få ponyen undersøgt.. måske den har ondt i ryggen.eller benene. min egen gik også fint i trav og især uden sadel på, men ligeså snart jeg satte den i galop bukkede den rundt med mig . fik den undersøgt og den var syg i benene...og er i dag pensioneret pga det desværre.
Nej, jeg tror ikke at din pony er fræk. Heste er ikke kloge nok til at være frække. Det er svært at sige, hvad problemet er, når man ikke har set hesten. Men helt generelt er det min erfaring, at heste, der opfører sig som om de er "frække", enten ikke forstår, hvad der forventes af dem - altså at der mangler noget i uddannelse/opdragelse - eller at de har et fysisk problem. Det kan være tænder, sadel, ondt i ryggen/benene/nakket osv. Det er svært at vurdere ud fra den korte beskrivelse. Min første tanke er nu også at få din pony tjekket for fysiske problemer først. Hvis den fx har ondt, kan man jo træne i flere år uden at det hjælper (og det er synd for hesten), så jeg ville altid starte med et tjek, før jeg begyndte at arbejde med et problem.
Jeg er simpelthen lodret uenig med Dario. Heste mangler den del af hjernen, der giver mulighed for fx "frækhed". Den er simpelthen ikke klog nok. Grunden til at de små heste ofte virker mere "frække" end de store, er - efter min mening - at man ikke gør sig nær så store anstrengelser med at opdrage en lille shetlænder som en stor varmblods. Jeg har været ude at massere mange heste, som beridere kalder frække. Heste der har bukket, stejlet eller bare været generelt "frække". Der viser sig altid at være noget galt. En dårlig sadel, en skæv nakke, bændelorm, begyndende nyreslag, stress, manglende forståelse for rytterens signaler etc. En hest vil som udgangspunkt altid gøre det, der er nemmest og mest behageligt for den selv. Så hvis en hest bukker i stedet for at lave fx galopanspring, og derefter bliver hevet i munden eller slået med pisken, vil jeg påstå, at der er noget galt. Hvis hesten vælger smerte fra bid, pisk og sporer frem for galopanspring, må der være noget ved det galopanspring der er meget ubehageligt eller også ved den simpelthen ikke hvad den skal.
Jeg har adrig oplevet det før, men har for nylig oplevet en der red med indspændningstøjle, også endda på en unghest, er dette normalt? Jeg vil jo selv mene det er helt forkert, men vil da gerne høre andres meninger om det.
Hej. Jeg har gået og overvejet om jeg ikk skulle få Meta sat i ridning, hos en professionel. Hun er oldenborg, 15 år snart 16, 154 stg. Jeg går lidt med de tanker at jeg ikk selv kan få hende redet ordenligt op, og tænker at hvis hun nu kan blive sat i ridning, og jeg så kan veligeholde det bagefter. Er der nogen der måske kender et eller gerne flere steder, som jeg kan kontakte og få ens snak med om hvad min hest og jeg har brug for. Helst i østjylland, da hun står opstaldet i Mariager og jeg selv bor i Randers, vil jo gerne kunne følge med i hende udvikling.
.....er efter min ringe mening IKKE noget, som man overhovedet bare så meget som bare   at komme på en unghest! Hilsen Linda.
..... Jeg synes, at det ser ud som om, at du har lavet dette indlæg 2 gange (under forskellig ID)?? Hilsen Linda.
Jeg lavede lidt fejl, ikke noget at gøre ved, computere nogle gange. Jeg ville bare så gerne høre hvad holdningen er, da jeg aldrig nogensinde har oplevet det før.
... er KUN til longering - de er ikke beregnet til at ride med. Hvis du havde spurgt for et halvt år siden, ville jeg nok have svaret, at det er højst unormalt. Jeg har dog opdaget - efter at mine niecer har fået en helt ung pony, som de i starten døjede lidt med at få "sporet lige" - at det tilsyneladende på visse rideskoler er helt normalt  Heldigvis valgte mine niecer at lytte til deres tante, som sagde "det gør man bare ikke", og de har da fået rettet ponyen op alligevel - det tog bare lidt længere tid  Men ja, nogle steder er det vist helt normalt, at kræet skal "ned med hovedet" for enhver pris - og kan man ikke på den ene måde, så gør man det på den anden måde. Hilsen Sif
Ja, på hestegalleriet er der en med en ung (5års) hoppe som rider med indspænding.. Og på samtlige ridebilleder ser den sur ud, virker som den pisker med halen, den går med indspændning.. Har spurgt om grund til hvorfor hun gør og fik da også et svar, kan bare ikke lige huske det.. Men det er ikke noget jeg vil gøre, så hellere bruge lidt længere tid end at ødelægge dyret...
er efter min mening beregnet til longering, men er også i nogen tilfælde udemærkede hjælpemiddler de første par gange, hvor hesten skal arbede "rigtigt" i longe med en let rytter på. Men jeg ville aldrig forlange, at en hest skulle bære rytter med indspændinger på, de aller første gange den har vægt på ryggen, der til er det alt for svært for den overhovedet at finde sin egen balance, men et godt stykke inde i tilridningen, hvis man ellers har arbejder ordenligt med longering i indspænding, og almindelig rytter tilvænding, kan det være en god hjælp for unghesten, at beholde de kendte indspændinger på, frem for at skulle forholde sig til en rytteres eventuelle mere eller mindre urolige hånd rundt på volten, når den skal vænne sig mere til rytternes indvirkning med sæde og ben. Indspænding kræver stor omtanke, og at ride med dem kræver endnu mere, og giver kun mening i meget kyndige hænder, men at sige at de altid ødelægger hesten, er da vist en sandhed med modifikationer. Tænk på voligerings heste, de arbejder konstandt i indspændinger med vægt på ryggen, er det så synd?
Jeg er ikke ude på at genere dig, men jeg forstår simpelthen ikke dit budskab....måske er der slet ikke noget budskab, da det er meget vagt og tåget....og måske endda slet ikke målbart???? F.eks: Det er for mig at se godt nok en VÆLDIG stor mængde meget svævende og utydelige halvkvædede viser, der luftes her, som (igen for mig at se) hverken fremtræderer retningsgivende, målbare eller på nogen måde klart instruktive og derfor ikke kan bruges til noget som helst.  Til gengæld: Dette kan jeg kun give dig dig helt ret i.  Hilsen Linda.
budskaber mon som vage eller tågede, fordi de ikke graver grøfter eller putter påstande i kasser hvor kun  ? jeg forsøger at beskrive, hvornår jeg mener at indspændninger kan være relevante at bruge, også med rytter på, TS virker nemlig ret overbevidst om egen holdning på forhånd, nemlig at det er forkert at ride med indspændinger. Og jeg mener der i mod, at nuancer og omtanke kan bruges til meget mere end firkantede og ensrettede holdninger, altså feks "endten må man ride med indspændninger eller også må man ikke" dette mener jeg faktisk ikke at der er et entydig svar på. Og lige som i nogen af de andre, til tider lidt halv religiøse debatter her inde på HN, om det ene eller det andet, så mente jeg at også i dette tilfælde omkring brug af indspændinger, at det er ret dræbende for en god debat eller for at vi alle kan forsøge at blive lidt klogere, hvis man kun kan/vil se "sort" eller "hvidt" og at man kun er endten for eller i mod noget, i dette tilfælde altså, brug af indspændinger under ridning. du spørg Linda: at arbejde rigtigt i longen betyder for mig, at hesten gør mere end at løbe rundt om dig i en snor, men den gå tilnærmelsevis i den gangart longeføren ønsker og den arbejder i nogenlunde balance og med fokus på longeførens hjælpere. de aller første gange er for mig: de første gange hesten bære rytter indtil den er i stand til at være afslappet og signalere at den er tryg ved det der forgår, hvilket er individuelt fra hest til hest, og derfor ikke kan beskrives i et nærmere bekendt antal gange. et godt stykke inde i tilridningen: er det tidspunkt hvor hesten er klart til at blive bedt om at "arbejde" under rytter, ikke kun at bære rundt på hende, altså når den kan forstå start og stop hjælp, kan drejes og kan sænke sin hals og være nogenlunde afslappet selv med rytter på, hvilket også er individuelt fra hest til hest. at have arbejdet ordenligt med longering med indspændning: vil sige at hesten ikke har være tvunget eller voldsomt forholdt, men har lært gradvist at lægge sig stabildt til indspændningerne unden kun at bruge dem som "3 forben", at den har lært at forstår longførens signaler, og at nogenlunde kan bevæge sig i balance, også med rytter på i trav. en god hjælp for unghesten betyder: at indspændningerne giver en den støtte og en fornemelse af forbindelse til biddet og derfor hjælper unghesten med at holde balancen, hvilket den har brug for, også selv om det betyder at den momentvis til en start, sandsynligvis vil lægge for meget vægt ned på forparten og på indspændingen. De kendte indspændninger er: den støtte og forbindelse fortil, som den har vænnet sig til og kender. og som den forbinder med roligt arbejde i longen, der medføre ros og ikke ubehag. Håber dette gav mere mening Linda, men hvis ikke, er det nok bare beklageligvis sådan, at nogens tanker og ord giver god mening for nogen,(læs mig) og ingen som helst mening for andre(læs dig) 
budskaber mon som vage eller tågede, fordi de ikke graver grøfter eller putter påstande i kasser hvor kun  ? jeg forsøger at beskrive, hvornår jeg mener at indspændninger kan være relevante at bruge, også med rytter på, TS virker nemlig ret overbevidst om egen holdning på forhånd, nemlig at det er forkert at ride med indspændinger. Og jeg mener der i mod, at nuancer og omtanke kan bruges til meget mere end firkantede og ensrettede holdninger, altså feks "endten må man ride med indspændninger eller også må man ikke" dette mener jeg faktisk ikke at der er et entydig svar på. Og lige som i nogen af de andre, til tider lidt halv religiøse debatter her inde på HN, om det ene eller det andet, så mente jeg at også i dette tilfælde omkring brug af indspændinger, at det er ret dræbende for en god debat eller for at vi alle kan forsøge at blive lidt klogere, hvis man kun kan/vil se "sort" eller "hvidt" og at man kun er endten for eller i mod noget, i dette tilfælde altså, brug af indspændinger under ridning. du spørg Linda: at arbejde rigtigt i longen betyder for mig, at hesten gør mere end at løbe rundt om dig i en snor, men den gå tilnærmelsevis i den gangart longeføren ønsker og den arbejder i nogenlunde balance og med fokus på longeførens hjælpere. de aller første gange er for mig: de første gange hesten bære rytter indtil den er i stand til at være afslappet og signalere at den er tryg ved det der forgår, hvilket er individuelt fra hest til hest, og derfor ikke kan beskrives i et nærmere bekendt antal gange. et godt stykke inde i tilridningen: er det tidspunkt hvor hesten er klart til at blive bedt om at "arbejde" under rytter, ikke kun at bære rundt på hende, altså når den kan forstå start og stop hjælp, kan drejes og kan sænke sin hals og være nogenlunde afslappet selv med rytter på, hvilket også er individuelt fra hest til hest. at have arbejdet ordenligt med longering med indspændning: vil sige at hesten ikke har være tvunget eller voldsomt forholdt, men har lært gradvist at lægge sig stabildt til indspændningerne unden kun at bruge dem som "3 forben", at den har lært at forstår longførens signaler, og at nogenlunde kan bevæge sig i balance, også med rytter på i trav. en god hjælp for unghesten betyder: at indspændningerne giver en den støtte og en fornemelse af forbindelse til biddet og derfor hjælper unghesten med at holde balancen, hvilket den har brug for, også selv om det betyder at den momentvis til en start, sandsynligvis vil lægge for meget vægt ned på forparten og på indspændingen. De kendte indspændninger er: den støtte og forbindelse fortil, som den har vænnet sig til og kender. og som den forbinder med roligt arbejde i longen, der medføre ros og ikke ubehag. Håber dette gav mere mening Linda, men hvis ikke, er det nok bare beklageligvis sådan, at nogens tanker og ord giver god mening for nogen,(læs mig) og ingen som helst mening for andre(læs dig) 
...nogle absolut meget mere forståelige og uddybende beskrivelser.  Tak for det. M.h.t. dette udsagn: "  ...kan jeg kun svare for mig selv: for mig er et budskab nødt til at blive leveret tydeligt for overhovedet at kunne kaldes et budskab. - Uanset hvilken forudindtaget forventning, der måtte være om andres eventuelle mening om "politisk korrekthed" i budskabet. Hilsen Linda.
Jeg har også set folk ride med divs indspændingstøjler på deres forholdvis urutinerede heste - og det der går igen i deres svar er : 1: Hesten løber/tager hovedet op/er ustyrbar o.l. 2: Rytteren bliver bange for hvad der kan ske 3: Undervisning er dyrt, derfor er dette nemmere/billigere - og der er altid nogle som foreslår det som en nem og bvillig løsning. 1 siger jo næsten sig selv, når hesten er urutineret og/eller fejlredet. 2 Jeg kan godt forstå, hvis man som urutineret rytter, som har købt en unghest/nytilredet hest/fejlredet hest, fordi den er billigere end en god lærerhest, og/eller fordi man tror man får et fantastisk forhold til en hest man selv har redet til/omskolet uden skelen til egne evner, at man bliver bange, når man for første gang oplever en urutineret hest "sejle afsted" uden balance og forståelse af hjælperne. Det er jo så lige pludselig IKKE en god lyserød drøm man er med i, og man kan komme meget i tvivl om sine egne evner som rytter. Og så er det en nem/hurtig/billig løsning at ligge en hjælpetøjle på, som giver en falsk tryghed = den går "som den skal"/"bukker nakken". Og som gør at når du som urutineret rytter selv tager balance i tøjlen og/eller "voldkorrigere"/"volddrejer" hesten med tøjlen, ja så kan den ikke stikke snuden til vejrs eller værge sig. 3 Der hvor jeg så ikke forstår er, at når man pænt siger, at undervisning ved en god underviser KUNNE fører en forbi brugen af hjælpetøjlen, så er det lige pludselig for dyrt at få undervisning, og nu går hesten jo "pænt" med sin hjælpetøjle  Her må man jo bare sige, at de her ryttere jo ikke er til at "redde", da de ikke vil/kan udvise forståelse for hvad ridning er - nemlig et samarbejde mellem hest og rytter. Generelt har jeg heldigvis mest oplevet de steder jeg har stået, at hjælpetøjler IKKE er en løsning - og SKAL de bruges er det kun under opsyn af underviseren, aldrig som et redskab man selv "hygger" rundt med. Jeg er selv en gang af min underviser blevet bedt om at ligge glidetøjle på min hest, da jeg havde problemer med de samlende øvelser - efter lidt snak frem og tilbage, så kom vi frem til, at det jo var mig der ikke fattede hvad hun ville have mig til, og at hesten der igennem blev udsat for forkerte signaler og derfor blev stærk fortil og usamarbejdsvillig. Så vi endte med at få snakket os frem til, hvordan vi så kunne træne ham, så JEG også fattede hvad vi skulle. Så vi kom igennem "problemet" uden glidetøjle - det tog bare lidt længere tid, men til gengæld fattede jeg til sidst hvad det var jeg gjorde forkert. Så ofte er hjælpetøjler en hurtig udvej, når rytteren ikke er dygtig nok - og de færreste ryttere gider at bruge tid og/eller aksepterer at det er DEM som er problemet og ikke hesten ! Jeg er dog absolut ikke bange for fx en almindelig martingal, til brug på urutinerede heste i spring og på skovture - her er det mere at jeg nødig vil brække min næse, hvis de knalder hovedet op. For der ud over udfører en martingal jo ingen funktion. MVH Charlotte
Til dit indlæg, Charlotte. Indspændingstøjler er et middel urutinerede rytter smider på, når deres ikke-kunne og ikke-veiden slipper op. Det er et klassisk symptom på moderne "dressur", hvor hovedet skal ned, halsen bøjes, men man tænker ikke ét sekund på, hvad bagparten går og laver. Sådan skabes heste der får gaffelbåndsskader i flæng, da hesten alt andet lige vil smide ryggen og være på forparten. Glidetøjler kan KUN være en god idé til ældre heste, der grundet konsekvent fejlridning gennem mange år har så stærk underhals- og bugmuskulatur, at det ikke kan fikses med god, gammeldags frem-og-ned-ridning. Glidetøjler på ungheste er at løbe rundt om gærdet. Det føles måske lettere, men hesten lærer på ingen måde ægte samling bag fra. Det kan kun komme ved korrekt grundridning - derved forstår remonteridning til 5-års alderen og derefter delvist samling. Longering kan sagtens foregå uden indspændinger og samtidig med samling. HVIS man har de korrekte redskaber. For nej, longering er skal være meget mere end afkrudtning og løben rundt om rytteren, men der er ingen hest, der bruger sig selv rigtig, bare fordi man spænder halsen ind. Ved halve parader og den korrekte drivning bagfra kan samling sagtens opnås med grime, longetov og longepisk/stemme. Dette oplæg vil du måske betragte som sorthvidt/helligt, Blå Brava, men min holdning er fuldstændig 100 % sort/hvid, når det kommer til indspændingstøjler på ungheste. Hjælpetøjler min bare - tvangstøjler er hvad det er og det grunder i rytterens mangel på teoretisk viden om tilridning og korrekt samling af hesten.
 du her kommer med Anna, naturligvis er vi ikke enige. At du mener at vide med sikkehed, at du har fundet de vise sten og at du derfor kan tillade dig at mene at alle der ikke tænker som dig, er mindre kvalificeret ud i ungheste træning er ligeledes temelig snæversynet, men heldigvis er det et frit land vi lever i, så man kan tænke og mene hvad man vil, dette betyder dog ikke i min optik, at man dermed uden tøven har ret til at kalde alle andre der ikke mener helt som dig, for urutinerede og uvidende folk. At påstå at samling og træning med henblik på at hesten skal være almindelig dressurhest, kan forgå udelukkende i grime og longetov vil jeg nu også tilade mig at betvivle. At træning i grime og longetov også har sin beretigelse vil jeg helt sikkert gerne medgive, men jeg ville nok altid bruge dette, i kombination med anden træning også. Dine påstande om glidetøjle vil jeg også lige svar på. Hvis glidetøjlen bruges korrekt, forhindren den ikke nødvendigvis samling bagfra eller at man kan ride korrekt grundridning, men du har selvfølgelig helt ret i, at hvis den fejlaktigt bruges til kun at tvinge hesten hovede og hals ned og ind, uden at rytteren formår at holde hesten fremme til biddet med brug at ryg og bagben korrekt, ja så er glidetøjle ved ridning, såvel som indspændning i longen, selvfølgelig ikke nogen god ide, hvor i mod korrekt brug af begge dele, ikke nødvendigvis medføre skader og alverdens ondskab i min optik. At bruge indspænding eller glidetøjle på alle heste unge som gamle, kræver omtanke og rutine, men gør alt god ridning ikke det? selvfølgelig skal man være opmærksom på de "tvangsmiddler" man putter på hesten indklusiv bid,sporre,pisk,indspænding osv osv.... Det er mit mål og sikkert også de fleste andres, at ride så skånsomt og korrekt som muligt,men at tro, at man kan udelukke at hesten bliver "tvunget" i et eller andet omfang, er vist utopi, hesten er et dyr, der nok ikke selv ville vælge at være ridehest hvis den blev spurgt, den gør det fordi vi beder den om det og fordi den har lært, at det bedst kan betale sig at adlyde rytterens signaler. Hvis man virkelig kunne opnå stor samling og korrekt bæring, uden kontakt til biddet eller brug af de såkaldte "tvangsmiddler", så kunne alverdens dressurryttere, klassiske eller konvetionelle, måske ride rundt i rebgrime i stedet for på kandar 
skrive at paradokset ved glidetøjle og til dels også med indspændninger er vel, at det kun bør bruges af folk med en vis rutine, men lige så ofte er det jo folk der ikke helt har styr på at bruge begge dele, som man ser billeder af. Og det er vel noget af det, der giver både glidetøjle og til dels også indspændninger et lidt dårligt og ret blakket ry   nemlig fordi man ofte ser begge del brugt forkert. Dem der forsøger at bruge dem korrekt og som har god nytte af dem, har måske ikke så meget lyst til at dele deres erfaringer med os andre, fordi de ved at der nærmest med det samme bliver pisket en stemning op, over at de overhovedet formaster sig til at bruge dem.
Jeg må så tillade mig, at betvivle at "folk med en vis rutine" overhovedet har behov for glidetøjler og påstå, at det netop er derfor, man ikke hører fra dem. Som sagt er jeg ikke imod brugen af glidetøjler, men i mod glidetøjler brugt på ungheste. Jeg har aldrig tilredet en unghest, som ikke af sig selv søgte frem og ned, for at holde balancen og jeg der i gennem kunne benytte dette stræk til at aktivere ryg og bagpart og skabe grundlag for mit næste trin, de halve parader og begyndende samling. Folk, der ikke har styr på tilridning af ungheste og derfor benytter sig af, hvad jeg betragter som en voldsom tvangsmetode for en ung hest, burde, i mine øjne, ikke påbegynde tilridningen af denne. Jeg har redet, set, hørt om så ufatteligt mange heste, der er blevet ødelagt af hårde hænder og glidetøjler, for det vigtigste i træningen af heste er jo som bekendt, når man SLIPPER. Hvordan vil du slippe en hest i indspændningstøjler og dermed belønne den? Man skaber på denne måde heste, der bliver komplet døve for håndens hjælpere, da den ikke forstår slip-og-træk-princippet. Jeg prædiker på ingen måde for bidløs ridning. Jeg er selv dressurrytter på M-plan og benytter biddet til at samle min hest gennem halve parader, men efter en halv parade giver jeg efter. Dette dog først efter års remonteridning og løsgørende balancearbejde, hvor jeg ikke kræver en høj grad af samling fra hesten, men fokuserer på styrke og klargøring. Jeg kan derfor ikke se hvordan man indlæringsteoretisk kan forsvare indspændinger, da man ikke kan give den belønning. Jeg vil nu hårdnakket bevare mit synspunkt om, at man godt kan lave ordentligt dressurarbejde i grime og longe. Netop fordi samlingen ikke kommer fra tøjlen, men fra hestens bagpart. Jeg er snæversynet - indrømmet, men jeg har personligt fået nok af små piger, der rider rundt på deres heste med et stort smil i femøret og hestens hovede nede mellem forbenene. Hvorfor har man behov for dette som uprofessionel rytter? Er folk klar over konsekvenserne af denne slags ridning? Og som sagt - så er jeg sikker på, at denne slags ridning er "skyld" i folks overforbrug af hjælpetøjler, da man kun fokuserer på hestens front og accepterer, at dressurheste konsekvent går bag lod. At ride er ikke bare en praktisk sport - det handler også om viden om, hvordan hesten fungerer rent biomekanisk og om hvordan ens ridning påvirker den rent muskulatur -, sene - og knoglemæssigt. Det trin er der bare mange, der springer over.
Har så sent som idag redet med indspændinger på vores ene fjordhest. Synes de er en fin hjælp når de bruges rigtigt og ikke bare smides på bare der er det mindste galt... Men synes nu også mest de hører til longearbejdet... Bruger dem dog ikke selv så ofte...
pointer Anna og jeg tror faktisk at vi langt hen af vejen er ret eninge. Dog er jeg ikke så skrå sikker på indspændingernes fortrædeligheder eller at glidetøjle på en unghest altid er et "no go" ligesom jeg heller ikke er så stor fan af, at biomekanisk ridning er det eneste rigtige, men derfor kan der da godt være masser af gode synspunkter, inden for det alligevel. selvfølgelig er glidetøjlens formål på en unghest ikke at få den til at søge frem eller ned, det skal den korrekte tilridning jo sørger for, men der i mod kan glidetøjlen være en mulig sikkerheds foranstaltning eller mulighed for kraftigre forstærkning af den stoppende eller anholdende hjælp, hvis det anses for nødvenigt, i forhold til rytter og hest sikkerhed feks de første gange på tur. jeg er overhovedet ikke fortaler for, at ungheste skal gå med glide tøjle for at lære at søge frem eller ned, men gør blot opmærksom på, at glidetøjlene kan være en hjælp i visse situationer. Indspændingerne har nu indbygget beløning, da de har et elastisk midter stykke, som "giver efter" når hesten søger frem og ned, og tager en slags "halv parade" hvis hesten går oven ud eller i mod, dette selvfølgelig kun hvis de vel og mærke er spændt, så de passer hesten og dens uddanelses grad, og longeføren er dygtig til at påvirke hesten til at tænke "fremad" samtidig. For mig at se, kan indspændning virke både som positiv og negativ forstærkning, hvilket gør dem anvendelige til formålet, nemlig som en del af uddanelse af den unge hest.
Nu plejer jeg aldrig at blande mig i debatter på HN - men derimod læse dem med stor fornøjelse og ofte med aha-oplevelser til følge - både gode og også dem man gerne ville have været foruden. Men nu bliver jeg simpelthen nødt til at få min nysgerrighed stillet: Blå Brava: Hvordan mener du at hjælpetøjlen kan virke som positiv forstærkning?
er ikke lig med en positiv oplevelse. Nu er der jo (uheldigvis) ikke indbygget en godbidsudgiver i indspændinger  Negativ forstærkning er der vel heller ikke. Elastikkerne fungerer vel netop forkert rent indlæringsmæssigt - når hesten trækker giver de efter. Så får den en belønning der. Den eneste indlæring hesten får af indspændinger er, at den for alt i verden skal ha' det hovede nede, ellers gør det denondtelyndemig ondt i munden, så man får en hest der enten er døv for biddet eller en, der er bange for det. Indspændningerne skal vel forestille en slags efterligning af rytterens arme, og jeg tror ikke nogen rytter ville ride med 2 fuldstændigt ubevægelige arme, der så kun giver efter når hesten trækker. I mine øjne er det helt misforstået. Den eneste hjælpetøjle, jeg kan argumentere for er glidetøjlen - den kan der gives efter på og den giver ikke indspændinger/elastikchambonens svirp, der virker modsat negativ forstærkning. At indspændninger skal virke som stopsignal, kan jeg slet ikke forstå. Det har jeg hverken set eller prøvet før og kan ikke forestille mig, det virker, da det netop ikke har slip-funktionen og derved ikke er et signal som sådan.
Jeg fik for mange år siden a vide a min beridder at man ikke måtte ride med indspændingstøjler, da det kunne være farligt, hvis hesten stejlede f.eks.
at forklare mig yderligere Anna, tror alligevel at vi taler helt forbi hinanden.   for når du siger at "Elastikkerne fungerer vel netop forkert rent indlæringsmæssigt - når hesten trækker giver de efter. Så får den en belønning der" ja så forstår jeg simpelt ikke hvad du mener, i min verden er elastikken nemlig kun stram når hesten trækker i den og afspændt når den slipper og lægger sig til, hvis vi altså går ud fra at indspændningerne er tilpasset hesten korrekt. greystone: jeg mener at positivforstærkning, som Anna også skriver, ikke nødvendigvis er en positiv oplevelse i form af godbidder eller klap, men blot at hesten oplever at noget, feks at når hesten stopper op, medføre at der sker noget "positivt" feks at biddet ophøre med at indvirke i munden. Negativ forstærkning vil sige at noget feks at heste uønsket løber, medføre at noget "negativt" feks indvirkningen fra biddet forstærkes, med mere eller mindre ubehag for hestens mund til følge. Begge elementer kan bruges i heste opdragelse. det ene er ikke nødvendigvis bedre eller mere efektivt end det andet. Positvt forstærkning lyder nok bare pænere i vores øre, men vi gør alle sammen begge dele hele tiden, tror jeg. jeg mener at indspændningen godt kan virke som positiv forstærkning når hesten "lægger sig til" og slipper presset/spændningen på biddet og i sin hals muskulatur og indspænings efekten fra tøjlerne derfor ophøre. Og de virker modsat som negativ forstærkning hvis den går oven ud eller løber frem med sænket ryg og uden bæring og dermed uden "facon" på halsen, for dette medføre at indspændningerne strammes. jeg takker af for denne gang, for jeg tror altså desvære, at jeg er ved at løbe tør for måder, at forklare min holdning på, så den forstås efter min hensigt  Vil dog lige tilføje til sidst, at hvis nogen skulle være i tvivl, så har de aller fleste af mine heste gennem over 23 års avlsarbejde og tilridning af diverse afkom, som er blevt solgt, og det er altså ikke så få, overlevet og de har mig bekendt hverken haft gaffelbåndsskader i overflod eller er blevet døve for biddets indvirkning, på trods af min brug af indspæning og glidetøjle ind i mellem. 
Lektier til næste gang:  Det ville lette forståelsen folk imellem, hvis de talte samme sprog.
jeg er vist ikke helt med på om du mener, at jeg har misforstået betydningen af begreberne helt og aldelse eller blot forklare dem rigtigt dårligt? Måske er det bare mig der ikke forstår dit lille indlæg rigtigt, men kan jeg fornemme en ironisk og let overbærende tone?  nå skidt pyt med om nogen skulle syntes at man ikke er "den hurtigste knallert på molen" pga det man skriver i et eller andet indlæg her på HN, alt i alt er det jo bare en debat forum, og alt det virkelig sjove og det som betyder noget "rigtigt", sker jo heldigvis mest ude i REAL LIFE  god nat og sov godt til alle 
Blå Brava: du har misforstået begreberne   Positiv og negativ forstærkning, handler ikke om positiv og negativ konsekvens for hesten. Faktisk ender begge dele ud i en "positiv" konsekvens for hesten, det ligger nemlig i ordet FORSTÆRKNING. Forstærkning betyder nemlig at du forstærker den adfærd hesten udviser, altså belønner den... Positiv og negativ, betyder hhv. at du lægger noget til, eller trækker noget fra. Positiv forstærkning er altså hvis du tilfører noget for at belønne hesten - typisk giver den en godbid når den har udført en øvelse korrekt. Negativ forstærkning er når du tager noget væk for at belønne hesten, f.eks. at fjerne presset fra biddet når hesten bremser. Håber det gav lidt klarhed 
For lige at vende tilbage til trådstarters spørgsmål, om det er normalt at ride med indspændingstøjler? Og begrundelser for det. Jeg synes ikke det er "normalt" og gør det ikke selv, er ellers almindelig sportsdressurrytter  Men jeg kan give dig et eksempel på, hvornår jeg har set det anvendt: Da min datter var lille, omkring 8-9 år, havde vi købt en dejlig pony til hende - den var dog for stor en mundfuld til hende på daværende tidspunkt og vi solgte den også igen, til en lidt ældre pige med mere erfaring og større ridekundskaber. Summasumarum var, at min datter følte sig utryg ved ponyen, da den ville tage hovedet op og løbe med hende. Vores ridelærer gav ponyen et par indspændingstøjler på i en dressurtime for at forhindre dette. Dette var udelukkende for min datters skyld, så hun kunne føle sig mere tryg og somsagt solgte vi også ponyen igen. Hermed bare et bud på, hvornår og hvorfor.
Altså helt principielt synes jeg jo ikke, at ret mange hjælpetøjler er særligt fornuftige   Men hvis vi nu ser bort fra min personlige holdning... Jeg har lært af min gamle berider, som i øvrigt ingen problemer har med hjælpetøjler, at indspænding ikke er til ridning. Det er heller ikke noget hesten har på, når den trækkes til/fra longering. Det er noget, der udelukkende er på, når hesten arbejder i longen. Begrundelsen er sikkerhed, det jeg har fået at vide er, at sådan en fætter er så ufleksibel, at begynder hesten at sprælle er det alt for let for den at komme til skade, fordi den slet ikke kan give sig. Den kan let få benene i den eller miste balancen. Om den begrundelse holder i sammenligning med andre hjælpetøjler, ved jeg ikke. Men det er det, jeg har lært om, hvorfor man ikke rider med lige præcis indspændinger. Jeg har faktisk engang fået en ordentlig røffel af en ellers lidt tilbageholdende dame for at komme trækkende med en hest med indspændingerne spændt fast. Min oplevelse er altså, at det ikke er velset at bruge dem til andet end longeringsarbejdet. Og du spurgte jo, om det var normalt. Så nej, det har det bestemt ikke været, hvor jeg har været opstaldet.
Hej alle på HN  Endelig fik jeg lært min hyp at gå på volten, og er begyndt at finde det mere interessant som alternativ motion. jeg vil gerne smidiggøre min hest lidt mere, og med det mener jeg at få hende bøjet sådan at hun ikke bare trasker rundt med snotten i jorden og så er det ellers dagens motion.. har en bog "ridning på islandske heste" hvori der står lige om longearbejde osv hvor jeg har fundet lidt, b.la. hvor man står ved hesten og får bagbenet ind på tyngdepunktet - men skal man bare blive ved og ved indtil hesten forstår at det er sådan man longere, og så langsomt gå længere og længere væk fra hesten??  OG OG OG - så har hun en vane med meget at søge ud af volten. jeg laver meget store volter da hendes balance skal trænes, og det er vildt irriterende at skulle hive hende ind hele tiden da jeg gerne en dag vil træne løslongering, men det duer jo ikke når hun hele tiden smutter væk -.-'
kom nu HN 
skriver ikke, hvor gammel hesten er, hvilken type - eller hvor langt den er i sin uddannelse. Så er det svært at kommentere på  Men jeg vil da sige så meget, at hvis hesten søger ud af volten, skal du altså se det som et symptom på noget, og ikke forsøge at løse det ved at trække hesten i munden.... Jeg gætter på, at hesten stadig har lidt svært ved at gå på et buet spor, og den derfor forsøger at gå lige ud. Men vi ved jo ikke, hvor meget den kan.....? Og så vil jeg sige, at du ikke bør lære at longere efter en bog. Du må i det mindste se nogen gøre det i virkeligheden eller på film. Og du bør have nogen til at hjælpe dig med at se, om du går den rigtige vej. Bare at læse om det og så prøve at lære det den vej, er efter min mening alt for risikabelt i forhold til at komme til at lave for mange fejl  Skriv noget mere - også om, hvad du selv kan 
Ofte når en hest søger ud og ind af volten er det hesten skævhed der er et issue. Hesten er fra naturen ikke lige, så retter vi det ikke i træningen vil den være skæv i sine muskler og derfor have sin foretrukne side. Når du går på volten har hesten en side den foretrækker. Den side som hesten foretrækker passer til hestens muskulatur. Den ydre side har lange svagere muskler og den inderste side har korte stærke muskler. Derfor falder den ud/ind af volten. For at rette denne skal de korte muskler strækkes og de lange trækkes sammen, når dette arbejde startes vil det stramme på hesten og bør derfor ikke overdrives. At starte med at gå tæt på hesten og bede om bøjning og indundertrædning til tyngdepunktet er en god start, men det er en lang vej hvis det skal gøre ordentligt. Mht. volten så ville jeg: Påføre hesten en kapsun og sætte én tøjle i midterste ring. Tage en dressurpisk med. Gå foran baglæns foran hesten og hjælpe den med at komme frem og ned med en smule stilning. Tap eller pej med pisken mod schenkelområdet hver gang det indvendige ben er på vej op for at få bøjningen. Du skal se en bøjning gennem hesten svarende til voltens størrelse (som en banan fra hoved til hofte/hale).
ville jeg slet ikke gøre   - så du kan nok se, at der skal ekspertise til for at afgøre, om det man gør rent faktisk virker - på hesten  Og ikke bare, om hesten så går på den måde, vi tror, vi ønsker  I akademisk dressur forsøger man at ligeudrette en hest ved at træne hver side for sig. I almindelig, klassisk dressur træner man begge sider samtidig - fordi man ikke kan skille hesten ad. Og det kun er hestens krop, der kan hjælpe den til at opbygge sin muskulatur rigtigt   Hvis man påvirker for meget, risikerer man at gribe ind i hestens bevægelsesmønster og få andre skævheder  Så, du må forsøge at finde en underviser, eller i det mindste bare en, du kan kigge på 
der finder du svarene 
Tak alle. Hesten fylder 10 i dag. er ikke trænet seriøst i det, så har trænet få gange på en stor volte for at træne balance.. ellers ingenting xD
Vil I mene at man godt kan bøje hesten ind, og træne nogenlunde ordentlig longerig i en grime?? 
Ja hvis hesten i forvejen har lært det! Men ikke som indlæring
Jeg mener nu også mere, hvis man lærer det stille og roligt op og man står inde ved selve hesten og ikke bare sender den ud på volten.
Hej HN!  Håber I har et par råd (eller mange) til mig og den skønne parthest, jeg har mig. Er så heldig at ride en dejlig fjordvallak på 8 (af den solide, "gamle type") 3 gange ugentligt. Han har ikke været særlig meget trænet før i tiden og galop har ALTID været et problem på banen. Problemet består i at han simpelthen har så ekstremt svært ved dét. Generelt er han ikke den hest med allermest fremaddrift i nogen af gangarterne, men han svarer frem som han skal i både skridt og trav, hvis han bliver bedt om dét. Vi kan ikke rigtig "finde galoppen", forstået på den måde at det er som om han ikke helt ved, hvordan man gør. Vi kan, på HØJRE VOLTE, fint lave gode anspring fra både trav og skridt, men kan højst holde galopbevægelsen op af langsiden. Indimellem kan vi ta' den hele banen rundt, men kræver MEGET tøjle-og ben kontakt, idet han "vælter rundt" uden den store respekt for om vi ender i hegnet eller ej. På venstre volte kan vi springe rigtigt an måske 1 ud af 100 gange, men kun holde venstregaloppen i ca. 2-4 meter. Hvis han springer an i højre galop går han den fineste kontra op af langsiden, men det er jo ikke rigtig meningen..  ) I terræn og på lange, lige strækninger kan vi nogenlunde galopere. Eller - han har svært ved det, men vil rigtig gerne og nyder egentlig at få redet fremad i naturen. Dog foregår dette også altid i højregalop. Så.. hvordan lærer vi at finde galoppen? Det er lettere frustrerende at ride en pony, med udstråling og POWER til det meste, der går rigtig fint i trav (afslappet og "4 års holdning m. hovedet"), men vi kommer ikke rigtig videre..   HJÆLP!
Galoptræning i longe og galoptræning henover spring/mellem spring er super godt 
Vil prøve at longere ham - er dog ikke sikker på, at han har nemmere ved dét der.   Hvor "stor" skal jeg lave volten i longen med ham, vil du mene? Vi får springundervisning ca. 1 gang ugentligt, fordi han synes det er skægt, dog foregår det i trav. Han søger ikke mod springene i galop på nogen måde; tager den hellere i hurtigere trav   Hvis han slår over i galop brager han igennem springet og "glemmer" på alle måder at løfte benene. Han er ikke sådan en hest der så "lærer" at løfte sig til næste gang; med ham har han intet problem med at knække en hel bane bomme.. 
Jeg vil mene det kan være noget med hans balance. Tror godt han ved, hvad du vil have ham til, men han bliver usikker fordi hans balance bare ikke er til det.  Bomarbejde og øvelser fra jorden kunne evt. være en god ide, og så er det jo et sjovt indskud i den ugentlige ridning. 
Jeg synes tit, at galopproblemer på banen opstår, fordi nogle heste har svært ved at manøvrere rundt på "så lille" en plads. Når jeg har haft vrøvl med galop, har jeg altid trænet det i skoven indtil det virkede. Her skal hesten kun gå ligeud, og vil ikke blive begrænset af kortsider og hjørner. Også i skoven har jeg indlært galopanspringene. Når tingene fungerer her, begynder jeg at tage øvelsen med på banen igen. I virkeligheden handler det vel om at undlade at gøre opgaven uoverkommelig, men at fjerne nogle forhindringer, så det bliver lettere for hesten at overkomme opgaven.
Hej Som de andre skriver, kan det meget vel være balancen den mangler, men jeg tror måske du kan have stor fordel ved at få kiropraktor til at kigge på ham. Min vallak kunne lave de mest perfekte anspring både på højre og venstre volte, men ALTID i højre galop og i et ret stort tempo. Da Tove Due havde kigget på ham, kunne han dagen efter spring rigtig an begge veje. Det var simpelthen låsning i krydset ( lænden måske? det var i 04   )som gjorde det umuligt for ham, denne låsning gjorde også hans balance dårlig.= hesten tror den skal løbe hurtigt for at redde det. Håber du kan bruge svar til noget. Min var jo godt nok kun 4 år den gang, men jeg synes der er ligheder mdet du fortæller og det min gjorde. Mvh Anni
Det kan være mange ting, der gør, at den ikke kan gå i ordentlig galop.. Min egen hoppe har samme problem, som Akila (Anni) nævner... jeg har selv lige bestilt tid hos Tove Due, for at se, om der skulle være noget, der er låst.. mit problem er så bare højre galoppen.. hun springer fint an, men altid i venstre, eller i den vildeste kryds galop... så et kiropraktor besøg kan også være en løsning
Galoppen er et svagt punkt hos en del Fjordheste - men de kan til gengæld blive enormt stærke i galoppen (altså stærke på den gode måde), hvis man giver sig tid. Du kan måske hente inspiration i denne gamle tråd:  Held og lykke med det  Hilsen Sif
Hej Jeg vover pelsen og lægger min online audition ind. jeg bestod level 2 med et +. med et link... Det er Dorthe Sus, der har hjulpet mig så langt, se hendes hjemmeside her   Dorthe er 2 stjernet parelliinstruktør. Marianne Gotfredsen er den eneste anden instruktør herhjemme, de er begge meget dygtige! Tak til dem  Hesten er Albert, mit livs lys. En 15 årig vallak, som er importeret fra Irland, hans horsenality er left brain introvert, og han har oplevet mennesker fra deres dårlige side, sikkert i Irland...
Hej Lisbeth Hvor ser I godt ud, og hvor er Albert dog blevet dygtig   Tror vist det er dig, vi skal ringe til, næste gang vi skal have ny inspiration til jordarbejdet. Kærlig hilsen Ditte
Rigtigt flot. Meget inspirerende arbejde 
Jamen hej Ditte. Takker for roserne, men Parelli er meget mere end jordarbejde  Mit næste mål er level 2 i freestyle, som er ridning uden kontakt, så bliver jeg nemlig officielt level 3 studerende. det jeg er mest vild med er dog libertyen, træning fra jorden helt uden udstyr, det er vi også ret gode til efterhånden, hvis man må prale lidt... Der er dog stadig lidt vej til dette men vi skal nok komme dertil  SCM, takker, dejligt at kunne inspirere andre!
Hej Lisbo:-) Super flot og mange gange tillykke. Jeg er selv Parelli studerende og har også lige bestået min Level 2 On-line med et ++. Vores næste mål er også Freestyle Level 2.:-) Håber vi ses til enten David, Silke eller Store Heste Dag. Mvh Cristina
Hej Christina takker, og fik set din audition også - i er supergode! Mon ikke vi mødes til nogle af de parelliarrangementer der er hen over sommeren.
Tusinf takker:-) Det håber jeg i hvert fald. jeg skal med til både David og Silke, men kun som tilskuer for min banl er lidt flad desværre s¨det bliver uden hyp:-( Men er sikker på at jeg får en masse med hjem alligevel:-)
Hej Tænker lidt på om der er nogen derude som har det lidt som jeg????? Jeg har redet i ca 4 år med underviser...startet for alvor som voksen rytter(tullet lidt på rideskole en sæson som 10 årig)...nu er det jeg begynder at kredse om tanken at starte et stævne....men jeg ville jo skulle starte i det små.....og så er det at jeg tænker...jeg er 35 år og ville jo nok skulle starte mod en masse yngre rytter...uha det vil altså føles lidt mærkeligt at blive "sat til vægs" af en del yngre rytter...er det bare mig der er fjollet eller hva? Damgård
Hej. Jamen sådan er livet jo generelt, der vil altid være noget der er bedre end dig og de er altså nogle gange også yngre. Men man kan jo indenfor ridesporten ikke sætte det sådan op, da alle ryttere og heste forhistorier er forskellige. Nogle har redet længe mens andre lige er begyndt, sådan er det jo også for hestene men de starter jo stadig også mod hinanden (gad vide om de har præstations angst?). Men pointen ved at starte stævne er jo bare at man vil ud og have det sjovt, og teste sin egen personlige ridning. så svaret på dit spørgsmål: JA! du er lidt fjollet  MVH Tine
haha...godt svar...ja du er fjollet!!!....Nu er jeg tidligere konkurrence svømmer så jeg ved med mig selv at jeg bare så gerne vil vinde....hehe...   men jeg er også fuld klar over at jeg bare ikke er på niveau med heste som faktisk er ok dygtig...måske jeg bare skal overlade det hele til ham...   og så fører han mig igennem til UG....jeg kender alt til "du skal bare have det sjovt"...det er jo det jeg prøver på at lære mine børn...men men...jeg kan godt sige det men jeg mener det ikke når det omhandler mig selv   ...så tager jeg afsted for at få en eller anden sejr...ok det kan jo faktisk være en sejr bare at tage afsted......uha jeg er virkelig i overvejelsesfase.....
det gør jeg helt sikkert også. jeg går altid efter en sejr... men når jeg her om en måneds tid skal starte på min ung hest for første gang så synes jeg egentlig at det er en fed sejr hvis vi får nogle gode procenter (læs: kommer gennem banen). Men jeg bliver ikke så skuffet over ikke at vinde over en hest på 12 år der har gået tonsvis af stævner. Og det var det jeg mente, du må lige sætte tingene i perspektiv for nej du vinder nok ikke en LA1 lige pt. Men sæt dig selv nogle personlige mål, det gør jeg altid og det kan sagtens være et mål om at ride til mindst 65% osv. og har du gjort det har du vundet! Dressur stævner er jo i virkeligheden ret misvisende, for det handler lige så meget om den mest rutinerede, bedst på dagen, heldige osv. så det er svært at have en ambition om kun at ville ride hvis man kan vinde.
du har da ret...jeg kan flytte nogle af de ting jeg bruger når jeg løber over på det at tage til et stævne... Der har jeg nemlig også del-mål.....mit første må absolut være at overbevise mig selv om at det skal jeg da bare...starte et stævne!!! og så nyde det   ...og så må jeg langsomt øge mine krav til mig selv...for hesten kan sagtens  Tak for dine svar....de kunne absolut bruges!!! Damgård
Jeg er 34 år og går også og tager tilløb til at starte til et stævne. Bare en ld travprogrem eller en lc, men jeg tør heller ikke. Jeg er ligeglad med at vinde, men jeg vil ikke se dum ud, hvilket jo egentligt er fjollet, for jeg vil jo ikke være den eneste, der laver fejl. Jeg har aldrig deltaget i et stævne, og det er måske også en del af grunden, at jeg ikke 100% har styr på, hvordan sådan noget forgår, og jeg vil ikke stå på stævnepladsen med hesten og ikke ane, hvor jeg skal gøre af mig selv.
Min kone er 32 år, og har selv tilredet sin nuværende 6 års DV. I hans 5. år blev han skadet med et brækket griffelben, hvilket har resulteret i at han på nuværende tidspunkt kun har været til 8-9 stævner. Der er faktisk en del ryttere i de her lave klasser (LD-LC) som er op i årene. Nu ved jeg ikke lige hvor i landet i befinder jer, men vi har set en del ældre ryttere her på sjælland. Der findes også engang imellem klasser til 30+ ryttere, hvis dette har større interesse. Så min opfordring er til jer.... KOM SÅ AFSTED   ! ! ! Det ville være dejligt at vi er flere der kan vise de unge at de gamle også stadig kan være med  Med venlig hilsen Kell
Den virkelig ambitiøse rytter lægger planer, der rækker ud over det første stævne. Målene med de første stævner bør (i mine øjne) være: - at rytteren bevarer overblikket og husker alle sine ting, at melde til start, at bruge korrekt sadeltøj og påklædning, at være klar til tiden osv. - at afprøve og finde ud af, hvor lang opvarmning hesten skal have på en stævnebane for at være klar og samtidig ikke være kørt træt, og at kunne atlæse hestens dagsform, da det kan svinge, hvor meget den behøver/kan klare - at hesten får oplevelsen af at stævnepladsen og konkurrencebanen er et trygt sted at være - om det så er nødvendigt at trække den rundt og give den gulerødder. OK - det med at trække skal læses i overført betydning og forstås som at rytteren skal tilrettelægge situationen så det bliver let for hesten at leve op til kravene Når disse ting fungerer, og det kræver sandsynligvis mere end et stævne, så er det tid til at kigge på procenterne og sætte sig mål om forbedringer på det område.
Det er bare med at gå igang   . Er selv starte som 40 årig. Med at ride. Men det har ikke afholdt mig fra et ta til stævne. Du har ret,det er lidt uderligt. At starte i klasse med nogle man ku være far til. Brug det som et mål for dig selv. Det ku jo ske du vandt. Hilsen Mads
marie*mutter*...nu kan jeg ikke se hvor i verden du kommer fra men ellers kunne man jo finde sammen og støtte hinanden i stævnerne...så er man da et par stykker der er total "nybegynder"   evt tilmelde sig det samme stævne.... Damgård
Urso...du har ret...jeg skal da bare igang....nu starter jeg med at se en anden rytter ride min hest til et stævne her sidst i denne mdr...så har jeg lidt en fornemmelse for hvordan min dejlige dreng tager det og hvordan det hele lige foregår på en stævneplads...jeg har skam været tilskuer mange gange...men på denne måde er jeg ligesom med bag ved kulliserne og så kan det jo snildt være at jeg finder ud af at det slet ikke er så slemt endda...Jeg ved jo at min hest kan....han har gået LA6 med tidligere rytter og skulle eftersigende være en dejlig dreng på en stævneplads....nu må vi se..er jeg stadig tændt på det når vi kommer hjem...så bliver ridelæren lige informeret så hun kan gøre mig stævneklar...og hun har nok også et billede af hvad jeg skal starte med.... og mange tak for jeres svar...det er nu også rart at vide at jeg ikke er den eneste i verden med de tanker og overvejelser... Damgård
Jeg er 41, har haft hest siden jeg var 8, og har startet et lillebitte travprogram som 12 årig (jeg vidste ikke hvad en øgning var - forstod ikke ordet   ). Jeg har mest hygget mig med skovture og har ikke fået megen undervisning. Jeg skal næste år igang med at tilride min kommende seniorhest, og er derfor startet på ridekole for at få fjernet de mange års dårlige vaner. Min underviser har presset en del på, så på lørdag skal det ske - mit første stævne. HJÆLP. Jeg får klamme hænder og nervøst hjerte bare ved at læse dine overvejelser. Så jeg kan sagtens forstå dig. Jeg aner heller ikke hvordan det foregår. Jeg mente det var bedst at starte ud med en lille LD/LC, men min underviser blev helt fornærmet, så nu er jeg meldt til en LA2   . Jeg fattede intet af hvad der stod i programmet, da jeg læste det første gang. Men så har jeg da en god undskyldnng for at det kan gå galt. Jeg har ikke en brøkdel konkurrenceblod i mig, så den eneste grund til at jeg udsætter mig selv for det her, skyldes min usikkerhed på om jeg skal beholde ungdyret. Hvis han skal sælges er det vist bedst han får startet et par stævner. Og så nytter det ikke vi begge er debutanter   . God kamp derude.
Lise*damfryd*...hatten af for dig...vil du ikke fortælle her inde hvordan det går dig?...vildt,men flot at starte ud med en LA2...i min verden..hehe... Er du klar? kan du huske programmet?...uhhh jeg er helt spændt på dine vegne 
Rart at høre at der er andre "gamle", der begynder at starte småstævner. Jeg er i 30'erne og er efter 15 års stævnepause lige begyndt igen. Jeg har startet ld og lc. Mine tanker var dog helt anderledes. Tænk hvis jeg vandt og tog rosetten fra nogle små piger, der måske havde glædet sig et helt år. Så ville der stå sådan en stor gammel kone på sejrsskamlen og de små piger stå og se surt til. Hæ hæ jeg havde ikke behøvet at bekymre mig. Da dagen kom og mig og min grønne hest skulle starte, var jeg bare glad for at kunne styre igennem, og at jeg kunne huske banen. Rosetter har vi ingen af  Næste gang går jeg efter at slå mine egne procenter. I 2012 kunne jeg godt tænke mig at få en roset, men procenterne er jo et mere konkret mål, for man ved jo aldrig, hvem man kommer til at starte mod. Jeg er rigtig glad for at jeg kom igang igen. Det er SÅ hyggeligt at være med! Og når man er færdig, så føler man et fællesskab med de andre ryttere uanset alder, hygger sig og guffer pølser og pomfritter. Bare se at komme afsted, så kan du altid sætte dig mål senere   God tur.
Ja jeg høre jo nok også til i den lidt ældre ende af skalaen når jeg rider stævner (46 år), men jeg har aldrig følt at nogle ser skævt til mig af den grund, synes generalt at det er hyggeligt at komme til stævne og alle er søde, og vi spørger til hinandens ridt når vi kommer ud osv. Så bare "op på hesten" og ud og prøv dig selv og hesten af på stævnepladserne, jeg synes det er helt fantastisk at ride stævner og rider mest mod mig selv, altså at få flere procenter næste gang.  HELD OG LYKKE MED DET !!!!
Jeg har som barn startet nogle ganske få stævner, alle uden den store succes. Så fik jeg for et par år siden trailer og dermed   for at komme ud med mine heste. Ponyen starter jeg uden for konkurrence både i dressur og spring. Jeg kigger så bare selv hvordan jeg ville være blevet pladseret. Det svinger mellem top 3 og bund 3. Hesten startes naturligvis normalt. Første start var spring, hvor jeg bogstavelig talt rystede af skræk da vi red på banen. Vi travede hele banen rundt og blev fejlfri, oh ve oh skræk, så var der jo også en omspringning. Men den blev også klaret, stadig i trav. Aldrig er der blevet kigget underligt over at jeg starter de lave klasser, selvom jeg aldersmæssigt kunne have været nået meget længere. Jeg starter så også western på den lille. Heller ikke der bliver der kigget skævt over vi stadig er begyndere. Det ekstra fede er så at de ikke deler op i heste og pony klasser, så der kan vi starte på lige fod med alle andre - og vinde.
Gør som jeg har tænkt mig. Jeg er også 35 år gammel, og jeg skal også føst til og igang med og starte lidt stævner. Jeg tænker et sted skal man jo starte så jeg snupper da bare en lc1, hvis det så går godt så rykker man jo bare højere op næste gang. Held og lykke.
Fedtkam er fedt. Dvs god motion hvor hesten får pulsen op så den taber sig. Så bliver fedtkammen også mindre. Dog har jeg aldrig set en hest med voldsom fedtkam (lige meget hvor meget hesten så end tabte sig og blev normalvægtig) som fik meget, meget mindre og normal "fedtkam".
Synes lige jeg har læst i en anden tråd, at hvis en hest har EMS, kan den ikke tabe sig på fedtdepoterne, i al fald meget svært. Et af symptomerne skulle være forfangenhed. 
 Hoppen er ellers lidt for slank pt. Det er udelukkende fedtkammen vi skal af med, og den er MEGET stor. Men det er jo nemt at sige, når folk ikke kan se den. (:  Tak for dit svar, det vil vi holde øje med 
Det kan lade sig gøre at få en spækkam væk, eller ihvertfald reduceret betragteligt. Men det er hårdt arbejde   . Billedet herunder, er taget af min gamle Whisky for lidt over 3 år siden. Han havde ikke været redet regelmæssigt i flere år, var blevet temmelig overvægtig, totalt ude af form og havde været forfangen. Jeg skammer mig over dybt billedet   , (rytteren havde også en anelse for meget på sidebenene dengang, ehøm...). Nedenstående billeder, viser samme hest, taget i efteråret på vores første jagt   . Vi har begge tabt os, spækkammen er krympet betragteligt og vi er i langt bedre form. Det er kommet stille og roligt, så jeg havde faktisk ikke bemærket ændringen før jeg så billederne. Men foderet er lagt helt om, og hesten trænes nu minimum 5 gange om ugen. Derudover er han på fold mindst 8 timer om dagen, men det har han nu altid været.
Har du fået tjekket hesten for HVORFOR den har den spækkam? Du siger at hesten udover denne her fedtkam er slank. Hvilket tyder på at den godt kunne lide af EMS. Ved EMS er hesten ikke som sådan tyk, men den har fedtdepoter forskellige steder. Det kan være spækkammen, som er mest hyppigt set, men det kan også være langs skulderen, under maven og ved haleroden. Det kan også være flere steder. Sygdommen EMS er en voksende sygdom blandt heste, men mange hesteejere er ikke klar over, at deres hest har det, da de "jo bare er tykke". Men nej, det kan faktisk godt skuldes en lidelse, som giver kuk i systemet for hesten. EMS er faktisk insulinresistens, og nogle EMS-heste bliver behandlet på samme måde som diabetes 2 patienter. Heste med EMS har også 10 gange så stor risiko for at blive forfangen som en hest uden EMS. Og man skal derfor passe meget på med at fodre dem med for meget sukker og stivelse. Som kommer af blandt andet græs, korn, men også æbler og gulerødder - alt med måde. Min egen lille hest har EMS, og lige blevet kronisk forfangen pga denne forbandede sygdom. Så jeg har utrolig meget respekt både for EMS og forfangenhed, da det er et helvede og komme ud i. Men alligevel spændende. Men man bliver nødt til at tænke sig om og tage sine forholdsregler. Med hensyn til hvordan du får det væk, så er det ja svært. Da det er der de taber sig sidst, så derfor kommer hesten til at være meget tynd inden den får spækkammen væk, men det er desværre en nødvendighed. Så det vil nok være en god ide at arbejde med den hver dag. Du skal selvfølgelig tænke på hvordan dens kondition er, og lave træningsplan efter det. Og så ikke overfodre den selvfølgelig. Men jeg synes du skal overveje kraftigt om ikke den måske lider af EMS?   Bare et godt råd.
Der er inde på distancerytter hjemmeside en god måde at træne heste op på. Jeg ved godt at du ikke træner til langdistance, men det kunne være en god måde at komme igang med motionen før i begynder på dressur eller spring.. Metoderne er gode da de netop tager hensyn til den enkeltes hest fysiske og psykiske tilstand i træningen. Man kan senere også kombinere med dressur og spring, da man for fat i alle muskler, korte og lange. Samt måde at forbrænde på bliver også varieret og netop derfor vil man kunne komme alle fedt depoter til livs... Jeg er udd social og sundhedsass. og ville med en diabetis 2 patient, bede patienten om netop det samme, Masser af motion. Sund kost, masser af motion både hvor muskler og forbrænding er med. Da det faktisk gør at mange kan slippe for at tage medicin, hvis man hjælper kroppen på denne måde... Der er en grund til at diabetis 2 kaldes en livstilsygdom.. Ja og det gælder også hestene..Vi mennesker glemmer hestens natur og hestene går mange timer uden at lave noget, det og al for "god" mad, giver desværre livstilssygdomme..
Hej! Jeg har part på en sød, børnepony i Hvidovre. Jeg var ude og se ejerens datter ride hende idag, og hun var virkelig uopdragen! Har aldrig oplevet hende sådan før! Det var som om hun hele tiden ville ud fra banen, og hun blev ved med at vende om, og hive for at komme ud, i alle gangarter! Ejeren har heller aldrig set hende sådan før, og vi er i tvile om hvad der kan skyldes at hun gør dette.. Hvad kan man gøre i sådan en situation, og hvad kan skyldes at hun gør det?? :/ På forhånd tak for hjælpen! Mvh Josephine
Mon ikke bare ponyen har taget måsen på rytteren. Jeg har ofte set ponyer (og heste), der hurtigt lurer deres rytter af og laver lidt "ballade", fordi de kan slippe afsted med det 
OKay tak... men Hun har ALDRIG gjort det før? Og hun gjorde det ihvertfald 50 gange på 50 min!
Der kan selvfølgelig være flere forklaringer. Måske ponyen har været alene på banen og vil ud til sine venner, have været lidt oppe at køre i forvejen, osv. Det er umiddelbart svært at svare, havd det konkret kan skyldes, når man ikke selv har været der og set omgivelserne og situationen 
Ja kan godt se problemmet... Vi holder bare øje med om det fortsætter   Tak for hjælpen!
Måske har ponyen haft en dårlig oplevelse på banen? Den har måske været stresset i forvejen over noget andet? Det kan også være forkert ridning? Eller noget helt fjerde... Mit råd er at prøve jer frem og se om det fortsætter og så tænke rigtig meget over hvad i gør for at standse problemet 
Hvor sender man sin pony i ridning/kommision henne ? han er kat 2. 140cm 4 år og kan sin grundridning. Det skal være på sjælland, og helst ikke for pebret. Og så lige en anden ting, rent geografisk, har det så noget at sige hvor i landet man sælger hest ? nordsjælland vs. vestsjælland  
tilredet hos Stutteri Romeo - og de tager i hvert fald ponyer i kommision. Her ville jeg i hvert fald være tryg ved at sætte min pony både i ridning og i kommision  Deres side kan ses her: 
Nogle udlåner også til dygtige ponyryttere, for så at de skal ride dem og tage dem til stævner og så kan man aftale en kommision..
Hejsa. Jeg har et lille spørgsmål...... Hvordan er reglerne omkring betaling af boks, når hesten er væk et måned eller 2 i træning? Jeg tænker på den boks man har på opstaldningsstedet? Skal man betale den fulde leje, noget af det eller ingenting? Jeg har boks med halm, foder og wrap includeret, og hjælper så med stald, ud - og indlukning.Det kan jo godt gå hen og blive en dyr affære med både betaling af træning, boksleje samt foder og så at skulle betale bokslejen der hvor hesten normalt står. Det er en privat stald. Mvh Dorte
det om man´kan få reduceret prisen afhænger meget af stedet..nogen steder kan man få slået lidt af prisen mht det foder og stråfoder man ikke bruger.men de fleste steder er det nok ik rigtigt muligt at få reduceret i prisen da det jo er en selv der har valgt den skal i ridning et andet sted..
Jeg tror ikke at der findes regler som sådan , andet end dem, der evt er på DIT opstaldningssted . Havde du stået hos mig, og gerne ville beholde din boks, så tror jeg , at jeg ville forlange grundprisen , altså uden forbrug. så var du sikret din boks ihvertfald . sådan er det også med andre, der evt vælger at tage på sommergræs et andet sted end her . Så sådan er det ved mig. Mvh Karina
jeg er ret sikker på at ejer laver reglerne, ergo ejers stald, ejers regler, og hvis man ikke kan lide dem må man finde et andet sted eller selv købe en stald. jeg har stået stedet hvor jeg har forhandlet mig til en reduceret pris på min boks hvis hesten var andetsteds en periode, men har også stået steder hvor jeg har betalt fuld pris om der var hest i boksen eller ej, så dan var prisen bare pr mdr.
Hejsa. Tak for svarene. Det var sådan jeg også selv tænkte. Grundprisen skal betales, men det er vel også ret og rimeligt. Man vil jo gerne sikre sig at boksen er der når man kommer tilbage. Mvh Dorte
Hejsa, jeg har en DV som er en kende besværligt sammensat. Hans skulder er længere end ryggen og han har en meget kraftig motor. Halsen er ret krafigt, højt ansat, kort nakke. Smidig i nakke/hals, god kropsbevidsthed og overskud bagtil men det kan forparten slet ikke følge med til. Han er endnu overhovedet ikke igang da vi bøvler med lidt invordes vaskeligheder. Men jeg tænker at han bliver noget af en udfordring i første omgang at få ham balanceret imellem bagpartens enormt kraftige aktivitet og så en forpart der står lige foran i vejen med en skulder der er længere end selve ryggen. Som han går nu smeder han begge sider i skridten for hver skridt. Jeg kunne godt tænke mig at høre om der er andre med heste der har den type bygning (han er på en måde bygget lidt som en frieser og med en meget stejlt kryds så stort set alt hvad han foretager sig kommer efter et enormt kip i bækkenet..) og høre jeres fortælling om hvad i har vægtet højt i grunduddannelsen. Især fra jorden) Jeg tænker lidt at jeg skal starte med at tage tempo ud af ham for at lede ham mere i retning af harmoni imellem afskub og forpartens manglende frihed og så med stor vægt på løsgjorthed. Samtidig tænker jeg at arbejde ham på buede spor i skridten (8-taller) igen for at få mere frihed og "uafhængighed" i skulderen via det rette drej og igen ikke oversimulere motoren til at arbejde med for meget aktion. Hvordan har i gjort, spørg gerne hvis det er uforståeligt det jeg skriver så prøver jeg at forklare det anderledes. Mvh Christina
Hejsan. Ja, måske ikke spændende for dig ; ) Men spændende på den nørdede måde... Må vi se et billede af ham, måske det kunne give anledning til nogen tanker. Umiddelbart vil jeg sige at det ofte er en god ide at tage noget at tempoet hvis der er problemer - som du også selv foreslår! Hejsa Maiken
ret godt som han ser ud p.t men jeg kan ikke finde mit USB stik, det er som sunket i jorden!.. 
Er du sikker på, at den kipper i bækkenet? Nu makker jeg jo frieser-blanding lige for tiden, og selv om den har et ret stejlt kryds (eller måske netop derfor), så kipper han slet ikke i bækkenet, selv om man godt kunne foranlediges til at tro det. Når man sidder i sadlen, er man ikke i tvivl  Vi har tidligere talt om de barokke racer herinde, fordi en del af dem er i stand til at vinkle i led i bagbens-leddene uden at kippe i bækkenet. Jeg tror den slags heste er en udfordring, hvis de skal arbejde rigtigt i overlinjen. Vi får se, om jeg har ret (afhængig af, hvor længe jeg evt. kommer til at arbejde med den) 
Glemte jeg da at svare på. Når jeg rider den der frieserblanding, som kun lige er ryttervant, fungerer den helt klart bedst på nogle gode store buede spor, i lavt tempo, hvor den - når den slapper af - får lavet et godt stræk fremad i halsen. Jeg synes det virker bedre at få lavet store bløde buer, hvor jeg passer meget på ikke at få drejet så skarpt at skulderen ryger ud, og dét vægter jeg (en hel del) højere end lydighed for tøjlen - altså det jeg gætter på er dét, som du kalder det rette drej (forben følger tøjle)? Fordi halsen skal blive "lige på kroppen".
   meget. Hans problem er at forparten er i vejen fordi han har det man kalder låste albuer (tror jeg)) på den måde at forparten/skulder/albue arbejder snævert og opad frem for åbent og frem. Det jeg så mener med rette drej er nærmere at jeg kan præge hans bevægemønster ved at få styr på timing (så ja, lydighed) og på den måde kan påvirke skulderen så han åbner op i skulderleddet, og får noget mere frie albuer og bliver i balance på det ben der er i jorden imens indvendige ben i skulder/albue (roterer en smule hvis man kalder det det i albueleddet) i selve drejet ind og skaber drejet, frem for at han bare kipper bækkenet, overlader det til bagparten låser skulder/albuer og lader sig slynge/vælte til en side eller krydser over med forbenene som jeg ikke regner med han kommer til at gøre under træningen da volterne er så store. Men altså fokus på at få smidiggjort og løsgjort forparten så han får flere svar og muligheder fortil og begynder at tillære sig en mere fri åben skulder under bevægelse, end nu hvor han overlader det til bagparten for ellers står forparten i vejen.. Hmm håber det giver lidt mening.. og håber han vokser sig en kende længere... 
men bundne albuer..
jeg bare ikke forstår det  For mig lyder det lidt som om den "løber ud af sin ligevægt" - æh... ikke at den løber bogstaveligt, men bare at fx bagben løber lidt hurtigere end forbenene. Er det tilfældet, ville jeg gætte på, at skulderen ville blive mere fri/åben ved at få tempoet ned og faktisk få et sædedrej igennem, og så lave nogle store zigzag-buer på dén måde. Jeg synes i alt fald, at et tøjledrej eller signaldrej giver større tendens til at hesten ryger fremad (ud over skulderen, om man vil), end et sædedrej gør, fordi sædedrejet samvirker med hestens rygmuskulatur og dermed bare "giver sig selv", hvis man kan sige det sådan. Men som sagt kan det snildt være, at jeg misforstår, fordi jeg har en anden hest på nethinden end the real thing  Du må have lagt nogle billeder ind 
få billeder ind. zig zag er nemlig også en mulighed. Hvis hånden går OP fremfor tilbage i sin indvirkning på tøjlen har hesten ikke samme tendens til at glide ud igennem skulderen, eller strække sig mod tøjlen.
 
Jeg ved ikke om dette indlæg reelt hører til under Træning eller Røgt & Pleje... Men så må det jo blive flyttet, for et eller andet sted skal det jo postes  For en lille måneds tid siden, var vi desværre så uheldige, at min nyindkøbte 4 års (nu 5 års), brækkede hoftebenet. Enten ved et fald eller spark på folden - hvilket vides ikke... Hele historien kan læses her: NB! Ved gentagne søgninger på nettet har jeg fundet ud af, at et brud af denne art ofte betegnes som "knocked down hip". Dyrlægerne har spået en 60/40 chance for, hun bliver ok igen - om ok dækker ridehest vides endnu ikke. Hun står derfor på sygefold/boksro i 6 uger, 2 er gået, hvorefter vi skal ind og have lavet ny røngten, den endelig dom/vurdering, samt kiropraktor såfremt dyrlægerne mener, hun kan komme sig. Hele situationen er selvfølgelig rigtig rigtig trist, og der er forfærdelig at gå og passe den hest, jeg har glædet mig til så længe, og samtidig ikke vide, om jeg kommer på ryggen af hende igen (hesten tager det noget pænere end jeg  ). Men intet er så skidt, det ikke er godt for noget, så jeg har valgt at tro på det bedste, og dermed sætte mig lidt mere ind i genoptræning af skadede heste.. - Et potentielt genoptræningsforløb skal selvfølgelig lægges i samråd med dyrlægen, men det skader jo ikke at have lidt ekstra viden i baghånden  Så.. Har nogen herinde erfaringer med genoptræningsforløb? Specielt i forhold til heste, der har haft brud på hofte, ben eller lign. Så vil jeg rigtig rigtig gerne høre om både selve forløbet, varighed førend hesten var fuldt genoptrænet (evt. mén taget i betragtning), fremskridt, tilbagefald etc etc. Ja, anything goes! Jeg er dødnysgerrig og vil gerne lære - så bare hit me 
JEg har desværre ikke nogen viden om optræning, men jeg vil bare foreslå dig at udnytte boksroen og din læsen om optræning. Køb en billig campingstol (sammenklappelig) og sid i boksen hos hende og læs. Det styrker bånde mellem jer udtroligt og det vil jo ikke skade når hun skal gennem det videre forløb. Held og lykke med det. Mange hilsner Helle
Jeg er igang med et genoptræningsforløb med min hest, og jeg ved endnu ikke hvad resultatet bliver. Hun fik et lille sår på bagbenet en søndag i starten af april, og det havde lukket sig fint i løbet af ugen, hun havde på intet tidspunkt været halt. Mandag morgen er hun rentgående, mandag eftermiddag kan hun ikke støtte på benet. De mener der har været dannet en byld under såret, som er sprunget ud i leddet og seneskeden. Så hun var indlagt i 4 uger og opereret 3 gange for at komme af med infektionen. Hun kom hjem midt i maj, hvor hun skulle i boksro og trækkes to-tre gange om dagen i 4 uger, startende med 5 minutter og så et minut ekstra hver dag, så jeg endte på 30 min. de sidste par dage - det er lang tid at gå 1-1½ time med en hest.... Nu går hun på en lille fold, det skal hun i 3 uger, og så skal dyrlægen se på hende igen og beslutte, hvad der skal ske fremover. Så endnu ved jeg ikke, hvor meget hest der er tilbage i hende. De   med at hun kommer sig fuldstændig, så det håber jeg på, de har ret i. Den besked fik jeg først ved 3. operation, ved 1. operation ville de ikke love noget af nogen slags, ved 2. operation blev jeg kraftigt anbefalet aflivning i stedet. Så jeg er glad for at jeg gav hende de chancer der skulle til. Hun er rentgående, men det er ikke det samme som at alt inde i benet er 100 % i orden. Der er naturligvis ikke infektion, og leddet skulle ikke have lidt permanent skade, senen og seneskeden ved jeg ikke med. Så det hele er stadig lidt spændende... Jeg ved at et alm. genoptrænings-ridnings-program tager 8 uger med en hulens masse skridt, senere trav. Held og lykke med hesten, håber den kommer sig!
Jeg har i øvrigt haft min i 3 år og nået at ride på den i 3 måneder. Det er trist at sådan noget skal ske nu, hvor vi lige var kommet så godt igang og begyndt at svinge godt sammen. Hun er lige fyldt 5.
I en anden tråd skrev jeg dette.. På distancerytterforeningen er der en udemærket optræning af heste..Kik under den der hedder aerc artikler.Den ville jeg bruge som inspiration. Dog ville jeg ikke starte med langsom trav før der var gået 2 mdr og så ville jeg starte 0-3 måneders programmet forfra med trav langsomt introduceret.Pr dag 2 min interval x 2, 2 min interval x 3 og langsomt forøje antal min og intervaler pr dag. Jeg havde en araber som jeg havde en skade på..Hende kunne jeg ikke give boksro eller sygefold da hun gjorde mere skade på sig selv med al den ophobede energi. Hun blev sat på sommergræs med nogle kedelige hopper..Jeg var meget i tvivl da det jo ikke var det der var normen at gøre, men hun var så hysterisk og det hjalp..Hun blev mere afbalanceret og fik ikke de små hysteriske flip der gjorde at skaden blev ved med at gå op. Så kunne jeg starte genoptræningen.. Træningsmetoden har jeg også brugt på en ældre hest med skader på ben og hofter Da jeg også rider spring og dressur, ville jeg nok på min ture træne med elementer fra dressur lidt efter lidt indtil hesten er klar til at komme på banens bøjede spor...Spring er der jo desværre meget lang vej igen til.. Da jeg også er doven til tider ville jeg også benytte mig af hvis der var steder med skridtbånd og spatræning. pøj pøj
Hej alle HNér.. Jeg har hørt en lille fulg synge om at man SKAL ha lukket den øverest Lem på trailerne når man kør med hesten?. Kan det virkelig være sandt at man skal ha lukket den øvrest lem, min tanke er bare der bliver mega varmt for hesten der ind?. + Man hvis kan få en bøde hvis man ikk gør det?.. ( Det er også i tråd på Hg.. ) Kh Sine..
Det tror jeg ikke. Du kan læse denne tråd. 
Marie: Man tusinde tak, jeg læser den lige.:)
Jeg har også selv hørt at den skal være lukket. Du kan jo også ringe til den lokale politigård, og spørge dem, hvis du vil være sikker. 
Jeg købte i April den skønneste tinker pige, men helt rå. Vi har så nusset og øvet og nusset og øvet og lige igen igen. Vores status var indtil for 3 uger siden ; Hun kunne berøres overalt, løfte alle fire ben, lidt usikkert ( ballance) men var rimelig stabil og ikke angst ved dette. Hun havde så smed for allerførste gang for nogle uger siden. Et stille og roligt smedebesøg. Men det gik alligevel galt. Hun blev meget angst da han skulle igang med bagbenene. Og den aktuelle status er nu ; Kan ikke berøres langs siden uden at flytte sig, ikke tryg ved berøring af bagparti og kan slet ikke løfte sine bagben. Jeg er startet forfra med nus og berøring men det syntes ikke at flytte noget hos hende. Hvad ville i gøre ????
Jeg købte også en helt rå hest sidste år, og den kunne også blive noget utryg ved smeden, og havde derefter lidt problemer med bagenden. Fortsæt nusseriet, så den får tillid til der intet sker. Den kan evt. have haft en grim oplevelse tidligere eller måske bare med mænd. Min er stadig lidt utryg ved smeden og generelt andre end min kæreste og jeg. Isår hvis de vil undersøge den nogen steder. Men har ikke problemer med at løfte hovene længere efter smeden har været der. Så masser af tålmodighed er desværre vejen frem:o)
Brug godbidder..  Rør benet, godbid. Rør benet igen - godbid. Rør benet længere op og ned - godbid. Fortsæt. Begynd stille at tag lidt mere fat i benet. Først når hesten forholder sig rimeligt i ro, slip og giv godbid. Gentag en masse gange. Til sidst kan du tage benet, holde det lidt oppe og slippe igen.
Hvis du bruger godbidder så husk KUN at give godbidder, når hesten faktisk reagerer i den rigtige retning. Dvs. rør benet kort - flytter den sig er der ingen godbid, bliver den stående belønner du den. Timingen er enormt vigtig når man arbejder med godbidder. Mange tror fejlagtigt at hvis hesten er nervøs eller utryg ved noget, så er det nok bare ukritisk at stoppe godbidder i gabet på den, så den på den måde begynder at forbinde det "ubehagelige" med foder. Det er der selvfølgelig også et gran af sandhed i, men passer man ikke på, kan man (meget let endda) komme til at belønne lige præcis den adfærd, man ønsker at fjerne! Giver du godbidder, når hesten rykker sig væk fra din berøring af bagbenene, så skaber du måske nok nogle positive forventninger til hvad der skal ske, når du nærmer dig dens bagben MEN du lærer den også at for at få en godbide, skal den flytte sig væk fra dig, når du rører dens ben. Så ja godbidder kan være en fin hjælp til at gøre en utryg situation til noget rart- men brugt forkert kan du komme til at forstærke adfærden betydeligt! I øvrigt kan det jo godt være ganske svært at time belønningen, når du står nede ved bagbenene. Hvis godbidderne skal have en effekt, skal de tildeles max 3 sekunder efter, hesten har reageret som man gerne vil have. Så skal du virkelig effektivt bruge godbidder, skal du nok have en hjælper til at stå oppe ved dens hoved og give den en godbid, så snart du giver signal til at nu skal hesten belønnes. Personligt ville jeg nok starte ud med at træne uden godbidder, da det netop kan være meget svært at time, i hvert fald så længe hesten er meget urolig - når hesten igen begynder at være tryg ved at du bare berører dens bagben og ikke flytter sig så meget rundt, kan du lettere styre og time godbidderne.
Alene det at du slipper presset, når hesten gør det rigtige er belønning nok i sig selv. Selvfølgelig er godbidder en forstærkning, men jeg tror ikke det er nødvendigt, og som tusindfryd skriver, så skal der ikke meget til før det bliver misforstået, og det kan være svært at give godbider på det rette tidspunt.
Ja, det må jeg lige pørve..
Lyder det ikke usandsynligt, for hvad med de trailere som kun har gardin eller fluenet? Hilsen Sus ps. det har min trailer, så følger da lige med her.
Det skulle være rigtig nok med at der skal være lukket for traileren. Og det skulle gælde alle. også dem med gardin. Har hørt at det skulle gi en rimelig bøde for at køre uden der er lukket. Køre altid med lukket, åbner så bare lidt mere for vinduerne.. Stine
Jeg har også hørt at den skal være lukket, og at det faktisk skulle give en ret stor bøde ikke at køre med den lukket.
Jeg har fået at vide, at den skal være lukket på motorvej og ellers er der frit valg, men det kunne da være spændende at undersøge
Jeg mener også den skal være lukket. Og selvom det betyder mindre udluftning i traileren synes jeg faktisk det er ganske fornuftigt at lukke den. Jeg set heste, der pludselig bliver paniske og forsøger at komme hen til (og udad) nærmeste åbning i traileren. Hvad end det er døren foran eller åbningen over rampen. Og også selvom der ikke er plads til at de kan komme ud. Derudover er der også den risiko at hestene let kan blive forskrækkede eller direkte bange for lastbiler og andet, de kan se bag dem, hvis den øverste del er åben mens man kører. Og en bange eller nervøs hest i en trailer er en rigtig dum kombination.
Min gamle hest gik altid i panik hvis den øverste lem blev lukket, så har altid kørt med den åben, hun har aldrig været bange for ting bagved hende når hun stod i trailere (selvom at hun var "tosset" i mange sammenhæng), for hun kunne se det, ikke kun hører at noget var "i røven" på hende. Men ved ikke hvordan reglerne er nu, men det ville da være rart at vide inden den nye hest skal gøres trailervant   Så lytter lige med..
Jeg har lige snakket med Torben Andersen og han siger at den skal være lukket. Selv forstår jeg ikke helt den nye lov. Først den med lukket gardin, har indtil nu altid kørt med gardin oppe, synes det bliver så lukket og varmt selvom vinduerne er åbne. Og så den med skillevæggen skal væk når man kører med hoppe og føl, da de skal ha mulighed for at lægge sig ned. Jo for der er jo vildt mange heste som lægger sig når man kører med dem.
af de andre, jeg kører altid med lukket for oven, tænker hele tiden på hvor ubehageligt det må være for et flugtdyr at stå spærret inde og få f.eks. en lastbil helt op i røven i et kryds eller andet.
Er der nogen der ved hvor man kan læse om den her nye lov?
Jeg kører altid med rullegardinet oppe, sådan foretrækker min hest det + det bliver ALT for varmt inde i traileren, hvis det er rullet ned (selv om vinduerne er åbne). Har video i min trailer, så kan følge med deromme.
I må køre med rullegardin åbent med argumentet : det er en del af trailerens ventilationssystem ....det så egetlig lidt sjovt ud det ord ?
Jeg har netop fået dette svar fra Politiet:  Så er det vist afgjort!!!! /lisbet
Og dækken får de jo på om vinteren 
Jeg ved godt der ikke er lov på området. Men nu siger du dækken. Har du prøvet at stå omme i en trailer hvor klappen er åben i silende regn. Det bliver suget ind i traileren og der er et dækken altså ikke nok. Jeg har selv prøvet det med en hest, der ikke kunne køre selv. Derfor er min altid lukket. Jeg vil hellere åbne alle vinduer og ventilation end at åbne klappen. Derudover kan mine ikke lide at den er åben, så jeg har den altid lukket.
Ja man må jo selv bestemme - men spørgsmålet i starten af tråden var om det var lovpligtigt at have den lukket under kørsel. Og det er det så ikke... Jeg lukker også gardinet i min trailer hvis jeg skal køre langt f.eks på motorvej eller meget trafikeret vej. Eller hvis det regner eller sner - eller blæser rigtig meget. Men for det meste står den åben.. da min hest tit "koger" når han kører i trailer. /Lisbet
Der er jo forskel på dækkener  Jeg kører altid med åben klap - det koger ellers inde i traileren - også selvom vinduerne er åbne.
hejsa... Min hest ladator har stået stille i en længere peride på 2 mdr grundet forkert sadel så han fik ondt i ryggen, og da han så også fik lavet en kodeleds forvridning / overanstrengelse på V forben.. nu er han rengående, og der er købt ny sadel med hjælp fra brian Rützov, og den er blevet "syet" til ham... han har været i genoptræning nu i 2 uger med skridt ca 30 min. hvornår vil i mene man kan begynde at trave ham, og i hvor lang tid ? ligeleds hvornår må man springe ham igen ? håber i kan hjælpe mig (det skal lige siges at han var meget halt de 2 første dage og havde feber, jeg troede faktisk han var forfangen, men det mente dyrlægen ikke) der var tale om akut kode / hovleds forvridning. dog ikke bevist i røgten eller scanning.
Der mangler nogle oplysninger i dit indlæg: - hvor gammel er hesten - hvor meget du plejer at træne - hvordan plejer du at træne - skridter du ham pt med eller uden rytter? - på hvilket underlag? Men hvis der virkelig er tale om en forvridning, så ville jeg gå meget forsigtigt frem. Det kan tage op til et år, før ledbånd og sener er helede igen. Jeg ville skridte, skridte og skridte. Langsomt øge fra 30 minutter til 1½-2 timer. Først uden rytter, dernæst med rytter på hårdt underlag, dernæst baneridning og terrænridning. Efter et nogle måneder ville jeg forsigtigt lægge lidt bakker ind i min træning. Tilsidst voltearbejde, derefter kan du begynde travarbejdet.
- hvor gammel er hesten ? 7 år - hvor meget du plejer at træne ? 4 gange om ugen med 1-2 spring dage - hvordan plejer du at træne ? 2 spring dage og skovtur (ikke dressur da jeg lige har født) det er min part der rider. - skridter du ham pt med eller uden rytter? skridter med rytter - på hvilket underlag? hårdt underlag grusvej.. han er stikkende / rengående på volte i longe på blød ridebane. på hård bund i longe er han rengående. rengående nå han løber lige ud i mønstring. vi overvejer at trave ham i dag med rytter, for at kunne mærke om han er halt
Min står med en skade i baglåret, hun er 9år og der er fler grunde til hun ikke er redet ret meget et helt år, bunden bliver hedeland,s slagger dyrlægen siger hun må rides i skridt ca en time om dagen en månde, som jeg starter rigtig på her om 14 dage og så tager vi den derfra. hvis hun bliver rengånde, hvordan ville i så forsætte?? hun er som sagt kun redet ca 4-3 månder efter at stå stille hele vintern (intet ridehus) og blev så halt igen
Skridt i en halv time som genoptræning er efter min mening ikke nok til at begynde trav-træning. De fleste genoptrænings programmer går over min. 4 uger med skridt, hvor netop man arbejder sig op imod 2 timer med skridt på fast underlag. Særligt ved ledskader og seneskader er det MEGET nødvendigt at skynde sig langsomt. Det tager tid at genopbygge styrken i led og sener. Min dyrlæge anbefalede mig at bruge 4 uger på skridt lige ud. Altså ikke bane. Volter belaster også led og sener, særligt når du skal i gang med traven. Tal med din dyrlge, hvad han/hun anbefaler hesten. Jeg er også sikker på du kan søge på nettet og finde nogle genoptrænings programmer. Min hest havde spændinger i ryggen, da sadlen ikke passde længere pga muskelsætning under tilridningen. Derudover var hun lidt for nem til at samle sig, før hun havde styrken til det. Med det resultat at hun naturligvis syrede til og blev overanstrengt. Så her var det vigtigt at hun også gik korrekt i skridt-genoptrænings programmet. Ned og frem med næsen, så hun får strukket overlinien. Og altid fremover afslut ridetimen med at trave af i 5-10 min for lange tøjler, hvor hun skulle ned og frem. Det sidste var for at forebygge senere tilbagefald. Held og lykke med projektet. Venlig hilsen Mia F.
tak for alle jeres svar... vi prøvede at trave ham i går med rytter og der var han stadig halt. ( det er dog mega svært at se ham han er halt uden rytter) skal jeg så forsætte med at skridte ham, eller burde han have en mdr fri ?? han har været halt i 32 dage nu hvor de første 3 dage var stok halt, vi troede den var forfangen så halt var han... også havde han feber.
Hej alle sammen. Dette lyder måske som et dumt spørgsmål, men er der nogen der kan forklare mig hvad klassisk dressur går ud på? Jeg har skulle ride og undervise et par heste hvor jeg har fået afvide at jeg skal være opmærksom på at tidligere rytter har redet klassisk dressur. Og de heste jeg har set, er virkelig blevet redet dårligt, ingen muskler, ingen balance, og har problemer med grundridningen. Og dette er ikke ungheste. Jeg siger ikke at alle der rider klassisk dressur ikke rider ordenligt, jeg tror bare jeg har mødt nogle af de " sorte får" som der jo er i alle slags ridnig. Men selv dem jeg har mødt dem der har redet hestene, kan de ikke give mig et svar på hvad der er anderledes ved klasisk dressur, end ved en anden dressur. SÅ NU ER JEG BLEVET NYSGERRIE  Håber i kan hjælpe mig Håber i har en god aften 
Nogen der har fået snittet knæbåndene på deres hest. Jeg ved det gøres ambulant på et hestehospital og hesten kommer hjem næste dag. Den skal gå på alene fold, men hvor længe? Hvornår kan man begynde at ride igen? Nedsætter det holdbarheden på hesten? Nogen der ved noget?
Lider den af knæskalslåsning? Det gjorde min varmblod og man kan få lavet dette på to måder. Den ene måde går man ind og snitter i ledbåndene og den anden måde skæres de helt over. Min fik snittet ledbåndene i begge bagben. Hun gik på fold i 14 dage alene hvor hun ikke måtte løbe (mener det var deromkring, måske mindre tid). Her efter skulle jeg trække hende i 14 dage 3 gange om dagen i et kvarter og derefter begyndte jeg at longere hende normalt. Operation hjalp desværre ikke, og det næste jeg kunne gøre var at skære ledbåndet helt over. Så skulle man tage et ben af gange og boksro længe og langsom genoptræning osv. Ved denne operation er risikoen for arvæv og dermed operation senere igen også større, så jeg valgte at det skulle hun ikke igennem da man heller ikke var sikkert på at dette ville hjælpe, så hun blev aflivet i januar.
Nej, ikke knæskalsfastlåsning, men stramme knæbånd, dvs. hun går og svinger udad med benene, ikke ret meget, men hun vil aldrig kunne begå sig i konkurrence. Dvs. ca. 1 måneds genoptræning og måske hjælper det ikke.
Der er vist ikke rigtig nogen risiko, andet end det ikke hjælper, sådan forstod jeg det i hvert fald. Så jeg ville klart give det en chance. Min hoppe virkede i hvert fald ikke særlig påvirket af operationen, synes bare ikke hun skulle igennem en operation hvor de skulle skæres helt over. Der gik i hvert fald ikke længe før hun måtte bruges normalt igen. Min havde heller ikke fastlåsninger, men lavede nogle voldsomme knæk hvor hun ligesom knækkede helt sammen i bagparten - det var ikke rart at se på!!
...at søg på knæskalsfasthæftning her på på HN og på google. Det vil give en masse resultater om folks efaringer med operationen.
Hej HN'ere Jeg har haft hest i temmelig mange år, og med min unghest har jeg oplevet lidt af hvert synes jeg. Men det jeg oplevede igår, har jeg altså endnu ikke set før. Jeg har 3 heste; to gamle ponyer og en unghest. Ponyerne rider jeg stadig på ind imellem, og igår skulle jeg ride på den store af dem. Jeg henter ham på fold, trækker ham i stalden, og binder ham. Intet nyt i det. Men pludselig lægger han al vægten bagud, og trækker alt hvad remmer og tøjler kan holde - i bogstaveligste forstand. Jeg får smukket ham en i måsen og siger han skal stoppe med det der, jeg strigler lidt på ham, og så gør han det sgu igen! Sidst jeg skulle ride ham tog han hovedet i vejret, sprang sin grime og strøg afsted, dog ikke længere end at jeg nåede at snuppe ham på vejen ud af døren. Så jeg frygter godt nok, at pony har lært at sprænge kæder/grime! Hvad dælen stiller man op med det? Det er en erfaren pony på 14 år, den har i sine yngre dage gået et utal af stævner, og har sidste år også gået stævner som hest med mig på ryggen. Den er vant til at blive redet og modsætter sig på ingen måde ridningen, tvært imod havde vi en rigtig god dag med ridningen igår. Den kan gå i trailer, og går en dag om ugen som handicaphest. Så det er altså ikke en pony som ikke er vant til at lave noget. Jeg endte med at binde dyret op og hente en hjælper, som kunne holde ham, hvilket jo også var fint nok. Ved afsadling stod han og holdt sig selv og flyttede ikke et ben imens. Men hvad søren stiller man op når hesten får sådan en idé? Jeg har aldrig set noget lignende, og jeg ved virkelig ikke hvad jeg skal stille op med det! Nu er jeg heller ikke super frisk på idéen om sprængte kæder, jeg har en enkelt gang rakt ud efter et tov der sprang, hvilket resulterede i at jeg fik flået al huden af indersiden af to fingre, flækkede nede imellem fingrene og fik slået en sene som krævede 14 dages genoptræning før fingeren kunne rettes ud igen. Så en kæde der springer vil jeg slet ikke have med at gøre! Håber nogen har en god løsning på, hvordan man løser den slags 
Keder den sig imens? Har også set heste springe grimer og kæder, mine keder sig bare gevaldigt, for at forebygge lømmel-streger får mine en horslyx at slikke på (koster 40 kr), så har de ikke tid til andet. Det lyder jo ikke, som om din er bange? Alternativt kan det være, grimen trykker på nakken, hvis det er en kæde, er de jo ret tunge, hvis den kunne have trigeminus neuralgi e.l. Hø under strigling, eller strigling i boksen - løs eller bundet kan også anbefales.
Ved ikke om du kan bruge dette her til noget, men i min stald har vi kæder, de bliver bare aldrig brugt.. Alle mine opstaldere og mig selv bruger istedet bare et træktov og når hesten skal stå lader vi bare træktovet hænge ned.. Vi har fundet ud af at hestene er meget mere afslappede på denne måde, hvor i kæder stod de enten og vadede frem og tilbage eller stod og "nikkede" med hovedet hele tiden.. Det med at lade træktovet "hænge", gør at de slapper af og de står for det meste bare og småslumrer når vi ordner dem nu... Tror din hest har fået en forskrækkelse i de kæder.. Og det med han bliver ved med at sprænge kæden er, i mine øjne, tydeligt tegn på flugtinstiktet der bliver sat i gang.. Skal bare ud af de kæder koste hvad det vil.. Så tror bestemt ikke det er frækhed eller lign..
Inden den lægger an til at springe kæden/gå bagud skal du flytte hestens fokus   Det kan netop være ved at give den en tot wrap, det kan være at få ham til at gå frem, eller nogle skridt til siden på staldgangen. Det kan være at give ham en gulerod. Når du flytter fokus, kan hesten ikke fokuserer på det den var igang med hvis du erstatter det med noget positivt 
Vi har også to heste i stalden, der kan finde på det. Sidst var i forgårs hvor jeg trak en ud af stalden og denne her var så alene. Det ville den ikke og trak alt hvad den kunne bagud så den rev sig løs   i dette tilfælde tror jeg mere på, at de ikke vil være alene eller ikke har lært det ordentligt.
Problemet er min dejlige 5 års vallak, der når vi er til stævne, går helt i baglås. Kort sagt, så bliver han bange for ALT, og bare det at komme nogenlunde rundt langs hovslaget på banen, er et kæmpe problem! Lidt om hesten: -5 år, har kun været redet siden sidste sommer -Dejlig og tillidsfuld hest på hjemmebane -Vi træner traditionel dressur suppleret med jordarbejde, dual aktivering og skovture. -Jeg selv mentaltræner forud for ridningen hver dag, dels for at opbygge større selvtillid, og dels for at være mere tydelig i mit sprog overfor hesten. Jeg er godt klar over, at jeg skal modeltræne med ham (nye baner, farlige ting, høje lyde osv.). Men da heste jo ikke kan generalisere - og derfor vil bliver ved med at være bange, når de ser noget nyt - er min træner og jeg kommet til den konklusion, at vi skal gøre to ting: 1. Jeg skal være en stærkere leder overfor hesten, så den får mere tillid til mig - og derfor stoler mere på, at der ikke sker den noget. 2. Vi skal modeltræne mere og derigennem indøve en teknik, så jeg kan få kontrol over hesten, når den bliver bange. Mit spørgsmål til jer er så: Hvad skal jeg helt konkret gøre, når hesten oplever noget "farligt", stopper op, skyder skulderen og ikke tør gå videre?????? Håber på mange gode råd, Nanna 
Det er lidt svært at udtale sig om, når man ikke lige ser det.. Men here goes anyway: Det bedste, efter min erfaring, man kan gøre er lige at lade hesten stå et sekund inden man beder den om at gå videre.. Og så ikke blive sur og bestemt.. Hvis man bliver for bestemt og prøver via schenkler osv at "tvinge" hesten forbi det, kan det give bagslag i at man ubevidst kommer til at "overstimulere" sin hest.. Med det mener jeg at, hesten har rigeligt med, (inde i hovedet), at finde ud af hvad den farlige ting nu er for en og hvis man så samtidig presser og presser den, kan det give bagslag i at den simpelthen så slet ikke kan kapere det og baglåser fuldstændig.. Istedet ville jeg lade hesten stoppe op, lade den kigge et sekund og lige så stille bede den gå frem igen.. Der må ingen ændring være i dit sind.. Ingen irritation, ingen spændinger osv... Og så TRÆNING.. Stimuler den hjemmefra.. Kør ud og rid andre steder, sæt balloner op langs barrieren, læg paraplyer ud i hjørnerne osv.. Forbered din hest på det værste hjemmefra, for så ved du for det første hvordan du skal takle det når den "glor" og for det andet kan du måske slappe lidt bedre af og koncentrere dig om selve ridtet.. Håber det gav lidt inspiration.. Held og lykke 
Du skal være et skridt foran hesten, og sørge for at ride frem og stille den lidt i halsen, så den kigger væk fra det den er bange for. Det er supervigtigt, at du ikke selv ser spøgelser, for det forplanter sig ned i hesten - jeg ved godt det er svært, men du skal ride nøjagtigt som du plejer derhjemme, så skal hesten nok slappe af. Jeg har selv haft en meget nervøs vallak, og jeg skulle selv have meget fokus på, at når jeg var ude eller tingene ikke var som de plejede, så red jeg anderledes, og det mønster skulle JEG ud af og det hjalp.....
"Hvad skal jeg helt konkret gøre, når hesten oplever noget "farligt", stopper op, skyder skulderen og ikke tør gå videre??????" Hvad gør du nu?? Jeg har haft mine "kampe" med hesten, hun er ekstrem. Hvad jeg har fundet ud af, efter 9 lange år.   - Man skal gøre mindst muligt! Det lyder åndssvagt, og jeg har fået alle mulige andre råd, men det her virker. Lad den ikke skeje ud, ligesom Lisbeth ?Figorina? siger, skal du være foran hesten. Jeg kan selv mærke det før der kommer udslag, måske spænder den en smule, kigger, vender forbenet udad, og derefter "løber". Tag det så hurtigt som muligt. Nogle mener, at hvis hesten er bange for den ene ende, så skal den f*nden gale mig bare derned. Det har jeg ikke oplevet gøre nogen hest afslappet, tvært imod! Det kan være, de går forbi, men de er tikkende bomber. Små "nyk", indvirkninger med tøjle og schenkel, og ikke lade den kigge meget, hjælper her. Berolige med en hånd på manken. Og er den bange for dommertårnet, så rid så tæt på, du kan komme, uden at den laver en voldsom undvige-manøvre. Så er den mere afslappet resten af turen. Har den først skabt sig voldsomt, gør den det gerne igen, så dræb alle flugtforsøg. At lade den gå et stykke fra dommertårnet giver færre point, men det gør stejlen og løben også. Læs i øvrigt Mcleans bøger, om hvordan en hest tænker og lærer.
Langt de fleste heste går ganske fint med et kombineret næsebånd, og det er også klart det mest almindelige. Dette næsebånd bruges både til spring og dressur, så en trense med kombineret næsebånd vil nok være mest allround. Man ser stort set kun kryds-/mexikansk næsebånd til springstævner og jagter. Til dressurstævner ses det meget sjældent. Dog må du gerne starte dressurstævner med kryds-/mexikansk næsebånd, så hvis din hest går bedst med sådan et, så rid du bare med det!
Man rider IKKE på en halt hest. Så længe hesten er halt skal man VENTE med at gå igang med genoptræning. Også selvom hesten "bare" er lidt urent / stikkende gående, utaktet eller lignende. Når hesten ikke er 100 % rentgående, så er den stadig skadet. Hvis det er en kodeledsforvridning er behandlingen typisk ro - dvs. hesten skal have 100 % fri til den er helt haltfri og hvis det er en lidt sværere forvridning også på sygefold eller lignende så den ikke kan løbe rundt. Jeg fatter helt ærligt ikke at man kan finde på at gå igang med genoptræning, når hesten stadig halter (også selvom det "kun" er på blød bund i longe osv.) Hvis man starter genoptræningen før skaden er helt lægt, risikerer man for alvor at forværre skaden.
Enig med tusindfryd i denne her.. Hvis hesten stadig er halt, også selvom det er svært at se, så skal der ikke rides på den.. Så må det vente til den er helt rengående 
rolig rolig rolig.... den er ikke i genoptræning endnu før den er total rengående, kunne da aldrig drømme om at gå i gang med en halt hest det er da sindsygt så bliver den jo aldrig rengående... den bliver skridtet 30 min 3 gange om ugen efter HØRSHOLMS ANVISNING.. jeg spørger kun til råd om genoptræning, så jeg ved hva jeg skal gøre nå han skal i gang..
Hvis hesten er halt pga. en forvridning lyder det lidt besynderligt, at dyrlægen anbefaler at den skridtes m rytter. Behandlingen af forvridninger er netop RO og at benet belastet så lidt som overhovedet muligt. Hvis du har forstuvet din fod, ville du næppe selv vælge at tage ud på vandretur med en 15 kg tung rygsæk på ryggen. Heller ikke selvom det kun gjorde lidt ondt og mest mens du løb...
ja det kunne godt lyde mækeligt nu nå du selv siger det.. jeg tror det er fordi han skulle stå i boks i nogen uger at de sagde han måtte skridte en tur.. men jeg sørge bare for han ikke bliver redet, så er det kun sygfold til han er rask igen..... jeg har ikke haft hest med forvridnig før.. det vildste og tætteste jeg er kommet på er hovledsinflamation og den var sku ikke god :0( min hoppe fik 4 behandlinger med binyrebachomon (staves) og kan huske hun skulle stå helt stille.
På distancerytterforeningen er der en udemærket optræning af heste..Kik under den der hedder aerc artikler.Den ville jeg bruge som inspiration. Dog ville jeg ikke starte med langsom trav før der var gået 2 mdr og så ville jeg starte 0-3 måneders programmet forfra med trav langsomt introduceret.Pr dag 2 min interval x 2, 2 min interval x 3 og langsomt forøje antal min og intervaler pr dag. Jeg havde en araber som jeg havde en skade på..Hende kunne jeg ikke give boksro eller sygefold da hun gjorde mere skade på sig selv med al den ophobede energi. Hun blev sat på sommergræs med nogle kedelige hopper..Jeg var meget i tvivl da det jo ikke var det der var normen at gøre, men hun var så hysterisk og det hjalp..Hun blev mere afbalanceret og fik ikke de små hysteriske flip der gjorde at skaden blev ved med at gå op. Så kunne jeg starte genoptræningen.. Da jeg også rider spring og dressur, ville jeg nok på min ture træne med elementer fra dressur lidt efter lidt indtil hesten er klar til at komme på banens bøjede spor...Spring er der jo desværre meget lang vej igen til.. Da jeg også er doven til tider ville jeg også benytte mig af hvis der var steder med skridtbånd og spatræning. pøj pøj
er mange forskellige ting. Bent Branderup har lavet et ridesystem, han kalder akademisk dressur. Mange kalder dette for klassisk dressur.... Jeg rider også klassisk dressur - men jeg har DRF's dressurfordringer som målestok. Det har de andre ikke. Og der er flere andre klassiske metoder  Jeg har prøvet at google på   for dig 
Jeg tror at termen klassisk dressur bliver brugt som betegnelse for mange modpoler til hiv-og-træk dressur. Det dækker over mange retninger, der alle har det til fælles, at man forsøger at ride med lette hjælpere. Når jeg ser nogen, der rider deres hest pænt uden at trække den ind fortil, og som uddanner den til at kunne øvelserne i stedet for at sparke og trække den igennem, ja så synes jeg det falder inden for klassisk dressur. Men ofte bruges det om retninger der er meget teoribaserede og som trækker på gamle mestre - deraf det klassiske vil jeg gætte på. Mange der rider klassisk dressur gør det fordi enten de selv eller deres hest mistrivedes med det de ellers blev tilbudt, og ikke fordi de er dygtige eller har en talentfuld hest. Når disse heste bliver løsgjort med en måske knapt så dygtig rytter, kan der altså godt gå slinger i valsen - har selv været der, og synes jeg nu er kommet videre  Prøv at gå ind på Bent Branderups side og Christina Holmbæcks side - der er meget mere om hvad det KAN være.
at ride godt  Men når det nu er så svært, kan det jo være en fordel for hesten, hvis rytteren ikke herser med biddet samtidig, men forsøger at lære at ride med sædet  Ridning bliver nu ikke til 'klassisk dressur' bare ved at undlade at ride hiv og træk. Klassisk henviser til, at sådan red man i 'gamle dage'. Bent Branderup-metoden er vistnok et forsøg på at efterligne dressuren fra tidsperioden omkring barokken/klassiscismen (dvs. omkring 1700-tallet +-) Den måde jeg rider på, er fra dengang dressurfordringerne og træningsskalaen blev nedskrevet i begyndelsen af 1900-tallet, i 20'erne, tror jeg. De gælder i princippet endnu, er gode   - og kan købes hos Dansk Rideforbund  Man skal bare lige tage højde for, at billederne i den seneste udgave (fra 2010) ikke passser med teksten. De er IKKE klassiske   - men teksten er   
For mig er gymnasticering et nøgleord, når man taler om akademisk/klassisk dressur. Netop den grundige grundtræning med bøjning, stilning, frem og ned søgning, versader, renvers osv, gør at hesten opnår korrekt bæring og løsgørenhed. På den måde tilgodeser akademisk/klassisk dressur altså hestens biomekanik, og man opbygger langsomt, men fremadrettet hestens muskler og sener/led. - Ikke at moderne/engelsk dressur ikke kan gøre dette, men ofte synes jeg at moderne dressur bliver en hektisk kamp om at få sin hest uddannet hurtigst muligt.
indenfor alle rideretninger at man påstår, at de bruges til at opbygge korrekt bæring og løsgjorthed - og at de tilgodeser hestens biomekanik  Prøv at læse DRF's dressurfordringer (som er den bog, dommerne bør dømme efter i dressurklasserne)  Det er superklogt, det der står  Noget helt andet er, om man er i stand til at bruge det i sin ridning  Det gælder for alle rideretninger - også for klassisk, akademisk klassisk, moderne og portugisisk  Som skrevet: Det er svært at ride godt, og det er det bare 
Nina: Det har du helt ret i, og jeg påstår heller ikke andet.   Jeg tror måske også at min holdning bærer præg af, at jeg ikke er stævnerytter, og det er de fleste af de akademiske ryttere som jeg kender heller ikke. Derfor bærer ridningen oftest heller ikke præg af et stævne som fokus, og det at   Jeg tror at det er her at det går helt galt i moderne dressur, fordi at   ryttere stræber efter at komme ud og starte en masse stævner hurtigst muligt, og så er det i mine øjne altså ikke muligt at tilgodese hestens fysiske behov og biomekanik. Igen - jeg har set mange dygtige "moderne-dressur" ekvipager, som så absolut tilgodeser deres hests biomekanik, så det er ikke for at være fordømmende. Det er heller ikke for at pudse min egen glorie, for jeg har også lang vej igen.   Jeg føler mig bare meget mere tilpas i den akademiske/portugisiske ridekunsts principper - og jeg kan forresten heller ikke starte stævner i DRF, da de vil have at jeg propper et bid i munden på min hest, selv om det er fuldstændig unødvendigt på det stadie som vi er pt.   
ikke stævnerytter - og jeg rider klassisk efter den gængse klassiske måde, som beskrevet i dressurfordringerne  Du har nok helt ret omkring det med at ville vinde/få placeringer, at det ofte ødelægger en del. Og så vil jeg tilføje, at rigtig mange ryttere (og undervisrere) desværre aldrig har læst (eller forstået) dressurfordringerne  På den måde kommer de alt for let til at videreføre de fejl, der ses hos de ryttere, de ser op til og prøver at efterligne   I stedet for at læse fordringerne og se, at man fx ikke skal ride bag lod, at hesten bør gå taktfast og ligeudrettet osv. Eller også tror de, at de gerne vil ride foran lod osv., men egentlig ønsker de det ikke  Disturbia - jeg synes ikke, grundridning er kedeligt. Det er nemlig SÅ svært at gøre så lidt som muligt   Og så er det skønt, når man kan mærke, at hesten faktisk bliver meget rarere at ride på af det 
...ok jeg forstår ikke helt.. Hvordan kan man ride efter DRF's dressurfordringer, som er baseret på engelsk dressur og sige man rider klassisk dressur. Dét er jo to vidt forskellige ting  Er man aka eller klassisk dressurkunst rytter, så får man vel også svært ved at stille op i stævner. Nu ved jeg intet om stævner men kræver de ikke konstant kontakt på tøjlen osv?? Må man overhovedet ride stævner i en barock sadel og en kapsun med kandar?
Nej, man må ikke starte stævner i barock sadel og kapsun - men nu er det jo heller ikke udstyret, der afgør hvilken ridestil, man dyrker. Jeg rider i bomsadel mindst en gang i ugen, og min hest går på et helt almindeligt hovedtøj (nogle gange i kombination med kapsun) og jeg rider med kontakt på tøjlen. Men jeg forsøger nu alligvel at ride klassisk ridekunst. Jeg har dog mixet lidt med Anja Beran, der rider mere engelsk/moderne. Problemet med den type klassisk jeg var i gang med for nogle år siden er, at man måske nok kan ride traversade og versade i trav og ride halve trin, men måske kan man ikke ride en øgning i trav eller lave et godt galopanspring. Uddannelsesmodellen er anderledes bygget op - det gør det jo selvfølgelig svært at starte stævner. Mht engelsk kontra klassisk vil jeg lade nogle andre svare, men jeg tror da ikke de er opstået helt uafhængigt. Når jeg ser på drfs fordringer, så synes jeg ikke, der er så meget forskel på målet i hvert fald. Ridning for lette hjælpere og samling med nakken som højeste punkt og næsen i/lidt foran lod er da i hvert fald fælles mål.
Selvfølgelig er det ikke udstyret der gør ridestilen, dog vil jeg mene kapsunen er uundværlig i oplæringen af hesten. Men point var vel mere, at hvis man er sådan "hardcore" aka'er så bruger man vel også udstyret der passer til og er derfor udelukket fra stævnerne. Derudover så anvender vi den indirekte tøjle uden den direkte kontakt, hvilket vel ikke gøres i den engelske dressur, men kun i western og klassisk/aka og vil derfor ikke ligefrem give plus til et stævne. Jeg er enig i at målet er det samme for dressuren, ligegyldig hvilken man vælger. Men måden at opnå det er vidt forskellig. Udgangspunktet i denne tråd er at trådstarter skal træne en hest der er klassisk redet eller aka, dét ved vi vel ikke med sikkerhed. Hvis hesten tidligere er reddet eller tilredet i engelsk dressur, er det som jeg ser det ikke et problem, men er hestene udelukkende reddet klassisk/aka så syntes jeg det ville være enormt synd ikke at få at vide hvilke signaler der er indlært. Hvis man fx tager en anden rytter (det vil aldrig ske) og sætter på mine og rytteren mener at dreje ved at tage i den direkte tøjle, så vil mine heste bøje halsen og ikke dreje, så kan rytteren ellers sidde her og og hive og flå og mine drenge vil ikke forstå det. Hvis en rytter forsøgte at drive med begge sædeknogler på samme tid på mine drenge, ville de i forvirring stoppe og ikke forstå hvad spørgsmålet var. Så det vigtige er vel at finde ud af hvad hestene har indlært af signaler og det kan ingen herinde svare på, det er kun tidligere ryttere.
DRF's fordringer (altså teksten) ER klassisk dressur  Bent Branderupsk klassisk dressur er en anden variant, iberisk klassisk er en tredie  Problemet med dressur er, at meget få rider som det er beskrevet. I dressurfordringerne er træningsskalaen en væsentlig del. Takt er nr. 1, løsgjorthed nr. 2, kontakt er nr. 3, fremadsøgning nr. 4, nr. 5 ligeudretning og 6 er samlingsgrad. Det burde jo være til at forstå - men alligevel rider mange moderne ryttere ikke rentaktet, ikke løsgjort og med kontakt fra starten, ikke ægte samlet osv. - som man bl.a. kan se på billederne i dressurfordringerne  Men prøv at google 'classical dressage'. Der kommer ret meget forskelligt frem. Fx denne her:  Her er en omtale af en bog om Klaus Balkenhol, som er (eller var) træner for det amerikanske dressurlandshold:
Jamen er det ikke bare ordkløveri det her. Ordet klassisk har jo en betydning i sig selv, men når trådstarter stiller sit spørgsmål mener hun næppe engelsk dressur, klassisk eller ej. . Nå men jeg mener stadig at det intet har med trådstarters spørgsmål at gøre, men at trådstarter må finde ud af hvilke signaler der er indlært
spørger, hvad klassisk dressur er. Det kommer der flere svar på  Hvorfor tror du ikke det? Og faktisk kunne jeg godt tænke mig at vide, hvad 'engelsk dressur' er? Jeg forestiller mig da, at den dressur, jeg rider, snarere er tysk  Min tidligere underviser, som er en vaskeægte berider, sagde at han underviste i klassisk dressur - og det var bestemt hverken akademisk eller portugisisk, men mere den moderne type, bare den klassiske del af den  Det er faktisk ikke til at vide, hvilken slags klassisk dressur de nævnte heste er blevet redet i. Vi kan kun læse, at de åbenbart er blevet redet dårligt.
 Steinbrechts teorier som er blevet skrevet ned og finpudset lidt, vi kender det idag som de alm. fordringer i dressur : Bent Branderups samling af alle de gamle ridmestrers lære, han har taget det bedste fra dem alle og samlet i én pakke, bl.a. nogle ting fra Steinbrechts teorier. Steinbrecht brugte nu indirekte tøjle uden direkte kontakt, og der blev i den tid reddet på én hånd (bortset fra heste tidligt i deres uddannelse, de blev reddet med en tøjle i hver hånd). Til et dressurstævne ville det ikke have nogen betydning hvis man bruger den indirekte tøjle uden direkte kontakt, medmindre at ens hjælpere er SÅ voldsomme at det springer dommerne i øjnene   man skal jo helst ikke kunne se hjælperne..
Tak for jeres svar  P ?MM? og Ditte*pichu*: nej, den hverken keder sig mere end normalt eller har ondt nogen steder. Den har stået bundet sådan i årevis, som jeg skrev er ponyen 14 år gammel og jeg har haft den siden den var 4. Den har gået et utal af stævner, så det er bestemt ikke fordi den ikke er vant til at blive hverken bundet eller håndteret. Den har stået i disse kæder hundredevis af gange før, så jeg ser ingen grund til, at den lige pludselig skulle have ondt, kede sig eller noget som helst andet af den slags. Sandra ?Cashew?: Nu er det en ridehest (pony), og hvis den gør det når jeg går hen for at hente sadlen, så kan jeg ikke rigtig "nå at flytte fokus". Når en hest flipper sådan, så tror jeg helt ærligt heller ikke at en tot wrap el.lign. lige får den til at skifte mening i forhold til det, den var i gang med. Men det kan være at planen så i stedet skal være at tage ham ind, binde ham, og så netop beskæftige ham med et eller andet, tage ham ud igen, og starte forfra næste dag. Men helt ærligt, så synes jeg ikke det kan være nødvendigt, når hesten har stået der 100 gange før.... Ayalone: min pony kan desværre ikke undskylde sig med at være alene, ej heller at være utilfreds med at blive taget fra folden. Han gik for løs snor hele vejen, som han plejer, og en af hans foldkammerater var endda på staldgangen. Så det er desværre ikke det, der var problemet. Han er dog generelt altid urolig under strigling, men der er jo langt fra det, og så til at lægge sig i kæderne for at komme fri... Er der nogen der har erfaringer med heste som forsøger at springe kæderne, der kan fortælle om hvordan de har løst det? Som før skrevet, så har hesten stået der 100 gange før (mindst!), den har aldrig haft noget problem med at stå bundet, og det er altså noget den pludselig har "fundet på".
Vi har et par stykker i stalden, som bare synes at det er vildt hygsomt at læne sig i torvene, bare for at stå sådan... Men jeg ved ikke rigtigt hvad der kan være med din, siden den får sådan en mærkelig ide... For det er sågu da latterligt at den, som 14årig, med dens erfaring, pludselig tænker "jeg skrider sgu, vi ses" Jeg ville hente alt mit udstyr før striglning, så jeg ikke skulle gå efter det, det gør jeg i forvejen, men vi har også sadelknægte på staldgangen, så det er nemt nok at sige for mig. Men så snart den gør antræk til noget i den retning så få den til at gå frem og sig "STÅ" og ros den når den står. Dette skal jo så gøres igen og igen og igen... Indtil den står pænt. Jeg tror ikke at godbidder er en god ide i denne sammenhæng, da jeg tror det kan forstærke "Den nye ide" din pony har fået sig. Ved ikke om du kan bruge det til noget Men hvis alt andet glipper, så kan du strigle i boksen, så er den ikke bundet... Men det skulle sku da ikke være nødvendigt, jeg kan godt forstå at du er fustreret, det ville jeg sku også være hvis min hest på 9år begyndte på det pjat. Mvh Jeannett
Hejsa... Øv en træls ting at starte på lille pony... har du prøvet at teste ører og nakke for ømhed... at køre to fingre ca. 10 - 15 cm bag ørerne og op til panden?? slår den op kan det måske være en dum muskelspænding, kommet af leg eller andet på marken. Har du prøvet at rykke grimen lidt ned på nakken og se, hvad den så gør..??? Tror sjældent en hest pludseligt gør noget unormalt helt uden grund... Men derved også sagt, at de lærer hurtigt og måske der var en grund første gang - og den der fandt ud af hvad den kunne... i så fald er den en bandit...  Har tidligere haft held i sådan en situation med at binde hesten i to kæder, dog med enden mod noget fast, så der er et par skridt bag den, når den så rykker baglæns og møder en mur, bliver det hurtigt trælst for den, og du bliver ikke bussemand ved at stå og rykke og slå den. Men dog stadig kan man godt stå og sige æh æh æh, bestemt men kontrolleret... Gør det evt. nogle dage, så den ikke får en aha oplevelse igen kort efter.... altså binde den med mås mod noget fast...  ved ikke om det kan hjælpe - men held og lykke med det....:-)
Hej igen - og tak for jeres svar Lillelund: Ponyen er bestemt ikke nem at have med at gøre, og det har den aldrig været. Den er besværlig i sind såvel som i krop, og sådan har det bare altid været. Jeg kan acceptere at han kører op over "ingenting", men jeg kan ikke acceptere ting, som er til fare for mig selv. Jeg er bestemt heller ikke tilhænger af at man tillægger hesten for meget intelligens, som jeg sådan set synes at man gør, når man siger at "den har fået en fix idé". Men nogen heste lærer hurtigere end andre, og ham her er ikke dum i sit hoved, han er kun dum at have med at gøre  Idag har jeg redet ham igen, og jeg lod ganske simpelt være med at binde ham. Jeg havde et træktov på ham, og så stod han stort set og holdt sig selv. Jeg trak ham med hen for at hente sadel og trense, og det lå i det område, hvor jeg plejer at binde ham. Det var som om han følte sig klemt eller trykket her, og han blev tydeligt urolig. Hvorfor han pludselig finder på det, det kan jeg ikke svare på. Men en løsning lige nu er i hvert fald, at jeg ikke binder ham op lige foreløbigt, og så lader vi være med at bruge området omkring den "farlige" strigleplads". Så må vi se om ikke det hjælper lidt på det, så han glemmer det hele igen. Det er i øvrigt ikke tunge kæder, de vejer ikke meget, så jeg kan ikke se nogen grund til, at det skulle gøre ondt for hesten at blive bundet op. Hvis trækket fra en løs kæde kan gøre ondt, så tror jeg ikke på at hesten kan rides uden problemer! Men i hvert fald har jeg da fundet en midlertidig løsning, og så håber jeg på at problemet mere eller mindre forsvinder af sig selv...
Hej Min dreng har også forsøgt det her de sidste to dage. 1 gang skulle han have noget aloe vera på mulen, han er ni år og har prøvet det hele før! hovedet røg tilbage, var virkelig bange for at han ville komme til skade. Dagen efter gjorde han samme nummer da skulle han have fluespray på, der røg det også tilbage i et ryk, vant til at blive sprayet hver dag, men den dag røg hovedet også tilbage meget voldsomt, heldigvis skete der ikke noget, men hvor er det træls med sådanne oplevelser. Det skal så siges at han hader at få noget på mulen så det er en kamp at få lov til at smøre noget på og han gør alt for at få det af igen! I dag bandt jeg ham så i et træktorv, men så vandrer han frem hele tiden, så får jeg ham til at gå tilbage så står vi der et minut så går han frem igen sådan fortsætter vi i de næste 20 min. men vi får da lidt motion   han er så en meget nysgerrig hest, skal følge med i alt! Han er heller ikke en man overlader til sig selv ret længe på staldgangen. jeg har faktisk også brugt horslyx som adspredelse, og passer på med ikke at være for længe på staldgangen, men helt ærligt så skal de da kunne stå på stalddgangen uden alt for meget bøvl især en ældre herre. Så jeg kan fuldt ud godt følge dine frustrationer   men hvorfor de gør det, ja det er et godt spørgsmål. ikke kedeligt at være hesteejer med sådan en. lisa
Min pony har altid stået stille og roligt under striglingen, og har kunnet stille ham i kæderne her i vinters, mens jeg f.eks. lig ordnede hans boks. Han stod helt stille og ventede bare på jeg var færdig. For nogle måneder siden, under striglingen, sprang han han så grimen ved at gå tilbage i kæderne. Det skete lige pludselig og jeg kan stadig ikke rigtig hitte ud af, hvorfor han gjorde det - men umiddelbart tror jeg han blev forskrækket over et eller andet. Han var efterfølgende en del urolig, når jeg placerede ham ved den strigle plads. Så jeg gjorde det i første omgang, at strigle ham et andet sted, og hvor han bare var bundet alm. i træktovet. Jeg er så på det sidste igen begyndt at stille ham ved "problem-pladsen", men jeg bruger så et træktov (som er lidt løsere end kæderne) i den ene side, så han uden problemer kan vende hovedet og se hvad der sker bag ham. Og det lader til at virke for min pony. Forhåbentlig kan vi senere hen, nøjes med igen bare at bruge kæderne. Men ellers kan jeg godt overleve endnu en lidt speciel særhed hos ham  Mvh Katrine
Hej Randi Jeg har for år tilbage haft en hest som sprang alle sine grimer på denne måde. Vi købte lædergrimer, men den sprang dem alligevel. Jeg fik faktisk aldrig løst problemet da jeg ikke vidste hvordan. Men så viste min nuværende unghest tegn på samme tendens da den skulle lære at stå bundet som ung. Og DET gad jeg bare ikke at den skulle få som vane. Så jeg besluttede mig at sørge for at den simpelthen ikke kunne springe det den stod bundet i, så ville den jo nok droppe den idé. Ganske rigtigt. i 14 dage stod han hver gang han skulle strigles ved striglebom, bundet i 2 grimer og to træktov uden karabinhager - blot bundet fast til hver sin grime. Det satte en stopper for det. HVis den ene grime sprang holdt den anden og det samme med tovene - så han kunne ikke komme fri. Han har aldrig gjort det siden. Ved ikke om min metode er korrekt, eller den bedste for hesten - men den virkede, og det er jeg rigtigt godt tilfreds med.
Jeg ved ikke hvorfor din pony pludselig reagerer som den gør.¨Men det lyder til du griber det ganske fornuftig an  Men jeg vil blot lige kommentere på forslagene om at aflede dens opmærksomhed med foder o.lign enten kostant mens den sadles op eller når den lægger an til at ville trække baglæns. Det er i mine øjne en ufatteligt dum ide! Jo det virker sikkert på kort sigt, men det man reelt gør, er at belønne hesten for en uønsket adfærd. Giver man den foder lige som den begynder at lægge op til at ville bakke, så belønner man den for at tage det første skridt imod at springe kæder/tov. Det kan godt være, at den stopper når den får foderbelønningen, men du lærer den så også hurtigt at det kan betale sig at lægge an til den slags "narrestreger". Og den dag foderbelønningen ikke er der på det rette tidspunkt, så trækker den jo stadig baglæns. Skal man bruge foderbelønning skal man gøre det når hesten faktisk reagerer KORREKT. Dvs. begynder den at ville trække baglæns giver man den signal til at stoppe (fx en stemmekommando) og når den så stopper, så får den foderet. Men ikke før den står pænt og holder inde med at trække baglæns.
Tusindfryd....  At "aflede" med foder vil typisk forstærke adfærden; skal den afledes bør det være med noget der irriterer snarere end belønner, f.eks. prikken med en finger eller tappen med en pisk så snart man fornemmer den lægger an til at trække. Det kan nogen gange være svært at gennemskue logikken i hestes handlinger - ikke dermed sagt at den ikke er der, men heste- og menneskelogik overlapper ikke nødvendigvis 100 % ...  Det vigtige her og nu er at få brudt adfærden før den bliver en vane - som trådstarter netop gør ved at undlade at binde hesten i de famøse kæder. Metoden med at binde hesten så forsvarligt at den ikke lykkes med sit forehavende er en anden måde at bryde adfærden på - den kan dog gå grueligt galt, hvis hesten i stedet for at opgive går reelt i panik, så den ville jeg personligt ikke turde binde an med, med mindre jeg var   sikker på hvordan hesten reagerer på pres.... Dorte
dårlig ide, at binde hesten så forsvarligt så den ikke kan komme fri. Har haft en hest stående i min gamle stald der i den grad havde ødelagt noget i nakken, da den hang fast med grimen på noget på staldgangen. Den er aldrig blevet ridehest igen, den gik ellers m-klasser i dressur og blev endda kørt til en specialist i Tyskland, men intet at gøre. Så hellere have en periode hvor man strigler i boksen eller træne at stå selv med et træktov, som der nævnes.
Synes godt nok også det en super farlig og meget, meget dum idé at den slet ikke kan komme fri når den gør det. Måske har den lært at den er fri når den gør det, men en dag ender det SÅ galt hvis man binder den hårdt og den slet ikke kan komme fri med stort pres heller. Jeg har set mange heste hænge fast på den måde og få en over nakken og panikke så det BATTER. SÅ hamerende farligt. Hvis vi ikke fik talt hestene til ro når de gjorde det - var det gået helt galt og havde nok endt med en aflivning. Så hellere give den én i r'ven når den lægger an til at gøre det. Fx først ved at advarer med en lyd. Fx "AR AR AR" og hvis den fortsætter med at lægge sig bagud - så en i numren med en lille pisk.
Hejsa. Min gamle dressurhest købte jeg som 9-års med beskeden om, at han ikke kunne stå bundet - hev alt i stykker. Han kunne samme tricks når han skulle læsses - det var efter devisen hurtigt ind og lynhurtigt ud igen lige med det samme.... Jeg forsøgte lidt af hvert men endte med en rigtig fin løsning som gjorde at alle problemer i den retning forsvandt. Han blev bundet i elastikker. Tog simpelthen ned til vodbinderen på havnen og købte nogle meter og fik dem sat op i stalden. Derud over havde jeg altid en ekstra med hvis jeg havde ham med til stævne. Så de sidste 12 år af hans liv foregik fuldstændig uproblematisk. Han stoppede helt med at rykke men det tog nogle år før jeg afskaffede elastikkerne. De var ikke længere nødvendige. Han har altid været en hest med mange idéer og denne var én af dem. Han har ellers rykket mange grimer og tove i stykker. Han har bakket en port af hængslerne og han har rykket en bom op af jorden hvortil der også var bundet en lille pony - der skete heldigvis intet men det er bare for nervepirrende og noget man ikke har brug for hos en i forvejen opfindsom hest.
Min hest kigger og hopper for alt også.. Det der virker bedst ved min er at have benene godt ved, så han virkelig kan mærke at jeg altså mener det, og at det er noget pjat.. Hvis han viger meget eller begynder at trippe og hidse sig op, bøjer jeg hans hoved modsat af det farlige, det plejer at hjælpe..
Tak for svar  Hvordan gør jeg nu???? Jeg stopper hesten op og lader den kigge på det farlige, når den overvinder sig selv og nærmer sig det farlige, roser jeg den og giver efter på tøjlerne..... Er det en "mindre farlig" ting, hvor hesten blot spænder lidt op, prøver jeg at rette dens opmærksomhed væk fra det, ved at stille den væk fra det farlige. Kom gerne med flere forslag  Nanna
Jeg lader aldrig hesten stoppe og kikke på det den er bange for, for da giver du jo hesten ret i at dette er noget skummelt noget, som vi må kikke lidt ekstra på. Jeg beder hesten gå forbi de ting den synes er farlige, og blir på plads. Når vi er kommet forbi er vi afslappede og gode venner igen. Min hesten ved efterhånden godt at når rytteren siger at dette er ikke farligt, så er det ikke farligt og der bliver mere ballade ud af at står på den ene side og ikke ville forbi end bare at gå forbi i første forsøg. Jeg er springrytter og på springbanen fungerer det faktisk ikke at hesten skal have lov til at stoppe og kikke på ting... Hesten skal vide at når rytteren siger det ikke er farligt, så er det ikke farligt og da skal man gå forbi. Men nogen heste og nogen avlslinjer er mere spooky end andre (comeback II, michellino, animo er jo linjer hvor nesten alle afkom er spooky). Spooky opførsel kan også komme af dårligt syn, der er ganske mange heste, som har dårligt syn. Det kan enkelt tjekket på veterinærhøjskolen og andre veludstyrte dyreklinikker.
Sådan en hest har jeg også, så jeg har glædet mig til at læse svarene. Jeg rider ved tre forskellige beridere, og de siger alle, at jeg bare skal ignorere det "farlige" og ride videre, som om intet er hændt. Hesten må ikke standse op og kigge, jeg skal bare ride tættere og tættere på det farlige, og i øvrigt stille hesren væk fra det. ...Men min hest kigger stadig!!  Jeg blev vældig inspireret af Tristan Tuckers clinic i Herning i år, jeg synes det var vildt fedt at se, at ganske almindelige dressurheste kunne trænes til at være så kolde for lyde og andre farlige, blafrende, farvestrålende ting. Jeg er derfor nu begyndt at klikkertræne min hest. Vi er stadig kun helt på begynderstadiet med target-øvelser, men jeg håber, vi kan nå så langt, at han i det mindste stoler lidt mere på mig, og at han derved stoler på, at når jeg siger, der ingen fare er på færde, så kan kan altså trygt gå forbi. Det er bare super frustrerende at have en kigge-hest!! 
Det handler "meget enkelt" om at styre hestens forben  Det forholder sig jo sådan at det 'center' i hjernen som styrer flugt er koblet direkte til forbenene, da hesten jo sjovt nok er et flugtdyr. Så fidusen her er at have et eller flere signaler som går lige så stærk i forbenene som flugtsignalet.  :  3 "klassikere" er stop, frem og bak. Jeg har gjort min fuldblod trafiksikker ved at stoppe, bakke og gå frem så snart jeg mærker at noget er på færde = han når aldrig at blive nervøs. For 14 dage siden mødte vi en IGANGVÆRENDE gravko i vejkanten, alstå 5 meter fra vejen ca. Lidt før gravkoen satte jeg blot igang med: "stop, bak, frem. stop, bak, frem." hesten var opmærksom på gravkoen, men jeg oplevede ikke nogen form for acceleration, hovedløft eller lign. Efter at have gået forbi en gang lod jeg tovet være helt løst og vi gik forbi igen -  og det var altså en gravko som var igang med at grave (pudsigt nok) og den læssede rundt med jord og larmede. BUSSER, biler, traktorer, gøende aggressive hunde, knallerter, motorcykler, cykler, campingvogne, vejarbejde osv. INTET problem så længe jeg bruger teknikken med at styre hestens forben  Signalerne er indlært så godt at selv når min hest endelig bliver død nervøs og panisk (hvis jeg ikke har været god nok til at bruge teknikken inden hesten blev nervøs) hvor han gerne traver rundt af skræk, pruster og sveder - jeg kan til HVER EN TID bakke ham, stoppe ham og få ham frem! og dette i en alm. grime og uden at skulle wresle med hesten, signalerne er næsten lige lette uanset situationen. Derudover vil jeg selvfølgelig råde dig kraftigt til at træne farlige ting. Mange stævneryttere gør ikke nok tid i dette og det sees sjovt nok den dag hvor tilskuerne står med paraply til et stævne   eller hvor blomsterkrukken har skiftet farve eller når en plastikpose flyver ind over banen(det er de ryttere jeg plejer at grine af..) netop her synes jeg at man nemt kan skille en godt trænet hest fra en mindre godt trænet hest, samt de dygtige ryttere fra de mindre dygtige  God fornøjelse
Hmmm, tak for alle jeres gode råd, dejligt ikke at være ene om problemet  I dag fandt vi på, at jeg skulle stille ham ind i volten og højlydt sige "Der er ikke noget" (.....at være bange for). Det virkede faktisk! Bilder mig nu ikke ind, at min hest kan forstå menneskesprog   men tror, at snakken beroligede mig selv, og fik mit eget fokus over på noget andet, end det hesten kiggede efter - hvorefter hesten fulgte mig pænt med rundt  Så en stor del af problemet, er jo nok inde i mit hoved! Hilsen Nanna
Til Ditte (Lenzicco): Jeg så også Tristan i Herning - super inspirerende. Det sjove er, at Tristan faktisk har medvirket ved min hests tilrinding (inden jeg fik ham) - da jeg fik ham, var han super cool og ikke bange for noget! Tror jeg må konstatere, at man skal holde "Tristan-træningen" bedre ved lige, end jeg har fået gjort, hvis det skal blive ved med at virke  Min vallak er i øvrigt efter BH Romanov/Windsor Kh. Nanna
Ange: Stop, bak og frem virker desværre ikke på min hest. Han reagerer nemlig i forvejen ved at standse op og bakke - og så nægte at gå videre. Så stop og bak ligger allerede i hans flugtstrategi!  Jeg bliver faktisk lidt ked af at høre, at du ligefrem griner af de ryttere, hvis heste bliver bange for alting til stævner, og at du synes, man er en dårligere rytter og at hesten er dårligere trænet, hvis den kigger. Det er IKKE spor sjovt at have sådan en hest med i byen! Den kan være nok så godt gående på hjemmebane, men viser det ikke til stævner, fordi den er spændt og kigger. Nu er heste jo forskellige, nogle kigger meget, andre kigger slet ikke. Nogle heste kræver enorme mængder træning af "farlige" ting, mens andre måske bare skal se en paraply én gang, før den så er ligeglad med disse. Jeg har umiddelbart trænet farlige ting så meget som muligt, blandt andet ved at tage ham med ud til stævner (hvor han så kigger - men det er jo en del af træningen!), ride på fremmede baner osv., men det har bare ikke været nok. Så derfor prøver jeg nu nogle nye metoder. Synes du, det gør mig til en dårligere rytter og hestetræner, at min hest endnu ikke er blevet så cool, at han ikke bliver spændt til stævner? Det svarer jo til, at jeg står og griner af de ryttere, der ikke kan få deres heste op i traileren, fordi så må de jo være dårlige ryttere og trænere. Jeg aner jo ikke, om de rent faktisk har trænet trailerlæsning 100 gange derhjemme, men at deres hest bare er vanskelig på det område.  Nanna: Jeg har hørt en lille bitte fugl synge noget om, at vi muligvis får Tristan ud til en clinic der hvor min hest står opstaldet, men det bliver i givet fald ikke før efteråret/vinter, hvis overhovedet... Men HVIS, skal jeg nok smide en tråd herinde om det!
Jeg savner information om fodringen i denne tråd. Vi kan træne nok så meget hvis hesten fx er i underskud af magnesium eller ikke tåler stivelse osv osv
Om man synes, det er en dygtig rytter, hvis hest ikke reagerer på paraplyer, plastposer osv. på dressurbanen, kan man selvfølgelig diskutere. Jeg vil til enhver tid beundre ryttere/trænere, der er nået så langt med deres ridedyr (selvom nogen jo er så heldige, at de har fået en model, der er mere uimodtagelig over for disse distraktioner). Jeg synes nu alligevel, du (Ditte) skal se nærmere på Anges forklaring med forbenskontrol. Det er efterhånden en anerkendt (og vel også alsidig) metode til styring af hesten. Du skriver, at din hest stopper/bakker af sig selv. Men du skal træne den til at gøre det, når du beder den om det - ellers slet ikke. Det lyder nemt, og det er det overhovedet ikke! Jeg har selv en hest præcis som din, og tendenserne er 'trænet' væk ved hjælp af forbenskontrol (og lidt desensibilisering, som du selv nævner). Det betyder, at jeg i en hvilken som helst situation (nå ja, måske i 95% af tilfældene) kan styre ham ved hjælp af mine stop/bak/frem-signaler. Det kræver træning, træning og atter træning. Du starter selvfølgelig hjemme på banen i vante omgivelser, indtil I begge kan det i søvne. Det kan anbefales! PS: En fantastisk dejlig bivirkning af min træning har været, at jeg selv føler mig langt mere sikker til hest og har meget mere tillid til vores samarbejde (hestens og mit). Held og lykke, Hanne
Hanne, det er sikkert en rigtig fin metode til nogle heste. Jeg er dog noget skeptisk omkring det at stoppe og bakke hesten, når det nu netop er det, han gerne selv vil. Jeg tror mere på, at hesten skal lære at tænke frem - i hvert fald i mit tilfælde - og at løsningen er, at han skal stole noget mere på mig som leder. Jeg vil ikke opfordre ham til at kigge, og derfor vil jeg helst ride videre, som om intet er hændt, og som om, intet potentielt farligt er i sigte. Alle mine tre beridere anbefaler netop denne "ligegyldige" måde at håndtere problemet på. Begynder jeg at stoppe og bakke hver gang, jeg tror, min hest vil kigge, lærer han vel netop, at stop + bak = noget farligt - og så giver jeg ham vel sådan set ret i den adfærd, han selv har valgt. Misforstå mig ikke, jeg er skam åben for alle forslag, der kan hjælpe, men jeg er bare bange for at gøre tingene værre. Min hest er kun bange for visse ting. Han er 100% trafiksikker, og han går lige i trailer, på skridtbånd, og han går også helt roligt forbi nogle potentielt farlige ting, som andre heste måske kigger på. Men især blafrende ting, lyde bag hække (eller bare generelt hække og buske i blæsevejr!), og derudover kigger han når han er fremmede steder. Jeg kan sagtens hoppe af og trække forbi, men det vil jeg dog helst undgå - til stævner er det jo heller ikke muligt - men nu har jeg også en hest på 175, jeg er 160 og kan ikke komme op igen uden noget at stå på!    Angående foder, så får min TM Compete müsli, og han har aldrig set bedre ud eller fungeret bedre ridemæssigt. Han har tidligere fået fiberpiller og Easy, men foderskiftet har altså kun gavnet, både på huld, pels og energi. Han kigger hverken mere eller mindre end han gjorde på fiberpiller + Easy. Derudover får han naturligvis masser af grovfoder. Stivelsen er ikke et problem for min hest. Men magnesium har jeg selv overvejet, og har snakket en del om det med min dressur-berider. Jeg har nu købt en BH Relax Amino sprøjte, som han får på søndag, hvor vi skal til hestens 4. stævne. Det virksomme stof i denne er netop magnesium, så hvis han reagerer positivt på den, vil jeg prøve at købe ren magnesium som dagligt fodertilskud. Jeg kan ellers mistænke, at han måske ikke ser så godt. Men nu prøver vi først klikkertræning - og stævnetræning/rutine generelt, og så magnesium. Hvis det ikke bliver bedre, kan jeg jo få tjekket hans syn, men håber dog ikke, det er det, der er problemet.
Ditte (Lenzicco): Sådan en clinic vil jeg meget gerne med til - hvor henne i landet har du hesten opstaldet? Mange hilsner Nanna
Jeg har læst, at hver gang hesten springer eller viger for noget den synes er farligt, bliver den tanke/reaktion forstærket. Altså jo mere den får lov til at vige udenom, gå sidelæns osv jo mere bliver den forstærket i at det er det rigtige at gøre. Det foregår i hjernen, men du må ikke spørge mig hvor  Jeg kan kun sige, som så mange af de andre, få den frem og frem og frem. snak roligt og sid tungt. Jeg ville aldrig tale i rosende toner, da den jo ikke skal belønnes for en opførsel som ikke er ønskelig. Jeg ville vælge at lade tøjlerne hænge så løst som situationen tillader det, for ikke at spænde den mere op og "fortælle" den, okay nu vi begge to på vagt, så nu det sku virkelig farligt. Har haft flere heste der sprang til højre og venstre, og syns jo mere afslappet-men bestemt om at vi stopper ikke- jo bedre gik det. Den skal have noget andet at tænke på, og ikke få lov til at stoppe op, og tænke på om det virkelig er noget den skal flygte fra
Hej Ænder  Jeg er lige nysgerrig efter at høre, hvad jeres mening er omkring Join-Up? Min egen mening er: Jeg synes ikke det er den rigtige måde at knytte et bånd til hesten, for jeg ser det som tvang - hesten har jo de to muligheder; bliv ved med at løbe og løbe ude i kanten, eller komme ind til personen og lade personen være leder. Det synes jeg ikke er helt fair, for så har hesten jo intet andet valg end at vælge personen - for ingen hest kan løbe for evigt.. Jeg kan sagtens se meningen med det, og det der med at hesten SKAL underkaste sig personen og lade personen være leder, men jeg synes alligevel godt det kunne gøre anderledes. Personligt kan jeg jo bedre lide tanken om, at hesten vælger en som sin ven, og ikke fordi den skal underkaste sig - ikke at jeg mener, man ikke skal være hestens leder, for det skal man bestemt, ellers dur det ikke. Men hesten skal selv vælge personen og ikke tvinges til det...
Min barnelærdom var nu også indvendig schenkel til udvendig tøjle. Og tjekket på om det virkede var at man kunne slippe indvendig tøjle  Dengang var der vist ikke snak om hverken klassisk eller akademisk.
hej alle sammen. Tak for alle jeres svar. Jeg har ikke set dem der har redet "klassisk dressur" på de heste jeg har skrevet om. De sagde bare at de red klassisk, og det skulle jeg være opmærksom på, da de gjorde det klart for mig at det ikke var som alle andre rider. De kunne dog ikke beskrive hvad der var specielt ved den måde de red, da jeg da gerne ville sætte mig ind i det og forstå hvordan de har redet hesten. Men hvad af hvad i har beskrevet, lyder det ikke som det de har redet. Det lyder meget som nogle storte får jeg har mødt Den ene hest jeg snakker om, var en super velredet pony. Mem efter en red den som red klassisk, har den lagt sig meget på biddet. Den skyder hele højre side, og vil ikke arbejde på højre side, og har markandt mindre muskler. Den virker fustreret, og virker nedtrygt så snart man beder den om det mindste. Den er blevet tjekket i hoved og r** og fejler intet. Er ikke øm, eller låst nogle steder. Efter et par gange jeg red den meget afslappet, er den begyndt at få humøret igen og er så småt begyndt at slippe biddet igen, og er begyndt at bruge sine højre side lidt mere. Den anden hest, er blevet tilredet og redet i klassisk dressur siger ejeren. Den er omkring 10 år. Den har ikke lært beget grundlæggende signaler, og vil ikke søge ordentligt ned. Den kan ikke lave korrekte sidebevægelser, bøje eller stille sig. Og har ikke aktiveret nogle muskler i LANG TID. Men ejeren sagde meget specifikt at grunden til jeg synes den var lidt underlig at ride på var fordi hun red klassisk dressur. Og det var der hvor jeg begyndte at undre mig. Og eftersom ingen kunne fortælle mig hvad det var jeg skulle være opmærksom på der var så meget anderledes, skrev jeg herinde. Fordi det kunne jo gost være at der var noget så anderledes at det gav sig selv at hesten ikke forstod mig. som i f.eks. western, hvor jeg synes der er mange andre signaler der er anderledes end det jeg rider. Jeg ikke ved hvad jeg rider efter. Om jeg klassisk, moderne, eller noget tredje. Jeg rider nok lidt et mix, som jeg tror der er mange ryttere der gør. Så det var af ren nysgerrighed. Og tak fordi i alle har svaret, det hjalp mig meget 
Jeg kan måske forklare "tendensen" af de dårligt klassiske/akademiske I 90'erne var prøverne hos Bent af lavere "kvalitet" i forhold til nu, kravene var altså ikke store. Og ofte kaldte folk sig for undervisere af den akademiske ridekunst selvom de kun havde modtaget undervisning af Bent få gange, og nogle måske slet ikke gået til prøverne. Disse undervisere formidlede så en desværre misfortolket teori videre til endnu en stime af ryttere som igen har kaldt sig for undervisere af den akademiske ridekunst. Siden da har Bent (mener jeg) taget patent på det, altså skal man godkendes af bent for at måtte kalde sig underviser af den akademiske ridekunst. Man aflægger prøver/eksamener hos ham, og dette skal gøres enten én gang årligt eller hver 5. år (kan virkelig ikke huske det). Man får altså et kvalitetsstempel hos bent, som et slags eksamenbevis 
...ryttere er der jo alle vegne! Dog har jeg lige en tanke, når du skriver den ene hest ikke har lært grundlæggende signaler, ikke søger ordentlig ned, ikke kan sidebevægelser osv ved du så med hvilke signaler dette er indlært? Forstå mig ret, hvis nu en hest har lært at søge ned når rytteren siger "flødeboller" og den rytter så sælger hesten. Den nye rytter har lært at man får en hest til at søge ned ved at synge en sang, men hesten søger ikke ned når rytteren gør det, har hesten så ikke lært at søge ned?? 
der skulle have redet de to heste, har du set dem i aktion?? Hvis det skulle tænkes at hestene går "forkert" når du rider dem og de ikke forstår signalerne, så kan det selvfølgelig skyldes, som flere nævner, at de har lært signalerne helt anderledes end den måde du giver dem på. Det jeg så bare ikke forstår, er at ejerne og/eller rytterne til de to heste, ikke har vist dig hvordan de plejer at blive redet. Det kunne måske opklare om der bare er tale om signal forvirring, eller om de simpelthen er dårligt redet og ikke har grundridningen i orden. Skulle hestene være tilredet efter klassiske principper eller er det noget de er blevet omskolet til? Jeg vil give Ange helt ret i, at der er nogle mennesker som selv tror de rider klassisk/akademisk og ovenikøbet underviser andre i det, uden at de egentlig selv har helt styr på begreberne (eller kan ride for den sags skyld). Det samme gælder så også for "traditionel" ridning, både dressur og spring. Jeg ville ikke nødvendigvis se det som et "kvalitetsstempel", at en hest skulle være redet efter en eller anden specifik metode, med mindre jeg kunne se nogen rent faktisk udføre den ridning korrekt på hesten.
Hej Ange, Jeg køber ikke din antydning af, at jo højere nummer i Branderups ridderorden, desto grundigere uddannet eller dygtigere rytter. Efter en hurtig klikken rundt på   kan jeg konstatere, at jeg, nr.73, slet ikke er så dygtig som nr.18, nr.28, nr. 46 eller nr.53, som er nogle af de ryttere, jeg har set ride. Og nr.77 er mere end en lille smule dygtigere end jeg. Nr. 18, som aflagde ridderprøve i 1999 er den dygtigste rytter, jeg nogensinde har mødt. Nøj, hvor ville jeg gerne bytte nr.73 til nr.18, hvis byttet også indebar byt af rideevne! Den hjemmeside, jeg linker til ovenfor, er frit tilgængelig. Her kan enhver tjekke, hvad de forskellige prøver omfatter, og om en given akademisk underviser har aflagt nogen af disse prøver. Selv står jeg som passiv efter et par år, hvor "projekt ridning" i nogen grad har måttet slås om min tid med "projekt baby". Der er ingen grund til, at jeg med min post-gravide krop investerer i undervisning hos Branderup før jeg er helt på præ-gravid ridemæssigt niveau. Og sådan er der sikkert lige så mange forklaringer på "passive riddere", som der er passive riddere. Nogle skiftede måske retning, nogle var uheldige med skadede heste, nogle fik mange børn (nr.36 er mor til 6 og aktiv ridder, så på den baggrund lyder jeg som en rigtig slap dansker nu!) Jeg er aktivt ridende og aktivt undervisende, og jeg viser gerne min ridning og min undervisning til interesserede. Som ved valg af så mange andre ting - speciallæger, dyrlæger, restauranter, daginstutioner, skoler - er valg af rideunderviser også et spørgsmål om først at orientere sig i markedet og derefter udvælge sig en ordentlig vare. Jo grundigere forundersøgelser, desto mindre er sandsynligheden for at falde i kløerne på et blålys. Bedste hilsener, Tanja Sau
Jeg tror du må have misforstået mig utrolig meget, jeg har intet sted skrevet at ens nummer på listen afgører hvor god man er? Det må du have et andet sted fra. Jeg skriver blot om hvordan tingene var før Bent fik patent på termen/firma navnet akademisk ridekunst.
Jeg læser dette udsagn som en påstand om, at de tidligere prøver var af lavere standard:  De øvelser, der vises i en ridderprøve, har ikke ændret sig. I midt 00´erne kom en longeprøve til, men ridedelen er den samme. Det sker skam stadig. Men som jeg forklarer ovenfor: Her er det jo oplagt, at hvis man specifikt søger sig en underviser i Bent Branderups system, kan man på  tjekke, om en underviser kalder sig akademisk, fordi hun har gjort sig nogle tanker om ridning, eller om hun rent faktisk har aflagt prøver i Akademisk Ridekunst og derfor kan videreformidle denne metode. Bedste hilsener, Tanja Sau
Jeg kan virkelig ikke se hvad pointen er med det du skriver   ja prøverne var meget vel det samme med der var ikke lige så høje krav dengang som der er nu. Og at der stadig er folk som kalder sig undervisere af den akademiske ridekunst idag, uden at have fået "kvalitetsstemplet" hos Bent er møg hamrende ulovligt da han har betalt for navnet. Jeg påpeger blot at tendensen var voldsom dengang, og selvølgelig vil der stadig være nogle der gør det idag, men ikke i så stort omfang? Jeg forstår virkelig ikke hvad du vil med dine kommentarer 
Jeg vil gerne udfordre din påstand om, at der ikke var så høje krav i Branderups prøvesystem tidligere. Hvor har du din viden fra? Din påstand kan forstås, som om ældre elever af Bent Branderup som fx Stefanie Staudinger, Sabine Kellinger eller Katrin Wallberg er kommet (for) nemt til deres ridderprøver i forhold til nyere riddere, og derved antyder du, at de ikke er så dygtige. Bedste hilsener, Tanja Sau
denne diskussion viser, hvor svært det bliver at snakke sammen, når man kaldet tingene noget forskelligt  Så kald da akademisk dressur for 'akademisk dressur' eller Bent Branderupsk dressur - i stedet for at kalde det 'klassisk dressur'. Det klareste ville vel være at kalde det 'Bent Branderup-dressur' i og med, at han åbenbart har en slags 'patent på systemet', kan man læse ovenfor...  Men han kan jo af gode grunde ikke have patent på 'klassisk dressur' 
Den viden/påstand har jeg fra ryttere som var igennem prøverne dengang og nu. Jeg siger ikke at alle ryttere som kom igennem dengang var dårligere end dem som kommer igennem idag, jeg siger blot at nogle kan have kommet igennem nåleøjet uden at have lige så gode kvaliteter som de dygtige ryttere der gennemførte prøverne. "nåleøjet" er altså blevet mindre idag end det var dengang. De dygtige ville komme igennem selv nu hvor prøverne er sværere, hvorimod de knap så dygtige ikke ville komme igennem 
Nu er der jo altså heller ikke nogen, der kan tillade sig at påstå, at have patent på begrebet klassisk dressur.... heller ikke DRFs dressurfordringer, hvori der indgår ikke-klassiske lektioner som eksempelvis schenkelvigninger.... (ja, undskyld Nina men nu blev jeg altså nødt til at blande mig   ) Klassisk betegnelsen er, som ved alle andre kunstarter, hvor ordet klassisk bliver anvendt, en paraply-betegnelse for en skov af underarter, der ligger nedenunder - fuldstændig som med klassisk musik. Så ja, det er en jungle derude og der er masser af farer, der ligger og lurer derude, men sådan er det jo altså i langt de fleste af livets forhold - hvorfor skulle det være anderledes i ridningens verden? For os der har bevæget sig i den Branderupske verden i en del år efterhånden, så er det noget af en påstand du kommer med Ange (og deraf ved vi, at jo højere nummer en ridder har, jo senere er ridderprøven bestået....). Bent har netop indset, at han ikke kan få alle sine elever til at træne i det omfang, som han reelt ønsker, og derfor er der indført et lavere niveau i hans prøvesystem (væbner-prøven), så at komme med den påstand, at niveauet i prøverne hos ham kun er steget gennem årene er ganske enkelt noget sludder. De fleste af os ved godt, hvem du hentyder til, der skulle være kommet ganske nemt til sin ridderprøve, men husk på, at Bent rent faktisk tager ekvipagens historie med i betragtning, så de historier du har hørt, kan lige såvel skyldes manglende kendskab til ekvipagen eller slet og ret misundelse. Bent kan sagtens finde på, at tildele en titel selvom prøven ikke lige har siddet i skabet, men hvis han ved, hvad ekvipagen kan, eller dennes elever kan, så vejer det med i den endelige bedømmelse. Men hvad du nok ikke ved er, at der er mindst ligeså mange eksempler på Bent-elever, på højere niveauer, der ikke har fået lov til at gå til en prøve, som de troede, at de var klar til - og de var også rigtig dygtige til de lektioner som prøven indeholdt, men så er de blevet sendt hjem for eksempelvis at øve skridtarbejdet igen, fordi de har overtrænet galoparbejdet og de ikke kunne vise Bent, at de stadig havde styr på basisarbejdet.... Bent ligger ikke skjul på, at det er hans ridderorden og at det er ham, der bestemmer, så må det sørme også være hans sag, hvem han vælger at tildele prøverne. Hvis ikke man kan lide denne facon, så findes der jo et hav af andre steder, hvor man kan finde undervisere af mindst ligeså tvivlsom kvalitet.... Og nej, Bent har ikke taget patent på begrebet akademisk dressur - det har været anvendt i mange år af andre, men hans inspiration er kommet fra den tradition, der har været i barokkens og renæssancens Europa, hvor man havde akademier, hvor der blev undervist i blandt andet ridningens kunst på lige fod med musik, etikette og hvad man ellers havde behov for at vide som ung adelsmand....  Og jo, DRF-dressur vil altid have en vis grad af engelsk dressur påstemplet sig - der rides udelukkende i engelsk udstyr (Charles Dickens kostume + engelsk optømning) til stævnerne, der er et levn fra dengang, hvor England var den førende nation i verden. Spansk ridning havde jo sin storhedstid fra dengang, hvor Spanien var den førende nation i den kendte del verden. Selve dressurens karakter i DRF-ridning er af den militante slags, det vil aldrig få karakter af ægte klassisk dressur, sålænge at rytterne ikke er i stand til at udføre lektionerne på en hånd, men der er sørme mange, der gerne vil pynte sig med fjeren, at man rider klassisk dressur, fordi det lyder godt. Og nej, vi bliver ikke enige i rækkefølgen af elementerne i træningsskalaen eller, hvilke elementer, der indgår, sålænge vi taler om den akademiske tilgang: 1) Løsgjorthed 2) Bæring 3) Tempo 4) Takt 5) Form (samlingsgrad) Men som nogle af Bents mottoer lyder - og som det måske er meget vigtigere at have for øje end hvad andre gør/kan eller ikke gør/ikke kan: "det er lige meget efter hvilken metode, man ikke kan ride...." "det vigtigste er, at få tid til at gå godt" og "det er OK, at have hest for at fodre den med gulerødder, man behøver ikke at ride på den"    Anne
bogen 
ved jeg skam godt - jeg har både den bog (og dvd) og BBs bog om den klassiske ridekunst  Jeg skriver bare om, hvad man kalder tingene, og hvad der gælder for hvad  Det er vigtigt, at man ved, hvad man snakker om  Min tidligere berider siger jo, at han bruger klassisk dressur     skriver i en tidligere tråd:
Kort fortalt: Join up er passificering. Man presser hesten indtil den opgiver al modstand og al reaktion - fx. på den sadel, den aldrig før har haft på. Udadtil ser hesten rolig ud, men den opbygger indre stress. Jeg finder træningsmetoden uetisk og som tvang og jeg har kendskab til nogle grimme ulykker pga. metoden. Hestene tager skade, opbygger indre stress, og udover at påvirke hestens trivsel negativt så kan det give bagslag på andre og senere tidspunkter fx. i form af stereotypier eller andre adfærdsproblemer. Dette sker selvfølgelig ikke fordi man laver join-up nogle få gange, det sker kun, hvis man gør det igennem en længere periode. Problemet er, at det er svært at se forskel på en rolig og en passiv hest. Dog vil hesten, der er passiv, ofte have et karakteristisk, surt, opgivende ansigtsudtryk. Samtidig kan man kende den passive hest på, at den reagerer unaturligt lidt på udefra kommende påvirkninger. Jeg mener, at der er masser af alternativer. Simpel lydighedstræning med mange gentagelser giver god kontrol over en hest, der fortsat trives, og gradvis tilvænning uden brug af flooding og fastholdelse, giver en meget effektiv tilvænning hvor man ser ærlige reaktioner fra hesten. Heste kommer aldrig til at se mennesker som førerheste. De kan lade os bestemme over dem, men de ser os ikke som ægte førerheste.
Jeg er enig med Tina MJ. Jeg vil dog yderligere tilføje at den forskning der er lavet omkring hestes adfærd peger tydeligt på, at heste ikke udviser hieraki overfor andre arter (eksempelvis mennesker). Hesten opfatter altså ikke sig selv som lederen når den ikke gør som vi ønsker, den reagerer blot udfra dens instinkter og udfra hvad vi selv har lært den. Det er altså ikke korrekt at tale om at man gør sig selv som leder over hesten (hverken via join up eller andre metoder), for hesten vil aldrig se os som en leder på samme måde som den ser førerhesten som lederen. Derimod kan vi via træning lære den at forstå de signaler vi giver den, så vi ad den vej kan få den til at reagere som vi ønsker det. Hele lederskabs diskussionen fortæller først og fremmest noget om hvordan vi mennesker ser hesten og ikke noget om hvordan hesten ser os. Netop fordi det ikke handler om lederskab men derimod om indlæring, er det ikke lederskab man opnår ved join up, men derimod indlærer man en passiv adfærd hos hesten. Det er altså ikke fordi hesten har accepteret mennesket som leder, at den flader til ro, men fordi den opgiver at kæmpe. Heste er jo byttedyr, og som mange andre byttedyr bliver de passive / apatiske når de tror / indser at kampen er tabt. Det er i princippet det samme der sker ved join up.
Hej! Jeg har læst i Heartland bøgerne at Amy som er hovedpersonerne bruger den samme metode til at knytte bånd til de heste hun behanlder. Altså: send hesten væk. Hesten begynder at tage hovedet ned til jorderen og begynder at komme tættere ind til den person der står i midten. Samt gumle & slikke. Personen i mindten vender med det samme om og vendter på at hesten selv vælger at komme ind i midten. Amy siger at hun vinder hestens tillid på den måde?
No offense - men teenage skønlitteratur er nok ikke den bedste kilde til konkret viden om træning og adfærd hos heste 
Jeg forstår din tankegang. Jeg havde samme tanke, så jeg undersøgte det nærmere, men det foregår slet ikke som i bogen, desværre 
jeg har altså læst på en hjemmeside at man kunne tage hesten ind i en lille indhegning (kan ikk lige huske hvad den hedder) og så gøre mere eller mindre det samme som i heartland bøgerne med det der med at knytte bånd. håber ikk det lød alt for forvirrende
Nu kan man jo læse mange ting på nettet, men nogen gange skader der ikke at være lidt kritisk og stille spørgmålstegn ved rigtigheden i det. Jeg er helt enig med hvad Tina MJ og flere andre skriver i denne tråd. I mine øjne er join up et opreklameret modefænomen som er kørt helt af sporet. Metoden blev oprindeligt anvendt af erfarne hestefolk med forstand på af aflæse hestens signaler, der trænede vilde heste. Så gik der lige pludselig mode i det, og en masse hestepiger med romantiske forestillinger om horsemanship kastede sig ud i at prøve det på deres egne små musser. Og puha det kan gå grueligt galt når man ikke ved hvad man har med at gøre. Jeg har set en ellers meget rolig lille hest forsøge at losse ejeren ned fordi hun skulle forsøge sig med join up, uden rigtig at vide hvad hun lavede. Hesten var en meget introvert type, hvilket resulterede i at hun pressede den mere og mere fordi hun troede den ignorede hende. I virkeligheden trak den sig mere og mere ind i sig selv pga. sress. Det hele endte med at den bogstaveligt talt eksploderede, men heldigvis slap hun da nogenlunde helskindet fra det, men stakkels hest. Der kom ihvertfald ikke noget godt ud af det. Har set en del stykker der har forsøgt sig med join up, men har aldrig set nogen der havde succes med det.
Jeg er meget enig med Louise O.P. Tillid og bånd til hesten er ikke noget der kommer ved at man en dag beslutter sig for at jage hesten rundt i en round pen (det hedder små runde baner man bruger til fx join up, løs longering og mange andre ting). Tillid og det at knytte bånd til et dyr, tager tid. Og man opnår det gennem vedvarende træning og ved at sætte sig ind i, hvordan hestens natur er og hvordan man skal træne den, så man netop forstår og tager hensyn til dens instinkter, behov og mentale evner.Der er ingen mirakel løsninger (som mange fejlagtigt tror join up er). Det handler om konsistent træning, tålmodighed, præcision i måden man træner på og i hvilke signaler man giver og en stor forståelse for, at det er et stort dyr med stærke instinkter og tiltider noget begrænset hjernekapacitet man arbejder med.
Hejsa   Jeg er meget interesseret i Monty Roberts metoder og har været på kursus med bl.a. join up med Marianna Carter.  Jeg kan godt se du mener det er tvang, at man giver hesten disse to muligheder, men du har jo alleredet tvunget den til at stå på en fold eller at være i din stald. Heste er meget villige dyr der generelt ikke vil have meget imod at lade dig tage ledelsen.  Ved at du bliver 'leder' (uden at få det til at lyde for groft, for det skal selvfølgelig stadig være et partnerskab) får den tryghed ved dig.  Heste er ikke mennesker. De knytter sig til mennesker/heste, så kan de få en leder, og det sikrer deres overlevelseschancer.  Jeg har haft mange gode oplevelser med bl.a. join up metoden og for mig er det den træningsform jeg bedst kan lide.
Jeg har brugt join-up metoden, når jeg har stået overfor en rå eller for mig ukendt hest. Jeg synes det er en god og effektiv metode til at skabe en kontakt til nye heste og vise hesten lederskab. I det videre arbejde med hesten, har jeg ikke kunnet se nytten af at bruge join-up. Når først hest og person har mødt hinanden og hesten har accepteret personen som leder, så synes jeg ikke at det bringer noget udviklende ind i træningen at gentage join-up.
Jeg mener Majbritt Carter, ikke Marianna.
Nu er det bare sådan at flere og flere eksperter mener at heste ikke opfatter andre arter som en del af deres flok, og dermed kan heste heller ikke opfatte mennesker som deres ledere. Det synes jeg egentligt lyder meget logisk. Den gang Monty Roberts kom frem var der mange der blev begejstrede for hans metoder, og han har da bestemt mange gode ting, hvis man ser bort fra join up. Men der er altså løbet meget vand i bækken siden, og der er mange som beskæftiger sig med heste adfærd som er kommet med andre teorier siden. Det er jo lidt lige som med børneopdragelser, der bruger man jo heller ikke de samme pædagoiske redskaber som for 20 år siden. En af de mangler jeg mener Monty Roberts har, er at han ikke kigger på hvilken type hest man arbejder med som f.eks. Parelli gør. Enhver der beskæftiger sig med horsemanship bør vide at man ikke kan behandle alle heste ens, og at man derfor bør variere metoden, så allerede der er der et problem med at bruge join up.
en metode jeg benytter mig af. Men for nogle år siden var jeg til en fremvisning af join up i vores lokale land og fritid. Det var Majbrit Carter der var der. Og nogle af de ting som hun sagde, fik mig til at indse at min opfattelse af join up var forkert. For det første skal hesten ikke jages ud på volte. Den skal holde et jævnt tempo. Man læger kun pres når hesten skal skifte hastighed eller vende rundt. For det andet skal man ikke vente på at hesten sænker hovedet og smasker før man inviterer hesten ind. Mener at Majbrit sagde at den helst ikke skulle løbe mere end 300 m. da et rovdyr ville have givet op og dermed ville hesten være mere undersøgende. I øvrigt var join up ikke den gyldne redning. Det åbnede kun for kommunikationen, for man derefter kunne arbejde med de problemer der var. Så som hun viste det var det altså ikke meget værre end longering. Så kan man jo altid diskutere hvad det skal gøre godt for. Og jeg synes det er meget interessant at Monty Roberts har sagt at det er en voldsom ting for hesten og det kun må foregå et par gange i løbet af en hests levetid, til man læser om nogen der nærmest gør det på ugebasis... Næ, jeg har aldrig brugt join up på mine og tænk sig, de vader rundt i måsen af mig helt af sig selv når jeg trisser rundt på folden.
Men hvis en hest ikke kan opfatte et menneske som sin leder (jeg bryder mig ikke om det ord men jeg ved ikke hvad jeg ellers kunne sige. Fører?) Så kan de vel heller ikke betragte et menneske som en ven.  Jeg vil også gerne påpege at jeg helt klart ikke mener at Monty Roberts' metoder er de eneste rigtige, men jeg har selv haft succes med dem.
Jeg er også en afdem der har været på en intens 14 dages kursus hos Majbritt. -Hertil vil jeg så sige at Join up kun er noget jeg bruger hvis hesten ikke er kontaktbar eller hvis den er negativ ladet overfor mennesket. Så altså til at skabe en kontakt flade til hesten. Jeg har ikke haft brug for det til mine egne da tilliden og komunikationen er i orden. Dog er der kropssproget der med stor fordel bruges i alle hestes nærvær.
har virket upåklageligt på de heste jeg har trænet... men det skal benyttes med måde... og man skal vide hvad man laver... jeg har mest brugt det med heste som gerne vil kralve ned i lommen på mig og som ellers nægter at acceptere mit rum... der er mange forskællige måder a træne på, jeg synes det er lidt synd at mange er a den opfattelse at der kun er en vej som er den rigtige... heste er forskællige... som Parelli også arbejder med 
Kathy: Nej hesten kan heller ikke opfatte mennesker som dens venner. Dyr som heste har slet ikke samme hjernekapacitet og følelsregister som mennesker har (det er der lavet RIGTIG meget forskning i). Når vi kalder hesten dum, kærlig osv. er det menneskelige egenskaber vi lægger ned over den. Der er lavet en del forskning, der viser, at heste ikke udvsier hieraki overfor andre arter - heller ikke mennesker! Den ser os ikke som lederen, men vi kan med træning få den til at lystre os. Som så meget andet afspejler også de forskellige "horsemanship" retninger i langt højere grad vores syn på hesten, mere end det egentlig fortæller os en masse om hvordan hesten faktisk er 
jeg er af den opfattelse af mange der udfører join up, udfører det ukorrekt og derfor ikke har opdaget "skaden" i dette. For mig er join up en stress faktos. Du sætter hesten i konfliktadfærd, hvor to adfærd spiller op mod hinanden. det hestens natur ligger til, og det du beder den om. I starten så overtager hestens natur og hesten flygter, men jo mere jaget den bliver uden den egentlig kommer nogle vegne ender konflikten i den nye indlærte adfærd du lærer hesten som er: kom ind til mig = du slipper for at løbe.  En konfliktadfærd skaber enormt stort stress faktor. NÅR men derudover så kan hesten hverken se dig som ven, leder, hyphest eller moar.. Den kan i stedet for billedmæssigt forbinde dig med posititvt. Ligesom hvis hesten har et sted den altid bliver fodret, vil den forbinde det sted med = mad = positivt. Og det er den samme indvirkning vi har på hesten
Hvad betyder at ligge hesten dybt i dressur? 
Jeg tror der menes, at hesten går bag lod og det midterste af halsen ikke nakken er det højeste punkt som på dette billede
Præcist som Gittepigen siger   At hesten lægges dybt ned i nakken - ind bag lod. Dog synes jeg at når hesten skal "ligges dybt" dækker begrebet mere over at hesten også er lidt længere nede i nakken end på billedet herover - men stadig at snuden er bag lod.  At hesten lægges frem og ned er noget andet.
Sjovt at i synes når hesten går dybt skal den også bag lod.. Jeg har bare den opfattelse af når man lader hesten gå dybt skal den stadig gå ti biddet for an lod/ i lod, men bare ikke med de "10 cm" øverst 
Det er da HELT misforstået, at hesten skal gå bag lod når den lægges dybt!! Hesten skal blot strække sig frem og ned, jeg har ALDRIG hørt nogen bruge udtrykket i sammenhæng med bag lod. Når min underviser/berider f.eks. siger til mig, at jeg skal lægge hesten dybere, mener han, at hesten skal rejses mindre fortil, altså rides i en lavere form. Her er lidt eksempler:     ... i forhold til når hesten går helt rejst fortil:  
Jamen igen. Det jo an på hvordan folk bruger udtrykket. Folk der siger de at nu vil/skal de ride deres heste dybe. Dem ser jeg altid ride hesten rund fortil og lidt ned i nakken - hvor den så går rundt inde bag lod. Måske de bare ikke mestre at få hesten til at gå lavt i halsen og stadig gå foran lod, det ved jeg ikke  Men jeg synes ikke din hest går under begrebet at "gå dybt" DItte. Jeg synes stadig den skal længere ned i halsen/nakken før man kan snakke om dyb. Eller det er min opfattelse af hvad folk mener at gå dybt 
Jeg er enig i, at den kan gå dybere, men nu var de lige hvad jeg havde af billeder. Den går på disse billeder dybt i forhold til konkurrenceholdning/rejst holdning. Men i forhold til din hest, Sandra, er denne holdning nok ikke specielt dyb. Som jeg ser det, er "dyb" ikke kun én bestemt form, men kan gradbøjes, altså hesten kan gå mere eller mindre dybt. Her kan man så lægge hesten i den form, der gavner det arbejde, man laver med hesten. Nogle gange skal den måske længere ned i halsen, andre gange må den gerne arbejde i en næsten rejst form. "Dyb" skal ses i forhold til det øvrige arbejde. Men det handler altså på ingen måde om at ride hesten bag lod!!! At der så er nogle, der tillader deres heste at gå ned i en LDR-form, det er jo en anden snak. Men selve begrebet "at lægge hesten dybt", handler altså om, at hesten skal strække hoved og hals frem og ned. IKKE at den skal gå bag lod!
Hej HN  Jeg vil sådan set bare høre jeres meninger om nutidens dressur (evt sammenlignet med oldtidens dressur, fridressur og akademisk dressur). Personligt mener jeg, at dressuren er blevet noget underligt noget.. At dressere et dyr (eller en hest) er at lære den at adlyde på diverse kommandoer. Men at det er blevet til tvang, hårdhændet ridning, rollkur og meget andet - det forstår jeg ikke! Selvfølgelig er nogle værre end andre, men generelt ser jeg MEGET forkert ridning, når jeg ser folk ride dressur rundt omkring. Hvad er jeres mening?
Jeg synes, at du skulle lede lidt rundt i diverse fora her paa HN. Alt det der, det har vaeret diskuteret til hudloeshed. Det bliver kedeligt at rende rundt i de samme verbale cirkler paa et tidspunkt.
Jeg synes det er så trist det dressuren har udviklet sig til  Jeg er meget modstander af tvang og "hård ridning" generelt (mht. brug af pisk, ben og tøjler) og jeg fatter ikke at ryttere kan få sig selv til det 
Okay, jeg vil kigge lidt i forrige indlæg 
anbefale dig at kigge efter de tråde her på 'Træning', hvor der er rigtig mange indlæg  Der vil du finde et utal af den slags diskussioner  Og du kan jo altid skrive i dem, så rykker de op øverst på forsiden 
lagde for nogen tid siden det dressurprogram ind, som blev brugt til OL i 1936. Her var det (langt) mere et spørgsmål om rytter-/ride-færdigheder, end et spørgsmål om at hesten skulle skille sig ud. Dvs. at rytteren skulle have trænet hesten til at være så meget under hjælperne, at rytteren kunne udføre nogle teknisk ret svære ting, undervejs i svære øvelser, uden at det gik ud over kvaliteten af øvelsen. Fokus har altså flyttet sig fra selve dressuren (at dressere hesten og få den til at adlyde det mindste vink) og over i selve udtrykket, der - som man fx kan se i mange af de diskussioner der henvises til ovenfor - kan fortolkes ganske bredt. Jeg har ikke før tænkt over det som et udtryk for, at fokus har flyttet sig, men nærmere som udtryk for, at folk er begyndt at se efter nogle forskellige ting, selv om de angiveligt ser efter det samme. Førstnævnte giver blot meget mere mening, for det er nemt for enhver at SE, om rytteren har hesten nok under hjælperne til fx at flytte tøjlerne fra at kunne ride med én hånd til at have "dobbelt tøjleføring" undervejs i en fri trav, uden at man får hesten til at spænde op eller lignende. Eller at ride sidebevægelser for én hånd. Den slags er man ikke særligt interesseret i længere; man går vel bare ud fra, at toprytterne er usandsynligt dygtige uden nogensinde at teste dem, som man fx før i tiden vistnok kunne finde på at gøre ved at kræve, at ekvipagen som afslutning på dressurprogrammet skulle springe over en tønde, der rullede hen imod ekvipagen. Gad vide, hvor mange af nutidens dressurryttere, der ville kunne klare dén udfordring? Det kunne være ganske interessant at se.  I hvert fald tror jeg, at nutidens dressurryttere er rigtig gode til nogle andre ting, end de var i 1936... Og det er så holdningen til disse ting, vi kan diskutere til hudløshed. Ligesom vi kan diskutere, om vores skift af fokus fra ridefærdigheder til hestens udtryk og måde at skille sig ud på, er en god eller dårlig ting.
Du skriver nogle interessante indlæg, Gsims, godt at du er på skrive-banen igen. Jeg har gået og tænkt over noget jeg kalder "brugsdressur". Det er det, der i mine øjne skal til for at hesten er behagelig at ride på banen og i naturen. Det betyder for mig, at hesten skal gå frem, stoppe, dreje og flytte sig sidelæns for ganske små fine signaler uden at spænde op og gøre modstand. Brugsdressuren er mit første mål med min ridning. Jeg vil ikke for alvor kunne glæde mig over at ride på min hest, hvis jeg ikke kan flytte ham væk fra dyrehegnet på tur eller stoppe ham for ganske lette signaler selv om en anden går ud af banen osv. Så er der "dressurkunst" og det er der, hvor det betyder noget om hesten er stillet eller bøjet den ene eller den anden vej i sidebevægelserne osv. Det har jeg også som mål på lidt længere sigt, men jeg kan nyde hesten og ridningen, selv om jeg måske aldrig når så langt ad den vej. Jeg tror jeg ligner de gamle dressurryttere mest - selv om jeg ikke kan klare at springe en rullende tønde   , men det er vel også kun grand prix rytterne, der skal klare noget så svært.
Tusindfryd: Det var netop også det jeg prøvede at forklare   Men du skrev i dit tidligere indlæg selv meget om tillid, og det var blot derfor jeg ville komme ind på det.
det er ikke helt rigtigt.... ja, høre den ikke efter, må den gå sin vej... og ingen heste kan li a være alene, da det jo er dem som hænger i yderkanten a flokken som bliver spist a løven, så lange er vi enige.... men, det er også sådan leder hesten opdrager sin flok. høre de ikke efter hvad han siger, kan de gå deres vej og får først lov a komme tilbage når de opføre sig ordenligt... det er det man gør med join up, hvis man gør det rigtigt, i stedet for a skræmme dem fra vid og sans...
Hvor mange har set Join up demonstreret af en der er uddannet i MR's metoder? Så også for et par år siden en demo med maibrit carter på st. hestedag. Der var altså ingen hest der blev jaget rundt som I skriver, ikke noget med valg mellem at "dø eller kom ind til midten". Den travede et par omgange den ene og den anden vej, og havde hverken panik eller stress. Tvætimod, spiste den græs og nærmest ignorede hende. Hvad jeg forstår gik det ud på at få hesten til at vise opmærksomhed, ikke at den skulle løbe rundt som sådan. Iøvrigt er hele pointen vel at signalerne i grove træk er afledt af det kropssprog hestene selv bruger på hinanden. Join up skulle vel lidt forenklet vel være en udgave af det der foregår når der kommer ny i en sammentømret flok. Det som nok er ret væsentligt og måske ikke helt fair, er disse roundpens hvor hesten ofte bliver trænet, er så små at hesten ikke kan flygte langt nok væk. Derfor er det nok ret væsentligt at man bruger det med omtanke, med blide signaler og kun få gange som andre skriver. Metoden blev vist oprindeligt brugt i det fri. Endda på hjorte.. Må sige at hvad jeg har set maibritt demonstrere, er der knapt den store forskel på longering, som for mange i princippet er løb eller bliv truet med pisken. plus de andre ting som vi tvinger hestene til. De fleste kommandoer vi giver vores heste, tager udgangspunkt i et eller andet form for press. I større eler mindre grad. Tror at hvis nogen udfører join-up på en måde at hesten bliver stresset og skræmt, var det næppe det der oprindeligt var tiltænkt med metoden!?
Kathy: Nu er der jo forskel på om tillid og på om hesten følelsesmæssigt knytter sig til en et menneske sådan som tilfældet ville være, hvis den opfattede et menneske som en ven  Tillid er generelt et lidt svært ord at bruge, når man taler om dyr, netop fordi tillid jo i vores betydning jo oftest ikke bare er et spørgsmål om at hesten både forstår og stoler på de signaler man giver. Når man træner heste, lærer man dem at adlyde signaler via enten positiv eller negativ forstærkning (eller en kombi). Dvs. at man enten lægger et pres på hesten (fx et pres for schenklerne) og når hesten reageretr som ønsket, slipper man presset, så hesten lærer at den kan slippe for det pågældende pres, ved at reagere på en bestemt måde. Omvendt bruges positiv forstærkning som modsat går ud på, ikke at lægge pres på hesten, men derimod belønne den (med foder oftest), når den reagerer som man gerne vil. De fleste træner deres heste med en eller anden grad af negativ forstærkning, men ikke alle bruger br uger positiv forstærkning. Når vi oplever at hesten har "tillid" til os, måler vi det oftest udfra om hesten lystrer vores signaler også når den udsættes for strespåvirkning - fx fra "farlige" ting. Dette handler jo et langt stykke henad vejen ikke om tillid, men derimod om at ens signaler er meget godt indlært, og at hesten er blevet tilvænnet til at kunne håndtere strespåvirkning fra exempelvis ukendte ting. Jo bedre signalet sidder fast, jo større strespåvirkning kan hesten udsættes for, inden den fx stikker af eller nægter at gå fremad forbi en "fare". Altså jo bedre signalerne sidder fast, jo større stres skal der til, før de bliver udkonkurerede  Uanset hvor godt trænet en hest er, kan man næppe opnå, at den aldrig nogensinde ville kunne blive så bange eller stresset at den ikke kunne finde på at overhøre vores signaler. Selv den mest veltrænede hest kan blive panisk - det er blot et spørgsmål om at presset fra faren skal være tilpas stort. En rigtig stor del af det, vi kalder tillid, handler altså i bund og grund om træning. Dog er der også en anden faktor på spil. Nemlig det, at der ofte skal mere til før en hest overhører signalerne, hvis den bliver trukket/redet/håndteret af en den kender (fx dens ejer) end der skal, hvis det er en vildt fremmed, der gør det. Dvs. at hvis signalerne kommer fra en hesten forbinder med noget positivt, en den er tryg ved og en der normalt ikke udsætter den for ubehagelige ting, så vil signalerne ofte virke bedre, end hvis de kommer fra en hesten aldrig før har stiftet bekendtskab med. Måske skyldes det, det faktum at hesten forbinder dens ejer, daglige rytter osv. med noget positivt. Måske er det fordi hesten blot er mere tryg, hvis der trods alt er noget kendt i en presset situation (her er det kendte ejeren). Måske handler det om tillid. Uanset hvad er der ikke nogen af delene man opnår ved at jage hesten rundt i en roundpen til den giver sig. Man opnår det derimod ved at bruge tid - lang tid - på træning, signalindlæring, tilvænning til "farlige" ting osv. så hesten bliver tryg ved os, så den lærer at der normalt ikke sker noget ubehageligt, når den er sammen med os - heller ikke når der pludselig kommer skræmmende ting ind i billedet.
lad mig forstå dig rigtigt... hvis man ikke kan finde ud a at gøre det rigtigt skal man lade vær??? gælder det også hvis man ikke kan bruge et bid rigtigt? så rid uden? eller la vær a ride? mange heste bliver også stresset a forkert ridning... kan ikke se at join up er værre... jeg side stiller mig ikke med føre hoppen, hun ville aldrig selv jage balade magerne væk- det har hun hingsten til...  og nej ham side stiller jeg mig bestemt ikke med- ham ligger jeg over   Når jeg går ud i min flok er det mig der bestemmer, når jeg går har han styr på det igen... pointen med HMS er vel ikke at lære hesten at adlyde, men at lære mennesket at give signaler som hesten forstår naturligt... det er hvad jeg gør og tja... det virker 
Nu har jeg ikke set Majbritt Carter, skal jeg gerne indrømme, men har set videoer på youtube med Monty Roberts og vil mene at det man ser der, burde afskrække de fleste hestevenner. Hesten er presset, stresset og angst og løber og løber. Hørte i ikke også om hende hvis hest nærmest blev ødelagt da Monty brugte den til en clinic på Holte rideklub?
En rigtig stor del af de signaler vi bruger er jo netop IKKE signaler hesten bare naturligt forstår. Det er signaler vi har INDLÆRT dem via træning (grundlæggende enten positiv eller negativ forstærkning). Når du lærer hesten at flytte sig for dig er det jo ikke fordi den naturligt forstår, at det er det den skal, men fordi du via negativforstærkning gennem pres, lærer den at flytte sig væk fra presset fremfor at gå imod det. Hestes indbyrdes "sprog" består af så mange nuancer og mikroskopiske signaler, vi som mennesker hverken fuldt ud kan aflæse og da slet ikke efterligne. At tro vi kan efterligne bare en flig hestenes kommunikation er ret utopisk. Det kan vi ikke, fordi vi ikke er heste! Og det ved hestene i øvrigt også godt. De kan nemlig godt se forskel på en hest og et menneske - i modsætning til nogle mennesker som har svært ved huske at deres hest er en hest og ikke en anden person... Vi kan lære os selv og hesten nogle fælles signaler, så vi på den måde kan fortælle hesten, hvad vi ønsker den skal gøre. Men vi kan aldrig gøre os selv til heste. Selvfølgelig kan og skal vi tage højde for hesten naturlige instinkter når vi træner dem og have forståelse for, hvad der i træningssituationen falder hesten naturligt at gøre. Heste udviser ikke hieraki overfor mennesker. Men de kan få en adfærd, der fejlagtigt kan minde om eksempelvis forsøg på dominans eller det modsatte - underkastelse - men det er ikke fordi hesten tror den eller vi er flokleder. Det er fordi vi har lært den sådan en adfærd(ofte uden at ønske det). Når man tror man kan gøre sig til hestens flokleder, fortæller det grundlæggende noget om ens eget syn på hesten og på det forhold man (romantiseret) ønsker. Det fortæller ikke ret meget om hvordan hesten faktisk reagerer og hvordan den reelt er.
ikke hvad for signaler I bruger.... Men hele pointen i NATURAL horsemanship er ar du kan ta en ung hest og arbejde med den uden at den misforstår dig- overhovedet... mine ungheste har aldrig haft problemer med a forstå mig, fordi jeg bruger signaler som de forstår... IGEN, pointen med NAtural horsemanship er IKKE at hesten skal lære a forstå dig og lære en masse seje tricks.... pointen er at DU skal lære at fortælle hesten hvad du vil på et sprog den forstår...og når du kan det, er det ganske nemt at få den til "tricks".... og helt ærligt, fordi en eller anden har fundet ud a at heste ikke udviser heraki over for mennesker... hvem siger det? Eksperter som Anky, der også siger at heste elsker at gå Roll Kur? eller eksperter som også mener at heste er farve blinde og ikke kan drømme når de sover? og tusindfryd- jeg ser nok ikke mine heste som mennesker, hvis jeg grjode gad jeg ikke lære deres sprog, så ville jeg blive ved med som så mange andre at tale menneske sprog til dem   den slags bemerkninger er helt igennem urimelige at komme med da du ikke aner hvem jer er  der udover, hvis trænere som Parelli skulle til a lære hesten at forstå ham først, så kunne han ikke holde shows hvor han arbejder med problem heste og får dem til a reagere korekt i løbet a en time... hesten forstår ham, fordi han bruger deres kropssprog....han behøver ikke træne den i tre måneder først, så den har lært hans signaler... de KAN dem...
Heartagram: Hvad er det for signaler, hesten bare pr. automatik forstår? Jeg har nemlig med stor interesse set en del trænere, der træner diverse former for horsemanship (et i øvrigt temmelig bredt og udvandet begreb) på baggrund af mange forskellige trænere / horsemanship guruer   Nogle har argumenteret for at hesten bare forstår deres sprog, at det handler om accept af lederskab osv. andre har været mere nuancerede. Fælles for dem er dog, at uanset at nogle af dem udfører et imponerende arbejde med hestene, så kan jeg (lige meget hvor meget jeg kigger) ikke se, at der foregår andet end helt almindelig indlæring / træning. Ja nogle af dem er super gode til det og kan i løbet af meget kort tid få lært hesten at adlyde nogle basale signaler. Men det er ikke fordi de på magisk vis taler hestesprog. Det er fordi de er enormt præcise i deres timing og i hvilke signaler de adlyder. Heste er meget lærenemme dyr og de har en fantastisk hukommelse. Er man super præcis i sin timing og er man meget bevidst om hvordan man giver signaler og ikke forvirrer hesten, så kan man faktisk meget, meget hurtigt lære dem nogle grundlæggende ting. Har man styr på sig selv, sit kropssprog og hvordan man giver signaler og fjerner / pålægger pres, så er en times faktisk rigtig lang tid. Jeg er derfor ikke så forblændet af, at man i løbet af en time, kan få en hest til at lystre nogle grundlæggende ting. Det er der ikke noget magi over. Men jeg kan godt være imponeret over, at en træner har så meget styr på hvad han eller hun laver, at man kan træne så præcist og med så lidt forvirring, som nogle kan. En del af de problemheste disse trænere tager fat i, er jo heste som er blevet maximalt forvirrede og fejltrænede. Derfor virker det også meget imponerende for tilskuerne, når en træner viser den store kontrast, der ligger i, at være præcis i sin træning i forhold til den forvirring, hesten normalt udsættes for.
jeg er nu heller ikke forblændet a at dygtige trænere kan ta en hest med problem adfærd og få den til a slappe a og høre efter på kort tid- og ja, nu nævnte jeg lige Parelli fordi jeg har et par a hans vidoer hvor han træner trailer læsning med folks problem børn, og så er en time forholdsvis kort tid til at komme fra en hest som er total hysterisk til at den går stille og roligt op i en trailer. om der er tale om indlæring/ træning eller om han bruger et kropssprog hesten forstår, skal jeg tydeligvis ikke gøre mig klog på... jeg har selv en hest som er blevet opgivet a samtlige horsemanship trænere som har prøvet a hjælpe mig med ham gennem årene, og med ham har Join Up været guld værd... han er 16 i år og velfungerende... han var ikke som sådan fejl trænet da jeg fik ham som to års, han var bange for verden da den tidligere ejer havde sat ham i et spiltov da han fyldte 3 måneder og han havde ikke været uden for en dør siden... hvad for signaler... æhm... okay, lad os ta en simpel... at stampe i jorden. det gør heste når de er utilfredse og/eller provokerende over for hinanden. det forstod mit føl med det samme, når jeg bad om hans opmærksomhed og ikke fik den feks... jeg tror ikke vi i virkeligheden er så forfærdelig langt fra hinanden, tusindfryd. der vil altid være et element a indlæring i al form for træning, det er der også når hestene opdrager hinanden på folden... men mine bruger nu meget Join Up mod hinanden   det er sådan de unge lære hvad de må og ikke må for at være en del a flokken. hvis de ikke opføre sig, jager min gamle dreng dem væk og de får ikke lov a komme tilbage før de har sagt "undskyld". må huske at fortælle ham at ham ikke må den slags, de små ku jo blive stressede   ej, der er altid ro i min flok, aldrig skader, men jeg har så også en meget stærk alfa vallak og en meget stærk beta hoppe... de har styr på det og de bruger Join Up. og mine ungheste er langt fra stressede, de har faste regler for alting, døgnet rundt, behøver ikke prøve grænser i flokken og de ved at de kan stole på de "voksne." og på mig, om de så ser mig som leder eller ej... skal siges a mine dyr går i løsdrift og at jeg har brugt år a mit liv på a hænge ud med dem og se hva de laver, hvordan er opføre sig og træner hinanden... ikke a jeg tror jeg ved alt, men jeg nægter at tro på at korekt udført Join Up er skadeligt eller at mine heste ikke kan se mig som en del a flokken... hvilke eksperter snakker vi om???
Heartagram: Jeg tror grundlæggende heller ikke vi er så langt fra hinanden i forhold til den faktiske håndtering af hestene. Vi er nok nærmere bare uenige om, hvorfor hestene reagere på os og vores signaler - du kalder det naturlige signaler, hesten pr. automatik forstår, jeg kalder det træning. Det bliver selvfølgelig hurtigt lidt en pseudo diskussion, for hvis den faktiske træning og håndtering af hestene er meget lig hinanden, så kan det jo et eller andet sted være lidt ligegyldigt, hvad man kalder det  Dog er jeg grundlæggende meget uenig, når det kommer til join up. Jeg adskiller dog skarpt mellem den adfærd hestene udviser overfor hinanden og den, de udviser overfor mennesker. Mennesker er ikke heste, og oprindeligt ville vi være meget tættere på rovdyr end vi ville være på at være en del af hestenes flok. Vi kan så gøre dem trygge ved vores tilstedeværelse og lære dem, at vi ikke er en trussel (for mange tamheste, er det jo nærmest noget de lærer fra nyfødte føl, da tamhestene jo er meget domesticerede). Jeg ville aldrig kopiere hestenes adfærd overfor hianden, og bruge den i min træning. Hestene er hårde ved hinanden og afregningen er meget konsekvent - skulle jeg være lige så fysisk kontant overfor min hest, ville den meget hurtigt begynde at se mig som trussel, fremfor en samarbejdspartner. FOr den har ikke samme naturlige opfattelse af mig, som en del af flokken, som den har i forhold til andre heste. Derfor er træning i mine øjne vejen frem. Det betyder, at jeg ikke kopiere hestenes adfærd (det kan jeg alligevel ikke gøre ret godt, da jeg jo ikke er en hest og kun kan kopiere en brøkdel af deres sprog), men at jeg (forsøger) at tage højde for hestens natur og instinkter, når jeg træner den. Jeg prøver i mit kropssprog at signalere ro og at jeg ikke er en trussel. Jeg forsøger at være opmærksom på, at jeg, uanset hvad jeg gør, giver signaler med hele min krop og ikke kun med en lille del, så mine signaler er så ens som muligt altid. Dvs. at jeg forsøger at styre mit kropssprog, sådan at det passer sammen med de signaler jeg giver, så kropssproget ikke er forskelligt fra gang til gang, selvom signalet er det samme. Om hesten eksempelvis reagerer ved at give mig opmærksomhed, når jeg stamper i jorden, fordi det på "hestesprog" betyder hør efter, kan jeg selvfølgelig ikke sige. Men de fleste heste reagerer på lyde og kraftige bevægelser. Havde du stået og slået på en plastikspand, slået en pind imod hegnspælene eller var begyndt at danse rundt mens du sagde som en idianer, ville hesten sandsynligvis også have reageret med at give dig opmærksomhed. Heste er jo nysgerrige og kommer der lyde og bevægelser vil de altid rette opmærksomheden mod det for i første omgang at afkode om de skal stikke af (potentiel fare) eller om de skal lade nysgerrigheden vinde og gå nærmere. Problemet med join up er jo, at uanset om du så gav dig til at græsse, vrinske og rulle rundt i støvet sammen med hestene, så gør det dig ikke til en hest. Du vil altid i udgangspunktet være meget tættere på at være et rovdyr, end at være en hest. Også selvom tamhestene oftest har lært, at mennesker ikke er farlige. Men driver du hesten rundt i join up øvelsen, bliver dte i hestens hjerne ikke til at den er ved at blive udstødt fra flokken. Det bliver til at den bliver drevet afsted af et rovdyr eller en trussel. Også selvom det foregår fredeligt. I stedet for via træning at lære hesten at forstå os, tilstræber man grundlæggende med join up, at få dens underkastelse. og det er helt fundamentalt ikke det jeg ønsker. Tværtimod ønsker jeg at motivere den til frivilligt samarbejde - ikke til opgivelse og underkastelse. Min hest skal lære når den håndteres, at den skal flytte sig fra mit lette pres, den skal stoppe, når jeg lægger pres i grime/trense/tov om halsen, den skal dreje når jeg trækker let i den ene side af grimen, den skal gå frem, når jeg trækker fremad, den skal lystre forskellige stemmekommandoer, stå når den bliver bedt om at stå stille og ikke gå frem, før der gives signal til det osv. Alt sammen noget, den lærer via træning og indlæring. Det er ikke signaler, den forstår pr automatik, men for de fleste signalers vedkommende, er det noget, der falder den let at lære, fordi det indlæres på en måde, som harmonerer med dens natur og den måde, den hjerne og instinkter fungerer på. Det er jo ikke bare en enkelt undersøgelse, der peger på, at heste ikke udviser hireaki overfor andre arter. Der er lavet rigtig mange undersøgelser på forskellige måder og med forskellige typer af heste. Og fælles for dem er, at der ikke er noget der peger på, at hestene udviser hieraki overfor andre arter. Til gengæld har de et meget stærkt indbyrdes hieraki. Det er super at bruge tid på at studere hestenes sprog og adfærd - det giver et rigtig godt grundlag for træningen. men det gør mig ikke til en hest, og det ændrer ikke på, at hesten ikke vil se mig som en i flokken. Mht. hvilke trænere jeg har set, så er det meget blandet. Alt fra parelli og parelli trænere, til monty roberts, ute lehman, maibritt carter, klaus hempfling og trænere der træner disse metoder og andre, der i større eller mindre grad, bekender sig til forskellige "horsemanship" teorier. Nogle af dem, har jeg været meget imponerede af, andre slet ikke - gode og dårlige trænere findes alle steder.
Tusindfryd! Som du der fik det beskrevet, kan ingen da misforstå noget, og kun forhåbentlig tage ved lærer og blive klogere. For Join up er ikke god kommunikation der skaber tillid, og heste vil aldrig opfatte os mennesker som en del af flokken! Mvh Sarah
Jeg tror det kommer an på hvem du spørger... Nogle mener at hesten er byb når den runder i halsen, lægger nakken lavt og smutter ind bag lod, som her: Min hest, tredie gang den blev redet efter en 3 års pause, hvor den har gået med føl...   Andre mener at hesten er dyb, når den sænker halsen helt oppe fra skuldren af, strækker sig frem og ned til biddet med næsen foran lod, som her:   Og så er der selvfølgelig flere forskellige grader af dyb, foran lod (også bag ved lod, men den slags praktiserer jeg ikke, hverken med vilje eller ej)...   Jeg lader som regel kun en hest gå i denne meget dybe form i skridt, jeg vil gerne have dem lidt op i trav, med mulen omkring bringehøjde. Man har bedre mulighed for at holde styr på hesten dér, tage halve parader, støtte op, dreje osv. Den helt dybe holdning bruger jeg som regel kun til at trave af med, så hesten får mulighed for at strække ryggen... Mvh. Lotte
Jeg har lært det som Piraten og Ditte siger. Har aldrig hørt hesten skulle gå bag lod, er det så ikke ldr i tænker på ?   Jeg kan også give nogle eksempler på hesten rides dybt.        Det er ihvertfald hvad jeg har lært.. 
heste jo ikke gå bag lod iflg. alle rideteorier og fordringerne  Så undervisere, der går op i den slags, bruger vel ikke ordet 'dybt' om bag lod? Men man kan udfra indlæg her på HN se, at rigtig mange mener 'ned og bag lod' med begrebet 'dybt'.....
tråd, Sandra har lavet på O,B&V: Nye dressurbilleder af lamaen. Der refereres til den videnskabelige undersøgelse med hestes bevægelser med forksellige hovedholdninger. Der beskrives hovedholdnigen 'nede og bag lod' som 'lav og dyb' - i en norsk artikel. Jeg mener også, jeg har har læst det i den tilsvarende danske artikel.
Hej alle sammen Tusind tak for jeres brugbare, lidt forskellige svar. Jeg er blevet af den opfattelse at en dygtig beridder betegner, at hesten strækker hovedet frem og ned, som at ligge hesten dybt eller dybere. Tak igen.  Hilsen Line
Jeg har også altid lært: dybt = bag lod med sænket hals Frem og ned = frem og foran lod med sænket hals Faktisk var der da jeg trådte mine barnesko intet der hed ride hesten dyb - det var frem og ned altid med ungheste og i opvarmning og afridning. Faktisk havde holdninger selv ikke alle de navne de har i dag og der var heller ikke så mange varianter. Jo mere samlet hesten var BAGTIL, jo højere holdning fortil. Holdning bagtil var ALTID et spejl af samlingen bagtil. Man startede med at ride den frem og ned, så samlede man hesten langtsom og gradvis gennem ridetimen, og holdning steg i forhold til det og så red man hesten af med frem og ned. Ofte var der indlagt skridtpauser for lange tøjler undervejs.
"dyb" om en hest der har halsen rigeligt lavt og næseryggen rigeligt langt inde. En hest, der går for dybt har en vis fremadsøgning af halsen og kan søge kontakt til biddet (ikke nødvendigvis forstået som at den lægger vægt i), eller som i hvert fald har en ret blød kontakt og ofte også en rimelig fleksibel rytterhånd - og hesten bruger som regel også sin ryg i en vis udstrækning. Og så bruger jeg "snæver" om en hest, der "krøller" næsen ind (ofte bag lod, men ikke nødvendigvis) og som mister fremadsøgningen i halsen og dermed eftergivenhed og bæring. Her vil ryggen arbejde knap så godt, og kontakten til biddet vil enten være meget let, hvor hesten er svær at få frem og ned, eller også vil der være en mere hård kontakt (og ofte en ufleksibel rytterhånd), hvor hesten følger den tøjlelængde, den bliver givet. Altså en hest, der er bag biddet, fordi den ikke søger frem til hånden... Jeg kan huske, at vi talte om det ved et dommerkursus, hvor der netop blev skelnet mellem, om hesten gik for dybt eller for snævert. Jeg synes egentlig det er fint at bruge denne skelnen, da det egentlig er nogle lidt forskellige problemer, de er udtryk for. "Bag lod" blev angivet som noget, man skulle bruge, hvis hesten gik med næseryggen meget bag lodret, hvor det altså ikke er helt dækkende (og af og til også ganske svært at definere), om den gør det, fordi den går for dybt eller for snævert, da det så som regel er en blanding. Det, du skriver, Søs, om, at holdningen FORTIL, afspejler samlingsgraden BAGTIL, tror jeg faktisk at alle er enige om. Nogle tror bare, at man kan nøjes med at se på fronten af hesten. Andre mener, at man derudover skal se på bagbenene (hvilket jeg er meget enig i   ). Her er det så (angiveligt) udtryk for stor indundergriben og stor evne til samling, hvis hesten løfter bagbenene højt op og fører dem langt frem, før de sættes i jorden. Jeg selv mener, det er langt mere væsentligt at se på, hvor hovene sættes i jorden og hvor de reelt bærer vægt, frem for hvor de befinder sig, imens de ikke udfører andet arbejde end en bevægelse i luften. Når vi kun ser på fronten af hesten, overser vi nogle meget væsentlige detaljer og tegn på, hvordan landet ligger - og det er en skam, at det er sådan vi nærmest er blevet vant til at se på tingene.
Jeg er ved at lære min hoppe at lave spanske skridt, eller det vil sige hun har lært at løfte forbenene, når jeg peger/prikker til det. Det hun gør, er imidlertid at hun krøller benet helt sammen og så har hun tendens til at ville baglæns. Hvordan kommer jeg videre? Jeg har prøvet at holde lidt imod i grimen, så hun ikke bakker, og det hjælper lidt, men hun skal jo også ligesom strække benet ud og fremad.
Næste trin er at trække hende et skridt frem når hun løfter benet 
Anbefale dig at låne bogen "Hestekunster" af Suzanne Berdino. Hestedomptør. Her beskriver hun nemlig alle faser af øvelsen og flere andre.  God Fornøjelse
Giver C-tina ret... Næste skridt er at du når hun har løftet benet så ber du hende om at gå frem, men kun lige et enkelt skridt. Se disse to billeder:
enig.. næste skridt er at hesten skal gå fremad.. evt. så gå nogle skridt og læg så pisken på det ene ben.. gå lidt igen og læg så pisken på det andet ben  min hest er blevet rigtig god til det på den måde.. og han er showhest nu..
Egentligt kom det sig af, at jeg skulle se om jeg kunne få hende til at reagerer på at jeg tuchérede hende på benet. Min anden hoppe nægter at gøre noget som helst, men ser bare surt på mig. Jeg vil da prøve det med, at hesten er i bevægelse, når jeg giver tegnet på benløft.
Hvis hesten skal lære at løfte benet højt og lave rigtige spanske skridt, så er den bedste måde, synes jeg, at bruge en pisk, og rose hesten når den slår benet på pisken. Altså; pisk holdes foran hestens forben, og så skal hesten røre pisken med benet. I første omgang skal hesten bare forstå systemet, så skal pisken først senere flyttes længere frem/op, så man får deciderede spanske skridt. Det løser også dit problem med at lære den at gå frem i stedet for tilbage, fordi hesten skal gå frem for at nå pisken. Det er sådan mine har lært det, med hjælp fra en uddannet dyreadfærdsterapeut