke kan være i stalden før kl 18.30 eller senere i hverdagene. Jeg vil dog gerne have min til at gå ude, og han kan godt gå alene, derfor har jeg meldt ud til alle der har "brokket sig" at min hest gerne må blive ude (synes faktisk det er synd han skal ind kl 16 en sommerdag) og samtidig fortalt hvorfor jeg ikke kommer før og hvis deres skal ind senere tager jeg dem gerne ind. De der før var lidt negative, nu er meget positive, de ved de ikke behøver at tage min med ind og at jeg gerne hjælper dem. Her i vinteren har jeg så betalt mig fra at en af de andre tager den med ind, fordi hesten trods alt ikke skal efterlades i mørket. Så kan din stå ude selv, kunne det måske være en løsning?
Neglenu - det ville være rart, hvis hun kunne det - men hun er tydeligt ked af det, når hun bliver efterladt ude selv. Hun løber rundt og vrinsker, og når jeg tager hende ind, går hun og tripper, er helt oppe og køre og bliver bange for alting, selvom hun normalt er virkelig cool. Derfor synes jeg ikke, det er okay, og som skrevet gør jeg mit bedste for at få hende ind før hun står alene. Men når der ikke er faste indluningstider, er det bare ikke altid til at nå. Jeg kan ikke på nogen måder forstå, at de kan være fuld stald derude og synes, at det er åh så synd for hende, men alligevel alle vælge, at de gider i hvert fald ikke tage hende ind. Det kan godt være, de har et problem med mig, men det er min hest, de går ud over, og det synes jeg ærligt talt, er ret ondt gjort.. Der er flere af de andre heste derude, der godt kan gå selv, og derfor også nogle gange står ude selv uden problemer. Min kan bare ikke.. :/
Jeg synes der er flere aspekter i det, og en del af dem er blevet nævnt af andre. Nogle gange må man bestemme sig for om man ville have ret eller have det godt  Med det mener jeg, at selvom deres opførsel er helt uacceptabel med f.eks. anklagende sms-er, så kan du bruge en masse energi - du sikkert ikke har - på at ændre deres opfattelse af dig, og måske om et års tid få det godt hvor du står nu....eller du kan erkende at stedet og opstalderne nok ikke passer til hvor du er i dit liv, og komme videre til et andet sted hvor du med det samme kan få glæden ved hesten tilbage (som andre siger, er det imidlertid vigtigt med klare aftaler ellers flytter aben bare med). Mht. at de ikke vil tage din hest ind, så skriver du at de siger den kan være svær at gå med. Jeg kan godt forstå hvis de andre opstaldere ikke har lyst til at blive sparket/bidt/trukket hen over gårdspladsen (ved ikke hvor slem den er) af din hest, når de har den   at de altid skal hjælpe dig med at lukke ind. Desuden husker de det nok også som tiere de skal gøre det, hvis det er en dårlig oplevelse (de dårlige oplevelser har desværre en tendens til at dominere i erindringerne). Hvis de nu er lidt bange for at gå med din hest, så kan det virke som en bedre løsning (husk de er kun teenagere, de tænker ikke særlig langt   ), at bygge en historie op om hvordan de ikke vil gøre det pga. du aldrig selv gør det, fremfor at indrømme - og måske tabe ansigt overfor de andre tøser - at de ikke tør. Som de fleste andre i tråden, vil jeg også klar anbefale at flytte til et andet sted, for sådan som du har det i stalden nu er hverken du eller din hest tjent med. Jeg fandt mit første opstaldningssted her på HNs Fagbog (et fantastisk sted, som jeg kun flyttede fra pga. afstanden fra mit hjem). Ved ikke hvor meget der er i Esbjerg og omegn, men forhåbentlig er det rigtige sted for dig og din hest derude. Held og lykke med at finde det gode sted 
Jeg sad forleden og kon i tanke om hende med det her postkasse røde hår der havde den her pinto, noget med r ??? Nogen der ved hvor de blev af ???
Uh hed hun ikke Line.. Line Røndahl måske ? mener hesten hed Ronaldo 
Jo Line Rønn, hedder hun. Så vidt jeg ved, har hun solgt hesten(ene) og har fået et barn. Så jeg er meget i tvivl om, hvor meget hun har med heste at gøre i dag. Hesten hedder 
Det er précis Hende jeg mener, hun havde verdens smukkeste ponto Ronaldo! Mange tak for det, kender i ikke det når man pludselig kommer i tanke om nogen og ikke kan komme i tanke om noget fra dem? hun lavede dejlige billedttåde og den her sort hvide hest og det her hår passede bare så perfekt sammen  mtak for det! 
Hejsa.. Jeg har i julegave fået sådan en smart Tablet - til at tegne på/ med ... da min søde kæreste troede at jeg gerne ville have sådan en... Men er sg godt nok itvivl om jeg vil få den brugt udover nyhedens interesse... Så er der nogen der ved hvad sådan en kan bruges til udover at tegne på ...om om den overhoveedt er designet til at kunne bruges til andet.... ???
Den nye iPad... Den bliver brugt meget til at læse på, da den er rigtig rar at læse på, sammenlignet med en almindelig computerskærm. jeg skriver også lidt på den, men når jeg har den bærbare, så er det jo klart den der bliver valgt. jeg bruger den meget til at se film på og den er også musikafspiller her i lejligheden. jeg bruger den til at tegne agilitybaner på, da jeg har hentet en app til det. den kommer tit med ud og er blevet en fast følgesvend når jeg er ude til konkurrencer med hunden, så løbene kan blive filmet. der er sikkert mange andre ting jeg bruger den til. Men jeg bruger min meget.
Jeg søgte lige "hvad kan en tablet bruges til" på Google. Men jeg fik kun svar på, hvad den slags tablet, der er nogenlunde som en iPad, kan bruges til. Men jeg går ud fra, den tablet, du har, er den der lille flade med en "blyant" til? Eller? Hvis det er, så kan den jo bruges som mus og til at skrive med også. Men så synes jeg nu selv, at den almindelig mus er meget mere praktisk. Tablettens hovedformål er vist at tegne..
Okay... jeg kan godt se at jeg slet slet ikke har nogen forstand på dette  Den jeg har fået er en tegne-en -- altså ikke en "mini computer" Den hedder   ... Det jeg så slet ikke kan finde ud af... ( og sidder selv og søger på livet løs ) ER ... kan den kun bruges til at tegne på ... eller kan den også bruges som "Mus" i fx. photoshop... Nogle kan... så meget kan jeg da komme frem til.... Men lige denne, der står der bare intet andet end at den kan bruges til at tegne og animere .... og det vil jeg deværre ikke få brugt meget...
en tegne plade, den bruges primært i tegneprogrammer og i fotopogrammer. og ja til at tegne eller redigere fotos med. og har intet med en tablet at gøre  Har du intet at bruge den til så byt den da.
Hedder det nu en digiteizer   eller tegneplade...
Jamen jeg er ked af at modsige   men der står altså klart og tydeligt Tablet på pakken.... en pen & touch tablet... Jeg siger tusind tak for svarene, tror desværre den må byttes...
En tablet dagligt mod forhøjet blodtryk 
På Youtube får du en fin guide af hvad den kan bruges til.
Jeg bruger en Wacom tablet på jobbet. Jeg er grafiker og bruger den som mus, kan slet ikke arbejde uden pennen   Herhjemme bruger jeg almindelig mus og tastatur, men det er jo også kun til at surfe rundt på nettet for sjov. Hvis du sidder og arbejde meget ved computeren, er det i min verden bedre at bruge pen og tablet, da man ikke overbelaster nakke, skuldre og arme. Men det kræver lidt tilvænning at bruge den, især hvis man også bruger touch-funktionen (kan slås til/fra). Kombinationen af tablet, pen, touch og tastatur+tastaturgenveje er guld værd når man som jeg ofte sidder 8-12 timer dagligt ved skærmen.
  .  
hvis du ikke vil tegne med den, kan den bruges som alm. mus  Men ja altså. den kan jo ikke så meget andet da det er det den er lavet til.  og jo sådan en hedder altså også en tablet.  at de så overhovedet ikke er samme genstand er så noget andet, men den er hedder ligeså meget en tablet, som den hedder alt muligt andet.
Kan du fortælle hvordan den virker som mus ? Jeg tænker på fx. billede redigering... på selve tabletten, har man jo ikke et billede, hvordan ved man hvor man skal placere pennen ? som du siger svare et sted på tabletten til et sted på skærmen.. men man kan jo ikke se hvor man sætter pennen ? eller ? Gud da fader hvor føler jeg mig dum   men har aldrig prøvet sådan en tingest før... jeg forestiller mig jo at man må sætte pennen med "bind for øjnene" Gør dog en del i billed redigering, så det kunne jo være sjovt at prøve - samt at jeg har set en video på youyube, hvor samme redigering er udført først med alm. mus og derefter med tablet og pen, sidstnævnte ser langt mere præcist og "rent" ud... Men uden at have prøvet - jeg har ingen forestilling om hvordan den virker...
Du forestiller dig at tabletten er skærmen, så hvis du peger med pennen på pladen øverste venstre hjørne, vil cursoren/pilen være i skærmens/billedets øverste venstre hjørne. Hvis du så løfter pennen og trykker i nederste højre hjørne vil din cursor være i skærmens/billedet nederste højre hjørne. Wacom har individuelle indstillinger, så du selv kan regulere hvor hurtigt/langsomt den skal scrolle, hvor hurtigt du skal dobbelt-/trippeklikke for at opnå den ønskede handling osv osv og der er så vidt jeg husker også en lille tutorial, der guider dig på vej og giver fif til indstillinger. Men som tidligere nævnt, det kræver lidt tilvænning at bruge den, så giv ikke op, selvom det føles akavet de første par dage. Og den er genial hvis man gør i billedredigering, da man har langt bedre føling med tykkelse af brushes og lign. der kan afhænge af hvor hårdt man trykker med pennen.
Jeg har lige prøvet den - og har egentlig fin føling med den... Men den virker overhovedet ikke   halvdelen af funktionerne i vejledningen virker ikke i praksis og var nødt til at springe over dem - og da jeg skulle afprøve at tegne/skrive - vil den kun sætte prikker   ingen streger registrerede den ... kun prikker afhængig af hvor jeg først rørte skærmen/tabletten ( og jo jeg holdt pennen mod tabletten   ) Virkede ikke i photoshop - og ikke engang i dens egen "note-pad" Så øv - den får de lige i hovedet igen... og jeg holder mig til min gode gamle mus... ikke den bedste første gangs oplevelse ud i de moderne teknikker...
Kære Hn´er Nu håber jeg at i alle har nydt julen og at i snart er nytårs klar  Jeg flytter tilbage til Danmark fra Syd Afrika af her d. 23 Januar. Og da jeg jo kun kan tage 23kg med i kufferten, ville jeg lige høre om der er nogle af jer, som kender et shipping firma som kan flytte et par fyldte papkasser?  Der er tale om ca 30-40kg (4 kasser?)
Er det ikke nemmere at gå posthuset med de kasser og sende dem med sø?Jeg har da ofte sendt 20 kg. Flyttekasser fra Østen af. Shippingfirmaer tror jeg næsten ikke kan betale sig, da de tager Minimum-/startgebyr (inkl. 1-2 kubic), fortoldning samt fast pris pr. efterflg. Cbm2. Mener vores firma for 5-6 år siden gav samlet 1600-1800 kr. For en forsendelse under 1 cbm2.
Eller skrive .. om evt. de vil give et bud på prisen og så tage den derfra?
Kender ingen firmaer, vil høre min bror asap., han har boet i Capetown, men mht. post danmark, så betalte han over 1500 kr for at sende et kamera derned (lille pakke) så dem ville jeg nok undgå 
Tusind tak for svar  Jeg er heller ikke sikker paa at det kan betale sig at sende det med posten  Da jeg sendte min mor en lille kasse med gaver, der nok vejede 1kg, skulle jeg af med 400kr. Polaris: Hvor meget skulle du af med, for at sende 20kg med posten?? Og jo, jeg har spurgt om forskellige quotes fra et par firmaer og venter stadig paa svar 
Det koster   lige over 200 dkr. at sende 20 kg. Med sø (surface parcel) fra et lokal posthus i Taiwan (Kina). Det kan så tage op til 3 mdr. for pakkerne at komme frem alt efter hvilke skibe der lige kan tage det med. Har man ikke tålmodighed kan man vælge delt sø/fly, mener det normalt tager ca. 6 uger (men prisen er også derefter). Hos Shippingfirmaerne betaler du normalt pr. Volume (dvs. Cbm) med sø, uanset hvad dine pakker vejer, skal det hjem med fly, betaler du både for volume og vægt. Den fremgansmåde vil jeg tro at posthusene også benytter, så derfor er det værd at tjekke ud på posthuset, hvad de tager for de forskellige forsendelsestyper.
Sidder der andre og kæmper med denne lidelse? Jeg har fået den diagnosiceret for et år siden.....det gav mening for min måde at tænke og handle på....men det hjælper desværre ikke på mine "udfald" og andre forstår mig bare ikke....
have dyrekølle med hasselbagte kartofler, broccolisalat, ribsgele og sovs til. Til forret skal vi have noget lakseroulade tror jeg og til dessert brownie med is og frugt. Ganske simpelt og lækkert.
Menuen er ligemeget, bare vi har sprut! Jeg sidder forresten og kigger på en svane ude på marken- måske den smager, som en gås? he he
Jeg skal fra februar og frem til sommer skrive bachelor projekt. I den anledning overvejer jeg om hvorvidt jeg skal skifte min gamle bærbar ud. Til dels fordi den er begyndt at larme/summe hvilket irriterer mig en del. Jeg har kigget på en macbook pro 13" - fordi jeg gerne vil have fornøjelsen af at prøve en apple computer, men også fordi jeg har forelsket mig i designet (   ). De bærbare jeg har haft brugt igennem tiden har alle været 15" store og nu går jeg lidt og tvivler på om 13" er stort nok? Jeg skal jo skrive/bruge den en masse. Nogle erfaringer?
Nu gad jeg personligt aldrig bruge penge på en mac, men angående størrelsen kan jeg sige at min er 13, og det har jeg vænnet mig fint til   har studeret i 2,5 år med den   Det handler kun om tilvænning. Nu synes jeg de andre er for store 
Jeg gik sidste år fra en 13" macbook (som var 6 år gammel) til en 15" widescreen pc. Det er noget af det bedste, jeg har gjort for mine øjne  Jeg skal aldrig tilbage til noget mindre end min 15", synes det bliver for småt at arbejde med, hvis man skal have gang i flere vinduer. Jeg har altid været vild med mac, men må nok indrømme at jeg synes prisen er alt for høj ift hvad man får for pengene. Jeg har en Lenovo nu, men skulle den udskiftes (hvilket jeg virkelig ikke håber den skal foreløbig!), ville det blive med en Asus. Men selvfølgelig - hvis det er en mac, du vil have, skal du jo vælge det 
Jeg gik fra en 15" til en macbook 13" og jeg syntes ikke at det er noget problem. jeg har hurtigt vænnet mig til at skærmen er det mindre.  jeg brugte min mac på gym. og det er en rigtig god computer. hurtig, let og smart at have med + den larmer ikke, ligesom mange andre gør. det er et godt køb   , men det er mange penge
Tak for inputs. Så vidt jeg kan forstå fra jer, så handler det om tilvænning mht. tommer. Jeg ved godt, der er mange stærke meninger omkring netop mac. Og jeg ved, at jeg nok skal få et par kommentarer med fra mit studium, hvor miljøet er begyndt at blive lidt anti-mac  Jeg er klar over, at design og mærke (måske lidt fanatisme blandt ærke-køberne) er årsagen til, at prisen er høj. Jeg overvejer det stadig og måske er jeg i sidste ende for nærig/fornuftig til at smide penge ud på "design" og vælger et alternativ. 
Hvis meget af dit fokus ligger på design, så har Asus også en del med 'fancy' design.
Ja Macs er dyre.. Og man betaler for æblet bag på, selvfølgelig gør man det. Jeg er ikke selv ejer, men min far og stedmor har hver en MacBook Pro. De ER altså lækre og smarte, hurtige og bare rigtig dejlige at bruge. At nogle ikke vil betale for det synes jeg er helt forståeligt. Det ville jeg ikke selv kunne, og jeg er også rigtig glad for min Asus, elsker den computer  Så inden man dømmer Apple/PC folk, skal man huske at folk vil have noget forskelligt. Nogle skal bare have en maskine der kan køre og den behøves ikke være "lækker" at bruge. Adre vil gerne betale det ekstra for et smart design, både indvendigt og udvendigt. Der er jo ikke noget dårligt i at vælge det ene frem for det andet, man må trods alt gøre med sine penge hvad man vil. Hvis det var mig der stod og skulle have ny computer, skulle det være en ordentligt PC. Men det er fordi jeg skal bruge en ret kraftig computer til gaming osv. Hvis du vare skal tusse rundt med din, og den skal være let, hurtigt og ikke larme, er Mac da ikke noget dårligt valg. De ER jo smarte at se på og bruge. Det afhænger af hvor mange penge du vil bruge oven i en computer-pris på lækkert design, det er helt op til dig. Personligt bruger jeg min iPad på uni, den vejer intet og er super smart. Det eneste lille men jeg har omkring små pc'er er, at hvis du får en forkert, er de et mareridt.. Havde en ve inde der fejlagtigt købte en Acer med Windows Vista, møget gik nærmest i stå bare hun åbnede internettet. Med Mac ved man trods alt hvad man får. Hvis du går efter PC, så tag og brug de ekstra penge på en ordentligt computer. Gerne en letvægt, da du bliver træt af at slæbe på et skrog. Jeg synes 13" er alt for småt for øjnene, du kommer til at sidde mange timer til forelæsning med en for lille skærm, vælg hellere 15". Og tag et ordentligt mærke som fx Asus, og ikke en discount Acer. Jeg ved der er nogle få der lever i fred og fordragelighed med en Acer, men jeg synes det er værd at bruge de ekstra penge på noget man ved er ordentligt.
Jeg har også en 13 tommer, og den er jeg glad for! Mac-diskussionen vælger jeg ikke at blande mig for meget i, men selvom jeg synes de ser fede ud og har en flot brugerflade, ville jeg aldrig anskaffe mig én; dels grundet den vanvittige overpris og dels grundet det låste system.
Jeg har en Mac book air 13 tommer - og størrelsen er fin for mig. Jeg har lige skrevet opgave på den og den fungere godt. Ser også film på den og det er også helt fint - og så kan man altid have den med - hat den fx med i min "håndtaske" - men den er selvfølgelig også mindre end en Pro 
Nogen der kender til rideudstyrsforretninger, der starter udsalg i dag? Jeg skal bl.a. have mig en ny, varm vinter-hestejakke
Jeg står med en mærkelig følelse i kroppen og er egentlig lidt gal efter nogle udtalelser jeg måtte lægge øre til for et par uger siden. Jeg har simpelthen ikke kunne glemme det de sagde så derfor har jeg også valgt at dele det med jer; for at høre jeres meninger og for at få andres reaktioner. Men altså situationen er den, at en mand i starten af 50'erne - bekendte og ikke en jeg på nogen måde har noget problem med - vælger at komme med følgende kommentar, da jeg fortæller ham at jeg er heste interesseret; "Nå så er du sådan en @!#$".  Han siger det med et smil, men alligevel virker det meget stødende på mig. Specielt fordi lige præcis "@!#$" er et rigtig grimt skældsord, og jeg ved, at nogle unge mennesker bruger det mod andre i mobbe situationer. Nu har han brugt @!#$ imod mig et par gange siden og sidste gang sagde jeg så til ham, at jeg syntes, at det var et meget, meget grimt ord.   Ikke længe efter, falder en ældre kollega og jeg i snak og det viser sig at vi begge deler passionen heste. Snakken går og hvor er det bare skønt... Dog bryder en anden kollega pludselig ind: "Ej er i begge to sådanne nogle hestepiger? Det var sådan nogle man mobbede den gang man gik i skole! Ja min datter skal hvert tilfalde ikke ride det er helt sikkert!!"  Tænk at man siger sådanne ting...  Personligt gik der mange år af min yngre dage før jeg var i stand til at åbne nogenlunde op for min interesse for heste, specielt fordi jeg havde set hvordan andre unge så på og til tider var efter "heste-pigerne".. Dog skal det siges, at da jeg endelig fik mod til at åbne op for min fantastiske interesse, fik jeg rigtig god respons - men det tog tid og mod!  At jeg så får sådanne kommentarer i hovedet, og sågar af fuldvoksne mennesker, det giver et stik i hjertet og det får mig til at tænke;  Nu er det fuldvoksne mennesker der bruger sådanne et ord og rent faktisk anser "heste-piger" for mobbe-ofre.. Hvordan påvirker det ikke deres børn? Er de måske rent faktisk med til at skabe mobbere? Hvorfor ser folk sådan på en så fantastisk sport hvor man rent faktisk samarbejder med et umælende dyr der er mange gange stærker end én selv?  Det er lidt svært for mig, helt præcis at udtrykke mine følelser omkring det her, jeg har faktisk rigtig, rigtig svært ved at få det ned på skrift - men jeg håber at jeg har formuleret mig godt nok og at i kan sætte jer ind situation, samt at jeg har gjort det muligt for jer at forholde jer til den... Hvad ville i egentlig have gjort? Og har i selv stået i en noget lignende situation ? 
Hej Jeg er aldrig blevet diagnosiceret, har aldrig søgt om hjælp til det. Men har undersøgt en del, og kan desvære genkende mig selv i det. Så tror jeg ved hvordan du har det.
Jeg har nogle træk fra den lidelse, har været igennem psykiatrien, og fået 3 diagnoser. Hvor den ene er træk fra borderline.
Ja, jeg er diagnosticeret med personlighedsforstyrrelse af emotionel evasiv art, med træk af borderline. Blev først diagnosticeret i sommers, efter tilbagevendende depressioner. Jeg er 40, men blev først indlagt for 6-7 år siden, så jeg har gået i rigtig mange år med "Ups and downs", som jeg egentig bare troede var normale. Studieskift, svært ved at holde kontakt med venner, bekendte og familie, følelse af at være udenfor fællesskabet og mange tanker om, hvad andres hensigter egentlig var.  Ud over samtaler med psykolog, gruppeforløb i kognitiv terapi og følelseskontrol, er jeg nu i behandling med Lamotrigin. Det hjælper mig ret godt med at stabilisere, dvs. færre tudeture og mindre hidsighed.  Horsemanship har forøvrigt været en del af min "selvbehandling", at "læse" hesten og bruge lette, rolige signaler. Hestene reagerer ret tydeligt, når jeg er oppe at køre rent følelsesmæssigt, så jeg har tit måttet stå bag stalden og lave dybevejrtrækninger og samle mit fokus, bare for at kunne binde dem op. Til gengæld får jeg det super godt, når det fungerer.  Jeg har heldigvis ikke småpsykoser. Hvis jeg skal beskrive det uden at bruge fagsprog, vil jeg sige at det er som om, min pubertet aldrig rigtig bliver overstået. Jeg får flere erfaringer, men mit følelsesliv og humør tager de der svingninger, og gør f.eks. at jeg ikke kan holde til at arbejde som lærer. Det var efter første år som nyuddannet lærer, at jeg gik så meget ned med depression, at jeg blev indlagt.
Jeg kunne skrive stolpe op og stolpe ned, men det har jeg gjort gennem tiden her på hn. Jeg er bl.a. diagnosticeret med borderline i svær grad. Jeg er i perioder voldsomt selvskadende - så selvskadende at jeg bliver farlig for mig selv. Jeg harværet tvangsindlagt på psyk i halvandet år, men bor nu på et bosted. Jeg arbejder vanvittigt hårdt med tingene og det bliver lige så langsomt bedre, men man behøver hjælp til at flytte sig. Har du prøvet DAT? Dialektisk adfærdsterapi. Det er bare supergodt. Jeg gik i det indtil min lange indlæggelse og efterfølgende udskrivelse til bosted. Hvis du vil vide mere så spørg endelig
Jeg havde en veninde, der havde borderline, men åbanbart er erklæret rask nu. Det var ikke ligefrem det bedste venskab, jeg har haft, da hun også havde svært ved at holde kontakten, flere gange sagde, at nu gad hun mig ikke mere, for så at komme tilbage osv. Vi boede sammen på et tidspunkt, hvor hun råbte af mig stort set hele tiden. Ikke for at sige, at sådan er borderlinere bare - det er slet ikke sådan ment, alle er forskellige. Men sådan var hun, og det var virkelig hårdt for mig, og er det endnu. Jeg ville ikke bebrejde hende det, hvis jeg vidste, det var hende sygdoms skyld - men det er jeg bare ikke sikker på, det er, for hun er det mest sociale menneske, jeg nogensinde har mødt, og har virkelig mange venner i den by, hun nu er flyttet til, som hun godt kan finde ud af at holde kontakten til. Men når det gik godt med os, kunne vi finde støtte i hinanden, da vi havde stort set alle de samme symptomer. Jeg er diagnosticeret med paranoid skizofreni, men jeg tror ikke selv på, at det egentlig er lige dét, jeg fejler, da jeg ikke har de symptomer, man normalvis forbinder med skizofreni (hallucinationer og sådan). Jeg fik den diagnose lige i starten af min tid med psykiatrien, og der er kommet mange symptomer til siden - fordi jeg lærer mere om dem gennem psykiatrien og så kan genkende dem. Mine kontaktpersoner i psykiatrien udelukker ikke, at jeg har andre ting også, da de giver mig ret i, at jeg har mange ting, der passer lige så godt på en masse andre diagnoser, som det passer lige på skizofreni. Jeg har været indlagt mange gange og har også boet på et bosted. Jeg skal så være mega negativ og sige, at jeg virkelig synes, psykiatrien er uduelig. Hvis ikke, det kan fixes med en pille, så er der åbenbart ikke noget at gøre. Jeg vil foreslå dig at være ærlig overfor dine omgivbelser - selvfølgelig ikke få og fortælle alt til alle, men har du nogle venner, der ikke forstår dig, så prøv at forklar dem, at du har den her sygdom, der gør det og det, og at du ikke mener noget som helst ondt med det. Sådan prøver jeg selv med folk, da jeg har virkelig svært ved, at holde ved folk og har mange perioder, hvor jeg bare ikke har lyst til at være sammen med nogen. Det er desværre de færreste, der har forståelse for det, men det er et forsøg værd.
Jeg kan genkende meget af mig selv i dét I skriver, især Marlene...dét med at have svært ved at holde kontakten og at føle sig udenfor fællesskabet...pyhh, den døjer jeg enormt meget med. Har lige mistet en kæreste der bare ikke forstod mine op- og nedture.....blev smidt ud af stalden hvor jeg havde mine heste (privat), så jeg endte med at sælge dem begge, både af økonomiske og personlige grunde...kunne bare ikke tage flere skideballer fordi jeg er lidt "underlig"...helst kommer når der ikke er andre i stalden, undgår konflikter osv. Jeg savner virkelig én der er der for mig, forstår mig, fanger mig i tide inden jeg når helt derud hvor jeg skader mig selv...og jo, har skæremærker på begge arme...sad alene i går, juleaften....det var så grim en oplevelse at jeg ikke ønsker den for min fjende heller. Min mor....forstår ikke diagnosen....min eksmand skælder mig ud og siger jeg skal tage mig sammen...jeg ved godt nok snart ikke hvem jeg skal gå til og få lidt menneskelig støtte.
Øv Jean, jeg får nærmest helt ondt i maven over at læse dit sidste indlæg  Findes der ikke en forening eller lignende du kan melde dig ind i, hvor du kan komme i kontakt med ligesindede?
Der findes en forening, har været inde og kigge....men der sidder jo nok også mange derude og kæmper med det alene ligesom jeg gør. Jeg har en god læge, han vil gerne tage en snak med mig, har fået nogle piller jeg kan tage når jeg begynder at spekulere....det er bare ikke nok....må nok prøve at banke i bordet og bede om mere hjælp...
Puha, stakels dig. Jeg synes dæleme ikke, det er iorden at din familie afviser dig pga. din diagnose, og ikke engang vil holde jul med dig. Er du i en form for behandling, hvor du har kontakt med en psykolog / psykiater? Så prøv at spørge, om de ikke vil holde en samtale med dine pårørende, hvor de forklarer diagnosen. Det kunne vel sætte gang i erkendelsesprocessen for dem.
Min mor kan jeg ikke så godt snakke med....det er nok tildels hendes skyld at jeg er havnet i den diagnose....og min fars, han begik selvmord i vores baghave da jeg var 16, kan stadig huske alle små detaljer...min mor har bare svigtet, jeg fik så mange tæsk af hende som barn, hun gik totalt amok og sparkede mig....gik i seng med min ene kæreste der boede hos os... såøhh, min mor kan jeg ikke bruge, ville gerne fortælle hende alt dette men tør ikke da hun bare bliver hidsig. Jeg får noget antidepressiv, havde en svær depression for et år siden....men burde nok henvises til psykiatrien igen for det er åbenbart ikke nok lige nu....
Du skal se at få en henvisning til psykiatien. En praktiserende læge ved sjældent ret meget om psykiatri, selvom de er flinke at tale med og gerne udskriver piller... Iøvrigt HAR jeg prøvet, at en antideppresiv medicin, der virkede fint for mig i starten, holdt op med at virke efter et års tid. Som om hjernen vænner sig til stoffet...
Jeg skal nok se at få kontaktet min læge og blive henvist igen.....for dette duer bare ikke Tak for hjælpen, det hele falder lidt til ro når jeg snakker/ skriver med nogen der er i samme båd, føler mig ikke så alene.
Hej Jean Jeg har selv været samme hæslige tur igennem med borderline og var på et tidspunkt rigtig slemt ramt. Jeg var dog så heldig at komme i noget behandling som hedder DAT (dialektisk adfærds terapi) det er ike mange steder i landet at de tilbyder denne behandling, men jeg vil opfordre dig til at undersøge det nærmere. Det har hjulpet mig så meget, at jeg den dag i dag er "rask".. Men vil selvfølgelig altid være lidt ekstra sårbar på nogle punkter, men det mærker slet ikke noget til det i hverdagen, og er faktisk blevet stærkere psykisk end mine "normale" medmennesker...  Det er begrænset hvor mange detaljer jeg vil lægge offentligt ud på nettet med min fortid. Men du skal være velkommen til t skrive en privat besked hvis du vil høre mere... Bare vid at der er behandling derude som virker... At du kan få et "normalt" liv igen... Håber det bedste for dig... Knus herfra
Jeg har nok været inde og kigge på DAT, kan se at der er noget ca 30 km fra hvor jeg bor...ikke så slemt, har da bil.... Men hvordan kommer jeg i betragtning til DAT? Vil så gerne kunne leve nogenlunde normalt og ikke ødelægge alt omkring mig.....og gå rundt i min egen lille klokke og føle at det er bedst sådan...
 
Jeg vil prøve at starte med hans første bog ...tak 
Min yngste bonusdatter på 20 har flere psykiske diagnoser, bla. borderline og hun har tidligere været meget selvskadende; hendes arme og ben er et stort ar. Hun har lider også af personlighedsspaltning og har generelt "bare" svært ved tilværelsen. Oven i det hele har hun ADHD i svær grad. Ikke forstået på den måde at hun ikke vil leve - for det vil hun. Men alt inde i hende bremser hende i de ønsker hun har for en velfungerende fremtid. Hun har en mangelfuld 9. klasses eksamen, meget begrænset arbejdserfaring og har været på kontanthjælp siden hun blev 18. Kan ikke agere i selskab med mange mennesker på en gang, især ikke hvis det er folk hun ikke kender/kender knap så godt. Hun bliver nemt hidsig og aggressiv, men kan være lige så sød og kærlig som hun kan være sur. Hun bor sammen med en sød kæreste, der formår at støtte hende og hun får medicin (kan ikke huske hvad det hedder) samt ugentlig samtaler hos en psykiater. Det er samtalerne hos psykiateren, der har hjulpet hende mest de sidste par år. Det første år hadede hun ham som pesten, men nu er hun rigtig glad for ham. Hun siger selv at hun til psykiateren kan åbne op og fortælle ting, som hun har svært ved at fortælle til venner og familie. Vi (familien) kan spørge om hvordan hun har det for tiden, hvis hun siger "ikke så godt", så ved vi at vi skal lade hende være lidt i fred og når hun svarer "godt", så kan vi aftale spisning og samvær. Hun har det bedst når vi ikke borer i hendes tilstand, men tager tingene som de kommer - selvom det ikke er nemt. Har vi ikke kontakt i flere uger, så er det fordi hun ikke magter det, og hun ringer selv og siger "skal vi ses snart, jeg savner jer" og så ses vi et par timer. Men se om du kan få tid hos en psykiater, ikke en psykolog, det tror jeg vil hjælpe dig meget. Desværre er det ikke nemt at få en henvisning, i dette tilfælde tog det næsten 7 år! Pøj pøj med det hele og du er velkommen til at skrive i PB hvis du vil høre mere fra en pårørendes side.
lakseroulade, lavet af pikant ost, salat, tortilla og røget laks, dertil en hjemmelavet dressing. hakkebøffer, thatziki, salat, flutes, små kartofler lavet i ovnen med oregano. frugtsalat, med chokolade stykker og råcreme eller is.
Så må underholdningen jo være bedre end sidste år, så vi kan holde os vågne   he he
Tja vi har altid haft tradition for rejecoctail til forret, noget steg til hovedret, og somregl is til dessert.
Vi har haft snakket om: Forret: -Tunmousse på ciabattabrød, med agurk, tomat, citronskiver... -Rejecocktail med citron med flute + smør... -Ciabattabrød, ristet. Derefter tager man et fed hvidløg, skærere det over og smører det på brødet imens det er varmt, derefter lunes det i ovnen med en skive frisk tomat. -Lakseroulade, med laks, dild, tynde skriver agurk og hytteost. Hovedret: - En eller anden steg eller laks (evt. stegt i sølvpapir med friske tomater og krydderier) med flødekartofler eller stegte rodfrugter evt. begge dele. En form for flute, noget i stil med ciabatta. En lækker salat, evt. en bønnesalat med noget flødedressing til. Eller en salat min mormor er fantastisk til at lave, som jeg selvfølgelig ikke aner opskriften på. Dessert: Højst sandsynligt is...
Vi har et dejligt stort køkken, så det sidste par år har vi lavet tapas og så har hvert par stået for at finde på og købe ind til et antal retter og så har vi lavet maden sammen. Det har fungeret rigtig godt og været super hyggeligt. Det ender alligvel altid med at det halve selskab står i køkkenet, så de kan jo ligeså godt lave noget   . VH Line
Vi er 3 hold naboer, der går sammen og vi laver hver sin ret. I år skal jeg lave forret, og jeg tror nok at det bliver en sprutificeret svampesuppe med butterdejslåg. Jeg ved at hovedretten er dyrekølle (men kender ikke tilbehøret), og desserten er en isroulade. Hilsen Sif
I år står jeg for maden, og gæsterne for vin, snack, champagne og kransekage. til dronningens nytårstale skal vi ost, saltmandler, oliven og grissini. forret: røget dyrekølle med selleriskum og tynde smørstegte ciabatter skiver med hvidløgssalt. Hovedret: Langtidsstege oksefilet (10 timer) m. Kartoffellagkage, Kogte og bagte løg m. Pamesan, bagte cherrytomater, gulerødder og asparges m. Seranoskinke viklet omkring og en lækker champignonsovs. Dessert: Hjemmelavet Tiramisu mums, bliver jo helt sulten!
Det bliver det samme som sidste år  Forretten er en lækker tun mousse med lakserogn og hjemmebagt brød Hovedretten bliver lammekølle og ovnbagte rodfrugter med whiskeysovs Vi plejer at være så mætte efter de to retter, så desserten bliver vist bare lidt god chokolade, men istedet for kransekage, som ingen af os bryder os ret meget om, så skal vi have en hvidchokolademousse kage med ananas til kl. 12  Og selvf masser af sprut og champagne 
her kommer den nok til at stå på et godt stykke kød med ovnbagte rodfrugter og noget tilbehør, lidt lækkert til dessert eller til kaffen - ikke det store da jeg skal sidde her selv.
Forret: Fyldte tomater - fyldet er tunmousse med kabers.  Hovedret: Kødet er for mit vedkommende tunbøf, men ellers vil jeg da tro at en steak er god til? Bagte kartofler Ovnbagte rodfrugter heraf butternut pumpkin, gulerødder, rødbede  Alle rodfrugterne er blevet marineret min. en time forinden. whiskey sauce Dessert:  Chokolade mousse med forskellige bær. Meget simpelt og lækkert 
fasanbryst i noget fløde/bacon/champignon sovs og noget grønt og en eller anden kartoffel til. Forretten skal som altid være tunmousse  ...Og så er der vist også indtaget kalorier for hele den efterfølgende uge - men det er kun nytår den ene gang om året - sjovt nok 
Uhm, det lyder lækkert, det I allesammen skal ha' til middag nytårsaften men..... Det er lidt sjovt. I "gamle dage" spiste københavnere kogt torsk nytårsaften. Her i det sønderjyske skal "alle" ha' kålpølser, hamburgryg og røget/salt flæsk med brune kartofler, gammeldags stuvet hvidkål og grønlangkål. Hvad spiste man i "gamle dage" i det område hvor du/ I bor?? Ps: Jeg skal selv ha' røget laks, hvidløgs marineret rejer og godt brød den aften
Jeg havde tænkt på forreten og hovedretten fra dette link og dessert nøjes vi med hjemmelavet kransekage tårn når det nu er mig og kæresten i år...
Vores nytårs tradition er at "rejse" til et andet land - derfor skal vi i år have mad fra australien. får at få så meget forskelligt laver vi 7- 8 retter (små) men det er helt fantastisk dejligt. jette
Vi bliver 12 i år. Og vores menu ser sådan her ud. Derudover skal vi nok have nogle små snacks til at starte med ved dronningens nytårstale. Fx grissinier, grøntsagsstave med lækkert dip.
Da jeg ikke fejrer d.31 som noget særligt (er jo bare en dag som alle de andre), kan jeg anbefale et par stykker brød med stryhns postej og rødbeder. Så er man også udover de problemer med forstoppelse. Men ellers Godt Nytår til alle herinde.
i sine unge dage blevet brændt grueligt af - af hestepige som hellere ville give sin hest fodbad ved hovbyld/inspicere gødning for orm, end kissemisse med ham fredag aften  Det med hestel*der var der jo en sang som omhandlede ( nok skrevet af mand med lille tissemand vil jeg tro   ). Tror ikke jeg ville gide at give nogen reaktion overhovedet på sådan en kommentar. Synes jeg har mødt megen positiv reaktion på hesteinteressen ( aldrig overvejet det var noget pinligt eller også er jeg højst sandsynlig ligeglad ). Jeg er så også heldig at arbejde et sted hvor man er vant til mange mærkelige mennesker  God jul.
Jeg tror desværre bare jeg ville være mundlam i sådan en situation. Jeg er ikke god til at gi igen. Men det er da noget l..... at lukke ud  Jeg synes jeg oplever 2 reaktioner når talen falder på heste. Enten aner folk ikke noget om det og kommer med et eller andet høfligt intetsigende, eller også ved de lidt/meget om heste og bliver begrejstrede. Jeg synes tit jeg oplever den positive udgave a la 'hestepiger bliver stærke og selvstændige og er gode til at tage ansvar'.
Jeg ville gerne skrive til dig at du skal overhører sådanne dumme kommentarer, men hvis det genere dig så er det jo egentlige ikke et særlig godt råd. Jeg er selv hestepige godt nok af ældre dato, jeg har haft med heste at gøre siden jeg var 5 år, og har sikkert altid være lidt anderledes end mine kammerater. Jeg kan ikke sige om jeg blev mobbet pga. ridning og heste for jeg har simpelthen ikke lagt mærke til det. Jeg har 2 piger, der altid har redet og har haft hest siden de blev født, de rider og omgås heste hver eneste dag da vi har ridecenter og de selvfølgelig deltager i arbejdet ud over at de også rider deres heste. De bliver ikke mobbet og jeg er helt sikker på at jeg ville have hørt hvis de var blevet udsat for skældsord. Jeg er fhv. skolelærer og har selvfølgelig derfor en del erfaring med mobberier, men jeg tror med sikkerhed aldrig jeg har hverken hørt eller været blandet ind i sager der har omhandlet at mobbeofret har være rytter eller har kunnet lide heste. Så nej, mobberier mellem heste folk og ikke heste folk kender jeg faktisk ikke til. tilgengæld har jeg de første mange eksempler på mobberier på rideskoler og ridecentre, men det er mellem rytterene, hvilket også betyder at der på vores eget ridecenter er "0" mobberi - at vi slår hårdt ned ved den mindste smule. At en gammel mand er dum i hovedet og taler grimt, det er jo egentlig ikke dit problem, sker det igen ville jeg bede personen tale ordentligt til mig og det skal helst ske i et offentligt forum så han bliver flov. Det samme med din kollega. Det skal ikke lyde som om vi aldrig har være udsat for mærkelige henvendelser, for det har vi da, men det er helt sikkert affødt af misundelse og jantelov. Det har vi bare valgt at overhører, for det kan man ikke bruge til noget som helst. jette
jeg har ikke været en såkaldt hestepige som barn, og har deraf heller ikke nogen erfaringer med at blive mobbet. nu er du jo klar over at din bekendte vil kalde dig grimme ord, så nu har du jo muligheden for at forberede dig til næste gang. jeg ville simpelthen sige til ham "har du altid været så dum at høre på"??? -så er du sikkert ikke så sjov at drille mere... jeg har oplevet folk/kollegaer der i min voksenalder kalder mig for hestepige når de finder ud af at jeg har heste. come on, jeg er 38 år!!! det er garanteret ikke ondt ment,- men for pokker hvor er det dog iriterende at hele min identitet åbenbart skal være afhængig af at jeg har heste som kæledyr! jeg har mere end én gang spurgt personerne om de så er hundepiger, eftersom de har hunde derhjemme,- hvilket efterlader folk med et underligt udtryk i ansigtet... -men jeg slipper da efterfølgende for i al fremtid at skulle identificeres som "hende hestepigen"...
Jeg synes faktisk vi er ovre i den lidt vulgære/perverse afdeling, når en mand på 50+ flere gange kalder dig for hestel*der, uanset om det er så med det største smil på læben han kan mønstre - det er ikke okay, og jeg ville også finde det stødende. Når det er sagt, så synes jeg jo at sangen fra Magtens Korridorer, Hestevise, hvor i de bruger ordet, er vældig god  Men men, der er sikkert mere end een hestepige der har lidt under den sang på den rigtig dårlige måde, desværre. Der er ingen tvivl om at i hvert fald nogle børn lærer mobning fra os voksne, for vi gør det jo også, omend det er på en anden måde, men det ændrer ikke på at det er mobning. Din kollega der bryder ind og kommenterer at sådan nogle som dig og din anden kollega mobbede man dengang i skolen, er da lige til at lukke op og sk*de i, ærligt talt. Jeg kan se på din præsentation at du er omkring de 20 år - en alder hvor de fleste af os stadig er usikre i større eller mindre grad på os selv, men jeg er sikker på du nok skal blive mere hårdhudet som tiden går og komme til at hvile mere i dig selv og være ligeglad med hvad andre synes om din interesse.  Og godt du fik sagt til ham på 50+ at du synes det er et meget grimt ord! Glædelig jul til dig 
Jeg ville nok ikke tage det så tungt, at det ville forfølge mig på den måde.. Men jeg er også typen, der giver igen, hvis jeg føler mig trådt på. Jeg siger min mening ganske enkelt (og det føles rart at få det ud). Jeg hverken råber eller skaber mig, jeg giver bare igen. Når det er sagt, så er det yderst uhøfligt at kalde en kvinde for l*der! (Også heste-l*der) Det er jo nok for sent at gøre noget ved nu, men du har har ret. Det er IKKE i orden. Men prøv at glemme det.. Møder du ham igen, kan du jo fortælle ham, hvad du synes om mænd der kalder kvinder for l*der. (Om det så bare var for sjov, så gjorde det jo noget ved dig).
Jeg har så i modsætning til andre oplevet at blive mobbet, eller måske ikke direkte mobbet, men i hvert fald blevet drillet pga. min interesse i folkeskolen. For det meste var det de knap så udtalelser, som hestenørd, men er da en enkelt gang eller to blevet kaldt heste-l*der. Det gjorde så at da jeg kom på gymnasiet var det kun mine gode venner, som vidste jeg havde hest. Det skete helt ubevidst og blev først klar over det, da jeg til sidst i gymnasiet sagde jeg ville ud og rejse for at arbejde med heste. Da var reaktionen "har du hest?!". Synes det er utrolig underligt at det bliver slået så hårdt ned på hestepiger (og damer) i forhold til så mange andre sportsgrene. Der er selvfølgelig stereotypen med at hestepiger altid lugter af hest, har hø i håret og ikke kan tale om andet end heste, men sådan en har jeg aldrig mødt  - Regina
Jeg blev faktisk helt vred da jeg læste dit indlæg - sikke da en nar. Jeg havde nok fortalt ham, at jeg på ingen måde ville finde mig i at blive kaldt sådan noget, og at han kan holde sådanne udtalelser for sig selv eller lade være med at tale til mig. Jeg er desværre også en af dem som har oplevet at blive mobbet med heste-interessen. Det var ikke kun det, men det startede med det i 5-6. klasse og holdt faktisk ved helt indtil efter 8. klasse hvor jeg simpelthen ikke gad med og skiftede skole. Og da holdt jeg bare mund med det med hestene, fordi jeg i hvert fald ikke skulle nyde noget af det. Og jeg hørte blandt andet for det med at lugte af hest, selvom jeg altid havde rent tøj på og var i bad inden skole. Heste- luder var også vældig populært. Jeg blev selvfølgelig ked af det, men efterhånden lærte jeg at sige fra eller holde min mund, alt efter hvad der nu virkede bedst. Så jeg vil egentlig bare sige, at jeg virkelig synes du skal sige fra overfor sådan en mand. Sig til ham, at du ikke synes dte er okay, og ignorer ham derefter hvis han gør det igen. Jeg brugte taktikken, at hvis folk kaldte mig ting jeg ikke fandt mig i, også efter jeg havde sagt jeg ikke ville have det, så holdt jeg bare op med at tale til dem når de sagde det - også selvom det var midt i en samtale. Jeg vendte mig simpelthen bare om og begyndte at tale med en anden eller lave noget andet. Det virker overraskende godt. Og lad dem endelig ikke se hvis det påvirker dig negativt.
Hvis jeg fik den kommentar. Sjovt nok oplever jeg ikke og få sådanne kommentarer. Andet end engang i mit 15 år, da skolens lille klejne ballademager, som altid var træls for en kommentar, mente jeg skulle stå for skud. Han valgte bare det forkerte tidspunkt. Jeg kom ridende på min store aldeles sensitive fuldblodshoppe, som var tændt efter 10 km til rideskolen, 1 times undervisning og samme tur hjem. Efter knap 3 timer i sadlen, en hest jeg ikke kunne mærke havde lavet noget som helst, så burde han ikke have sat på plankeværket den dag med sine buddies og råbe efter mig. Til info kan jeg oplyse om, det ikke tager lang tid og rydde et plankeværk for irriterende plageånder, når man har 600 kg tændt rødhåret fuldblodshoppe til hjælp. Hun kunne stejle på kommando ( og uden), så jeg hørte aldrig nogle smarte bemærkninger mere. Åh, hvor var det meget mere ukompliceret dengang. Idag havde jeg nok fået forældrene til poderne efter mig.. Her var der kontant afregning.
stjerneklamt når en mand i 50érne kalder en 20årig for l*der- om så der står heste foran eller ej. Jeg var i den situation os blevet skidesur for at sige det pænt. Havde det været en jævnaldrene havde jeg nok bare rullet med øjnene. Det der nok noget etisk i. Næste gang så spørger du ham bare om han ik trænger til at besøge en psykolog siden han har brug for at kalde dig diverse ting. For at nævne det andet aspekt i din tråd, nemlig at forældrene ligger gryn til fremtidig mobning i deres børn, så synes jeg også det er skræmmende, at voksne mennesker kan se ned på andre, bare fordi de har interesse og hjerte for dyr, på sådan en kedelig og generaliserende måde. Jeg læser til pædagog og har arbejdet i mange år med børn. Og en ting er sikkert, at når jeg har mødt forældre med en kedelig attitude, så tager jeg fat i dem, og sætter tingene i rette perspektiv. For de skal opdrage og præge "mine unger" og det skal de gøre ordentligt og med respekt- og det er mit job at lærer dem hvordan, for bare fordi man er forældrer, har man ikke nødvendigvis kørekort i hvordan man giver gode værdier videre. Så næste gang, så giv tilbage af en saglig skuffe. Spørg om de vitterligt ønsker at give værdier videre til deres børn, som ikke er særlige sympatiske.(nok lidt hårdt sat op her;)) At være dyremennesker om så det er heste, hunde eller får.. Man lærer at føle empati. Hvad mere kan man ønske sig.
jeg rider selv, jeg er 15 og går i folkeskole.. jeg får tit at vide ar jeg har mistet min mødom til en hest, og jeg får den hårdt af en hest, og så hvis man siger jeg rider en hoppe, altså en pige hest, så får man kommentaren er du lesbisk !? men at voksne mennesker kan finde på sådan noget, det kan jeg ikke fatte..
man burde spørge sådanne mennesker hvorfra de har sådan en syg tankegang...
Jeg kan også melde mig ind i klubben af dem, der blev mobbet med hestene i folkeskolen. Hestel*der, hestenørd mv blev flittigt brugt, en enkelt gang fulgte de efter mig op til rideskolen og råbte drillende ting. Men at enfuldvoksen man bruger sådan et ord?! Jeg får det helt dårligt, det er den slags der smitter af på børn! I min folkeskole var man kun sej hvis man spillede fodbold, ikke lavede lektier og gik i nedringede bluser. Jeg var komplet modsat, og hørte meget for især det med hestene. Men at folk i en voksen alder ikke er kommet videre, er godt nok klamt.. Jeg havde sagt meget højt "hvad bilder du dig ind, at kalde mig for luder?! Hold op hvor skulle du skamme dig!". Og så var jeg gået min vej, simpelthen.
jeg kan garantere dig for at have han sagt luder til mig så var det både første og sidste gang han have gjordt det
Jeg er også en af dem der blev mobbet i folkeskolen med at jeg kunne lide heste og at jeg red. Det startede ca 4. kl og fortsatte til ca. 8. klasse. Først der var der en lære (som også var viceskoleinspektør) der troede på at det rent faktisk var "rigtigt", og så skal jeg da lige love for at det blev stoppet. Fra den ene dag til den anden kunne jeg gå i fred på gangene i skolen. Før det var jeg blevet råbt efter, sagt lyde af, kaldt alt muligt ikke pænt, skubbet, spændt ben for mm.. Ja de var rigtig lede ved mig.. Selv om det var stoppet så gik 8. og 9. klasse med at holde god afstand til dem, for jeg troede ikke helt det kunne være rigtigt at de rent faktisk var stoppet!! Efterfølgende er jeg blevet meget god til at sige fra, og ville bestemt ikke have fundet mig i at blive tiltalt på den måde!! En ekskærestes far sagde en gang til mig at jeg lignede en l*uder i det tøj jeg havde på (pæn nederdel og stram top med lidt glimmer). Blev simpelthen så vred! Resten af familien (og kæresten) stod bare og grinede, og kunne bestemt ikke se noget forkert i det.. Det endte med at jeg nægtede at tage med til den famuliefest vi var på vej til.. Jeg kan simpelthen ikke forstå at voksne mennesker opfører sig SÅ barnligt!! - Pernille
Tak for din beretning, og hvor må det være dejligt for hende at have jer som famile idét I accepterer at hun er som hun er.... Når jeg bliver inviteret til noget, enten familie-tam-tam eller via arbejdet finder jeg altid en undskyldning...istedet for bare at kunne være åben og ærlig og sige "det har jeg ikke lyst til, ikke fordi jeg ikke bryder mig om jer, men jeg kan ikke rumme det"...dét ønsker jeg mig en familie der forstår....det værste er min mor, hun er omklamrende, kalder mig sin lille nette-pige...og jeg hader det...vil hellere bare være i fred. Men sidst da jeg var tilknyttet psykiatrien havde jeg en psykiater...jeg kom ind til ham...han spurgte hvordan jeg havde det...jeg sagde for det meste "godt"...så spurgte han mig om jeg manglede en ny recept på antidepressiv...og det var dét???? Jeg ville ønske han have boret lidt mere i det....men man skal måske kende mig for at vide hvornår "godt" nu også er godt....
Men når du nu svarede "godt" til psykiaterens spørgsmål, så var det vel ikke helt rigtigt? For hvis man har det godt, er der jo ingen grund til at gå til en sådan. Det kræver mod at svare "det går ad h...... til" - og måske derfor at du ikke følte at du fik noget ud af jeres samtaler? Hæld ud af posen, der behøver jo ikke være hoved og hale i det du siger, men fortæl hvad der presser mest på. Kun på den måde kan psykiateren navigere rundt i dit indre kaos og give dig nogle værktøjer til at tackle "kortslutningen". Til tam-tam af diverse art, kunne du måske sige "tak for invitationen, jeg dukker gerne op, men hvis jeg pludselig er væk, er det fordi jeg ikke kan overskue mere og ikke fordi i keder mig". Forklar kort hvorfor du har det svært ved selskaber, for du vil vel inderst inde gerne deltage? Min bonusdatter ved at hun har et "helle" når hun går op på sit gamle værelse og tager en time-out. Så har jeg lov at stikke hovedet ind og lige høre om der er noget hun har brug for - ud over fred og ro. Det fungerer fint for os på den måde, for der er helt klare spilleregler. De er aftalt mellem os i en god periode og hjælper os alle til at tackle en svær periode. Vi undgår at blive frustrerede og hun undgår at hidse sig op og risikere at begynde cuttingen igen.
Et stort skridt fremad er ærlighed. Ærlighed overfor dig selv og over for familie og venner. Det kræver mod at stå frem og sige "NEJ" !!! .. men jeg lover dig at jo bedre du bliver til at sige til og fra som det passer dig jo bedre bliver din hverdag. Dog skal du være meget opmærksom på at for hver gang du siger nej så har det en konsekvens af at du skal være den opsøgende part næste gang du gerne vil den kontakt igen .. måske lige pånær din mor  Borderline er ikke noget man behøver at "lide" af .. man kan sagtens leve med det også uden at føle sig udenfor eller efterladt. Det kræver bare at man indrømmer det overfor sig selv og finder modet til at fortælle når man har en møgdag! Og finder de ting der kan lade batterierne op igen .. som en ridetur eller en gåtur i skoven .. shopping kan jeg ikke anbefale som trøst, det er ALT for dyrt i længden  Jobmæssigt kan det være noget af en udfordring især hvis man skal være meget social på sit arbejde. Hvorfor ville du ikke lade psykologen hjælpe dig ? Det kan jeg ikke lade være med at spørge om .. folk venter i årevis på psykolog, langt de fleste af os får overhovedet ikke engang en henvendelse på trods af lægens forståelse, sygdom, stress og alt muligt andet. Når man får rakt en hånd frem så skal man gribe den.. også selvom det gør lidt ondt i stoltheden!!
Puha, hvor jeg kender det.   Både det som Marabou beskriver om bonusdatteren. Det er tit angsten for, at blive spurgt til, hvordan jeg har det, der gør det svært at holde kontakt til familie og venner. Det føles så væmmeligt, når de spørger ind, og jeg ikke kan lade være med at tude. Den mere overfladiske kontakt med mere eller mindre fremmede, har jeg faktisk nemmere ved. Jeanette, jeg har måttet lære at åbne op overfor diverse behandlere, også sagsbehandlere i kommunen. Jeg har også prøvet den med "det går såmænd meget godt" for at undgå alt for meget boren, eller at virke dum og til grin med al min hylen. Og så noterer de bare rask i journalen, og så kan det ellers vente, til du tager turen forfra... Jeg er så heldig at have en mand, der hælder mig af på psykiatrisk skadestue, lige før jeg banker hovedet i gulvet... Men det er da også opslidende for ham. Det gruppeforløb, jeg var til sidst, var vist også Dialektisk Adfærds Terapi. Det var på psykiatrisk klinik i Holbæk. Og dér er man så heldig at have en psykiater OG en psykolog, der arbejder sammen! DET er s'gu en god ting... Hmm. Hvor i landet bor I andre? Vi kunne måske godt lave noget netværk?
Jeg prøvede de første mange år af mit liv at vælge den lukkede til gang. Bare svare fint til spørgsmål om hvordan jeg havde det. Acceptere ensomheden, der kommer af ikke at kunne være i sociale sammenhænge. Istedet gav jeg mig hen i læsning, kreative sysler og lange ture i skoven. Men så blev jeg oficlet ramt af diverse diagnoser heriblandt borderline. Jeg måtte lægge mit liv og min verden om. Det tog tid og der var bl.a. halvandet års tvangsindlæggelse og en skilsmisse med i købet. Men jeg har faktisk fået rigtig nemt ved at omgås andre mennesker og nemt ved at skaffe mig venner. Den tidligere ensomhed er afløst af venskaber i afmålte mængder. Jeg har valgt åbenhed omkring min sygdom. Ikke noget hemmelighedskræmmeri. Jeg svarer når jeg bliver spurgt og pakker mig ikke ind om sommeren pga. mine ar. Jeg har valgt at sige sådan er jeg og min sygdom er en del af mig og noget jeg må lære at leve med, selvom det ikke altid er fedt. Og ved i hvad - den tilgang har gjort det SÅ meget nemmere for mig i hverdagen. Så ærlighed (og evt. DAT) er efter min mening vejen frem, så skal det nok lykkes. Go fore it. Du kan godt.
Dét med at være ærlig....jeg har også gået til psykolog samtidig med psykiater-besøgene....hun fik lukket op og jeg fandt ud af hvorfor jeg har det som jeg har i dag...men hun kunne ikke hjælpe mig med at ændre mine handle/tankemønstre...dér er jeg nok nødt til at komme på DAT, det lyder som om det kan gøre en forskel.
Hej med Jer Jeg læste lige denne tråd igennem (blev gjort opmærksom på den)  Jeg vil bare oplyse Jer, der måtte have lyst til det, at vi på facebook har en glimrende gruppe for mennesker med borderline - kaldet Borderlinenetværket. Gruppen er lukket og hemmelig, således at ingen udenfor gruppen kan se, hvad man evt. bruger gruppen til. Gruppen er på ca 200 medlemmer fra hele landet - alle diagnosticeret med borderline - og de fleste er rigtigt gode til at komme med gode råd, forslag, trøstende ord osv - lige hvad man har brug for i en given situation, og gruppen er meget brugt af medlemmerne  Jeg er selv diagnosticeret med borderline og er pt. halvvejs igennem DAT - og kan sige, at det er klart det bedste jeg har gjort for mig selv - så sæt i gang, hvis I har muligheden. Hvis en eller flere af Jer måtte ønske at komme ind i Borderlinenetværkets lukkede gruppe (det kræver at man er diagnosticeret med borderline), så er I velkomne til at sende mig en besked - så skal jeg sørge for at få Jer tilføjet gruppen. Skulle der nu være tilfælde, at der også sidder pårørende til folk med Borderline, der læser med her, så kan jeg fortælle, at der også findes en lukket pårørendegruppe, hvis dette skulle have interesse. Mange hilsner fra Kent
Jeg har borderline, og ved præcis hvordan du har det. Jeg holder ikke jul, fødselsdag, nytår osv hvis jeg kan undgå det, bryder mig ikke om det, for det giver for meget larm i mit hoved at skal høre på så mange andre mennesker. Hader at tage ud og handle, tit må jeg opgive og gå ud igen af butikken hvis jeg ikke skal bryde ud i et raserianfald pga larm. Har været i Dat behandling, men måtte stoppe og nøjes med at gå til samtale 1 gang om ugen i stedet for både samtale og gruppe, da det blev for meget for mig, stressede over det, og endda so voldssomt at jeg var sur og ked af det resten af uge og mistede overskud til alt andet, og det gør at min forlovede så må klare alt for mig. Nu bor vi heldigvis på en lille gård med hestene hjemme, hunden og vores katte, og går ok så længe jeg kun er til behandling 1 gang om ugen, og kæresten hjælper herhjemme, og jeg ikke selv skal tage ud og handle.
Det skal du da overhovedet ikke finde dig i! For mig lyder det somom du kan være helt sikker på en bemærkning fra ham igen og så skulle du ta og forberede en lille "tale" til ham... Jeg kunne da sagtens finde på at sige... "Det kan godt godt være du mener jeg er en hestel*der, men fandme hellere lugte af hest end at være gammel fed og impotent og kun blive opstemt af at ryge hash og lukke l*rt ud. Hav en fortsat god dag!" (Her vender du ryggen til og går -afvent IKKE hans reaktion) -OG! Hvis du kan komme til at sige det så andre hører det, så må han da blive så lille så lille... Tro på dig selv -det er ham der er en nar!!
-Skulle han være af en anden kaliber så kunne det også være en kort bemærkning som kan fyres af i andres påhør "Ja og det tænder dig da vist helt vildt, hva" -og så blikker du lige på hans gylp et sekund, vender dig og skrider
Jeg var nok heller ikke tændt helt af over sådanne kommentarer. Men havde nok givet igen med det samme og lukket dén samtale. Men jeg er da lidt forundret over at så mange er blevet moppet over at være hestepige. Nu er jeg så også opvokset på landet i en lille skole, hvor en del børn var landmands-børn. Altså hvis jeg lugtede af hest, så lugtede de i så fald af gris eller ko. Så det har aldrig været et problem. Ej heller i gymnasiet.
sådan en torsk han er, han ved nok ikke hvordan han ellers lige skal få din opmærksomhed, det er da lidt trist. Jeg tror jeg ville spørge ham næste gang om det virkelig er det mest intelligente han kan komme med. jeg har så aldrig prøvet at blive mobbet med mit valg af hobby, og jeg har redet hele min skoletid, fravalgte drenge i lang tid til fordel for hestene, og da jeg endelig kiggede på drengene, måtte de da bare med ud til hestene, ellers gad jeg dem ikke.
Synes ikke man kan være forundret over alle os, der er blevet mobbet med det? Det er alment kendt at ridning nok er en af de sportsgrene der drilles allermest med.. Det er klart man ikke gør hvis man kommer fra landet, men derfor kan man vel godt forstå, at på skoler i små forstander, hvor alle går til fodbold, og børnene er dårligt opdragede + skolen ingen mobbepolitik har, ja så er det de unormale der står for skud - hermed os hestepiger. Synes da tit man hører, at det er dem der drilles. Øv det var en forfærdelig tid   på gymnasiet var det fint, for her var folk mere modne og accepterede hinanden.
Tror du misforstår mig Sophie! Jeg tvivler ikke på at børn bliver moppet med at være hestepige. Børn bliver moppet med så mange mærkelige ting. (Er selv blevet moppet med bl.a. at have ost med på madpakke). Men jeg er ikke selv blevet moppet med lige at være hestepige. Ej heller kender jeg nogen, der har været det. Eller også har de bare ikke snakket om det. Men jeg har vel lov til at forundres, når det nu åbenbart er så alment forekommende. For nej, det er ikke alle forstadsskoler, der lever op til din fremsatte stereotyp. Men det er da muligt, at min almene viden ikke dækker alle områder. Beklager! Men jeg synes det er lidt strengt at konkludere videre, at det er fordi jeg ikke   eller kan sætte mig ind i situationen. Det synes jeg er lidt fordomsfuldt. Hmm..
Jeg undrede mig faktisk lidt over at læse denne tråd, jeg mener ikke jeg er blevet mobbet med at være ridepige, tvært imod  Jeg ville nok også bare have ladet sådan en bemærkning gå hen eller grinet lidt af det, for jeg har godt nok også skrålet med på den sang mange gange. Næ jeg har tvært imod scoret mange fyre i byen på at være ridepige med 1 stk god røv og lækre ben til følge... Til sidst vil jeg så sige at mine børn helst heller ikke skal gå til ridning, men det er mest fordi det er dyrt og når man først er bidt af krikkerne så hænger det ved  Næ golf derimod - det er der pengene er og uden alt for dyrt udstyr. Nå det var et sidespring - men alt i alt lad dig ikke gå på af så ubegavet en fyr  Mvh Trine
Mia F: jeg læste din besked sådan, jeg beklager selvfølgelig hvis jeg har misforstået! Og jeg mener heller ikke at alle forstadsskoler er sådan. Jeg henviste til, at du kom fra landet og det dermed var normalt at lugte af hest. Og dermed sagde jeg videre, at chancen for at blive drillet med det i en forstadsskole så nok er højere, netop fordi det her er unormalt (deraf mit eksempel med at alle fx spiller fodbold. Det betyder ikke alle, det er en overdrivelse for at fremme eksemplet). Jeg læste din besked som om du ikke kunne forstå hvorfor vi var nogle der blev mobbet, derfor svarede jeg sådan. Kan egentlig ikke se hvorfor det skulle være fordomsfuldt, men jeg beklager at jeg har misforstået det du prøvede at sige, og at jeg fejlagtigt troede du ikke forstod det 
trine i folkeskolen her tænker jeg de små klasser, tog du vel ikke i byen og scorede pga dine ben og din røv, jeg er også blevet mobbet i folkeskolen med ridning og har senere kunne bruge det til min fordel.
Som voksen skal man i alle sider i livet sige fra, hvis folk overskrider ens grænser. Ligegyldigt hvad folk "angriber" eller forsøger at være "morsomme" over, men som indbefatter en kritik eller nedværdigende udtryk - så skal man sige fra. Vi oplever alle, at blive overrumblede i situationen, men i stedet for at blive kede eller føle sig uretfærdigt behandlet bagefter, synes jeg, man skal bruge oplevelsen til, at beslutte sig for, hvordan man vil reagerer og sige fra, næste gang man oplever noget der ligner. Vil man sige: Hvad mener du med det? Eller: Hvad bilder du dig ind? Eller: Sikke grimme ord du bruger? Eller: Hvad ved du om det? Eller: Det skal du under ingen omstændigheder ikke kalde mig? Eller: Hvad er det dog du siger? Eller: Alt kan spørges om i et pænt tonefald - hvad man siger handler nok mest om temperament. TS - spørg manden næste gang du møder ham, hvad han mente med at kalde dig en l#der. Han vil sikkert grine dum, og sige at det jo bare var for sjov. Så kan du jo sige til han, at det vil du ikke kaldes og det skal han ikke gøre en anden gang. Spørg gerne mens andre høre det. Det vil ikke forandre din følelse her og nu - men du vil kunne forhindre, at han kalder andre det. Min mening om ham: Uopdragen og ingen pli.
Weeeeee!            Idag den 16. december er en totalt optur-dag da jeg for allerførste gang fik en skridttur på ryggen af min smukke, dejlige Paso-Pige Fabiana!  Vi har kørt i ridehus nogle gange om ugen for at lave noget jord-arbejde såsom longering, aka-dressur for hånd (hvor der arbejdes på balancen, skridte indenfor rammen, versader osv.) for at opbygge nogle muskler og kondi, samt almindelig hyggetræning med stemmekommandoer (stop, bak, ryk osv) og "berøringstræning". Det er et helt fantastisk temperament de Pasoer har, da de er meget villige "pleasere", milde, snusfornuftige og alligevel vakse, intelligente og "levende" at arbejde med.      Idag fik vi sadlen med, hvilket hun intet sagde til at få på igen overhovedet -ikke den mindste nervøse trækning eller spænden op (hun har haft rytter på 8-10 gange hos tidligere ejer engang tilbage i foråret) -Fabi er bare så dejlig tillidsfuld.   Efter stemmekommando-træning både med-og uden longe (for at prøve af at især "stop" virker   ), besluttede jeg mig for at nu er tidspunktet kommet til at sætte mig op. Fabi blev guidet hen til stolen og blev så "indparkeret til tanteskamlen", hvilket vi har trænet i forvejen ved andre lejligheder og efter at have hængt over hende et par gange uden problemer, satte jeg mig helt op og uuuuuh, sikke en lykkefølelse!  Fabi skridtede lidt forsigtigt frem da jeg opfordrede hende til det og vi fik skridtet ca 3 runder i hallen -dog med indlagte stoppauser når hun tabte balancen eller blev en smule usikker og når hun gjorde det, vendte hun hovedet og "søgte mig" for støtte   . Men hvor ER det bare en sindsigt fed følelse at kravle op på ryggen af en unghest der er velforberedt og tryg ved foretagendet og som villigt -omend lidt vakkelvornt, tager sine første skridt som ridehest (hos mig)   . Jeg har desværre ingen billeder af dette fantastiske øjeblik, da jeg ikke somsådan planlægger hvornår jeg sætter mig op på de unge -jeg gør det når det "føles rigtigt" og så var jeg alene i selve hallen (så ingen til at fotografere   ). Men I får lige et par billeder af den skønne Fabiana, så I kan se hvor heldig jeg er med sådan en smuk, sød, mild og dejlig hest som hende! Og så må ridebilleder komme når jeg lige har fået timet én til at holde kameraet, når vi træner "ridedyr".  "Vind i håret!" Der øves "Paso Illano" (Peruanerens tølt   ) Fabi sådan som hun oftest ses -glad på vej hen til "sine mennesker" og er derfor rigtig svær at fotografere, når hun helst vil sidde i ens lommer! 
   til jer. Ja jeg er jo begyndt at planlægge hvilken hest jeg skal ha som afløser for den nuværende. Det kunne godt være det blev en Paso   Om 10- 12 år ....
Der må da være et marked for store heste, der kan tølte.   For dem, der er bekymrede for, om islændere kan holde til vægten. 
Den findes dog mest i Tyskland og er ikke så udbredt herhjemme. Lidt ærgerligt, da jeg tænker det samme som Hippo 2.
Tillykke JP - skønt at se at det går godt med jer! Vedr. Peruvianske Pasos findes der en avler i Nordsjælland - på hendes hjemmeside kan I også læse lidt mere om den Peruvianske Hest:  Og jeg mener at JP har købt sin smuksak i Jylland - Stald Nordkap, hvis jeg husker rigtigt? Den Peruvianske hest avles for dens udholdenhed - nogle kalder den hestenes Cadillac, fordi den ikke er den hurtigste, men derimod kan tilbagelægge kilometer efter kilometer i sin behagelige Paso Llano (tölt) - her er en lille billedserie fra Peru, hvor I kan se hesten på "arbejde", hvor man kan få en fornemmelse af udstyret, i Peru rides de også ved en anden ridestil - lidt ala western ridning (neck reining), men man sidder anderledes "dybt" i sadlen i forhold til normal western ridning: Mange hilsner Melina
 Som skrevet tidligere, så ER Pasoen en helt fantastisk race og jeg er ihvertfald ikke blevet skuffet med Fabi! Jeg ville helt sikkert anbefale at du begynder opsparingen og evt. tager en tur til Stald Nordkap på Paso-rideferie indtil du får drømmehesten!   Ja, dét tror jeg helt sikkert! Der er netop mange der har brug for/ønsker en hest med meget bløde gangarter, men foretrækker en str HEST og måske også foretrækker en ædelt udseende hest istedet for en dejlig uldtot.   Ja, Aegidienbergeren er blevet meget populær i Tyskland, belgien, Holland osv. men jeg foretrækker nu at holde racerne adskilt   . Pasoens tølt er uovertruffen og sammen med Pasoens andre fortræffelige egenskaber, vil jeg mene man bør værne om racen som er blevet sådan gennem beskyttet avl i dens hjemland. Det samme kan siges om ishesten, som jo er en fascinerende lille hest som er blevet så robust og udholdende fordi island ligeledes har holdt deres avl isoleret fra omverdenen mange hundreder af år ligesom pasoen.  Min Fabi var blevet ifolet inden jeg købte hende og venter nu et Aegidienberger-føl som dog skal retur til sælger når følle er blevet gammel nok. Når følle er vænnet fra, skal Fabi være luksus-hygge-ridehest et par år og så skal vi have fundet en Paso Peruano hingst som kan matche hende godt, men det kræver muligvis en tur til udlandet   .  Skønne billeder du linker til!   Ih, jeg må en dag investere i noget traditionelt udstyr -det er så smukt til dem! Jo, du husker rigtigt, jeg har købt Fabi fra Stald Nordkap men Fabiana er avlet af Andrea Ramesh, Stutteri Del Montana i Tyskland: