Efter at have afsluttet endnu et forhold, er jeg simpelthen nød til at høre andre "hestepiger" om hvordan i får forhold til at fungere, når man også har hest. Jeg bruger meget tid på min hest, de fleste dage 4-6 timer og ca 3 timer, når han har fri og det bare er hyggedag. Jeg er helst derude hver dag, men en sjælden gang i mellem kan jeg godt tage en enkelt fridag. Det sker dog ikke så tit, da stalden også er mit "frirum", uanset hvor træt og hvor dårligt humør jeg er i, når jeg tager afsted, så vender det 100% når jeg træder ind i stalden. Hestene har altid været, og vil altid være, en meget stor og vigtig del at mit liv, som jeg ikke vil gå på kompromi med!! Dette giver så evindelige problemer i forhold til evt kærester.... Jeg gik fra min ex for et år siden, netop pga disse problemer. Jeg havde fra starten af gjort det klart, at hvis det var en lille "husmor" han søgte, så var det IKKE mig han skulle satse på og at jeg prioriterede min hest højt, brugte meget tid på den og ikke ville gå på kompromi med det. Dette accepterede han og sagde, han kun syntes det var dejligt, at jeg ikke var en af de der klæbende typer, der ville sidde og holde i hånd konstant, for det kunne han ikke holde ud. Jeg arbejdede dengang i en stald og havde ofte lange dage og det gav så hurtigt anledning til brok over, at jeg ikke var hjemme nok. Dette fortsatte årene igennem, var rigtig stressende for mig, da jeg alt for ofte skulle høre på piveri over, at jeg satte hesten højere end ham, ikke brugte tid nok sammen med ham o.s.v. Jeg prøvede ihærdigt, at motivere ham til at have sine egne fritids aktiviteter også, han spillede fodbold og Backgammon og var indimellem afsted med holdene til Sjælland eller fyn et par dage, et par gange en hel uge, og jeg har aldrig brokket mig over det. Tværtimod syntes jeg, det var rigtig rart og opmuntrede ham til at gøre det så ofte han ville. Nød at have huset for mig selv lidt og samtidig vide, at han havde det sjovt med vennerne og ikke sad derhjemme og ventede på, at jeg skulle komme hjem fra stalden. Han kunne bare ikke give mig den samme frihed... Det sidste år, vi var sammen, blev det rigtig slemt og der var også konstant brok over, at jeg brugte for mange penge på hesten, selvom jeg ikke bare selv betalte for det hele, men også forsørgede ham!!! Fik til sidst nok og gik så fra ham. Jeg har så siden mødt andre mænd og det samme har været problemet hver gang - at de ikke har kunnet klare, at jeg bruger den tid på hesten. Jeg mødte så en mand, for 3 mdr siden, som jeg egentlig blev ret glad for og følte, der kunne være mulighed for mere. Jeg gjorde det så IGEN meget klart, at jeg bruger meget tid på hesten og ikke vil gå på kompromi på dette område. Jeg sagde også (meget klart og tydeligt) at jeg IKKE er til omklamrende forhold, at jeg har brug for plads og frihed og at jeg tidsmæssigt prioroterer kvalitet fremfor kvantitet. Dette kunne han sagtens acceptere, sagde han, og syntes det var dejligt, at jeg havde en hobby, som jeg brændte så meget for. MEN!!! Ikke engang 1 måned gik der, før brokkerierne begyndte. Igen at jeg ikke brugte nok tid sammen med ham og at jeg satte hesten højere end forholdet. Dette blev gradvist værre og jeg afsluttede det så efter 2 mdr. Nu sidder jeg så og tænker, om det bare er mig, der er rigtig uheldig med de mænd jeg render ind i eller om det er et generelt problem med mænd og hestepiger??? Hvad gør i andre? Kan jeres kærester/mænd acceptere at i bruger meget tid på hesten??
I september havde jeg en spontan abort. Ikke at det gør mig noget, er glad for det. Men siden har min menses været mærkelig, ureglmæssig blødning for at være helt nøjagtig. Er det normalt eller hvad?
ikke, der kan stadig side noget fostervæv tilbage så vil råde dig til at tage til lægen og enten blive scannet og eller få en udskrabning. jeg har selv haft det samme efter en spontan abort og gik med det alt for længe så har skadet mit underliv... så afsted til læge med dig 
Da du jo alligevel ALDRIG skal have børn, så kan du da bare få fjernet livmoderen, så er du ude over alt bøvlet med mens.
Nu er september jo ikke så langt væk, så jeg vil tro, at det er ret naturligt at din mens ikke regelmæssig. Nu ved jeg ikke hvor langt du var henne, men jeg havde selv en ufrivillig abort i december sidste år - jeg var kun i 8. uge - og der gik der faktisk også flere måneder inden alt var normalt igen.
jeg have ureglmæssig mens i næsten 6 mdr efter min abort.
cooper ?nr1? Vil faktisk gerne have fjernet det hele, men har ikke lige 10 til 12 tusind kr til det, men gider du betale? Så gør jeg det gerne for din skyld  Okay jamen jeg skal alligevel til læge i næste uge, så kan jeg jo lige nævne det. Mange tak for jeres svar. Og jeg har kun været 4-5 uger henne, så det var jo ikke så lang tid.
Hvor kan du få foretaget en fjernelse af livmoderen for 10-12.000 kr? Det koster 12.000 kr for en sterilisation på et offentligt sygehus og langt mere med en hysterektomi (fjernelse af livmoderen), som kun foretaget når der er indikation til det (kraftige blødningsforstyrrelser, cyster, recidiverende polypper osv). Hvis du har blødt non-stop skal du gå til lægen da der kan være retineret væv ja, men er det "bare" din mens der er lidt i kludder, så kan der stadig gået noget tid. Din krop har jo været påvirket af hormoner under graviditeten og det retter sig ikke bare på en måned ;O) Hilsen en lægesekretær på en gynækologisk afdeling!
Jeg mangler simpelthen råd til hvordan og hvor jeg skal søge råd og vejledning? Jeg er gift på 8 år, mor til 2 hjemmeboende børn (7-8 år)og er virkelig havnet i et kæmpe mareridt. Det startede for knap 3 år siden. Min mand og jeg boede på en dejlig gård, med egne og opstaldede heste, firma (som nu er solgt) og god økonomi.Pludselig ændrede min mand adfærd, blev ubehagelig, mærkelig, købte ting og sager uden der var penge til det, eksempelvis stor campingvogn, ny bil, sportsvogn osv. Tingene blev værrere, jeg blev overvåget med diverse kameraer, lytteapperater osv. Hvis jeg forsøgte at tale med ham, var jeg bare en so eller endet grimt, jeg kunne på ingen måde nå ham. Jeg kunne ikke overskue at flytte fordi jeg var utryg ved hans trusler osv. Havde iøvrigt heller ikke pengene til det, og samtidig var der jo firmaet at tage hensyn til. En dag skulle jeg bade mine piger, og tog derfor et nyt håndklæde frem. Da jeg hev det ud af skabet,faldt der diverse kanyler, nåle og andet skidt ud. Jeg blev bange, chokeret og ikke mindst desperat. Jeg konfrontere manden og kunne selvfølgelig få mange ting til at hænge sammen. Han kom med den ene løgn efter den anden, trods at han godt vidste at han var afsløret. Det blev kun værrere endnu. Han tog mere og mere af forskellige ting, jeg måtte flere gange ringe efter ambulancen, pga at han havde taget for meget. Han var ondskabsfuld og jeg var bange for ham. Jeg kunne ikke komme væk. Det endte med at jeg i år (01.02.) flyttede for mig selv, men med ham rendende hver dag. Han ville ikke lade mig være. Han blev syg med hjertet oveni, og var indlagt flere gange. Jeg måtte leje gården ud, pakke det hele, afvikle hestene, tage mig af firmaet osv. Han endte med at være her hos os, for at jeg kunne passe tingene, og ingen måtte jo vide noget. Alle havde så ondt af hans sygdom og ham, det var jo synd han havde det så hårdt synes de (men de vidste jo heller ikke andet), og ingen kendte jo den rigtige grund. Han har været i behandling, men det hjalp ikke, han stak af når det passede ham. Han er ligeglad med alle pånær sig selv. Jeg er led og ked af mit liv også for børnenes skyl (selvom de ikke oplever ham på denne måde mere). Gælden er blevet kæmpe stor også pga af hans forbrug på ca 1/2 mill + alle de matrielle ting, fuldstændig uoverskuelig.Jeg har bedt ham om at flytte flere gange, men det vil han ikke (han siger jeg skal tage mig sammen ). Han vil heller ikke skilles, og problemet er at han er så utilregnelig (pga diverse stoffer) og jeg er virkelig bange for konsekvensen af det hele. Jeg er bange for at kontakte nogen og han opdager det. Hvad kan man gøre? Jeg er bange for at folk får at vide at han er misbruger (nogle få ved det), og jeg så for skylden for det!! Børnene skal jo heller ikke opdage det, men det er enormt hårdt at bære det i sig selv   Jeg sidder virkelig i en skidt situation, aner ikke hvad jeg skal gøre. Uanset hvad jeg gør, bliver tingene bare værre end de er. Men der må være et sted eller nogen personer, der ved hvordan man kan gribe det an, en eller anden? Jeg kan også tie og lad ham gøre det han vil, for så er der ingen problemer, men synes også at jeg har ret til et liv. Nogen der måske kender til et eller andet som jeg har overset eller har et godt råd? ps. Det her var den mulighed jeg kunne se, efter at have gennemtænkt det i et års tid... ved godt der er nogle enkelte herinde jeg kender, men sådan er det bare..
Du skal have hjælp til at komme ud af det forhold, det er ikke sundt for hverken dig eller dine børn. Jeg ville kontakte min sagsbehandler eller et krisecenter for vejledning. Hvorfor vil du holde det hemmeligt? Det er ham der har et problem ikke dig. så længe han ikke bliver konfronteret med det af omgivelserne, er det jo nemt at give dig skylden. Du skal se at komme væk derfra i en fart. Måske du er nødt til at flytte langt væk for at komme væk fra ham.
Tak for jeres hurtige svar. Fru-Spiegelhauer: Hvorfor vil jeg holde det hemmeligt? Det er der flere grunde til, bla fordi en misbruger jo et eller andet sted er ked af sit liv og det han gør. Jeg hader ham for det, men han har det også selv svært. Jeg tænker ofte, trods mit had, at han jo engang var et godt menneske og at det er stofferne som gør ham til det han er. Det er nok et kvinde hjerte det får en til at tænke sådan. Men igen er det konsekvensen for at røbe det, og alt det der følger med. Ville helst at folk selv opdagede det.. VIBEKE ?Monty?: Misbrugscenteret er en mulighed, men det er gruppe terapi, og det kan jeg slet ikke forenes med, og så kender han en del mennesker dernede, hmmmm men okay, måske det er nærliggende. Det er svært at være en del af en misbruger, havde aldrig forestillet mig hvor svært det er, og hvor meget det kræver en forståelse for det der sker for ham. Han er jo stadig et menneske, selvom jeg kun ser uhyret i ham..
... at hjælpe ved at få ham i afvænning - og det stikker han af fra. Det viser at HAN endnu ikke er klar til at få hjælp mod sit problem - så kan du ikke gøre mere. Det eneste du kan er at beskytte dig selv og dine børn - ved at bryde kontakten helt. Prøv at sørge for at du får forældreretten over børnene og at samvær bliver overvåget. Men med mulighed for normalt samvær når/hvis han på et tidspunkt bliver stoffri. Du KAN ikke redde en der ikke vil reddes - det eneste du får ud af at forsøge er at ødelægge dit eget liv - og i sidste ende går det ud over børnene.
Først vil jeg sige at jeg har forståelse for at du synes det er svært, og at du synes det er synd for ham, fordi han jo bag stofferne er et andet menneske. Men men men... Du er mor og du er medmisbruger(hvilket man er, så længe man lader stofferne styre jeres liv), du KAN ikke forvente at din mand tager ansvar for hans liv. Lige pt. er det stofferne der tager ansvaret for hans liv. Så længe du overlader det til ham at tage ansvar, så fralægger du selv ansvaret, og det ville så vidt ok, hvis du ikke var mor. Det kan godt være at du siger at børnene ikke er påvirkede af at stofferne dominere jeres familie, men tro mig, de ER påvirkede, børn er meget sensitive og de mærker frygt, angst og vrede meget tydeligt. Nu skal DU tage ansvar for dine børn og søge hjælp til at komme væk, jeg har en fornemmelse af at du svigter din mand, ved at flytte, men hvem vil du helst svigte, din mand eller dine børn? hvem har valgt situationens udvikling? din mand eller dine børn? hvem bliver mest påvirket af at flytte kontra at blive? din mand, dine børn eller dig selv? Jeg er ikke i tvivl om at du elsker din mand, men du hjælper ham ikke fortsat at acceptere hans misbrug. Gør noget nu! din mand skal nok tilgive dig, når han engang bliver stoffri. De kærligste tanker Marianne
Så fik jeg hingsteføl efter BH Olymbrio, MF BH Armano.:-)
Stort tillykke, jeg kan faktisk rigtigt godt lide de Don Olymbrio-føl. 
Stort tillykke med den fine dreng   Skal vi ikke se nogle flere billeder af ham ?  Jeg har en DH hoppe som er drægtig med Don Olymbrio med termin 21/4-15 så ville meget gerne se flere billeder 
stort tillykke med dit skønne føl 
Tak allesammen:-) Skal nok få lavet lidt flere billeder af ham.