Hej Kan i lige række mig en hjælpende hånd. Hvordan har i indlært traversader for hånd? Versaderne virker til ug med stjerne, både på tre og fire spor.  Der er jo forskellige tilgangsvinkler og det kunne være spændende at høre hvordan i griber det an. Billeder ville være skønne.
...så lægger jeg selv ud   , selvom det ikke rigtig vil virke. Som sagt er versaderne ingen problem. Han går dem i skridt og trav i kørelinerne, både på langsiden og på volte. Han går dem også flot kun for tøjlen. Traversader flyder flot under rytter i skridt, sidetraversen er ikke så meget på plads (han er blevet redet meget lidt, pga forskellige omstændigheder det sidste år). Lad os lege jeg går på venstre volte og vil lave en traversade op af langsiden, med bagparten indenfor hovslaget. Når jeg går på udvendig side af ham, kan jeg relativ nemt bede ham om den fornødne bøjning i kroppen. Jeg kan holde forparten på hovslaget og ved hjælp af touchering med piske få bagparten bøjet ind. Men! Han er 180cm høj, så jeg står rigtig dumt "deromme". Jeg kan ikke rigtig se om traversaden nu også er så fin. så jeg vil om på den anden side at stå. Jeg har så fået vist at jeg skal starte med at lære mine hest at stå på indvendig side og touchere ham på udvendig bagpart. Så han lærer at komme ind med bagparten når han bliver toucheret. Men det er her han fatter blomkål. Jeg prøver ellers at belønne det øjeblik han kun lægger vægten i den rigtige retning. Men mest af alt prøver han bare at bakke, få frem, rundt om sig selv, eller stå på hovedet. Han er ellers meget nem at holde, men når han så bliver lidt forvirret over mine signaler bliver han jo lidt tumpet at holde og så er han bare stor. Han tager fint skridt for skridt, HVIS jeg står på samme side som den balle jeg toucerer. Men når jeg stå diagonalt og rækker hen over ham med pisken, bliver min lille skat på godt gammeldaws snotforvirret!  Nu håber jeg i kan læse det jeg mener og måske ikke nøvendighvis det der står   , det kan være vanskelig at beskrive korrekt hvad man giver sig til.
Når versaderne sidder så godt fast som du beskriver, så kan du måske forsøge dig med følgende: Gå på indersiden og bed om versade (du går formodentlig ved hans skulder?). Når han har god bøjning, er løsgjort og hoften kommer fint frem, så prøv om du forsigtigt kan "skubbe" hans hoved og hals ind mod væggen uden at han går i stå. Hesten bagpart er bredere end forparten og derfor får du (næsten) automatisk noget traversadeagtigt.. Så er det bare at rose og løsgøre ham igen så indevendige hofte kommer frem og han slapper af.. Med tiden bliver det til en "rigtig" travesade og med tiden vil du kunne uden hjælp fra væggen.. Lav kun meget få skridt i starten og ros ham for hvert lille forsøg. Men pas også på han ikke bliver så ivrig at han smider bagparten for meget ind  Håber det kunne hjælpe -det har ihvertfald fungeret for mig.. Venlig hilsen Kamilla
to måder, eller kombinerer dem: 1. Touchering diagonalt på udvendige side af bagparten (som du selv beskriver)- i stilstand. Når hyppen fatter det,svinger bagparten ind, ros og eftergivenhed.Når den er sikker i stilstand, lister vi et skridt eller to fremad - efter en uges tid går hesten en hel langside uden besvær 2. Beholde bøjningen fra hjørnet ned af langsiden, toucher/ tap lidt på skulderen (lige foran skulderbladet er den refleks der beholder bøjningen)og skiftevis halv parade, bøjning og liste et par skridt fremad. Jeg synes faktisk 1 er nemmest - det tager lidt længere tid lige at fatte pointen, men alt i alt går det hurtigere. Det gør ikke så meget at han overdriver lige de første gange, det er let nok at rette ind. Men det vigtigste er at anholdningen fra jorden virker blødt og effektivt, dvs stadig løsgjort. Måske skulle du have en hjælper når nu hesten er SÅ stor ?? - den ene kan holde ham fremme og den anden lave den diagonale touchering, uden at han bakker. Enkelte heste lærer traversade bedst fra ryggen... Eva
tak for input.  Jeg vil prøve at guide ham ind i traversaden ud fra versaden. Og så må jeg prøve at stille ben for en hjælper. Det er nok rigtig at det ville være godt med en ekstra hånd for at lære hvad det hele går ud på.
Ja, det ser jo så nemt ud når BB viser det på sin video som Kamilla forklarer. Det fungerer også nogenlunde med det ene muledyr herhjemme, men betonklodsen VIL ikke trække forparten med ind til barrieren og holde rundingen indad, hold da op hvor bliver han sur, især hvis jeg så også vil have ham til at gå. Men jeg har ikke regnet ud om det er et forståelsesproblem eller det bare er for anstrengende. :Pia
Ja, den kan jeg godt nikke genkendene til pia   Hende som viste det til equitana, stod også bare der og sagde og så tipper i lige på modsat bagpart og husk at rose, rose når den gør det rigtig. Men det er jo del af fascinationen, det ser så legende let ud, når det virker 
Jeg rider en quarter, som fra naturens side ikke har let ved samling pga. bygningen (bl.a. korte forben.) Han har dog lært en del alligevel takket være hans fantastiske temperament. En ting der undrer mig, er at han ser ud til at have meget lettere ved travers end versade? Han udfører fint begge øvelser, men som sagt er det som om traversen ligger mere naturligt for ham... Kan der være en årsag til det, eller er det bare en fordi 'sådan er han'? Eller kan det evt. være fordi han bare reagerer nemmere på schenkel end på indirekte tøjle? Håber på nogle bud... 
ja det lyder ret sjovt,  athena er lidt på samme måde nu hvor hun efterhånden har lært det, hun har også en tendens til hellere at gå travers lytter lige med om der kommer nogle gode bud 
... kusken  Hvis hesten virkelig er KØRT og har sin dressur i orden, så betyder det kun at den skal vænne sig til kommandoer fra ben og sæde i stedet for pisk og stemme. Hvis den har været kørehest på den måde, at den bare har gået ligeud med en vogn og trukket det hele i bringen, så vil den nok være en stiv pind at ride i starten  Basal grundridning: start/stop, "frem og tilbage-ridning" og masser af voltearbejde er vejen frem. Hilsen Sif
hejsa jeg har redet køreheste og det gik fint. Fordelen ved dem er at de er trafiksikre (der er i hvert fald ikke mange kuske der ikke kører på vejen ofte når de er ude at køre). En anden fordel er at de som regel er udemærket opdragede, og her mener jeg at de hverken stejler eller bukker (i hvert fald når de er for vogn), men de kan selvfølgelig godt ske at finde på at bukke lidt med rytter, men jeg tror de har mindre tendens til det, simpelt hen fordi de ellers var blevet kasserede som køreheste. Derforuden synes jeg at de køreheste jeg har redet har haft et dejligt temperament, og jeg tror igen det hænger sammen med at de ellers var blevet kasserede.
Men som der bliver skrevet, så kommer det helt an på hvordan de er kørt. Men uanset hvordan man kører hesten, hvis den udelukkende bliver kørt og yderst sjældent rides, så kan man forvente at den bliver mere "stiv". Af vore to bliver den ene redet meget mere i dressur end den anden, som så til gengæld oftere bliver kørt i enspænder, og der er tydelig forskel på dne måde de går på, så det kræver nok nogen tids træning at "omstille", men så får du så meget "ekstra" med. Som en anden pointerede, så er den jo helt trafikvant   . Du vil dog måske få et enkelt lille problem (hvis det kan kaldes et problem). Vi oplever nemlig, at når hesten bliver kørt meget i enspænder så har den altså ikke særlig stor lyst til at gå inde i rabatten når den bliver redet. Den "trækker" hele tiden ud mod asfalten på vejen. Jette  
Det er den metode jeg har prøvet uden held og endte da også med at lære ham traversaden fra ryggen af. Måske den med touchering af modsatte balle virker   (man har jo lov til at håbe !).
Touchering på udvendig lår, kan sagtens fungere -men det er svært når hesten er SÅ stor   -som også Eva er inde på.. Jeg har (med svingende) held prøvet at gå på ydersiden og "skubbe" bagparten ind ved at der skulle være plads til mig -det er lidt den same metode man bruger, når man går med lange liner. Men metoden er ikke særlig velegnet til heste der hurtigt spænder op, ikke reagerer korrekt på indirekte tøjler, ikke forstår stopkommando og så er den lidt svær på store heste.. Dermed ikke sagt det ikke kan lade sig gøre -jeg synes bare den er sværere. Men en hjælper er en rigtig god idé -det kræver bare endnu bedre timing/ens timing. Katrine, din hest har jo ingen af ovennævnte problemer, så det er da bare at prøve sig frem  Venlig hilsen Kamilla
Hej Kamilla som jeg skrev, kan jeg godt få ham til at gå traversaden hvis jeg går på udvendig side. Men jeg fylder altså ikke meget deromme  Når jeg går på uvendig side, tager han skridt for skridt og koncentrer sig fint. Jeg vil bare gerne udføre dem på indvendig side. jeg har allieret mig med min veninde som vil give mig en hjælpende hånd. Det er jo synd for ham at han ikke forstår hvad jeg ønsker. Problemet er nok også at jeg ikke er så rutineret i at lære heste traversader for hånd. Men det skal jo lærers det hele. Jeg er glad for alle jeres gode, konstruktive råd.
Hehe.. Næh, det er vel lige før du kan smutte under maven på ham uden at dukke nakken  Der er jo heldigvis flere måder at gøre tingene på, så det skal nok lykkes -især når du har allieret dig med en hjælper. Ja, man lærer hele tiden og ikke to heste er ens, så bare klø på  Venlig hilsen Kamilla
Hejsa, jeg døjede med samme problem at metode 1 og 2 som Eva beskriver ikke helt blev forstået hos hesten... Så min træner og jeg var lidt i vildrede, men kom dog videre med følgende: Fra stilstand blev den med pisken toucheret på indv. skulder hvorved den skulle vige (dvs. flytte forparten til siden væk fra pisken), og bagparten skulle bare blive stående (uden at den veg hele kroppen, som var dens første respons). Dvs.: stilstand - touchering - forparten træder ét skridt til siden (bagpart bliver stående) - stilstand. Da det fungerede, gik vi ud på sporet indenfor hovslaget nedad langsiden (der hvor vi vil have bagparten til at være i en travers), og så bad vi med touchering om at flytte forparten ind på hovslaget. På den måde kom forparten ind på hovslaget og hesten havde lært af bagparten skulle blive hvor vi havde placeret den fra starten. Da det fungerede fint, så begyndte vi at kombinere metode 1 og 2, da især metode 1 jo kan genanvendes når man rider. Nu er der ingen problemer, og skulle et af de nye signaler svigte, så virker touchering af skulderen altid på ham (han svinger selv bagparten ud nu ved touchering af skulder, selvom hele kroppen er ligeudrettet på hovslag... Så han har fattet at touchering på skulder betyder bøjning med bagparten mod mig). Anyway, så anvender jeg altid metode 1 og 2 først og har ovennævnte i baghånden i tilfælde af forvirret hest (eller dårlig vejviser, altså mig   ). ~Susanne
Jeg lærte min hest travers for hånd på 5 min ved at: Gå på indvendig side med hesten i en kapsun med træktov i midterste ring. Hold tov i venstre hånd og og en pisk i højre. 1 Træk hesten op ad langsiden. (hesten skal gå korrekt bøjet på hovslaget) 2 Brems hestens indvendige skulder med hånden, mens fremaddriften opretholdes med pisken. Den energi der opretholdes skal ud et sted, og det sker ved at hesten vender måsen ind mod midten. Når det sker. Klik og godbid. Eller ros og fri. Husk at stoppe i tide. Quit while you`re ahead. Rikke
han er en lidt overbygget lipizzaner. Travers er lettest. Versaden er dog fin nok, men ikke så selvfølgelig for ham. Eva
Min har også lettest ved travers.. Tror det er fordi det er nogle helt andre ting der kræves. Mit umiddelbare gæt er problemer med udvendige tøjle: I travers er det bagperten der rykkes på, det kræver din hest er smidig og lydig for schenklen, men det kræver ikke det samme som en versade, hvor hesten nemt får lyst til enten at bevæge sig ind mod midten, eller tilbage til hovslaget. Tror simpelthen det er "retningen" på forparten der gør det svært.
I begge øvelser går hesten på tre spor i stedet for de normale to. I versade er det forparten der er forskud "et halvt hovslag" ind mod midten, og hesten stilles også indad. I travers er hesten stadig stillet indad, men det er bagparten der er rykket ind mod midten. Der skal lige bruges lidt fantasi nu   U'erne er hestesko dvs hesten går "nedad" på skærmen, på venstre volte... stregerne viser det normale spor - hovslaget... Ligeudretning: | | U U | | U U | | Versade (forparten inde): | | U U | | | U U | | Traversade (bagperten inde): | | | U U | | U U
Cat har lavet det rigtigt nok. Tror måske bare du har overset hvad hun skriver ovenover tegningerne: Så ser det - for mig i hvert fald - rigtigt ud! Mvh. Linea
Synes nu at min foreløblig har nemmere ved schenkelvigning, men det er nok indtil traverserne kommer mere på plads.
Rigtig mange heste har nemmere ved travsersade. Jeg har efterhånden fulgt en del når vi får undervisning, og der er en klar tendens til at de fleste heste har nemmere ved traversade end versade. Helt omvendt forholder det sig dog med menneskerne!  Men jeg tror da helt bestemt det hænger sammen med at hesten jo normalt vis går den vej hovedet vender. På et kursus i lange liner så jeg også flere heste, der i stedet for kontraversade, lavede meget fine traversader, så det er åbentbart et meget naturligt bevægelsesmønster for dem. Jeg vil lige tilføje til Cats meget fine tegning, at en radikal forskel på de to, er at i versade bærer hesten på indvendige bagben (ifht. bøjningen), og i traversade på udvendige. Jeg ved ikke om det gør en forskel for hvor nemt det er for hesten. Signe
Han er skam smidig nok, men det hele hænger som sagt sammen med hans forholdsvist korte forben. Så han går naturligt mere på forparten end idealbilledet for en dressurhest er. Der er jo også forskelle quartere i mellem, og ham her har virkelig en forhindring i bl.a. traven (har svært ved at bære sig. I starten møvede han af sted på forparten. Men via træning, træning, træning er den blevet bedre. Der er lang vej endnu, og han er stadig svær at sidde på uden sadel, men han blevet bedre til at vente på rytteren, give efter, bøje, løsgøre, og vi er begyndt lidt på versader i trav.) Jeg skrev ikke at problemet var fordi han var quarter, men fordi han havde en bestemt bygning (Kunne ligeså godt have skrevet "Jeg rider en  , som fra naturens side ikke har let ved samling pga. bygningen.") Med "bygningen" mente jeg Jay-Jays bygning og ikke racens.  Men dejligt også at høre et synspunkt fra "westernvinkel."
Kan godt forstå du misforstod det  Desværre havde jeg bare ikke nogle omvendte U'er  Men nu vi er ved det med at forveksle øvelserne: Det er altså ikke kun én men   gange folk herinde forveksler versade og sidetraversade   Jeg forstår det slet ikke. F.eks. folk som vil lære deres hest versade, og så bliver de foreslået at ride på 10m-volte, og ride derfra og ud mod hovslaget   Har flere gange rettet folk i det, men har aldrig fået respons 
Cat: Jeg synes der er "en verden" til forskel på de to øvelser, utroligt ta folk kan bytte rundt på det. Min vallak havde MEGET nemmere ved at lære versade end traversade, men nu hvor traversaden sidder i skabet, så er det faktisk den han har nemmest ved.
For at gøre forvirringen komplet, så har jeg lige et par dumme spørgsmål... 1.Hvad er forskellen på travers og traversade? Eller er det det samme? 2.Og hvad er så en kontraversade - er det når jeg rider en versade bøjet til højre - på venstre volte? 3. Jeg synes kun jeg har set versade beskrevet som på 3 spor - jeg mener at vi også ser 4-sporede som korrekte (i klassik'en)? 4. Kan travers med fordel rides langs barrieren i starten? eller er det bedre op ad midterlinjen? Sådan lærte jeg det i sin tid, af en anden, men dog semi-klassisk underviser: Op ad midterlinjen, venstrehofte frem og venstre skulder tilbage, bøj til venstre side og så højre schenkel lidt tilbage og venstre schenkel lidt frem. Hesten bøjede sig så til venstre og gik til venstre = travers. Er det rigtigt?  kh Anissi
Prøver efter bedste evne, ingen garanti for svarets korrekthed, men prøver efter hvad jeg er informeret, ret mig hvis jeg tager fejl: Så vidt jeg ved er travers langs hovslaget, eller bare ligeud, mens traversade er på en diagonal. Hmm er ikke sikker men mener det er den samme som renvers... Forestil dig versade bare hvor hesten bøjer til den anden side, så det ville være en travers på den anden volte. (Er slet ikke sikker.) Jo fire spor er vist hvis bøjningen er kraftig.  Jeg tror det er individuelt, men barrieren vil jo klart 'støtte' hesten...
Som overskriften lyder, er mit hingsteføl (9 måneder) pludselig blevet aggresivt i løbet af den sidste uges tid. Han snapper og sparker efter mig (har bidt let en enkelt gang), når jeg strigler ham, og jeg kan slet ikke komme til at rense hove længere. Dette har ikke været noget problem før overhovedet. Han plejer at være en glad lille fyr, som vrinsker og kommer løbende, så snart han ser mig og andre mennesker, men nu gider han "snakkes"/nusses med mere. Det skal siges, at han blev flyttet, og i samme ombæring fravænnet sin mor, for 3 uger siden. Nu går han sammen med to ponyer (vallakker på 6 og 20 år). De er dog ret hårde ved ham, specielt den ene på 6. Den jager med ham og sparker ham konstant. Den anden på 20 kan han godt gå sammen med, han skal dog ikke blive alt for nærgående. Da han gik sammen med sin mor, legede han dagen lang med en vallak på 6, og der var der ingen problemer. Kan hans pludselig ændrede adfærd hænge sammmen med, at han ikke får nok social kontakt? Eller er han bare kommet i lømmel- alderen? Ville det være bedre at finde et sted, hvor han kan gå sammen med andre plage? Det skal siges, at jeg ikke finder mig i hans trusler, og at han får et rap med pisken, selvom det ikke er sjovt at slå sin lille basse. Håber I vil hjælpe mig til opklaring af mit problem. Mvh. Trine
Tak for jeres svar. I er jo alle meget enige, og jeg kan sagtens følge jer, så jeg vil hurtigst muligt begynde at lede efter et nyt sted til ham, hvor han kan få lov til at lege og have det godt - vil gerne have hans gamle jeg tilbage. Grete: har selv tænkt på, at jeg jo også giver ham tæsk nu, stakkels basse, så jeg vil sætte mine krav til ham ned, og nusse/hygge med ham i stedet. Men tak for jeres svar. Ha`en god aften P.S. Kan han blive mere stresset/frustreret, hvis jeg flytter ham så hurtigt?
Linnea... mht. Kontraversaden. Det er det samme som renvers | | U U | |U U | Altså versade med udadbøjning Rikke
Hej alle !  Så er jeg så småt beyndt at springe på dyret. Første gang var i går, og det gik rigtig fint, men dog med et par nedrivninger..  Hypperen er 6 år, og jeg har haft ham i ca. 4 mdr. Eftersom at vi har fået godt styr på dressuren er vi begyndt at springe, men jeg kunne godt tænke mig at han fik lidt mere teknik, så han bedre kunne komme over springene.. Hvordan hjælper jeg ham lettest, så vi en dag kan hoppe rigtig højt?? 
Jeg har været ude at ride med hackamore idag for første gang, og det var skisme ikke nemt. Jer der rider med hackamore, skal man bruge en særlig teknik. Gøre noget helt andet end at ride med bid, eller hvordan fillan. Jeg har kun prøvet at ride med bidløs og det er stort set som at ride med bid, men!!! Kom med en god forklaring, hvis du har forstand på dette.
Hej, jeg har redet med hackamore et stykke tid og har været rigtig glad for det. Du skal være sikker på den sidder rigtig og ikke er spændt løst for så har den ingen virkning andet end, hvad en grime har. Hvad er det du ikke kan få til at "virke"? Ja, det er svært at dreje og som sådan ride som man gør med alm. bid. Her skal du ride meget med benene. Jeg gjorde også det, at når jeg skulle dreje så lagde jeg modsatte tøjle på halsen og førte den anden tøjle lidt ud som en vejledning og selvfølgelig bruge benene... Skriv endelig, hvis der er andet så skal jeg prøve at hjælpe 
Ja bremsen virkede ikke rigtigt, men hackamoren var nok spændt for løst. Så gik hun med hovedet udad især på den ene volte, samt drejning var anderledes. I galop gik hun helt tosset med hovedet udad, det er nok noget jeg gjorde. Jeg er lidt i tvivl om hun gik i rigtig galop. Hun jordede ihvertfald rundt uden rigtig balance. Til sidst slappede hun lidt mere af, men lagde sig meget dybt og arbejdede noget imod hackamoren. Hun lænede sig i hvert fald nærmest mod den. Jeg fandt ud af at læne tøjlen mon halsen ved drejning, og bremsen fandt vi nogenlunde.
i andre tråde på HH, for jeg har efterhånden skrevt en maase inglæg om dette bid. Ellers kan du skrive i en besked, og så skal jeg forsører mig at forklare dett...
Har automatisk login på computeren, og lader andre låne den... Altså det er ikke mig, der har skrevet dette indlæg, og jeg er bestemt ikke anspændt  Godt nok har jeg skrevet mange indlæg her på HN om hackamoren, men ikke lige dette... Jeg har haft fat i vedkommende...
Så tror jeg lige der er skrevet nyt i min tråd, men så er det bare Susanne Sedoj, der skriver med sig selv. Javel jeg søger lidt her.
FOr det første fortæller du ikke alverden om, hvordan du rider... Rider du med løse tøjler, eller holder du konstant kontakt til hesten, som mange gør, når de rider med bid? Bruger du hackamoren korrekt, som det press-and-release-bid, som det nu er beregnet til at blive brugt som? Har du installeret en effektiv stopknap, som virker over alt andet? Kunne du ride hesten ordentlig i skridten, før du begyndte at trave og galoppere? Sidder du korrekt? Og hvorfor tjekkede du ikke bare, om hun gik i rigtig galop, ved at kigge på forbenet? Og sidst men ikke mindst bliver hesten redet primært for tøjle eller ben og vægt, og ved du hvordan en hackamore skal placeres korrekt? Derudover er det bare nogle heste, der ikke kan acceptere det pres, som en hackamore giver, da den presser oppe omkring nakken, over næseryggen, og under hagen, når det tages i tøjlerne. Havde du egentlig prøvet det fra jorden først? Og kunne hesten der gå korrekt med hovedet, stoppe op og dreje??
Jeg rider min med hackamore en gang i mellem. Det foregår ikke anderledes end når jeg rider med bid. Øver meget at der kan rides uden alt for meget tøjle, men kun let støtte.
Jeg havde prøvet lidt fra jorden først men måske ikke nok. Jeg red ikke med så løse tøjler som jeg gerne ville have gjot, da hun bare moslede afsted. Hun reagerede ret voldsom over hackamoren. Hun gik nærmest og stillede sig udaf i galoppen, og den var underlig krydsagtig. Hun har været lidt ømtålelig i munden, derfor ville jeg prøve med den hackamore jeg havde hængende, men det er droppet igen, for det skal der vist lidt mere instruktion til, for at jeg kan. Ellers tak for hjælpen.
Nu skrev du jo også, at du havde redet med bidløs før - måske kan din hest bare ikke acceptere hackamorens pres, som jeg også skrev før. Jeg har f.eks redet med bidløs på Sedoj, og han kunne slet ikke håndtere, at den ikke slap så meget igen, som jeg kunne gøre med hackamoren. Så selv om jeg personligt syntes, at det ikke måtte være så stort en spring fra hackamore til bidløs, så blev jeg bestemt klogere.. Forøvrigt, så er det da et par fine heste I har 
Fine heste jo, min datters pony er rimelig problemfri, men min søde hoppe er en følsom og bestemt dame. Hun har været lidt bøvlet i perioder, men denne vinter er det bare gået bedre og bedre. Så kom der forår i luften. Blomster og hormonerne springer ud, og jeg er begyndt at ride udenfor. Lige nu føles det som om vi er startet forefra. Hun har meget svært ved at koncentrere sig. Drøner afsted og lytter slet ikke til mine hjælpere. Jeg tror hun syntes hackamoren var ubehagelig. Først forsøgte hun at løbe væk, og senere at gøre sig lang og trække den ud af hånden på mig. Den bidløse gik hun egentlig godt og afslappet med, men jeg har desværre solgt den, da jeg val holdt op med at bruge den. Hvor fjollet kan man være. Måske skal hun til at skifte de sidste fortænder snart, og det gør jo ikke sagen bedre.
Du har jo, som du sikkert også selv kan se, to muligheder. Den ene er at starte endnu mere forfra med hackamoren, og den anden er at investere i et bidløs igen, og så ride med det, hvor hun jo gik pænt. Det eneste problem med det bidløse er desværre, at man ikke må starte distancestævner med det. Spring må man gerne - en eller anden halv/helkendt springrytter har ihvertfald startet sin springhest med et sidepull. Dressuren er helt udelukket... Men jeg kender til heste, der aldrig lærer at acceptere hackamorens pres uanset hvor forsigtig man rider med det. Så snart man tager det mindste i tøjlerne smækker de hovedet i vejret eller til siden, eller så reagerer de bare slet ikke på det. Det sidste kan man somregel ride sig ud af og træne væk... Det er ikke altid nemt at ville gøre det bedste for sin hest... Og når du ikke engang kan få lov til at skridte for løse tøjler uden hun reagerer, eller har en forsvarlig stopknap med hackamoren, så kan det jo godt blive en farlig cocktail med en lidt følsom bestemt dame...
hej alle ja jeg går og har rigtig mange smerter i mine knæ når jeg har trænet dressur. det er vildt irriterende og resultere ofte i at jeg ikke kan gå længe efter jeg er kommet ned fra hesten. er der nogle som har samme problem evt. en ide til hvad jeg kan gøre? det er virkelig træls at gå rundt med..!
det lyder ret unormalt. måske du skulle prøve en ny sadel? andre bøjler? slappe mere af når du rider og ikke sidde og klemme og spænde (hvis det er nødvendigt så er det tilbage til grundridningen). hvis du har smerter under ridning så påvirker det dig og det går også ud over hesten. Så det er bare med at starte et sted indtil du finder løsningen.
hej.. ja det er noget værre noget, men tror nu ikke det er sadlen, for den er helt i top og har aldrig siddet i en der var bedre.! ang. mine bøjler, vil jeg måske prøve at skifte dem ud idag når jeg rider, evt. prøve med en anden længde -havde jeg ikke lige tænkt på nemlig..!
Jeg havde store problemer med mine ankler, og i et vist omfang også knæ. Anklerne fik jeg løst ved at få et par nye bøjler. Jeg har nu sådan nogen med en meget stor rund "plade" under. Det giver et større fundament for mine futter, og det fungerer rigtig fint. Knæ kan stadig være et problem, men efter et par omgange hos kiropraktor og fysioterapeut er det blevet meget bedre. Men det har ret stor betydning hvordan jeg rider, og jeg skal være meget opmærksom på at slappe af, og ikke sidde og spænde i hofte og ben. Så jo mere afslappet jeg kan ride, jo bedre har jeg det når jeg stiger af. I starten med en grøn unghest var det skidt, for jeg brugte mange kræfter på at korrigere hele tiden, nu hvor vi er blevet mere erfarne er det meget bedre. Jeg skal bruge mindre kræfter på at korrigere, og der er generelt et langt bedre flow i vores ridning der gør at jeg kan slappe bedre af. Jeg har haft stor fornøjelse af at blive longeret, så jeg kan bruge al min opmærksomhed på mig selv, og hvordan jeg sidder på min hest. Jeg er ikke så god til at multitaske, så det at styre både heste ben og egne ben var for stor en opgave!  Men nu er jeg faktisk kommet så langt at ridningen gør bedre i stedet for værre. Men det kostede da en del frustration over egen krop at nå der til...  Jeg håber du kan bruge min erfaring. Signe
hej Julie (Peps) Generralt synes jeg det lyder fornuftigt, men jeg synes du skal vente med at "tvinge" hende til at gå frem før, hun kan løfte begge ben. jeg gjorde det med min at jeg først lagde et KÆMPE arbejde i at få hende til at løfte det ene ben også lærer hende at løfte det til den ønskede højde. da hun var 100% sikker på hvad hun skulle, gik jeg igang med det andet ben, først da hun kunne løfte dette lige så højt som det andet, gik jeg til næste trin. på dette trin lærte jeg hende, at løfte skiftevis begge ben, men i stående tilstand og først da hun havde det på plads satte jeg bevægelse på, altså træk med små ryk i træktorvet når hun havde benet opppe i luften så hun automatisk satte benet i jorden, for derefter hurtigt at give kommandoen på at løfte det andet ben. af hvad jeg kan forstå på din beskrivelse er hesten lidt forvirret over hvad du ønkser af den.! håber jeg kunne hjælpe lidt, og held og lykke med det..
det lyder bare rigtig godt  og godt du kunne bruge mit råd, du er altid velkommen til at skrive til mig hvis det er 
nye bøjler kan faktisk hjælpe. de bøjler hvor de er elastiske i begge sider gør at bøjlen ikke bestemmer hvordan din fod skal, ligge hvis du forstår. Jeg rider normalt med de bøjler, så tager jeg til scotland. ups almindelige bøjler = ondt i begge knæer! længden på stigbøjlerne er også meget vigtig. For lange bøjler er også = ondt i knæene. Som lykke b siger, går det ud over hesten, når man har ondt, da man sidder at spænder og klemmer. Hilsen Michelle
Cherokee : mange tak for dit svar, og jeg måtte jo grine lidt for det er præcis mit tilfælde, min hyp er HELT grøn og under tilridning, så jeg sidder og spænder og bruger benkræfter meget mere end jeg nok ville gøre normalt, jeg er slev MEGET dårlig til at slappe af når jeg sidder på hesten   , men synes det bliver bedre, jeg har netop talt med min ridelærer som vil komme og hjælpe mig når hun får tid, det lyder jo godt.. må se at finde en løsning for kunne næsten ikke komme ned fra hende idag og kunne ikke gå i ca. 30 min bagefter  jeg vil virkelig prøve at finde en løsning for både min egen men bestemt også for Fønix skyld..!
Hejsa jeg tror, uden at vide det, at det med at skifte bøjlerne er en god idé. deter da værd at prøve. Man kan sige at når det smerter dine knæ, er det nok ikke sundt for dem, og de er altså en del af det bevægeapparat der skal bære dig og transportere dig resten af dit liv! Så dont mess with them! Jeg red engang sammen med en som havde sammeproblem. Hun havde vist også hypermobile led. Hun snakkede visdst med sin læge om det, måske skulle du gøre det samme? Derforuden har jeg hørt at ridning er godt forryggen men ikke direkte godt for knæene, som det vidst godt kan være lidt hårdt for. Har du prøvet atsidde kalkknæet? Med det mener jeg at du sætter knæene godt ind i sadlen og vender tæerne godt ligeud? Hvis man sidder og stritter med tæerne ud ad tror jeg der er større sandsynlighed for at få ondt i knæerne. Jeg tænker sådan fordi man altid lærer til opvarmning i f.eks. idært at når man laver den øvelse hvor man står med spredte ben og skal bøje sig ned via lårene, så må tæerne på dine tæer aldrig pege hver sin vej på hver fod. tæerne skal pege ligud ellers belaster du knæet
Jamen det tænkte jeg nok, jeg synes jo det lød noget bekendt. Jeg kom lige i tanke om lidt mere: Jeg fik i tidernes morgen, af min fysioterapeut, sådan en balance-dims. En halv bold med en rund plade på, som man så skal stå og balancere på. Den gør faktisk en kæmpe forskel, den styrker de muskler i benene der støtter knæet, og gjorde mine smerter radikalt mindre. Den fik jeg inden jeg begyndte tilridning af min unghest, så den har helt sikkert gjort at jeg havde det knap så slemt. Så det er i hvert fald et billigt og brugtbart trick, når man har øvet sig lidt kan man snildt bruge den mens man ser fjernsyn, vasker op etc.  Strækøvelser er også godt. Gå en lille tur og stræk benene godt ud bagefter. Jeg må stadig slå mig selv i knolden nogle gange, for at huske at slappe af. Når min hest går lidt trælst og ikke hører efter, er det som oftest fordi jeg sidder og spænder, så jeg er heldig at have en god heste-hjælp. Det kan faktisk også hjælpe at stige lidt af, trække en omgang eller to på ridebanen og hoppe op igen. På den måde får man brudt mønsteret helt. Men jeg håber at at det bliver bedre, og helst hurtigt, der er død itrriterende for både rytter og hest. Signe
hej. som nogen skriver det med sadelen. jeg fik os ret til ondt i knæet af og ride da jeg havde min gamle sadel. så fik jeg skiftet den ud og nu har jeg aldrig ondt i knæet mere. jeg sad simpelhen forkert i den sadel så jeg lavet spændeningere i knæet. så pøj pøj med at finde ud af hvad det er der genere dig..
hej alle tak for de mange hjælpene forslag.! jeg har haft sat mine bøjler hele 2 huller ned og selvom de virkelig er FOR lange nu, så får jeg ike ondt i knæene.! jeg tror jeg fortsat vil ride med så lange bøjler til jeg har fået flere muskler i benene og "lært" at slappe mere af under ridningen.! mange tak igen..!
Efter at have læst de andres mange rigtig gode forslag, vil jeg lige tilføje en sidste der har virket for mig. Støvler der "strammer" lige under knæet. Leggins kan sikkert også bruges, men jeg var så heldig at finde nogle sådanne støvler og de virker upåklageligt. Rider jeg i andre har jeg meget ondt i knæene umiddelbart efter nedstigning. Men i mine nuværende støvler er jeg smertefri. Ellers opvarmning. Man bør selvfølgelig varme op før man sætter sig op på dyret. det løsgør og afslapper. Høje knæløft og bensving gør underværker. Stræk altid ud efter ridning. Det virker  Rikke
Har prøvet det samme fordi jeg er langbenet, og gerne ville have lidt bedre kontakt til hesten. Det hjalp ikke med de kortere bøjler, men knæ og akillessener av for den da.    her den gamle (mig selv) og herunder Christina, på en af Konik-vildhestene
hej. har selv knæproblemer, men har ikk nogen problemer når jeg ikke holder mig fast med benene. hvis du ikke venner hesten til at du trykker let med benene hele tiden, behøver du jo næseten heller ikke noget tryk når du skal bruge dem som hjælpere   der bliver som regel heller ikke brug for at holde sig fast fordi hesten ikke løber så meget hvis du er afslappet og i balance (: håber du finder en løsning så du får det bedre.
hej Hn'ender . hvor stor skal afstanden være mellem bommene, til en stor etter ponY? gode tricks, så man opnår den bedste effekt. jeg gør det for at få ham til opnå endnu bedre bæring, og selvfølgelig for at variere træning. har også hørt, at det er godt for deres ryg? Kathrine
Afstand som en 1'er, ca. Jeg plejer at lave et stort skridt imellem hver. 
Jeg synes lige som det er de samme øvelser som jeg bare ALTID laver og vil derfor høre om der herinde findes folk med "alternative" styrke øvelser? Det er til min 5 års som mangler styrke specielt højre side og lidt takt i sidebevægelser i trav. Dog skal det siges at vi pt ridder LA1 til lidt over 60 %, så helt tabt bag en vogn er træningen jo ikke- bare lidt ensformig, derfor vil jeg blive glad, hvis der kommer nye imput til træningen 
Bomtræning er fint, det styrker ryggen og de skal lufte fusserne lidt og koncentrerer sig om noget.
måske spørger jeg dumt, men er der ikke en "regl" for hvor stor afstanden må være, i forhold til hestens gang og størrelse ??   og skal man ride over dem med løse tøjler, eller rettere sagt, hvordan opnår man det bedste resultat? 
Jeg skifter en del med min hest, gode lange ture, dressur, med div. klassiske øvelser versader, shenkelvigninger, parade osv osv. Og så løsspringer jeg hende gerne 1 gang hver 14 dag. Men variation... Spoo
"Regl" er måske så meget sagt  Man må nok prøve sig lidt frem, min egen er ca. 155. Og hun går afstanden som passer med en 1'er pony. Når jeg laver bomarbejde er det for det meste med lonce i grimen. Altså fra jorden.
Hej Hnér. Er der nogen af jer der kan forklare mig helt præcist hvad akademisk ridekunst er, og hvad der adskiller det fra klassisk ridekunst. Jeg er skovtursrytter og har derfor ikke helt styr på de begreber, men er stødt på dem en del gange her på hn. Jeg har prøvet at søge på nettet under akademisk ridekunst og fandt ud af, det har noget med spansk ridekunst at gøre. Passer det? Findes der andre ridekunster end de to og western? Mvh Tuna.
det er jo en jungle out there  men akademisk ridekunst rider jeg - se mere på min præsentation her er et træningsbillede af fænomenet, men vi er ikke så dygtige endnu ..   mesteren herhjemme er (efter min mening) bent branderup - læs om ham her:  og en kort forklaring:
Jan, har du flyttet den røde? Det er i øvrigt en god forklaring, du giver - for den indeholder, at en metode i sig selv ikke er nok, det er måden man bruger den på, der er afgørende  Bente, er det ikke BB, der har fundet på navnet Akademisk Dressur? For så tror da pokker, at det er ham, der er mesteren 
nu er jeg jo bare en almindelig "moderne" rytter (der dog rider på   præmisser og   jager afsted men tager den tid det tager - også nogle "moderne" ryttere bruger tid på at forfine   ) Nå men kort og godt, trods de gode og grundige forklaringer fra bl.a Jan må jeg tilstå jeg stadig ikke helt har forstået det. I nævner hvad forskellen er på "moderne" og akademisk ridning er (I alt fald hvad I synes den er, det er jo en smagssag om man er enig) Men... Hvad er forskellen på   og  ? Er det bare to ord for samme ridegrundlag/teknik? For jeg må tilstå at for mig tilhører det samme boldgade  Jeg vil blive glad hvis nogle kan skære det ud så selv vådt tagpap ville kunne forstå det   Gerne med billeder til at belyse forskellen 
Ja den røde bandit blev flytte for et par måneder siden. Nu står han på på en lille gård, hvor ( hvis vi har lyst ) kan komme i løsdrift til vinter. Og der er så store folde til få heste, så Rubin er ikke ligefrem blevet mindre. Samtidig ligger vi lige op af en skøn skov ( men den kender du jo). Det eneste "minus" er, at jeg gamle mand skal vænne mig til ikke at have ridehus lige udenfor døren - så det kan være, at det ender med et par fridage til Rubin. Men vi kunne godt bruge et par vallakker mere, så Rubin har flere at lege med.
Forskellen er den samme. Klassisk dressur og Akademisk ridekunst er det helt samme. 'Klassisk dressur' lyder bare mindre "snobbet" om man vil.
Efter hvad jeg har hørt, så er Akademisk Ridning helt BB's eget valg, men forlaget ville gerne have noget med "klassisk" i titlen / på omslaget. BB skulle efter sigende siden have ærgret sig over at han gik med til det, for det skaber forvirring. Der er intet der siger at klassisk dressur er mildt eller på hestens betingelser - en af dem opfandt jo glidetøjlen. Netop Podhajsky skriver jo også om, hvordan metoder i Den Spanske Rideskole har vekslet mellem meget hestevenlige til nærmest ren tortur. Jeg har set en hest, som kom fra Spanien. Den var redet efter "spanske klassiske principper". De havde savtænder inde under næsebåndet, så den lettere kom ned i holdning. Og så havde den et kænpe ar henover næseryggen. Gad vide om de tænder bål under maven for at hesten skal løfte ryggen? Så indenfor alle typer ridning findes brutale og fine metoder - det kommer ikke an på metoden, men på rytteren.
For mig er der en forskel mellem klassisk, akademisk og moderne dressur. Den akademiske dressur udspringer i min forståelse fra Bent B. Her rides der på kapsun/blank kandar og med bomløs sadel, og der arbejdes meget fra jorden med kapsun. Her trænes hestens muskler inden man stiger op på hesten. Den moderne dressur er den, (mange af) de danske beridere undervises og underviser i. Her rides der med trense/kandar og med dressursadel og træningen foregår hovedsagelig fra hesteryggen. Den klassiske dressur er for mig den metode, som mange tyske ryttere rider efter; frem og ned. Der rides på trense/kandar og med dressursadel og ryttern/hestene stiller op til samme stævner som ved den moderne dressur. F.eks. Kyra Kyrklund (der dog er finne bosat i England) eller Isabell Werth (tysker) rider efter min mening klassisk dressur.
... jeg ved ikke meget (noget som helst) om klassisk dressur og akademisk dressur. Jeg har læst noget om Bent B og tænkt "sikke da en personlighed... (hvorfor har han det tøj på?)" - Nej pjat - han er helt sikkert en mester inden for genren, det er jeg ikke i tvivl om. Nu til mit spørgsmål: Jeg undrer mig over at man putter kandar på hesten, når man alligevel ikke har fat i tøjlen? - Hvorfor ikke bare ride i trense eller helt uden? - og hvad i al verden er en blank kandar? Selv er jeg til "moderne dressur" og helt almindelig ridebanespringning. Håber at blive klogere - Eva
Hvad betyder det? Jeg har igennem mit indlæg flere gange skrevet, at det er min mening. Jeg er derfor også ked af, at du nævner ordet "påstå", da det ikke er min mening at påstå noget. Min mening bygger på de erfaringer/den viden, som jeg i mit ydmy heste-liv har kunnet opbygge, intet andet.   Dejligt at få nogle navne på din forståelse af forskellen mellem traditionerne   ! Jeg vil dog mene - og følgende vil måske kunne kategoriseres som en påstand i højere grad     - at det ikke er ofte, man ser en moderne rytter ride med bomløs sadel og på et blankt kandar - eller med en kapsun, for den sags skyld. Samtidig vil jeg også mene, at hvis man en dag møder en person på en hest, der rides på blank kandar eller kapsun, og spørger vedkommende, hvilken tradition, vedkommende rider indenfor, vil vedkommende svare "Akademisk dressur" tæt på 95% af tilfældene. (Selvom det nærmer sig påstande, så læg lige mærke til downgraderne "ikke ofte" og "tæt på 95%" - her tager jeg jo virkelig forbehold   )
Det er fordi vi rent faktisk bruger kandaret modsat! Nomalt vil det jo være sådan, at når vi trækker hårdt i kandaret, så bliver virkningen meget, meget stor i munden på hesten, men lægger hesten sig i en lille smule på, så går virkningen jo også forstærket den modsatte vej. Og så gælder det om at glemme hvad man har lært i mange år - man må ikke trække igen. Nej modstanden betyder at indvendigt bagben ikke træder nok ind under hesten, så en let ( igen glem det indlærte spark ) - en let berøring, bringer benet ind. Vi bruger også kandaret: en let rysten på hånden og virkninger er der, eller lige bevæge fingrene en millimeter eller 2 - skulle man bruge en trense/kapsun, så var man nødt til at gøre bevælgelsen meget større, og det nytter jo ikke noget for det skal jo se ud som om man ikke laver noget som helst. Vi rider også med begge kandartøjler i samme hånd. Det ser mere overlegent ud, men der er også en praktisk grund: Man kan ikke holde 2 hænder i samme takt. Derved kommer man til at rykke lidt med den ene hånd, så med den anden osv. Er tøjlene i samme hånd, så er det da i det mindste samme ryk hesten får i begge sider. Nu siger du: Men tøjlerne hænger jo løst ned! Og det er rigtigt - det gør de på topuddannede heste - vi andre må ride med strammere tøjler. Men selvom tøjlerne hænger helt løst, så gør kandarets vægtstang, at både vi og hesten kan mærke en bevægelse. Tænk på at i den klassiske tid var det kongen og adelige, som red dressur - det hele gik ud på at vise sig frem overfor andre ( og damerne). Kunne kongen styre sin hest uden nogen kunne se, at han indvirkede på den - ja så kunne han også styre sit land. BB fortalte om gamle malerier - kunne maleren ikke lide kongen, så kunne man jo ikke male en vorte i hovedet på ham ( Så så man ikke dagslys i meget lang tid), men man kunne male hesten med skæv haleføring eller med tungen ude af munden. Dermed antydede maleren, at kongen ikke kunne styre sin hest optimalt - og heller ikke landet.
Ang. dit spørgsmål om kandaren. Selve kandar-bidet har en effekt på hesten. Så vidt jeg kan huske bliver hesten nemmere at sætte, og giver den mere holdning. Jeg er nu af den mening, at jeg ikke vil ride med kandar, før ponyen kan rides godt på kapsunen, og jeg tror ikke engang at jeg har lyst til det   måske vil jeg ride med kandaren en gang imellem til at forfine ens arbejde. Altså man starter med at ride med kapsun, og derefter når man er blevet dygtig nok, går man over til at ride med både kapsun og kandar. Blank kandar er når man kun rider med kandar 
:.. hvorfor hedder det blank kandar når man kun rider med kandar. HVorfor hedder så ikke... hold godt fast... "Kandar" ?? I dont get it? Eva
Jeg var i dag ude og se FEI World Challenge, dressur. En af rytterne i "advanced" brugte sporene så meget, at hesten fik sår og begyndte at bløde i den ene side. De internationale dommere kommenterede det, og dyrlægen blev sendt for at tjekke hesten, men equipagen blev godkendt, omend med lave point. Hvad er konsekvensen af dette i Danmark/ Europa? Blev ærlig talt lidt chokeret over den overdrevne brug af spore...
I går, oplevede jeg en part ride en araberblanding. Hesten stod ikke stille og sporene blev boret ind i siden - så tro da pokker den ikke står stille. Overvejede at nævne det, men vil hellere lige hører ejeren først. Jeg har det sådan, at ingen af mine parter må bruge spore til min hest. Det er ikke nødvendigt.
Her gik jeg og troede at sporen var til for at forfine et allerede indlært signal, ikke til at påføre hesten smerte. Men hvis en ekvipage kan blive godkendt når blodet pibler, ja så må jeg jo tage fejl. En bortvisning havde da været mere på sin plads... Jeg ville næsten ønske at jeg var lige så diplomatisk som Hanne, for jeg havde nok ikke kune dy mig. Mit temperement kan godt kamme lidt over når det gælder dyrs velfærd... Heller ingen sporer på mine heste, det er slet ikke nødvendigt. Hvorfor er det i øvrigt dressurryttere skal have sporer på til konkurrence? Hvis de kan ride et godt program uden er det vel ligemeget? Jeg synes det er lidt at opforde til ballademagere som førnævnte kvaj. Han/hun skulle da forbydes at bruge sporer, og så må den starte de næste konkurrencer uden. Det ville nok hjælpe den til at lære at ride ordentligt! Ja sådan er jeg så sur... Trist at de aldrig spørger mig om hvordan reglerne i ridesporten skal formuleres.  Signe
Hvor tit må man longere? 1 gang om ugen? 2 gange? Hvad mener i? Uden indspænding og på en lidt firkantet volte på ca 10 m i diameter (ponyen er ca 108, så synes selv det er en rimelig stor volte...) Mvh. Maibrit.
Jeg vil mene ikke mere end to gange om ugen og i max 20 min. af gangen da det belaster udvendigt forben meget. Får man hesten til at arbejde godt bagfra er det dog også en stor hjælp..
Nu har jeg loingeret den hest jeg skal ride op til materialeprøve i 2-3 uger... Det er selvfølgelig lidt ensformigt, men vi er ved at finde sadel til hende da den gamle havde givet hende dårlig ryg (havde kiropraktor ude). Kiropraktoren sagde at longering med pessoa og ingen ridning i et par uger, derved får jeg også trænet hendes (før dårlige) overlinje og balance. Når hesten er i træning er det dog forskelligt, min egen har også lige fået et par uger kun med longering da min rytter havde redet ham så han spændte for meget op, og den overlinje jeg havde bygget op var røget ad H til. Ellers longerer jeg ham også 1-2 gange om ugen...
Natacha: Vi arbejder kun 15-20 min hver gang. Hvordan får man hesten til at arbejde godt bagfra?? Laila: Hvad er pessoa?? Mvh Maibrit
... ikke hvor jeg har følgende regel fra, men det er en der "altid" har forflugt mig: MAX 2 gange om ugen, MAX 20 minutter og INGEN indspændinger, hjælpetjøler o.l. med mindre folk virkelig er erfarne ud i longeringens kunst... Tja, det er nok min gamle ridelærer der har banket det ind i mit hoved, men det er en regel jeg altid har fulgt...
Om der med longering menes at hesten render hovedløs rundt på en cirkel, eller om det er fordi du vil arbejde med den og få den til at søge frem og ned i korrekt bæring og bøjning. Er det det første er mit svar aldrig! Som flere er inde på er det meget hårdt for hestens forpart. Der er skrevet udv. forben, men jeg vil nu også mene at indv. tager en større del af læsset end nødvendigt er. Er det nr. to ser jeg ingen problemer i at gør det et par gange om ugen, oftere er nok at stramme den lidt, for det kan nemt blive lidt kedeligt. Jeg foretrækker til en hver tid at longere uden nogen form for hjælpetøjler, da jeg ikke mener de hjælper, men nærmere skjuler de ting der kræver yderligere arbejde. Det er slet ikke så nemt at longere, det skal læres af både hest og rytter, ligesom ridning skal det. Men gøres det ordentligt er det et super værktøj til at indlære gangarter og tjekke at det løsgørende arbejde med bæring og bøjning også virker flere meter væk fra mennesket.   Jeg er meget imod at longering bliver brugt til "konditionstræning" da det bestemt skader mere end det gavner. Signe
Ja problemhest er egentlig så meget sagt... Men jeg har netop købt ny hest (ankom hertil for 2 uger siden). En 8 års nytilredet (!) hoppe, der stort set hele livet har gået på en mark sammen med sin mor og nogle andre heste, indtil hun for et halvt år siden blev købt af hende, der har solgt den til mig og siden blev tilredet. Det siger jo sig selv, at en sådan hest ikke er vant til forandring, og at man må forvente et eller andet niveau af problemer (eller hvad man nu kalder det) med en sådan hest. I starten stod hun i en ret lille boks, og når hun kom på staldgangen var hun enormt anspændt og stod nærmet som en giraf med øjne på stilke, og jeg var faktisk ikke tryg ved at gå ind i boksen til hende, så jeg tog hende altid ud af den... Efter en lille uge blev hun flyttet til en større boks, og hun faldt straks rigtig meget til ro. Jeg kan gå ind til hende i boksen og nusse med hende, strø halm osv. uden antydningen af problemer. På staldgangen står hun rigtig pænt og roligt, så alt i alt går det da den rigtige vej. Hun har været i ridehallen to gange nu for at komme derind og se området, før nogen skal op på hende - begge gange har hun igen været enormt anspændt og "kiggen", og jeg har ikke været helt tryg ved at gå med hende derinde samtidig med at der er andre heste i den tilstødende hal - det kan jo lade sig gøre for hende at springe over barrieren og gøre skade på sig selv. Så jeg har trukket hende et par runder og er så trukket tilbage til stalden igen. Min vallak var også "kiggen" i starten, men han fandt hurtigt ud af at stole på mig og skelede altid til mig, før han blev bange for noget (sådan oplevede jeg det i hvert fald selv). Så jeg ud til ikke at lade mig mærke af en mulig fare, ja så gjorde han på samme måde. Og så har jeg jo en drøm om, at hoppen kan få lidt af det samme, så hun ikke er ved at vælte over sine egne ben af overvældelse, hver gang hun oplever noget nyt. Jeg er helt med på, at det ikke sker "over night", og jeg har egentlig også masser af tid, da jeg er gravid og egentlig ikke behøver at skulle ride hende en masse, før jeg skal føde (selv om det selvfølgelig kunne være fedt, hvis hun faldt så meget til ro, at jeg både kan og tør). Til gengæld ved jeg godt, at jeg skal bruge noget tid i at træne fra jorden, og den er jeg helt indstillet på at bruge. På forhånd mange tak for hjælpen (kan i øvrigt også godt bruge anbefalinger af litteratur, hvis det er til at skaffe via biblioteket)
der er gode til dit formål- start med at lege mig og min skygge- hest= mig og min skygge er dig- start i boks med åben dør-læg hånd på ryg og ha træksnor i hyp- lad så hende bestemme hvor i skal hen- lad gerne din anden blive i dennes boks- stop hende kun når hun er ved at være til fare for sig selv eller andre- og hold hende i skridt- vil hun hurtigt tilbag til boks så stop hende op- lad hende gerne fgræse sig frem. Når du har leget lidt med dette kan du starte på nogel af de andre øvelser- MVH Dorthe     Disse øvelser eller lege fra jorden er grundstammen i Pat Parelli´s træningssystem. Før du kan "vinde" disse lege fra jorden skal du nok ikke regne med at selve ridningen vil fungere særlig godt, så glem saddel og hovedtøj lidt og gør forarbejdet fra jorden færdigt først, det betaler sig. Mange vil måske spørge hvad i alverden al den renden rundt med hesten i tov skal gøre godt for, men udover at opbygge respekt og tillid indøves samtidig de bevægelser og signaler der senere bruges i ridningen. I starten har hesten   og et træktov på mindst 3 meter på (hold det slapt). Når I bliver rigtig gode behøves tovet ikke mere. Denne øvelse går i al sin enkelhed ud på at du stille og venligt skal kunne røre din hest overalt på kroppen uden nogen negative reaktioner fra hesten (= flytter sig, slår med hovedet/halen, løfter ben eller napper). Det er en udbygning af de allerførste øvelser i roundpen'en beskrevet ovenfor. Når du kan gøre dette har hesten fuld tillid til dine fredelige hensigter, men de fleste heste har til at starte med altid nogle følsomme steder, f.eks. omkring hovedet og på maven hvor de ikke umiddelbart vil acceptere berøring. Princippet man går frem efter er det samme som i tilvænningen til skræmmende objekter eller lyde (se  ). Man nærmer sig roligt de følsomme områder og når hesten bliver anspændt eller urolig trækker man sig lidt tilbage til den falder til ro og prøver så igen, støt og roligt. Man udbygger efterhånden øvelsen til også at omfatte tove og piske/pinde som man bruger i træningen, så hesten lærer at disse redskaber ikke er farlige afstraffelsesmidler men blot din forlængede arm. Når man går videre til de følgende øvelser vender man hele tiden tilbage til denne øvelse hver gang hesten skal belønnes eller beroliges. De følgende lege går alle ud på at flytte hesten på forskellige måder. Princippet er her at man hele tiden giver hesten to muligheder: komfort eller diskomfort. Bevæger hesten sig i den ønskede retning er belønningen komfort, d.v.s. ros og stop for presset. Reagerer den ikke eller går den den gale vej øger man presset trinvis i 4 (eller flere) faser indtil man får bare et ganske lille skridt eller blot et vægtskifte i den rigtige retning. Så fjernes presset øjeblikkelig og hesten roses. Dette princip er meget vigtigt også i den efterfølgende ridning og er måden hvorpå man lærer sin hest at reagere på de mindste, næsten usynlige signaler. Hvordan presset udføres kan variere fra øvelse til øvelse. Man starter med det mindst mulige signal. Er der ingen reaktion efter 3 sekunder øger man til trin 2, efter yderligere 3 sekunder uden reaktion til trin 3 osv. indtil hesten reagerer. I samme øjeblik det sker fjernes presset. Efter en kort pause starter man forfra på trin 1 og hesten vil ret hurtigt finde ud af at den lige så godt kan reagere med det samme i stedet for at udsætte sig for alle 4 trin af pres. En typisk rideskolehest er vant til at mange uerfarne ryttere altid hamrer hælene i siden på dem (trin 3 eller 4) til at starte med og reagerer derfor efterhånden overhovedet ikke på trin 1 eller 2 påvirkninger; de er blevet "sløve".    I denne leg flytter man hesten fremad, baglæns, sidelæns, rundt på bagparten, rundt på forparten, nedad eller opad (med hovedet) ved at presse den med fingerspidserne eller en stav (i Parelli systemet bruger man en speciel 1 meter lang orange glasfiberstav kaldet en "gulerodspind", noget stivere end en almindelig pisk og derfor bedre til at presse med. Man kan evt. bruge skaftet af en alm. pisk eller en bambuspind i stedet for som jeg selv gjorde i starten). For at flytte hesten den rigtige vej skal man presse i den korrekte zone. Pres i zone 1/2 flytter hestens forpart; pres i zone 3 (eller zone 1 og 4 samtidig) flytter hesten sidelæns; pres i zone 4 flytter hestens bagpart. Pres på næseryggen eller bringen flytter hesten baglæns, pres i nakken sænker hovedet. I starten belønner man den mindste bevægelse i den rigtige retning ved øjeblikkelig at stoppe presset og rose hesten. Efterhånden forlanger man så mere og mere. I denne leg er målet det samme som i pindsvinelegen blot må man her ikke røre hesten. I stedet driver man med rytmiske bevægelser med hænderne eller staven rettet mod den rette zone på hesten indtil den flytter sig. Hvis hesten ikke reagerer kan man efterhånden som man "skruer op" for signalet til sidst blive nødt til at ramme hesten for at få den til at flytte sig. Som ovenfor skal man efterhånden kunne flytte hesten flere meter frem og tilbage, til siden og en hél omgang rundt om bagpart henholdsvis forpart. Mens du står ret foran hesten kalder du den til dig og derefter ryster du rebet for at få hesten til at gå baglæns væk fra dig i en ret linie. De 4 faser af signalstyrke kan i denne øvelse f. eks. være: 1) Hesten har begge øjne rettet mod dig og du slår rytmisk i luften med pegefingeren mod den (rebet i samme hånd). 2) Du får rebet til at svinge let med i bevægelsen så en bølge forplanter sig ned af rebet til grimen. 3) Du bevæger nu hele underarmen så bølgerne i rebet bliver kraftigere. 4) Hele armen lægges nu i bevægelsen så det rykker kraftigt i grimen. I denne øvelse kan man også bruge staven alene eller i kombination med rebet hvis hesten er meget modvillig. Efterhånden øges distancen. Til denne øvelse bør tovet være mindst 4-5 m langt. Hvis du har set dominerende heste tvinge andre heste rundt og rundt ved du hvad princippet i denne øvelse er. I modsætning til traditionel longering lader man kun hesten gå 2-4 omgange hver vej, det er rigeligt til at aftvinge respekt. Skal hesten gå højre om leder man den frem med tovet i strakt højre arm samtidig med at man svinger tovenden eller staven bag den (zone 5). Så snart hesten går i den ønskede gangart holder man op med at drive på den og står stille og lader tovet gå bagom ryggen (skift hånd) medens hesten løber rundt. Sætter den farten ned eller stopper helt op driver man på den igen. Efter 2-4 omgange stopper man hesten og sender den i modsatte retning. Stil hesten med hovedet mod hegnet medens du står ud for hans side 1-3 m væk med rebet løst. Stræk armen med rebhånden mod zone 1 og pres på zone 4 ved at svinge rebenden eller staven imod den. Pres nu hesten sidelæns hen langs hegnet, i starten er 1-2 skridt fint, senere flere meter (hesten må godt stå lidt på skrå så den ikke så nemt sparker sig selv over benene når de krydser). Lav en smal passage, f. eks mellem dig selv og hegnet eller mellem et par tønder. Led hesten i en halvcirkel (som i 5) gennem passagen. Start med 2-3 meters bred passage og efterhånden som hesten går villigt og roligt igennem (ikke springer/løber igennem) kan afstanden mindskes til under 1 m. Du kan også "klemme" hesten over en forhindring eller under en lav bom/gren/ pressening eller lignende. Denne øvelse er en vigtig forberedelse til 
jeg har allerede fået fremskridt med hende, da jeg i går turde gå i hallen med hende i længere tid (dér var der nemlig   handicap-undervisning i den tilstødende hal   ). Og efter 5 minutter eller lignende, begyndte hun gradvist at sænke hovedet og slappe af. Jeg kan helt sikkert bruge øvelserne; har dog lidt svært ved hver dag at komme ud sammen med andre, da der ikke altid er lyst når jeg er på rideskolen, og der er heller ikke altid andre der skal ride samtidig med at jeg er der, men når der er, skal jeg selvfølgelig med 
køb Andrew MacLeans bog... Synes den er super. Ikke noget med dominans - men enkelt og sikkert lærer du hesten at reagere korrekt på enkle signaler. Når hesten kender disse får du en hest der er afslappet og som lytter til dig. -og det lyder til at det allerede går fremad!
Okay - det hjalp!!! - Altså blank kandar er kun med stangen ... ohh. Jeg tænkte på kandar som kandartrense, ikke kandar som i kandarstang... Tak for det - og god dag til akademikere såvel som os moderne Eva
Mig bekendt har Bent givet det navnet Akademisk ridekunst, fordi metoderne nedstammer fra de gamle rideakademier i renæssancen. Mvh BeritH
Når hesten er højt uddannet til f.eks levade så virker det blanke kandar efter vægtstangsprincippet. "down force".. Og det er med til at styre hvor -højt- eller rettere -lavt- hesten bliver rejst fortil. Et almindeligt trensebid virker efter "nøddeknækker" princippet og er løftende idet det knækker sammen på midten når man tar i tøjlen og trykker på ganen som så virker til at hesten løfter sig" altså kandar nedad og trensebid opad. Så vidt jeg har forstået det så bruger man ikke nødvendigvis blankt kandar hele vejen rundt fordi det netop skal virke sænkende på en hest som gerne går højt og trensebiddet løftende med en hest som skal have yderligere hjælp til at "rejse sig". Heller ikke slavisk blankt kandar i akademisk ridekunst. Så vidt jeg kan forstå ud fra min bog "den klassiske ridekunst" Af Podhajsky så træner man først hesten i longe med formålet at få den   og i balance og hesten er "spændt ind" med hjælpetøjler, og tilridning foregår som en del af longeringsarbejdet, derefter rides hesten igen i trav   og med kontakt til biddet og hvis jeg må sige min mening så synes jeg ikke det ser kønt ud.. Man bruger altså Afskub som en væsentlig faktor i klassisk ridning(og moderne ridning). BB's akademiske ridning har en anden opstarts fase hvor hesten først lærer at strække overlinien og gøre sig laaang og den længde bevarer men når men begynder at stille og bøje hesten med kapsunen. Kodeordet er at man ikke dyrker afskubbet men bæringen og hesten går hellere langsomt for at undgå afskub end frem. Der er i akademisk ridekunsk f.eks ikke noget som hedder -"waow den træder bare så fantastisk langt over!" -fordi, - en overtrædning af en hest som ikke er lært at løsgøre overlinien og gøre sig laaang, og ved den efterfølgende stilning og bøjning har lært at kippe bækkenet så indvendige bagben træder ind til tyngdepunktet egentlig bare fører  ! Næste gang du ser en hest i passage eller piaff (i moderne dressur)så se om hesten har stillet forbenet ind under rytteren og ikke bagbenene,... sådan ser det nemlig oftest ud... selv på højeste niveau, OL f.eks..) Jeg synes at den væsentligste forskel på klassisk og akademisk er at klassisk arbejder med fremdrift (som den moderne dressur) og akademisk med bæring. Tenikken til at lære en hest bæring iflg akademisk vis er unik på den måde at man lærer hesten at gå på en hel anden måde end den ellers bare ville gøre som fri netop fordi man lærer den at kippe bækkenet og vippe hoften frem. så den træder ind til tyngdepunktet. Forbi tyngdepunktet som ved f.eks schenkelvigning bruges derfor ikke i akademisk fordi man smider hestens bæring ved at den suser forbi tyngdepunktet og bruger afskub i stedet. Jeg tilslutter mig Evas observering med f.eks den spanske rideskoles heste og deres underhals... Det burde med så megen træning være muligt at skabe smukke heste... Men fordi løsgøring af overlinien ikke er en integreret del af grundtræning bliver det hestens bugmuskulatur og underhals som må bære hesten frem. Skulderen forbliver altså låst på en sådan hest. Faktisk er det eneste smukke billede i Podhajskys bog det eneste billede som viser en rå hest i den spæde longeringsfase... den er endnu ikke bygget forkert op (på trods af indspændingstøjlerne...)... end ikke forsidebilledet pirrer min nysgerrighed! Altså er der kæmpestor forskel på klassisk og akademisk Udstyret og om man har fjer i hatten er nu nok den mindste forskel...
bliver så tekniske   må det lige bemærkes, at den nyere forskning har vist (bl.a. Hillary Clayton m.fl.) at der er ikke er meget forskel på afskub og bæring - den store forskel ligger i hestens bygning og dens tempo  Der er for tiden (her i år) nogle meget glimrende artikler i HEST, hvor den slags anskueliggøres. Der findes nemlig forskning - også nu om dage   - hvor man undersøger  , og ikke bare, hvad man tror den gør  Det skal med, medmindre man er meget dogmatisk i sin opfattelse af 'dressur-begrebet'  Hele tyngdepunkt-problematikken gennemgås også, og det påvises, hvor meget tyngdepunktet er afhængigt af bevægelse og hastighed. Det er i øvrigt også noget man kan undersøge mht. sin egen bevægelse ved at læne sig frem, og så bevæge sig fremad. Hvis man ikke vælter, har man sit tyngdepunkt med sig  Det er absolut ikke fordi jeg har noget imod klassisk/akademisk, det bliver bare nogen gange(herinde?) lidt for enøjet og dogmatisk efter min smag. Jeg er fuld af beundring over BB's skole over jorden  Klassisk/akademisk er 'en anden måde' at ride dressur på, ligesom western er en anden måde, og det er fint nok. Men metoden bliver ikke bedre af at nedgøre den moderne metode 
i marginalerne.. Enig i at hestene er forskellige med bygning og deraf det tempo de nu kommer frem i, men det er vel netop også der man kan skille imellem heste som har et naturligt talent for bæring og andre med talent for afskub? "afskubberhestene" er avlet til fart iflg BB fordi man gik fra at ride ind i kampen og være kriger med sværd og en hånd til at blive kanonføde så hestene skulle blæse hurtigst muligt frem for at nå bag om fjendens linier. Hermed blev det heller ikke så vigtigt om hesten var godt skolet fordi så mange alligevel gik til og netop speed blev første prioritet. De mere barokke hestetyper er avlet til at bære "på stedet" og dem har man heldigvis også bevaret, de er jo absolut skønne. Selvfølgelig flytter tyngdepunktet sig frem når hesten "speeder" op, det er sådan fremdriften virker for hesten og det er her man kontrollerer tempoet i akademisk for netop ikke at drive hesten til for meget afskub så den mister loddet på bagparten. Man kan nemlig træne den vinklede bagpart til at "sætte sig" dybere og dybere og heraf løftes forparten naturligt friere af jorden. På den måde kan det rene afskub og vægtforskydning konverteres om til bæring på bagparten i stedet for at vægten forskydes frem så hesten automatisk må flytte forbenene og derved opnår fart. Jeg er ikke uenig med dig Nina, slet ikke alt det du skriver er sandt. Og jeg nedgører ikke, jeg pointerer blot væsentlige (efter min mening) forskelle ved de forskellige rideformer og hvordan man laver sin grundtræning af heste. Men vi kan godt kalde mig enøjet.. for det er jeg vel på en måde også.
sådan går det jo også for en hest, trænet efter almindelige, moderne principper  Det er faktisk enormt sjovt at stå og betragte, når de uddannede heste bevæger sig, fx traver eller galoperer - og de unge eller uuddannede  Der er enorm forskel  Men Holmströms målinger har også vist at - modsat det man tidligere troede - så sætter en hest aldrig bagbenene længere ind under sig, end den gør uden rytter som 3-årig  Og i mine egne observationer har jeg også bemærket, at hestens bagben snarere træder længere bagud, i og med at den fjedrer længere ned dermed og 'løfter' forparten. For det er nøjagtig det samme, der sker i moderne dressur, hebrana. Men som du selv er inde på, så er hestematerialet af meget stor betydning for hvilken slags bevægelse, man opnår i sin uddannelse af hesten   men netop tempoet har også stor betydning, og der tilstræber man jo noget forskelligt - og det får man så også  I forsommeren begyndte jeg at hjælpe Lea lidt med hendes distancehest. Hun ville godt bibringe den lidt dressur, og forskellige havde prøvet, men den så ud som om den havde ondt  Jeg tænkte, at jeg lige måtte se, om det simpelt hen var synd at arbejde med den på den måde (og Grandi var syg, så jeg havde tid). Den var trods alt 15 år og aldrig rigtig tilredet  Det viste sig, at den var   nem at arbejde med   Den havde bare aldrig prøvet at blive stillet i hjørnerne eller at bære vægt på indvendige bagben eller at have rygsving (den gik med en helt stille ryg, og havde dengang ofte ondt i ryggen   ). Men den begyndte at kunne svinge ubesværet op med ryggen og bøje sammen i bagbenet   Jeg red den mest i skoven for at få fremdriften og ikke stresse den   Og jeg red den ikke så længe, for den gik jo distance og er nu blevet B-hest  NU har hun fået en meget dygtig dressurrytter(vores underviser) til at arbejde med den i longe ½-1 gang om ugen (og jeg rider Grandi igen). Underviseren sagde forleden, at i løbet af vinteren er det slet ikke utænkeligt, at den får lært piaf og passage  Så - der adskiller tingene sig altså ikke så meget...
Jeg har også læst Clautons artikler i HEST, og jeg må faktisk erkende at jeg ikke helt har set lyset i dem. For det første så erindrer jeg ikke at man måler kraftretning, men udelukkende vertikal kraftstørrelse, og dermed er billedet ikke brugbart i min verden, idet man ikke har taget højde for de krafter der bringer hesten fremad. Dermed mener jeg ikke at forudsætningerne for undersøgelserne er korrekte, og resultatet kan således heller ikke umiddelbart tages for gode varer. BeritH
Vil du forklare mig lidt nærmere ? pensel det lidt ud for mig for jeg synes selv der er holdt nogle elementer udenfor den forskning som må være vigtige men jeg kan ikke helt sætte fingrer på hvad det er... Nina: Jeg synes altså ikke helt jeg ser den slags "træning af at vippe bækkenet, så hesten bibeholder at bevæge sig sådan altid" andre steder end AR. Og jeg synes stadig der er stor forskel at se på en hest som bevæger sig frem ala' AR end med accerelation som faktor for samling. Altså jeg mener, jeg synes ikke de sætter bagbenene længere bagud.?. Se f.eks Bentes billede øverst, det er tydeligt at hesten ikke traver særlig stærkt der men bækkenet er alligevel kippet frem og den forreste baghov træder ind til tyngdepunktet og bagerste bagben synes jeg ikke står så langt tilbage som jeg ellers ser mest? Men tja det er nok fordi jeg mest ser moderne dressur ala frem mod biddet og så er det jo selvfølgelig klart at hesten smider ryggen.
Som jeg har forstået artiklerne, så har man testet trykket mod jorden på en plade med indbyggede målere. Disse målere viser det tryk, som hesten sætter af med, når den løfter et ben (igen - som   har forstået det). Det betyder at jo mere kraft hesten bruger til at løfte sig med, jo større tryk vil måleren vise, idet hesten skal bruge accelerationskraft for at komme i bevægelse (der skal mere kraft til at sætte i bevægelse, end til at stå stille). Kan du følge mig så langt? Dertil kommer at når hesten skal gå fremad, så skal den bruge en fremadrettet kraft og den skal samtidig for at løfte sig af underlaget bruge en opadrettet kraft. Dvs. hesten sættes i bevægelse ved en kombination af fremadrettet og opadrettet kraft. Men pladen kan kun måle den samlede kraft til afsættet og dermed ikke nuancerne, som jeg mener er vigtige for at kunne vurdere belastningen i leddene. Mvh BeritH
jeg mener det samme som Signe. der er mange der bare sætter et tov i hesten, og lader den løbe i en cirkel. hvis du kigger på sådan en hest kigger den, eller måske er den helt stillet ud af volten. den vil gå rigtig meget på forparten og vil have en ekstem belastning på skulderen. det skader meget mere end det gavner. før man skal longere skal man have undervisning af en der KAN FINDE UD AF DET. held og lykke Monica
Signe: Jeg vil ikke sige at hesten løber hovedløs rundt i en cirkel som du siger. Jeg holder den i et roligt tempo i alle tre gangarter. Jeg bruger ingen former for hjælpetøjler eller indspænding. Men jeg må nok indrømme at jeg ikke ved hvordan man får hesten til at frem i korrekt bæring og bøjning. (tror jeg da ikke, det kan jo være at jeg gør det rigtigt   ) Men hvis der er nogen der kan forklare det er de mere end velkomne. 10vildeheste: I første omgang er det for at give ham lidt motion, men helt klart også for at træne kommandoer og for at få ham til at gå i et fint tempo i alle gangarter. Da jeg er for stor til at ride ham, må jeg finde på alternative måder at træne. Han bliver longeret 1-2 gange om ugen, er med som håndhest, Bliver redet af en mindre rytter. Jeg vil lige indskyde at jeg bruger ikke longe, men træner ham i en firkant på ca 11 m hver vej (ponyen er 108 cm) hvis det gør nogen forskel.. Mvh. Maibrit
Jeg er ikke sikker på at det hjælper hvis jeg prøver at forklare det her, det bliver nok en tand for teoretisk. Men jeg underviser da gerne i Østjylland hvis det skulle være!  Målet med longeringen er at få hesten til at gå som den ville gøre under rytter (altså en velreden hest vel at mærke) på en cirkelvolte. Den skal bruge sig selv korrekt, så den ikke tager skade af træningen. Signe
Det vil jeg lige undervise med undervisning. Må jeg spørge hvad det koster?? Mvh. Maibrit
Jamen det må du da. 100 kr for en halv time + 2,5 kr pr kilometer. Jeg arbejder i Skejby, så hvis du kan få det til at passe med tidspunktet er der lidt at spare der.  Signe
måske har jeg bare misforstået det at være "sportsdressur rytter", for jeg bruger da enormt meget tid på at bøje, strække, gymnasticere og samle hesten. det vigtigste for mig er ikke hvordan øvelsen ser ud (og tro mig, i starten er det ikke kønt  ) men hvordan den føles. jeg har sku svært ved at forklare det her, så spørg endelig hvis i ikke forstår mig  men jeg synes at det er vigtigere at hesten bruger sin krop ordenligt, end det er at den kan gå et 9-tal i et program. jeg vil gerne have heste der holder længe, og ikke bliver slidt ned af at gå på en bestemt måde fordi "det giver gode karakterer". det skal her lige siges at jeg rider en traver, ja du læste rigtigt, hehe, og at han er stiv som et bræt til højre. men at jeg tager den tid det tager, til at bøje og smidiggøre ham, så han kan komme til at gå lige så fint på højre som på venstre volte. og nej, han er ikke, og bliver nok aldrig, top dressurhest.. men han kan nu også sagtens have fordel af at lære de øvelser idet de medvirker til at gøre ham til en lettere redet hest.  og smidige heste ER nu engang glade heste! 
måske netop dét, der er forskellen  At de fleste akademiske ryttere har redet almindelig dressur tidligere og har haft dårlige erfaringer med det (det har ikke virket...   , de har stået steder med en elendig ridekultur...  , de ande ryttere har været dumme   , eller andet) og derfor har de så opdaget den akademiske metodes   sider  Det passer jo også med, at den almindelige sportsdressur ofte fremhæves som noget negativt af mange 'akademikere' - fordi de netop har oplevet de negative sider  Men at sammenligne to metoder ved at tage negative ting ved den ene og positive ting ved den anden - det er ikke en lødig debat   Jeg kender også sportsryttere, der rider på en måde, som jeg absolut ikke kan gå ind for - men det betyder jo ikke, at metoden i sig selv er forkert  Den klassiske/akademiske ridning er jo i meget høj grad i familie med den spanske, og der findes ved gud også ubehageligheder af rang 
At folk er skiftet fra sportsdressur til akademisk betyder jo ikke nødvendigvis at de ikke kunne finde ud af sportsdressuren. Pernille Gregoire må da siges at være en værdig repræsentant for dette fænomen. Hun havde da ganske stor succes som sportsrytter og alligevel vender hun sig mod den akademiske metode. Jeg siger ikke, at der ikke er gode sportsdressurryttere, for det er der, jeg har bare mødt en anden træningsmetode, som jeg finder langt mere tiltalende (ikke en akademiske for mit vedkommende, omend der stadig er masser af ting fra det akademiske, som jeg kan bruge). Samtidig så synes jeg, der i den moderne træning er alt for mange dårlige undskyldninger for ikke at behandle hesten ordentligt. Der var for kort tid siden en tråd på hyggen, hvor man påstod at de billeder der eksempelvis ligger på Alexander Nevzorovs hjemmeside ikke var gældende for danske stævner - og SLET ikke klubstævner. Jeg tog mit kamera weekenden efter og vupti havde jeg masser af billeder af nøjagtigt det samme. Da jeg så ville lægge dem ind i tråden for at dokumentere min påstand, fik jeg at vide at det var dybt usmageligt (jeg havde selvfølgelig anonymiseret billederne). Og jeg tænker så ved mig selv. OK det er usmageligt at vise, hvordan der rides, men det er ikke usmageligt at ride sådan. Personligt har jeg meget svært ved at relatere til en træningsmetode, hvor rytterens manglende evner undskyldes på hestens bekostning. Også selvom der givetvis er mange samvittighedsfulde ryttere, der bekender sig til sportstræningen. Mvh BeritH
at begynde at kritisere andre - man kan let komme til at keaste med sten, og selv bo i et glashus  Jeg har godt nok også set en del klasisk/akademisk dressur, der absolut ikke levede op til mine forestillinger om god hestevelfærd   heste, der gik med blank kandar og åben mund, heste, der trippede afsted med små, spændte skridt osv. Nu du nævner Pernille G-P, så må jeg sige, at hun faktisk formåede at være med til en yderst lang og gennemgribende debat, vi havde herinde sidste år, hvor vi kom omkring mange ting omkring faldgruberne i de forskellige discipliner - hvilket hun faktisk var enig i, at der også var i akademisk  Hun virker dygtig og  , og hun rider akademisk 
Undskyld men er det selve metoden eller er det eksempler på dårlige udøvere af metoden, der i virkeligheden er problemet? Jamen hvis der er samvittighedsfulde ryttere, der kan opnå velgående heste ved at ride efter metoden, så er metoden vel dybest set ikke forkert. Jeg ved ikke om det er mig der overreagerer på udtalelserne i denne tråd, men jeg aner en tendens til at sætte lighedstegn mellem dårlig hesteforståelse og "moderne" dressur. Endnu et citat hentet et sted i tråden. Jeg vil bestemt påstå at hvis man har lært at trække igen i tøjlen når hesten lægger sig på biddet og sparke den i stedet for at berøre let, så har man modtaget en yderst ringe undervisning. Jeg er ganske enig i at der er, endda rigtig mange eksempler på dårlig ridning indenfor den moderne dressur. Og det er virkelig meget trist og et problem den moderne dressur skal se at få gjort noget ved. Men mit problem med denne debat er bare at jeg synes ikke vi får ret meget ud at blive ved med at trække de dårlige eksempler frem og sætte lighedstegn mellem dårlig ridning og den moderne dressur som træningsform. Denne debat kunne virkelig blive så meget mere interessesant hvis vi holdt os til at drøfte den reelle forskel i de forskellige træningsmetoder. At der er så og så mange ryttere inden for en bestemt træningsmetode der rider dårligt og ikke behandler deres heste rimeligt, det kan jeg ikke bruge til noget som helst, ud over at det er meget sørgeligt. Nej jeg ville meget hellere høre lidt mere om hvad der helt konkret er af forskel på metoderne. De der har prøvet at ride efter dem begge, må jo kunne forklare mig dette. Jeg har forstået så meget - der fokuseres mere på bæring end på afskub, inden for den akademiske ridning. Hvordan opleves det så i ridningen. Opnår man noget som ikke kan opnåes ved at ride efter de "moderne" principper. Og en ting til, hvad med hensyn til hestetype. Kan alle hestetyper med fordel rides efter de akademiske principper fremfor de moderne. Her tænker jeg især på de meget stort travende, ofte lidt langryggede varmblodttyper der avles idag. Kan man ikke frygte at disse heste mister udstråling og energi i deres trav, hvis der fokuseres for meget på bæring fremfor afskub. Hilsen Hanne der så inderlig gerne vil lære   af denne debat.
Tja det blev jeg jo ikke meget klogere af. Jeg kan godt gætte at man skifter metode, fordi der er noget man ikke synes fungerer ved den metode man hidtil har redet efter. Men hvad er det man ikke synes fungerer ved den metode man fravælger. Og hvorfor synes man ikke det fungerer. Og hvad er det så man synes man opnår langt bedre ved den metode man skifter til. Jeg må jo nok prøve at finde den tråd der refereres til.
Det er præcis, det jeg også mener - det ville være så ualmindelig herligt, hvis vi kunne komme ind på fordele og ulemper i de forskellige discipliner  For ligegyldig hvad man beskæftiger sig med, hvilke valg man træffer, vil der altid være både fordele og ulemper  --- Eva, du skriver: NU er det jo meget mig, der som udenforstående har svaret mest i denne tråd (for jeg har det jo som HanneLene   ), og jeg har da netop gang på gang pointeret, at det er to   ting, at man opnår   resultater,   måder at få hesten til at bevæge sig på  Det er da kun akademikere/klassikere, der har nævnt  , så øh...  --- Jeg har den mening, at intet fås gratis - heller ikke en bestemt måde at bevæge sig på  Hvis jeg arbejder med at gøre mig selv meget smidig, så er bagsiden af medaljen, at jeg også får tendens til løse led. Hvis jeg styrketræner, kan jeg få andre skader, og hvis jeg øver mig i andet, kan jeg få skader af det  Sådan er det - og når man træner et andet væsen, er det endnu sværere at vide, om man er gået for vidt/vidt nok eller ej. Derfor vil   træning af heste indebære, at man   risikere forkert træning  Dyrlægen Rikke Schultz skriver faktisk i sin bog, 'Forstå din Ridehest' at klassisk dressur kan være ret hårdt for hesten... Faktisk har jeg to artikler om klassisk dressur, som jeg lige kan huske. Den ene er interview med Bent Branderup, den anden med Lars Poppel. I begge artikler fremhæves det, at den klassiske eller akademiske form for dressur ikke er lige velegnet til alle typer heste, fx ikke i så høj grad 'den lange dressurhest'   Jeg er med på, at de to har fjernet sig fra hinanden i træningsform, men de er jo ikke mile væk  Jeg skal prøve at finde artiklerne frem, men orker ikke nu så sent  For flere år (?) siden skrev jeg impulsivt en beskrivelse af, hvad der er de hyppigste 'fejl' indenfor de to metoder - og det har jeg tænkt over faktisk var en meget god idé. For det er jo også en måde at sammenligne på  Det kan være, at tråden er gemt endnu? Men ellers er det jo let at rekonstuerere  I stedet for at diskutere på 'vi er gode' - 'I er dårlige'-måden, kunne det være dejligt at diskutere, om  Og så   sammenligne det dårligste i den ene lejr med det bedste i den anden  Glimrende forslag, HanneLene 
OK, jeg kan godt se at min formulering ovenfor kan misforstås. Så lad det være sagt med det samme, der er dygtige sportsdressurryttere og der er elendige akademiske ryttere. Når jeg sammenligner metoderne, så prøver jeg at sammenligne de gode ryttere fra hver gren. Det jeg mener med dårlige undskyldninger er, at de dårlige undskyldninger nedarves fra underviseren (også de dygtige af slagsen) til eleven. Eleven ved i mange tilfælde ikke bedre. Eksempelvis: "hesten mangler respekt for dig, så må du altså lige tjatte til den, så den hører efter". "tag nu lidt mere fat fortil, den ved jo ikke, hvor den skal placere næsen" "hesten kan ikke samles uden kontakt til biddet" (underforstået: tag lidt mere fat). "giv den indspændinger på, når du longerer, så den lærer at søge biddet" Alle eksempler på dårlige undskyldninger for ikke at sætte sig ind i hestens fysik og psyke. Det behøver ikke at være ryttere med dårlig moral, der rider sådan, de har bare altid fået at vide, at det er nødvendigt for at ride. Og det er jo ikke blot LC-ryttere, der kommer med den slags udtalelser. Det er faktisk også lidt tankevækkende, at hvis man har "ikke-hestemennesker" med til stævner, så bliver de chokerede over, hvordan hestene behandles. Det forklares så af "kendere" med at det er store dyr, og derfor er det nødvendigt for at disciplinere dem - og her taler vi om ting, der er helt normale i DRF's verden - vi taler ikke det vi andre vil tolke som mishandling. Altså kan man konstatere, at den hårdhændede behandling er noget man lærer, når man omgås heste - det er ikke noget man gør fra starten - i hvert fald ikke for de flestes vedkommende. Hvis folk behandlede deres hunde ligeså hårdhændet for at disciplinere dem, ville der blive ramaskrig. Det er helt korrekt at målet i begge metoderne er en løsgjort og stærk hest. Vejen dertil er bare forskellig, jeg tror så personligt at hvis man er hest, så er den akademiske vej (hvis udført korrekt) den mest skånsomme af de to metoder, fordi der lægges så stor vægt på løsgjorthed og gymnasticering uden fiksering. fikseringen er netop en af de ting, jeg ikke bryder mig om ved sportsdressuren, hvor det benyttes i stor stil. At jeg så ikke bekender mig 100% til den akademiske lære er en anden ting, men jeg kan sagtens se fordelene i den. Mvh BeritH
Afstande mellem forhindringer på springbanen: Alle (generelt): 1 galopspring: 5,6 m 2 Galopspring: 10 m Kat. 2: 3 galopspring: 12-13 m 4 galopspring: 15-16 m 5 galopspring: 18-19 m 6 galopspring: 21-22 m Kat. 1: 3 galopspring: 13-14 m 4 galopspring: 16,25-17,25 m 5 galopspring: 19,5-20,5 m 6 galopspring: 22,75-23,75 m Heste (også din lille  ): 3 galopspring: 14-15 m 4 galopspring: 17,18,6 m 5 galopspring: 21-22,5 m 6 galopspring: 24-26 m Nu fik du lige alle afstandene, selvom du nok kun skal bruge de korte   De kommer vidst fra Politikens Store Ridebog, så de skulle passe; men du kan jo altid justere ind, hvis hyppen bliver ved med at få et dårligt tilløb. Et stort menneskridt er omkring 90-100 cm, så du behøver ikke nødvendigvis et målebånd for at lave lidt løsspringning  Håber det hjalp! Hilsen Simone
Jeg plejer at måle lidt over 7 meter mellem springene på en løsspringningsbane, men det kommer selvfølgelig an på, hvor stor/lille din hest er. Du kan jo bare rette springene ind efter, om hesten har svært ved at være der eller nå det. Jeg har i øvrigt løssprunget flere af mine allerede som 1½-2 års, og de har kun godt af det - jo tidligere du "træner" (forstået som MEGET let træning/"leg") din hest, jo bedre udnyttelse får din hest af sine muskler på lang sigt. Og så er det jo for det meste også sjovt for hesten med lidt afveksling - de lærer jo af det.
Nu har jeg længe gået og spekuleret meget over horsmanship, hvad er de største forskelle på roberts og parelli, ligner måderne hinanden eller er der en væsentlig forskel på de 2 herre og deres måde at træne på?? håber der er nogle der har kendskab og erfaring med begge trænings former. på forhånd tak.
hej alle sammen det går faktisk godt med min welsh moutain   , men der mangler stadig en hel del opdragelse så jeg tænkte at jeg lige ville høre hvad i mener  sådan gør jeg: idag strtede jeg med at tage hende fra boxen og gik ud og arbejdede med hende akademisk, her tager jeg mig god tid, roser hver gang hun samarbejder, og er tålmodig, er dog konsekvent med at hun skal hører efter stå stille og prøve at slappe af. jeg synes jeg har erfarret at hun "fungere" bedst hvis jeg tager mig good tid og gør det hele meget stille og roligt og hun synes også rigtig godt om at lave noget   . men rangorden mæssigt kan hun godt være lidt af en bisse   , her til aften valgte jeg så at gå ud og lade hende se banen i ro og mag da hun til tider er meget oppe og kører og skræmt for hjørnerne og sådan. så jeg lod hende se banen i hendes tempo, lod henede snuse og smage og skrabe, men tog hende også med op i de farlige hjørner det gik rigtig godt og hun tog det faktisk rigtig pænt   . så valgte jeg så at sende hende ud i hjørnerne så hun kunne se der ikke var noget farligt ved det, og så var det så at hestene fjollede på folden!   . og så hvar det som om at hun blev   sur   over at hun skulle konfronteres med det hun er bange for hvor hun egentlig hellere ville te sig med de andre, sur det blev hun ihvertfald hun HISSSEDE SIG OP og når jeg sagde at at hun skulle se på hjørnet lingte hun en der godt kunne finde på at angribe og så styrtede hun ellers afsted . MEN VINDE SKULLE HUN IKKE så jeg blev hved med roligt at sende hende over det farlige hjørne, med et konsekvent ryk når hun styrtede af sted,,, og til sidst lykkedes det at få hende til at GÅ OVER og stoppede jeg  så skriv skriv skriv, hvis du har noget at sige om hvad jeg skal gører anderledes, jeg vil meget gerne have gode råd om alt der kan hjælpe mig med at gårer hende mindre vervøs og hissig sidder og venter spændt på råd om det skønne skøre kræ   
Nu må jeg altså også være med  Til Tuna mfl. angående alle betegnelserne: Angående begreberne klassisk, akademisk, moderne, sport mv., så kan man jo også anskue tingene på en helt anden måde. En meget dygtig tysk rideinstruktør har følgende forklaring (frit oversat med egne ord): Dressur kan anskues på samme måde som musik. Rent faktisk er mange af de bærende elementer i dressur og musik det samme, eksempelvis er tempo og takt vigtige for at opnå harmoni i såvel musik som i dressur. Når vi oplever den fuldkomne sammensmeltning med hesten, så "laver vi musik" og dressuren bliver lige pludselig til kunst. Men musik er jo ikke bare musik - der er jo et hav af genrer lige fra klassisk, country, pop, rock (ja I kan bare fortsætte listen), og det er præcis det samme vi nu ser inden for dressuren - en masse forskellige genrer. Og det er det, der forvirrer her i starten, for de mange dressur-genrer er stadig i sin vorden i Danmark. Selv en klassisk, akademisk, renæssance, barok inspireret rytter som undertegnede kan blive og bliver genre-forvirret. Men jeg lærer hele tiden af det, og det er denne læringsproces, der blandt andet har affødt ordet akademisk. Bent er ikke den første, der har anvendt betegnelsen akademisk ridning - General Decarpentry har i 1949 fået udgivet et værk med titlen "Academic Equitation" og Sylvia Loch anvender også betegnelsen i hendes ganske udmærkede bog om dressurens historiske udvikling (Dressage - The Art of Classical Riding). Den er absolut anbefalelsesværdig, hvis man gerne vil vide mere om den historiske udvikling dressuren har været igennem, samt hvilke klassiske mestre, der har bidraget med hvad og hvornår. Der skal ikke herske nogen tvivl om, at dressur uansat genre bygger på de samme klassiske principper (de har jo overlevet mange år, hvilket jo netop gør dem til klassiske), men det der adskiller os er måden dressuren bliver udført på. Og her har Sylvia Loch også været med til at "bære ved til bålet" med citater som følgende: "The FEI definitions themselves are fundamentally true to the spirit of the great equestrian philosophers. Indeed, there is a remarkable commonalty between the FEI rules and the ideals of every master from Xenophon to Oliveira. Yet, all of us who practise dressage and watch its judging at national and international events are aware of increasing disparate interpretations and this gives concern to many people." Jeg synes, at Nina er inde på noget meget rigtigt - flere af os, der har redet moderne dressur i vores mørke ungdom   har ikke haft undervisere, der var dygtige nok - jeg har faktisk fået den bedste dressurundervisning af springryttere, det være sig både i DK og Frankrig, og nu hvor jeg kan sammenligne flere metoder, så var den undervisning jeg fik i Frankrig betydeligt mere lig den klassiske metode jeg anvender nu, især med hensyn til anvendelse af hjælperne og de lektioner/øvelser, der blev indlagt i undervisningen. To meget tankevækkende forhold synes jeg. Til HanneLene mfl. angående skift af metode: Jeg kunne ikke lige sætte en finger på, hvad det var jeg eftersøgte i starten, men da jeg gik fra partshest til egen (ung)-hest, var jeg ikke i tvivl om, at jeg ikke ville moderne dressur. Og det tror jeg er meget betegnende for "os der har skiftet" - at vi ikke før end senere i forløbet kan fortælle, hvad det var vi søgte efter. Jeg havde hørt lidt om arbejdet fra jorden, og det ville jeg gerne vide mere om. Og her mener jeg, at en af de største forskelle ligger mellem den klassiske og den moderne (hvis vi skal holde fast i de betegnelser) uddannelse af hesten ligger. Jeg har lært en masse om hestens bevægelsesmønster fra jordarbejdet, som jeg ellers aldrig ville have lært, for jeg var i hvertfald ikke dygtig nok til at lære det fra ryggen af hesten da jeg startede. En anden forskel for mig er det her med "suget på tøjlen". For mig en meget negativt ladet vending ud fra min tidligere rideerfaring, og jeg vil meget hellere opererer med bregrebet "søgning til hånden". Her føler jeg nok en af de mest markante forskelle i selve ridningen, da hvad jeg tidligere havde lært, var sug på tøjlen, faktisk var en hest, der hang på tøjlen - jeg var fuldstændig svedt efter at have redt på min tidligere partshest, hvorimod jeg nu "bare" sidder og bestemmer om min hest skal gå i kort eller lang ramme og den har samme søgning til tøjlen uanset rammens størrelse dens uddannelsesniveau taget i betragtning naturligvis. Tøjleføringen er betydeligt løsere end i den moderne dressur - min indvendig tøjle er helt løs og anvendes kun til løsgøring/korrektion, bøjning skal komme fra sædet og invendig schenkel, og den udvendige tøjle holdes konstant, men kontakten er meget let, jeg har forsøgt mig med at veje noget, hvor jeg følte, at jeg havde samme vægt i hånden, og det ligger på en 150-200 gram. Hvis jeg er nødt til at korrigere hesten er vægten naturligvis højere. Også selve tøjlehjælpen er en del anderledes, da vi arbejder med en direkte og en indirekte tøjlehjælp. Den direkte tøjlehjælp, hvor vi aktiverer biddet anvendes til at korrigere og/eller løsgøre hesten og den indirekte tøjlehjælp anvendes til at placere hestens skuldre med. Den indirekte tøjlehjælp lærte jeg faktisk at kende til nede i Frankrig, men den anvendes mig bekendt ikke inden for den moderne dressur i DK. Jo længere hesten kommer i uddannelsesforløbet, jo mindre anvendes den direkte tøjlehjælp, da man gerne skulle kunne korrigere hesten fra sædet. Den sidste væsentlige forskel på metoderne jeg vil fremhæve er sædet. I den moderne dressur drives der meget med sædet - det er ikke tilfældet i den klassiske, der må man ikke forstyrre hestens bevægelse, og det kommer man til i skridt og trav, hvis man driver med begge sædeben/hofter samtidig. Hvis man ser en hest bevæge sig ovenfra, så har den samme bevægelsesmønster som et firben, det vil sige, at den ene side gøres lang og den anden trækker sig lidt sammen. Den side hvor hesten trækker sig sammen, er den hvor bagbenet sættes frem og det bør således kun være den side, hvor man anvender schenkel om nødvendigt. Det er nemmest at føle i skridten, men hvis man sidder helt afslappet i sit sæde og lader sine hofte flytte af hestens hofter, så kan man føle, at i den side, hvor hesten flytter bagbenet frem, der synker man lidt ned og ens schenkel falder naturligt ind til hestens side, og det er der, hvor schenkelhjælpen skal gives. Så afslappet et sæde er det mest optimale i alle gangarter og lektioner, men uhyggeligt svært at efterleve i det virkelige liv. Nåh, men som lidt afsluttende på det hele, så har jeg nu fundet ud af, at det jeg eftersøgte, var en meget mere teoretisk indgangsvinkel til ridningen samt en underviser, der rent faktisk kunne fortælle mig, hvordan tingene skulle føles både nede fra jorden og oppe fra hesteryggen, og det er der desværre ikke nogen af de moderne dressurundervisere jeg har haft, der har været i stand til. Det har givet mig en helt anden forståelse for hesten, dressuren og min egen anatomi og en langt større udvikling af både min hest og af mig selv som rytter. Rent niveaumæssigt er jeg kommet betydeligt længere på de sidste 2½ år, hvor jeg har snuset til det klassiske end jeg har gjort med de foregående 10 - 15 års (med indlagte pauser) moderne dressur.    Anne
 
Jeg kan godt genkende din oplevelse Birte. Da jeg kom hjem fra Frankrig og talte om at vende/flytte hestens skuldre med den indirekte tøjlehjælp, så blev der kigget meget mærkeligt på mig, for det var fuldstændig ukendt hos de mennesker jeg var sammen med på det tidspunkt. Og de har sandsynligvis også anset det som forkert. Men gensynsglæden var stor for mig, da jeg for alvor stiftede bekendtskab med den klassiske dressur, for jeg synes, at hesten er betydeligt nemmere at vende, hvis man starter med skuldrenes (eller hoftens alt efter lektionen) placering i stedet for at skulle placere hovedet først og derefter havde den forholdsvis store krop med efterfølgende.    Anne
Jeg har også lært at bruge tøjlen indirekte - da jeg fik en underviser, som havde været hos Kottas. BeritH
Tak Anne og JaneB det var lige præcis den type svar jeg eftersøgte. Dette er beskrivelser af metoderne der kan gøre en klogere. At starte med at træne hesten fra jorden inden den skal bære rytter, lyder jo unægteligt som en klar fordel. Jeg er egentlig ikke i tvivl om at alle ville opnå positive resulater ved at starte træningen fra jorden. Ikke mindst fordi man lægger fundamentet til at godt samarbejde med hesten, ved træningen fra jorden. Og ja træning fra jorden er nok ikke så udbredt indenfor den moderne dresssur, men det er dog heller ikke ukendt. Jeg kender til flere "moderne dressur mennesker" der starter ungheste op ved træning fra jorden, hvor man ved træning af hesten i "køreliner" lærer hesten at bruge sig korrekt inden den får sin første rytter på ryggen. Men vi er uden tvivl mange der kunne lære meget af den form for arbejde fra jorden der anvendes i den akademiske metode.  Med hensyn til "suget" på tøjlen, så er det jo heller ikke efter den moderne metode ønskeligt at en hest hænger på tøjlen. Tværtimod er det også her idealet at rytteren skal kunne lægge hesten ud og ind i rammen, uden modstand og spændinger fra hesten, og hesten skal hele tiden bevare en   søgning til rytterens hånd. Den indirekte tøjlehjælp ville jeg meget gerne have beskrevet mere detaljeret. Det lyder interessant   Det lyder også tankevækkende, det du skriver omkring sædet, at det kan virke forstyrrende på hesten, når der drives med sædet. Mht. den teoretiske indgangsvinkel til ridningen, så er det vel snarere noget der kendetegner den gode træner fremfor den dårlige, snarere end en bestemt metode. Eller det burde i hvert tilfælde være det  BeritH: det du nævner er jo stadig eksempler på dårlige trænere og dermed desværre dårlige ryttere. Ja igen må jeg understrege, at det er meget sørgeligt der findes så mange dårlige eksempler indenfor den moderne dressur, og vi kan kun blive enige om, at der trænger til at blive taget fat om problemet. Det er jo netop derfor jeg ønsker mig denne debat. For det er jo oplysning der skal til. Dem der rider dårligt, gør det jo som regel fordi de ikke ved bedre.   Derfor synes jeg det er vigtigt at vi sammenligner   og ikke  , hvis du forstår   På den måde kan vi måske, forhåbentlig få ryddet op i misforståelser omkring metoderne. Nina. Det skriv du havde lavet omkring hyppigeste fejl ved de 2 metoder lyder også meget spændende   Det ville da være dejligt at få det med her. Og tak iøvrigt for støtten  Til slut tusind tak for en god debat. (Skriver det med fare for at lyde alt for højtidelig   ) Håber fortsat i orker at være med. Hilsen Hanne.
ahh, gensynets glæde er stor herfra! da jeg i tidernes morgen gik på rideskole havde min kære underviser været på kursus og kom hjem med.. thadaaa.. den indirekte tøjle!!! det var svært at pille de gamle vaner ud af os, og det tog lang tid at forstå det med skuldrene.. men det var LIGE det jeg manglede dengang, og jeg bruger det stadig utroligt meget. nu sidder det bare på rygraden. selv da jeg senere har fået undervisning af berider brugte jeg det med stor succes! og det vil jeg nu altid fortsætte med. hurrah for "naturlig rideteknik"!!! måske er min "naturlige rideteknik" slet ikke SÅ langt fra klassisk alligevel. 
Jamen det er jo netop ikke dårlige trænere, jeg nævner her. Det er jo uddannede beridere, der er tale om. Og skal vi endnu højere op i hierakiet, så er selv Podhajsky (som jo repræsenterer den (klassiske) linie, der lægges i Wien) fortaler for indspændinger og glidetøjler i visse situationer, dog kun brugt af dygtige ryttere. Samtidig er sportsdressurens verdenselite ivrige fortalere for brug af rollkuren. Derfor mener jeg ikke, man kun kan tale om dårlige ryttere. Og dermed havner vi måske i en mere principiel diskussion om, disse elementer virkelig hører til i sportsdressuren. Er det hensigten der helliger midlet? Mvh BeritH
og alle Jer andre, der har mod på at læse med.  Arbejdet fra jorden er unægtelig en kæmpe fordel i den daglige omgang med hesten. Den bliver fortrolig med dig og overgangen til, at den skal have dig på ryggen er for mig at se langt mindre traumatisk. Nu har jeg så også oplevet nogle af de mere grelle ting i forbindelse med tilridning af unge heste, hvor de har været spændt så hårdt ind i indspændingstøjler, at de ved høj fart på longen er blevet væltet omkuld og en ryg der var sænket så meget, at man blev i tvivl om hesten overhovedet hang sammen på midten. Jeg er derfor glad for at høre, at der er moderne dressur-mennesker   der anvender træning fra jorden. Men igen vi bliver meget farvet af, hvilke oplevelser vi hver især har haft med de forskellige genrer inden for ridesporten. Vi kommer så heller ikke nogen vegne, hvis vi bliver ved med at kaste mudder efter hinanden. Som ved alt andet, så er uddannelse vejen frem (som du selv pointerer), og som indenfor alle andre kunstarter, så er der tidspunkter, hvor vi vender os tilbage mod de gamle idealer for at hente inspiration og vejledning. Og det er der for mig at se, at vi står indenfor dressurridningen - ved et vendepunkt, hvor nogle begynder at tage de gamle mestre op igen, fordi man ganske enkelt er faret vild og ikke kan finde vej hverken frem eller tilbage af sig selv. Nåh, filosofi off  Angående arbejdet fra jorden så er der mange, der kommenterer, hvorfor vi ikke anvender hjælpetøjler. Men det er der flere årsager til, for det første er hjælpetøjler som regel til for at hjælpe rytteren og ikke hesten og meget få mestrer at anvende dem korrekt (men det er en vurdering for egen regning), for det andet er hjælpetøjler ikke en garanti for en løsgjort hest, og vi kan kun kontrollere om hesten virkelig er løsgjort ved at arbejde uden hjælpetøjler. Desuden gør vi hesten en bjørnetjeneste, hvis den kun kan finde i balance ved hjælp af hjælpetøjler - den skal kunne finde i balance og løsgjorthed uden. Det er ganske enkelt et krav, hvis vi skal opnå den smidighed og styrke, der skal til for at kunne lave de svære øvelser over jorden. Den indirekte tøjle lærer vi hesten fra jorden, ved at trykke på det punkt, hvor halshvirvelsøjlen "går ind i kroppen". Ved at trykke her aktiverer man hestens naturlige bøjerefleks, der er med til at placere hestens hofte og hesten skal give efter for trykket og bøje sig ned gennem hvirvelsøjlen fra ører til hale. Dette tryk overføres så gradvist til tøjlen (det kan naturligvis aldrig blive det samme), men når hesten har lært at vige for trykket fra en hånd, så plejer det også at gå nogenlunde smertefrit med at lære hesten at vige for trykket fra tøjlen. På den måde kan man flytte hestens skuldre i den retning man gerne vil. Så hvis jeg for eksempel gerne vil lave en versade til højre, så lægger jeg venstre tøjle ind til hestens hals og skubber skuldrene væk fra væggen/barrieren og holder samtidig invendig bagben og hofte på plads med indvendig sædeben og schenkel. Og omvendt, hvis jeg vil lave en traversade til højre, så skubber jeg hestens højre skulder ud mod væggen/barrieren med indvendig tøjle og holder udvendig bagben på plads med indvendig sædeben og udvendig schenkel (på sigt alene indirekte tøjle og sædeben, men det er vi ikke dygtige nok til endnu). Angående sædet, så prøv en gang at sidde helt stille i skridt og følge hestens bevægelser. Det kan sammenlignes med at cykle baglæns, den rotation, der rent faktisk sker af ens hofteled, og jeg vil gerne se den der formår, at drive med begge hofter, mens de cykler baglæns...  Men dem der træner rundt omkring, hvilken uddannelse har de? Beriderne for eksempel, hvor meget rideteori har de? Jeg er enig I, at dårlige trænere har en del af "skylden" for den noget ophidsede debat, der til tider har præget dette forum, og det er synd. Men det er måske der, der skal tages fat i stedet for, at dem der får dressurundervisning begynder at stille flere krav til deres undervisere. En anden ting, jeg også synes der tages mere hensyn til i den klassiske genre er den enkelte hest og dens evne til at lære lektionerne (og her er det typisk den fysiske formåen, der bestemmer i hvilken rækkefølge lektionerne indlæres). Et eksempel: hvor mange moderne redne heste har startet med at lære piaf inden galop? Det er ikke usædvanligt, at den klassisk uddannede hest lærer halve trin og piaf inden der startes på galoparbejdet. Anvendes halve trin overhovedet inden for den moderne dressur? Jeg har som eksempel ikke galoperet på min hest endnu (ikke en gang en løs galop hen over marken) på trods af, at jeg har haft den i 2½ år nu - det er dens fysiske formåen ganske enkelt ikke god nok til endnu og slet ikke med en rytter på ryggen. Det kan være, at vi skal til at have vores eget forum, hvor vi kan lave et skema med ligheder og forskelle mellem de forskellige dressur-genrer.    Anne
Berit mener du dermed at den moderne dressur, som metode, bygger på at tøjlehjælpen bestemmer hvor hesten skal placere næsen og på at rytteren hele tiden skal have hårdt fat i tøjlen for at holde næsen "på plads". Samt at hestens respekt skal vindes ved brug af pisken. Så kan jeg virkelig godt forstå at du har søgt en anden træningsform. Den type trænere har jeg heldigvis været forskånet for og det er nok også derfor jeg ikke kan forstå at der sættes lighedstegn ved den form for ridning og den moderne dressur. Hvis man læser fordringerne for dressur fra DRF, så er det da heller ikke denne træningsform der lægges op til. Ikke sådan som jeg fortolker dem. At en person er uddannet beridder er vist desværre ikke et kvalitetsstempel. Og ja Anne (og Nina) har nok fat i noget af det rigtige. Dårlige trænere er sikkert årsagen til mange af de diskutioner der hidtil har været moderne og akademiske tilhængere imellem. Det er måske nok i virkeligheden der problemet ligger gemt, og der, der burde tages fat. Vi ryttere skal være bedre til at stille spørgsmålstegn ved trænernes kompetencer. Og især bedre til at kræve at træneren rent faktisk kan forklare sig på et rideteknisk og teoretisk plan. Desuden var det nok ønskeligt om beridderuddannelsen blev taget op til revision. Den kunne uden tvivl gøres langt bedre. Anne jeg er faktisk enig med dig i at det er der, vi befinder os indenfor dressurridningen idag og jeg kan sagtens følge dig i denne filosofi. Jeg mener også at det er vigtigt at gå tilbage til udgangspunktet, hvis man er "faret vild" Men jeg mener også man bør huske at verden ser anderledes ud idag end den gjorde da de oprindelige teorier opstod. Den hestetype der idag kendetegner den moderne varmblodshest, er meget forskellig fra den hestetype der eksisterede dengang disse teorier blev til. Jeg skal ikke kunne sige om det har nogen betydning. Men jeg kan ikke lade være med at tænke på om ikke det alligevel har. Om man nu også bare kan kopiere de gamle metoder og anvende dem ukritisk på den hestetype vi (nogle af os) rider på idag. Men at vi er nået til et punkt, hvor nogle af os stopper op og stiller spørgsmålstegn ved de træningsformer der formidles af div. trænere, det er efter min mening sundt og glædeligt.  Nå men tilbage til selve metoderne. Nej jeg tror bestemt ikke der er mange moderne dressurryttere der har trænet piaf før de træner galop. Det hænger vel netop sammen med, at en anden fundamental forskel på de to træningsformer er at man efter den akademiske teori først træner bæringen/samlingen af hesten og først når hesten har styrke nok til at bære/samle sig korrekt begynder man at træne afskub og tempo. Har jeg forstået det rigtigt. Hilsen Hanne.
Men uanset hvilken hestetype vi rider dressur på, så er de klassiske principper vel de samme eller...? Ridemestrene fra det 19. århundrede red da efter de klassiske principper på blandt andet fuldblodsheste, så mon ikke det også kan lade sig gøre på varmblodshestene. Men dermed er det ikke sagt, at netop en lang varmblodshest skal eller kan lære lektionerne i samme rækkefølge som en lille kompakt, barok hestetype. Og selvfølgelig er der nogle typer af heste, der har nemmere ved nogle lektioner end andre heste, men det syntes jeg jo netop er charmen ved de forskellige hestetyper. De har hver deres styrker og svagheder. Jeg synes, at det vil klæde konkurrence-dressuren, hvis der mere blev kigget på hvor velredet den enkelte hest er i stedet for at belønne spektakulære gangarter (ja, den står også for egen regning, men det er den fornemmelse jeg har - især efter jeg har lyttet til de konkurrenceryttere, der står i samme stald som jeg - "og så stillede den og den op med sin gangmaskine, og dommerne så slet ikke bla bla bla"). Den dag hvor en velredet islænder kan vinde over en mindre velredet varmblodshest på dressurbanen, så stiller jeg også op til konkurrencer  Der er ingen tvivl om, at vi ikke bare kan kopiere alt de tidligere mestre har foretaget sig fuldstændig ukritisk, nogle øvelser vil være decideret skadelige, hvis vi forsøger os med dem på et forkert tidspunkt i hestens uddannelse. Vi kan ikke andet end famle os frem og så finde en underviser vi stoler på og som vi mener kan føre os videre. Jeg vil nok tillade mig og vende det lidt på hovedet og sige, at den måde, hvorpå der rides konkurrencer i dag er bestemt af 1) moden inden for ridesporten og 2) den type heste, der konkurreres med. Men jeg synes ikke, at en bestemt hestetype retfærdiggør, at der ændres på de klassiske principper. Så må man i hvertfald klart angive hvilke principper, der så rides efter. Med mode mener jeg, at der er en grund til, at nogen rideformer i dag kaldes for spanske og andre for engelske. Det stammer helt tilbage fra dengang hvor henholdsvis Spanien og England var kolonimagter. Den største europæiske magt var førende inden for alt også ridning. Angående afskub, så tror jeg, at moderne og klassisk opererer med lidt forskellige definitioner, så det kunne være interessant og få udvekslet disse. Hvis vi sammenligner et bagben med et pendul, og vi nu kigger på et venstre bagben hvor tåspidsen peger mod venstre, så vil afskubbet være den pendulbevægelse bagbenet laver fra lodret og ud mod højre og retur til lodret. I den klassiske verden ønsker vi at minimere afskubbet, så hesten går ind og bærer sig. Pendulbevægelsen fra lodret og mod venstre og retur til lodret er hestens indundergreb/bæring. Vi vil aldrig træne afskub, sådan som jeg forstår begrebet afskub. Bent Branderup plejer at illustrere det på denne måde ved at sammenligne en samlet og en langsom hest: "En samlet hest skubber ikke bagud, en langsom hest griber ikke ind under sig". Hvad dækker afskubbet over i den moderne dressur? Uha, jeg synes, at der kommer flere spørgsmål end svar!    Anne
DEJLIGT!   IHH Guf guf guF! Skønt med en masse teori fra "begge lejre".  Jeg red selv undervisning for mange år siden af forskellige rideskoletrænere men jeg har aldrig fået svar. Set nærmeste jeg har fået af svar var at jeg skulle longere min oldenborger med indspændinger og ride med chambon fordi hun ikke kunne galloppere... Først gegyndte hun at snuble, så styrte og sidst var hun ødelagt i ryggen. Det er nok ti år siden og jeg var intetanende og havde ikke fået undervisning i mange år. Siden da blev jeg fritidsrytter. Jeg kan godt sige uden at overdrive at jeg nok kun har fået undervisning som 5 årig og igen da min hoppe blev ødelagt og ellers ikke. Jeg kunne og kan stadig ikke forstå hensigten med at spænde enhver hest ind som jeg fik fortalt og så lære den at galoppere... igen der er for mange dårlige undervisere! enig. Nu har jeg så altså set lyset i AR fordi jeg nu synes jeg får fornuftige svar på alle mine spørgsmål og fordi gymnastiseringen til en holdbar hest er hele pointen, og uden mekaniske hjælpemidler!. Jeg synes metoderne virker skånsom når man hele tiden tager udgangspunkt i hvordan hesten befinder sig i træningen, mentalt og fysisk og overfor mennesket. Det gør man jo også i god moderne dressurundervisning. Det kan jeg rigtig RIGTIG godt li!  For mig er det det absolut aller vigtigste.   Ellers mener jeg kunsten er kunstigt. punktum. Fortsæt endelig med at dele jeres viden ud, ihh hvor jeg har savnet det! BeritH: tak for din "skæren ud i pap" om artiklen om vægt og bevægelse i magasinet HEST. Eva: Tak for forklaringen og rettelsen til mine indlæg.
Du får et virtuelt knus af mig   det var lige dét, jeg efterlyste  Men du efterlyser:    " Du kan godt sadle op  Min svoger, som ses her på sin dejlige haflinger:  , har gjort det for nogle år siden  De blev sure, gjorde de, DV'-folket - og dommeren roste ham for at kunne ride meget rentaktet og løsgjort på islænderen  --- Jeg har heldigvis kun i ét tilfælde været ude for sådan en berider, som det lader til at der har været flere af   Og det var   mig, han underviste  Faktisk har jeg i mange år(stort set) redet efter, det man kalder 'den klassiske metode'  Jeg red med en meget løs tøjlekontakt og opnåede samling vha sidebevægelser(schenkelvigninger, men   versade, kontraversade og traversade), tempovekslinger og volter. Faktisk kunne jeg ride 8 m galopvolter for helt løs tøjle i fuld balance og samlet afslappethed  Min underviser sagde, at han var ingen heste i miles omkreds, der gik så fine og runde galopvolter  Og hesten var samtidig så fremadgående, at jeg ikke havde problemer med at ride den ligeud (så den var ligeudrettet på både buet og lige spor). Samlet galop op ad midterlinien var også et speciale   Men den var stadig ikke en uproblematisk hest at ride  Det sjove er så, at da vi flyttede fra ridecenteret (pga. hestens allergi, den skulle/skal på fold så meget som muligt), fik vi en anden underviser, en 'gammel' berider - nå, han er vel ikke meget ældre end mig selv   . Han lærte os helt utroligt meget    Min svoger kalder ham 'troldmanden'  Han lærte mig, at hvis jeg red med de løse tøjler (som han dog ikke havde noget imod, at jeg gjorde), tog det mig lidt for lang tid hver dag at ride hesten ind i samling. Den gik først rigtig ind i samlingen, når jeg havde redet den 'op' i sidebevægelserne, hvis I forstår - og det tog som regel 10-15 minutter - og så ville jeg bruge ret meget tid på   træning af hesten, før den gik korrekt  Og det havde jeg slet ikke overvejet! Så lærte han mig, hvordan jeg kunne ride hesten med en lidt mere 'stabil' tøjlekontakt(altså ikke noget med at hive) og få den under hjælperne med det samme. Det viste sig faktisk at hesten havde det meget bedre med den 'tungere' tøjlekontakt end med den lette kontakt, jeg altid havde redet med tidligere    Senere er jeg så blevet dygtigere til denne måde at ride på, og nu synes jeg det går helt godt  Og så har jeg funderet en hel del over, hvordan det kan være, at hesten faktisk virker langt mere tilfreds og med langt mindre tilbøjelighed til at være 'vims' på denne måde  Jeg tror faktisk, at det er fordi den så bedre ved,   der er kontakt - og måske også pga det, de kalder 'støtte'. det bruger jeg i hvert fald i skoven, hvor han godt kan have en voldsom tendens til pludselig at ile i skridt(han har meget vildskab i sig   ). Når jeg så rider ham frem til biddet og langsomt lader tøjlen forlænge, lader denne støtte til at få ham væk fra forparten,som tilsyneladende er årsagen til 'ileriet'... Nå, men jeg har jo kigget og kigget på heste i snart 50 år, og jeg må da sige, med stærkt stigende forståelse   Og med en større forståelse for de forskellige muligheder, der er for at få hesten til at bevæge sig på alle mulige måder  Ligesom dig, Eva, har jeg holdt en lang pause fra ridningen - ikke 30 år, men 17 år - og ikke fra at tænke på heste og se på dem   Nu har jeg så redet i 13 år efter min pause (godt man kom i gang igen   ) Og Eva, vi har jo netop en hest med en fantastisk galop - og du har ret, det ville være helt   at træne trav eller travlignende øvelser med den   galoppen  Men den træning, hvor man tager galoppen sidst, passer jo fint med de mere koldblodede racer  Nå, og så har jeg i øvrigt været oppe og høre Andreas Helgstrand i Hillerød her til aften   
Der kan være mange faktorer, der spiller ind på, hvornår det er hensigtmæssigt at lægge galoppen ind i lektionsrækkefølgen, selv med heste indenfor samme race/type. Nogle heste er bare født mere "let til bens", andre har nemt eller svært ved at sætte sig i de forskellige led i bagparten (det som vi med et dejligt "dansk" ord kalder for hankenbiegung), andre heste igen har måske medfødte skavanker, der besværliggører dem. Men jeg synes nu med den beskedne indsigt jeg har fået, at de første trin i lektionsrækkefølgen er de samme (men det er jo så også her, at metoderne er forskellige   ) - de enkelte øvelser, der anvendes for at opnå lektionerne kan så være forskellige, og de vil også variere alt efter om vi står med en unghest, en hest der ønskes omskolet eller en hest der skal genoptrænes: 1) frem- og nedsøgning på longen i skridt og trav. Det er meget individuelt om hesten også formår det i galop på longen. 2) som 1) nu med rytter 3) Aktivering af indvendig bagben på longe og senere på hovslag, så vi opnår versaden for hånden. 4) Aktivering af udvendige bagben, så vi opnår traversaden. (Og her er jo så en anden stor forskel på disciplinerne - går man ikke først meget senere i gang med at lære hesten traversade i moderne? I hvertfald ligger de sent i uddannelsesforløbet, hvis man tager udgangspunkt i de dressurprogrammer jeg har forsøgt at stave mig igennem   ) Det er lidt med forskel fra hest til hest, hvornår man begynder at lave sidebægelserne med rytter. For mit eget vedkommende lærte min hest først traversaden ordentligt, da jeg sad på ryggen, da den skulle have hjælperne i en lidt anden rækkefølge og i en lidt anden øvelse end var fysisk/anatomisk muligt for mig at gengive fra jorden af, men nu kan vi sagtens lave en fin traversade fra jorden på traditionel vis, hvor budskabet er "feset ind". Alt ovenstående gentages så i trav. Og herefter vurderer man så, alt efter hesten, om man skal gå i gang med halve trin eller galoparbejdet. Men jeg vil stadig mene (efter den klassiske model) at basisarbejdet skal være på plads i skridt og trav inden man kigger på galop. Hvis en hest ikke har styrke/evne til at udføre en lektion (eksempelvis en versade) i skridt, hvordan skal den så kunne udføre den i trav, og hvis den ikke kan udføre lektionen i trav, hvordan skal den så kunne udføre den i galop, hvor fysikkens kræfter trækker endnu mere i hesten og besværliggør dens bevægelse? Det er i hvertfald en af de grundsætninger vi arbejder meget efter. Men den er åben for diskussion   . Men så må jeg jo ud og se, om du har ret Nina, om der skulle være nogle dommere derude et sted, der rent faktisk belønner en velredet ikke-varmblod højere end en mindre velredet varmblod  Men der skal lidt flere solstrålehistorier til af den slags, førend jeg er overbevist. Og tak for linket til billedet. Efter min smag, så synes jeg, at der er for meget kontakt til biddet at dømme ud fra vinklingen af kandarstangen, men han kan jo være midt i en korrektur af hesten. Til gengæld er der et dejligt indundergreb med bagbenet frem til tyngdepunktet, men det er meget svært at danne sig indtryk ud fra enkeltstående billeder. Angående samling, så anvender man jo netop sidebevægelserne i den klassiske genre til at varme den uddannede hest op inden man begynder at samle den, da man derved anvender sidebevægelsernes samlende egenskaber. Og 10-15 minutter i skridt og trav (måske galop) er i mine øjne OK at anvende på at samle hesten alt efter hestens niveau og evne til at samle sig. Det mener jeg absolut ikke har noget at gøre med forkert ridning. Men hvor meget kontakt er der på en stabil tøjle? For mig har stabilitet ikke noget med selve kontakten at gøre, men mere, hvor stabil/roligt/stille man er i sin hånd. Jeg vil under ingen omstændigheder acceptere en hest, der begynder at anvende min hånd som balance/støtte/femte ben eller hvad man nu ellers kalder det - den skal selv kunne bære sit hoved. Og derfor kan jeg også meget bedre lide udtrykket, at hesten skal søge min hånd. Hvis hesten begynder at støtte for meget fortil, så mangler jeg noget bagtil og så skal der korrigeres! Nåh, det blev igen en roman og ikke kun om galop.    Anne
at parelli arbejder med negativ forstærkning- har lige været i U.S.A i 6 uger for at træne og det var ikke lige det jeg oplevede- Jeg ser forskellen som om at parelli tager udgangspukt i hestens naturlige adfærd og arbejder med den fra dette udgangspunkt- her er et sysstem med struktur på som vejleder den enkelte igennem programet, for til sidst at ende som en slags hesteadfærds ekspert. MVH d
Nu er jeg jo selv gammel, garvet Parellimenneske, og jeg har fået undervisning af over 9 forskellige instruktører igennem årene. Alle som en har benyttet negativ forstærkning, så det undrer mig da en del hvis du ikke har oplevet det i USA? Hvordan flyttede i så hestene rundt derovre? Der er jo intet galt i brugen af negativ forstærkning, faktisk vil jeg vove og påstå at det er den mest skånsomme og effektive måde man kan træne en hest på.
de kun level 3-4 i USA- her var det hestens ide og nysgerrighed der blev lagt vægt på, i forhold til at lærer den nyt- vi brugte heste bolcher for at belønne en adfærd som vi gerne ville have- så som sådan var det den positive belønning der blev brugt- og jo du bruger din stik til at få hesten i den rigtige retning med- den opfatter det( eller skal helst opfatte det)som at du nu vil lede den i en retning som giver bonus- der er som sådan ingen nytteløse øvelser- der skal være et formål med dem- det kan ligeledes være hvile der er formålet- hestene bliver meget opsatte på at finde ud af nye sjove ting ved denne fremgangs måde, jeg oplevede mange gange at min lejehest gerne ville igang med nye spændende tiltag- hvis jeg satte mig for at hvile og den havde mulighed for at spise græs, ville den ofte spise græs i 15 min. og så komme hen til mig for at lege- hvis jeg ikke opfandt noget vi kunne lege, ville den selv finde på noget- pille hatten af mig eller lege med snor eller forsøge at nuller mig på anden måde- lidt som et barn der vil have opmærksomhed- for mig er det først når man kommer dertil at man kan snakke om et samspil med hesten- og jo jeg har også måtte bruge min stik, før jeg er kommet her til- det er bare ikke nødvendigt for mig mere på samme måde- vi havde en delfin træner ude for at undervise os i træning- lederskabet her er 49%-51%- der kan jo ikke sættes liner på en delfin- man kan højst give den en fisk og sidst på dagen er den mæt- det er den måde jeg finder mit samværd med hestene på- er lidt a la en sjov legekammerat, så jeg håber for jer at i får denne oplevelse selv, da det for mig at se den måde parelli er tænk på- er level 2 ikke omkring dette- partnerskab er vist titlen. med venlig hilsen d som ikke føler hun bruger negativ forstærkning
Det du beskriver er bestemt et af formålene ved at træne heste, og der er intet dårligt i det. Men jeg forstår ikke helt hvorfor du ikke vil bruge negativ forstærkning? Du kan da ikke bede din hest om noget som helst, hvis du ikke benytter negativ forstærkning? Hvis du gerne vil have at din hest skal bakke et skridt, og lægger 2 grams konstant pres (kaldet porcupine   ) i grimen, så er det negativ forstærkning. Hvordan får du ellers din hest til at bakke et skridt hvis du ikke benytter NF? Står du og venter på at den selv tilbyder det, og så belønner den med en godbid? Det er der jo heller intet dårligt i, men det er måske ikke det mest effektive... NF brugt på den korrekte måde, er efter min mening den mest skånsomme måde at træne heste på. Hesten er jo ikke tankelæser, og har brug for "hjælp" til at forstå hvad vi gerne vil have den til. Det er nemmere for hesten at forstå at jeg gerne vil have den til at bakke et skridt, hvis jeg benytter et pres i grimen som den forstår, end hvis jeg slet intet gør. Når hesten forstår ens signaler og ved hvad den skal, bliver den veltilpas og rolig. Og det er vel formålet med al hestetræning. 99E: Du må se at få løbeskoene på  Ja, på det punkt kan vi jo hurtigt blive rørende enige  Utes halløj i Herning, var i øvrigt et glimrende eksempel på hvad man kan opnå ved korrekt brug af negativ og positiv forstærkning. Dog så vi under showet primært negativ, men jeg ved at i træningen benyttes også positiv med stor succes  Og ja, feeling og timing er alfa og omega for om den negative forstærkning også VIRKER!
at du forsøge dig med den positive del- det virker mindst lige så godt og hestene arbejder med en og ikke for en- jeg har desværre ikke anden mulighed for at få en intens kontakt med hesten- det kan ikke fås ved hjælp af pres- det er klart at dette er en del af indlæringen- som bygger på comfort og discomfort- hvor comfort opnås når hesten gør hvad man beder den om- det virker bare ikke når der vil opnås en mere intens kontakt- her er det nødvendigt at få et samspil igang for at opnå et fællesskab- i USA brugte vi meget at spejle hinanden for at få fornemmelsen ind i kroppen før vi øvede os på hestene- du kan læse om det i NLP bøger, det er denne metode der benyttes til at få kontakten- jeg har set heste lægge sig og gå paif samt passage ved hjælp af dette samspil. Jeg har som sådan ikke noget imod hverken NF eller pres( som jo også er NF)- jeg forsøger at klargøre at der findes en anden vej, og efter at have været sammen med min rødhåret hyp i USA i 6 uger på hendes præmisser er jeg klar over at det for mig er den hestevej jeg vil gå på nuværende tidspunkt i mit liv. Og hurra for parelli at jeg har fået muligheden for at praktisere denne vej helt i tråd med min egen overbevisning. MVH d
Jeg benytter skam masser af positiv forstærkning, og kender godt virkningen af det. Men positiv forstærkning kan ikke stå alene, efter min mening. Som du selv er inde på, er NF en vigtig del af indlæring, og derfor også en vigtig del generelt i al hestetræning. Hestetræning = lære hesten noget nyt. Parellis formål er så ikke udelukkende hestetræning, men mere mennesketræning. "Teach people to teach horses". Netop også derfor er NF en stor del af Parelli, fordi Parelli har opdaget hvordan man træner heste på den mest effektive og skånsomme måde. Og det lærer han så sine elever. Parelli går vel ikke kun ud på at man bare skal lære at være sammen med sin hest, men netop lære hvordan man kan lære hesten forskellige ting. Og til det benytter man NF. Jeg mener bestemt godt at man kan have et samspil med sin hest, selvom man ikke udelukkende benytter positiv forstærkning. Mine heste arbejder ikke "for", men "med". (At Cille arbejdede mere "for" dengang vi var i Parelli, er så en helt anden historie, men heldigvis har Parelli ændret lige dette punkt til det bedre... Det var også dengang godbidder og positiv forstærkning var bandlyst indtil mindst level 3) Du har stadig ikke givet mig et svar på hvordan du vil bede din hest om at bakke et skridt uden brug af NF. Jeg spørger ikke for at nedgøre noget, jeg er oprigtigt interesseret i hvordan. Så vil du ikke nok svare?
Belønning har vel altid været brugt i Parelli, det var bare i form af fjernelse af presset, altså negativ forstærkning. Eller belønning i form af "giv hesten en pause", men det er jo i bund og grund det samme... Jeg mindes en camp i tyskland, hvor vi 90% af tiden sad på jorden og gav vores heste pause  Og vil du ikke være sød og opdatere en gammel parellinørd? Hvad menes præcist med "rapport"? Jeg har min ide, men vil gerne høre din 
måde som man lærer den at lægge sig eller andet- ved at den spejler ens bevægelse- dette gør den kun hvis der er et 100% rent samspil- de følger en i alt hvad man gør, fx hvis jeg stopper så stopper den oxo- bakker jeg bakker den osv. det er det som forøvelserne lægger op til- her er der pres- dette pres kan ikke findes i et samspil- som med delfinen der er intet reb/NF at bruge- og derfor er hesten så god at samarbejde med - den lyver ikke og kun ved at spejle i samspil kan denne intense samhørrighed opnås- det er vel hovede formålet i parelli- I starten er det ikke ret lang tid samspilet er der- det bliver længere og længere- for til sidst at skifte til at samspillet er der det meste af tiden- det hedder at matche og mirror hvor man ikke ved hvem lederen er: hesten eller mig- så der kommer en slags flow hvor det hele bare sker. Før man kommer dertil er der en del indledende øvelser. Fx første dag på kursus( alle 3 jeg var på), leger man mig og min skygge- denne øvelse er vel nok den vigtigste før man gør noget som helst andet( flere brugte flere dage på denne øvelse). Vi skulle her gå rundt med hesten og være dens skygge, altså følge den bevægelser til mindste detalje og fornemme hvordan den tænkte og bevægede sig- min lille hyp gik hele tiden over til en fold, hvor det viste sig at hun havde gået- her efter begyndte hun at gå på opdagelse på området- - når jeg så havde en fornemmelse af hvad der rørte sig inde bag alt det røde hår kunne jeg gå et skridt videre- at blive hendes partner/ leder- her skulle jeg sætte det op så hun blev nysgerrig altså pirrer den- det gjorde jeg bedst ved at iagtage hende i hendes eget miljø- for at finde ud af hvad hun var mest optaget af- hendes drive var klart mad- det brugte jeg så- som fx gå sidelæns og ups der var en tot græs- eller bak og her var der vand- hun begyndte at se efter hvad hun så skulle gøre for at finde mad- altså hendes energi var på mig og hvad jeg nu kunne finde på- det kræver at man er MEGET kreativ tænkende- da jeg så havde hendes opmærksomhed begyndte vi at lege- det blev ikke så vigtigt med maden mere- det at have det sjovt var det vigtigste- og vi legede hele tiden i samspillet- det var hvad jeg sådan i korte træk lavde i 6 uger- om formiddagen var der teori og øvelser menneske-menneske i mellem for at få en sparrings partner der kunne tale- Håber at du fik svar ellers må du jo komme forbi en dag og jeg skal vise dig mine keycard( nogle vi fik løbende for at lærer denne proces) og billeder der over fra. MVH d
dækker så gi et skriv igen- jeg kan sige at de tog vandet væk fra en hyp de havde der var opgivet af alle i 9 dage til den overgav sig-læs ville have grime på frivilligt - og fik til gængæld vand- om det er beløning eller hur ved jeg ikke- personligt så jeg Linda bruge en masse godbidder- pat får hver dag sine bid smurt ind i melasse for at hestene godvilligt vil tage dem i munden-jeg vil til en hver tid kalde det beløning- jeg tror faktisk at Pat også stak sin hingstebasse en godbid under sin deom- det husker jeg ikke sikkert, så den lader jeg lige stå åben. Som nævnt før så var min hests drive mad- det kunne have været andet som fx. frendly game MVH d
under hele mit ophold var det vigtigt( vi blev kraftigt opfordret),at vi brugte både vand og mand som noget vi ledte hesten hen til- som den hoppe der fører flokken hen til græsgangen eller vandhullet- ofte bakkede vi hesten ind til maden eller fik den sidelæns hen til vandet- det er vel belønning eller hur ?? det fik jo hyppen til at ville gøre den næste øvelse igen, for hvad var der ude for enden af øvelsen- ligeledes har det en god ide at forlade hesten ved maden- dens billede af en var at man havde ledt den til mad-om det er positiv forstærkning eller belønning skal jeg være uvist- jeg har ikke så stor viden på dette område-det virker naturligt at kalde det belønning for mig- om ordret har andre og dyber betydninger -det er jeg lykkelig uviden omkring- som nævnt tidliger, var det en indgangs vinkel til min hyp hjerte-på et tidspunkt ville hun heller end gerne være sammen med mig for at lave sjove ting, så betød, mine godbidder ikke så meget, det som betød mest var selve samspillet. MVH d
Nej de har ikke et behov for konfrontation, men vi har som ryttere et behov for at de også kan ride i hjørnerne  Egentlig vil jeg give jer begge ret, for det kommer jo an på situationen og hesten. Den som både ser situationen og kender hesten, må være den eneste der kan vurdere hvor meget der kan "presses" på. Man skal jo være der for at se om det er pjat, bøllestreger eller frygt. Så jeg vil også mene man starter langsomt ud og vurdere hesten, er den bange så gå forsigtigt frem og vis den dels at det ikke er farligt, dels at den kan stole på dig. Den skal ikke stole på at du sender den "ind til tigeren", men at du passer på den foran "tigeren" og intet sker. Det skal ske i dens tempo. Hvis den derefter laver ballade så må du jo nok skrue bissen på og sige hvornår nok er nok. Ved vores ridebane er der på folden ved siden af hængt noget sort plastic op på hegnet og det er Amon altså sikker på er hesteædende plastic. 1. dag. Amon satte i galop væk fra plastic'et da vi kom tæt på, vi gik tilbage og kiggede på det, men Amon stod bare og stivnede sig selv endnu mere bange og stak igen af ved en lille lyd fra min jakke. 2. dag. Vi trak helt hen til plastic'et og gik forbi med begge øjne, mange gange og der blev prustet og stønnet. 3. dag. Vi red på banen og amon stak i galop hver gang, men vi vedblev. 4. dag. Vi red forsigtigt forbi og derefter lod jeg som om plasticet ikke eksisterede, altså ingen ros, ingen specielle ting i lige der. Det virkede og nu er det kun lige de første par gange forbi hvor han spænder lidt op. Håber det kan bruges
mange tak for svarende   så skal jeg vist nok gåre anderledes,, så var det godt jeg skrev skriver lige lidt mere om hvad jeg gjorder så i ikke er i tvivl.s startede med at vise hende hel banen i et meget langsomt tempo- også hjørnerne hun var en smule utryg og jeg lod hende bruge den tid hun havde behov for.. jeg vil gerne ud med hende igen idag, skal jeg så stoppe her? og så viste jeg hende hjørnet ved at pege lidt på hendes skulder vise hende vejen, og fjernede presset så snart jeg så hun gjorde anledning til at gøre et forsøg. nu spørger jeg mugligvis dumt, men er det ikke det samme som at sende hesten over bomme, broer og presseninger??? ligesom fx gitt naldal gør?? det var ihvertfald det jeg troede jeg gjorde og i skal vide at meget af hendes adfærd skyldes at de andre heste fjollede på folden, hvilket virkelig er noget der kan få hende op og køre tak for rosen om palominoen 
var ude med hende her i eftermidags, og hun var rigtitg sød og motiveret   her er nogle biller af os  her er etr billede af "det farlige hjørne" hun var meget afslappet idag og lod sig fuldt ud føre derhen jeg ville.    hun har virkelig haft sådan en dag hvor man kun kan holde af hende, dette er første gang jeg har hende på ridebane unden snor      og hun synes det var rigtig hyggeligt, og tøffede lige så fint rundt med mig vil stadig meget gerne have gode råd om hvad jeg skal gøre når, hun er bange for vandpytterne,oppe og køre over de andre heste, bange for hjørnerne,,så let er hun jo ikke altid 
er der ikke flere der har erfarring med hvad man kan gøre for at hun bliver mere tryg?? når jeg er ude hvor der er mørkt,vådt på banen eller når det blæser hvad skal jeg så gøre for at berolige hende?? det bliver tydeligere og tyligere for mig at hun prtestere fordi hun er bange og ikke fordi hun er dum, men hvad skal jeg gøre, håber der er flere der vil svare 
1000 tak for svaret  ja jeg vil prøve at tænke på at være afslappet. det er da heldigt at jeg træner akdemisk, det er hun rigtig glad for, jeg har ikke "brugt" det før da jeg helst ville have så meget ro om hende som mugligt, men der fik du da et lys frem    idag før jeg trak ind gik jeg lige en hurtig tur med hende på banen, og der lavede jeg parader lige som når jeg træner aka. med hende, og der så jeg faktisk også en positiv respons, så nu tror jeg jeg har en nogenlunde ide om hvordan jeg skal gører-tror jeg men mit vand pytte problem er jeg stadig meget i tvivl om hvad jeg skal gører ved.. hun kigger, tøver og så fare hun over  det er meget svært at træne med hende når der er vand over det hele, hvad skal jeg mon gøre ved det, jeg har haft trænet med at sende hende over, er det godt? eller skal jeg gribe det anderledes an
du er klart på rette spor- som før nævnt skal man aldrig "tvinge" hypperen frem- lad hende stå og samle mod til selv at gå frem- så bliver det hendes ide og ikke din at gå frem- jeg kan vældig godt lide det billede hvor du har hånd på ryg- det minder meget om parelli´s "mig og min skygge"- mig= hest og min skygge=dig- det er en leg der går ud på at lærer din hests handle møster at kende- du har en snor i den ( i den ene hånd)og lægger en hånd på dens ryg- starter i dens boks( lad boks dør stå åben) og følger den så der hvor den selv vil hen- derved giver du den ro til selv at undersøge det som nu er farligt for den- det gør du over et par dage- det giver hende mere selv tillid og større tiltro til at du ikke presser hende igennem farlige ting- SELVFØLGELIG stopper du hende hvis hun er på vej hen et sted der er farligt of du stopper hende hvis hun sætter i trav- bliver hun varm( bliver umulig), søger du for at flytte hende bagpart rundt om hende selv. Jeg kommer til Lolland/ Falster en gang i mellem, du er velkommen til at gi et privat skriv hvis du har brug for hjælp. MVH d
det lyder spændene, det vil jeg nok prøve engang,  jeg synes faktisk også hun er meget tillidsfuld, hvis bare hun er tryg  hun er bare svær at få ned på jorden når hun først er lettet håber der også er en der kan hjælpe mig med vandpytte problemet
er helt det samme, lad det blive hendes ide og ikke din- hun vil efterhånden få mere tillid til dig og her igennem gå igemmen dem med dig- heste ved ikke hvor dybt vandet er, for dem kan det lige så godt være bundløst som det kan være 2 cm dyb- de kan ikke se igennem det som vi kan- derfor er tillid her en vigtig ting at opbygge inden du forsøger dig med at få hende til at følge dig. MVH d
er ikke at få hende til at følge mig over det, nærmere at få hende til at gå over det når jeg arbejder aka. med hende, men jeg synes i har givet mig nogle rigtig gode redskaber nu   - tak for smider nik et billede ing når jeg har været ude med hende 
man skal have de neurologiske trampespor lagt, som man får brug for i enhver given situation... Heste der beskrives som "varme" er ofte nogen som let bliver forvirrede - de er ikke sådan rigtig varme, men har lidt let til usikkerhed og forvirring... Hvis man bare kan være en klippe af ro og ALTID gøre tingene korrekt og på samme, forudsigelige, ustressede måde - så lærer de til gengæld hurtigere og mere stabilt end de mere "rolige". Eva - som synes at alt for rolige heste er noget tunge at danse med, indlæringsmæssigt.
ja disse typer lære meget hurtigt      hun var en smule urolig idag-måske fordi der var fotograf på, hvem ved   men pyt det var ikke noget problem. det med at lægge et "SPOR" hved jeg ikke om jeg fortår, men jeg tror det jeg bliver sku gladere og gladere for det lille kræ 
det har jeg kun prøvet en gang,der havde hun en god dag og hun synes det var meget hyggeligt at tøffe rundt sammen med mig  men når hun er nervøs tror jeg bare hun vil flagge rundt eller løbe ind, men jeg hved det ikke
pip pip...  (først vil jeg sige, dette handler om menneske træning ikke heste) Var lige ude og ride i dag med to fra stalden, den ene er jagt rytter og den anden spring. (jeg er ingenting/alting lige nu, da jeg har en hest der læres op) På denne tur red vi gennem noget skov var vi kon til (for mig) meget stjel bakke, ca som siden på et v hehe... Og jeg siger jer, jeg var sikker på min død skulle indtræffe der. jeg sad som en sæk kartofler og hold fat i min hest, istedet for at gi ham plads, men var sikker på han ville løbe i helvede med mig   (Sådan så min hest ca ud i mine tanker) men ikke nok med det, da jeg endelig var kommet ned, tog de den i fuld galop op af den igen, så bare fat i manen og min hest elskede det jo, mens mit hjerte sat i halsen. Så ellers i galop ned af stierne og "pludselig" kommer det er grøft. Og jo jo det kan vi da sakkens... (har stadig ikke rigtigt sprunget ham endnu, men han er en god springer alene) men der ga jeg ham bare frihed greb manen og lod ham tage det i sit tempo... Seriøst da jeg var yngre turde jeg rigtig med, sprang grøfter, red med fuld fart op og ned af bakker... havde virkelig ingen frygt i livet, da jeg arbejde med islændere, var det altid mig der tilred alle de "vilde" heste, og jeg har næmest hængt efter heste der er løbbet af H til. Det var jo en fin tur og hestene fik meget ud af det, men er bare blvet sådan en skide kylling og stoler ikke på kræet. Det skal også lige sige at han førhen var et helvede som jeg virkelig har kæmpet med og har været så bange for... Han har selv været utrolig bange for alt, sent tilredet og bare bukket og spasset ud. men er nu virkelig en tillidsfuld og fantastisk hest..  Vi griner lidt af det og snakker om jeg er dømt til dressur rytter( ikke noget ondt, så dræb mig ikke på dette ord)   selvom jeg jeg meget gerne vil det andet her og dressur er jo sådan noget jeg kan til grundridning, men længere rækker mine evner ikke...  Men er der andre her inde som virkelig gerne vil overvinde sådan en frygt igen eller har gjort det... jaja op på hesten igen og det gør jeg imorgen
Da jeg havde født min vidunderlige dreng for ca. 7 år siden nu, var jeg ca. 30 kg. tungere, havde ingen balance eller muskler, havde fået taget ham ved kejsersnit så mavemuskler var der jo heller ikke mange af... Men jeg skulle jo op på min 5 års vallak igen som jeg selv havde tilredet og så havde jeg haft den i proffessionel ridning under min graviditet. Jeg var hunderæd, jeg sad og hørte alle lyde før min hest, sad anspændt på hesten og holdt forkrampet fast i tøjlerne, dette mærkede min hest selvfølgelig og så fik jeg ture, den drejede om og løb af helvede til med mig... Jeg fik heller ikke redet hver dag fordi det var en overvindelse hver gang, og det gjorde det jo ikke bedre med sådan en veltrænet 5 års... En dag i ridetimen tog hesten en bukketur rundt i hele hallen, hvor jeg til sidst valgte at springe af, og jeg slog mit knæ, da beluttede jeg mig faktisk for at jeg ville af med hesten og have mig en stille og rolig hest i stedet... Det skal lige siges at jeg altid har redet ungheste før min graviditet... I mellem tiden fik jeg hesten redet, og der gik et par måneder så ville min veninde gerne have ham på prøve, hvilket hun fik. Men hendes smed var lidt hård ved den så den blev halt og så ville hun ikke have den alligevel... Jeg begyndte at tage mig af min syge hest, og den måneds tid det gik med at passe den, fik jeg langsomt modet tilbage og tilliden til den, og rent psykisk oveni sagde jeg til mig selv at nu måtte jeg tage mig sammen og lade være med at se spøgelser over det hele... Da jeg så begyndte at kunne ride hesten igen så var der ingenting... Jeg sørgede for at den var blev arbejdet regelmæssigt, den havde kun en fridag om ugen, og når jeg red den i starten sagde jeg til mig selv at den kun blev bange for det som jeg kiggede på og det hjalp... I dag rider jeg ungheste og problemheste igen, er faldet af et par gange, og det rører mig ikke, jeg tager også gerne en rask galop ud over markerne på min "dressur"-hest... Hvis du ikke selv kan overvinde din angst burde du måske tale med nogen professionelle om det, og sammen kan i måske finde ud af hvor angsten stammer fra... Held og lykke med dit projekt, vær stærk og tro på dig selv..
Jeg var/er stadig meget bange for at prøve nye ting, men jeg har lært en metode som jeg altid bruger. Hvis der er en bestemt ting man er bange for skal man tage det for bunden. f.eks. galop har altid været min store skræk, min lære sagde at det var okay og vi startede op med nogle øvelser fra jorden, med noget horsemanship. Jeg lånte nogle bøger på bibloteket, og læste helt vildt lidt, men det gav mig alligevel nogle ting jeg kunne arbejde med for, at få et tættere bånd til min hest, når man kan mærke at hesten forstår det, og du selv kan mærke kontakten kan man så begynde at ride. og hvis der kommer en situation du ikke føler du har styr over trækker du bare vejret dybt ned i maven og siger det er okay, for hvis du går i panik eller bliver bange kan den mærke med det samme, det er her du skal overbevise dig selv om at der ikke er noget, så hesten kan mærke din trykhed. Det hjalp mig meget held og lykke
Jeg er en stor kylling hvad angår skovture, efter at jeg har haft et par uheld. Det største problem er at jeg skifter hest ret tit, da jeg pga pengene er nødt til at ride på rideskole. Min erfaring er at man er nødt til at prøve at give sig selv gode oplevelser. Jeg vil foreslå at du rider ud med dem igen og får prøvet at ride lidt mere frit. Bakken skal du helt klart prøve igen, men måske i et lavere tempo de første par gange.
hvis bakken er så stejl så synes jeg ikke du skal ride den. Det er ikke sikkert bagpartsmusklerne er helt up todate hvis ikke du ligesom stille og roligt har trænet dem op. Derforuden er det en hård belastning for forparten på vej ned igen. SÅ heller flere små bakker. Og hvis de andre synes du er en kylling så lad være med at ride med dem, for hvis de først rider derop og ned igen så vil din hest jo sikkert med. Stejle bakker er hverken godt for hest eller rytter (rytters sikkerhed)så hvorfor skulle amn gøre det, når nu man heller ikke synes det er sjovt men blot er srædselsslagen. Ps. så synes jeg da det er lidt ærgeligt, at hvis du virkelig var bange, at du så gjorde det alligevel. Du skal tage og lytte lidt til dig selv, og så tage små skridt af gangen (altså finde små bakker som ikke er så stejle eller så lange, og så kan du ligeså stille tage lidt stjelere bakker osv., men det er ikke ensbetydende med at du skal ende med /eller have som ål at ende med) at skulle kunne ride op og ned af den store bakke. Det var min mening
Kære Sara ! Jeg har købt verden dejligste hest for 1/2 år siden. Jeg er gammel konkurrencerytter men er efterhånden 50 år - jeg gik efter en tryg hest, og det er min søde hoppe. Men jeg er også blevet modigere - opfordret af de unge piger på rideskolen - så nu springer jeg på lilleputholdet hver mandag - sidste mandag gik min hoppe totalt amok - nu var det bare for sjovt - så det var ren rodeo !!! Jeg blev siddende og mine små veninder var imponerede !!! Jeg er også en kylling - men ved, at hvergang jeg overvinder mig selv, så er det en sejr !!! Jeg springer igen på mandag - trods den voldsomme oplevelse  Jeg har en dejlig ridelærer der lige rider min hest hvis hun bliver for voldsom  Man må gerne være kylling - Knuz
Jeg kan lige kort fortælle om min egen oplevelse: i september 2005 bliver jeg smidt voldsomt af min ny indkøbte hest, der står lidt højt i tændingen, lige som jeg kan lide det. Der går tre måneder inden jeg må ride igen og da jeg skal på nakken af den er jeg blevet dødsens ræd. Hesten var en typer, der uden grund kunne finde på at løbe og lave mange bukkespring. Jeg brugte indtil juli 2006 på at erkende at jeg ikke turde ride på den, havde masser af undskyldninger for at longere eller slet ikke træne den. Den bliver solgt i august 2006 og jeg køber en ny efter et par uger. Den er så uheldig at komme til skade og er lige blevet aflivet - så jeg nåede ikke rigtigt at komme igang med at ride den max. 20 gange ialt og jeg blev smidt af med bukkespring på 2. tur. Så da jeg nu startede med at kigge hest, var det med hjertet i halsen og jagten på den roligste hest. Mange heste turde jeg ikke sætte mig op på og mange skridtede jeg kun eller travede nogle få omgange. Så det var virkelig seriøst en angst jeg havde udviklet. Men nu er det løst - jeg var til en NLP-terapeut, der via hypnose fik ændret min underbevisthed. Det lyder vildt mærkeligt, men det og ca.2 timer og jeg tror ikke at jeg behøver flere behandlinger, men jeg skal tale med ham opfølgende efter 14 dage. Jeg var til konsultation i onsdags og havde en planlagt rute med 6 heste torsdag. Han ville gerne at jeg kunne vente, men nu var alt jo aftalt. Min angst kunne når den var værst blive 9-10 på en 10-skala - men med de heste i torsdags var den kun ved den ene oppe på omkring 3. Den ene hoppede lidt rundt og jeg reagerede rigtigt og det var sådan en fed fornemmelse  Faktisk har jeg igår købt den ene af hestene, faktisk den der hoppede lidt rundt og jeg føler mig helt tryg ved den. Så det eneste jeg kan sige er at - har man en tilstand som man ønsker at ændre, så få fat på en behandler der kan hjælpe proffesionelt. Jeg fik ham anbefalet af en springrytter der for 2 år siden havde haft et grimt styrt og faktisk ikke turde at sætte sig op på en hest - hun er efter 2 samtaler igen igang med at springe LA, på sin meget friske hest. Er der nogle som vil høre mere er i meget velkommen til at skrive en privat besked eller ringe til mig. Mvh Rikke
Det er jo heller ikke fordi jeg følte mig tvunget ud i det, jeg tvinger mig selv... for jo det er jo en fed oplevelse når det sker/ eller er sket.. hehe Lige nu må jeg låne mig til en anden, da Toronto desværre stadig står på sygefold, men det er en pony, og så er der jo ingen problemer med at ride det ponyræs hehe... Skal jo bare stole lidt mere på min store pruhh... og det lærer jeg jo kune ved at prøve de ting jeg er bange for og lære at han faktisk bærer mig igennem det
du har erkendt dit problem- jeg har lige været i USA og træne parelli- her er det HELT ok at være bange- ja, det er faktisk nærmest en synd at undertrykke sin usikkerehd og spille sej- derved ikke sagt at, du ikke skal arbejde med det- de brugte meget NLP og var ret gode til at få den enkelte til at finde sin naturlige vej- Så NLP terapeut er absolut en god ide- jeg mener efter hvad jeg kan læse ikke at du skal hoppe på tur med "de vilde" igen-du har vist også selv en fornemmelse af det lige var nok for din hyp og dig- du skal følge dine egne fornemmelser og sige direkte at hvis i skal følges med mig bliver det på mine betingelser- det kan være svært- men igen lad værer med at overskrid dine grænser, det er ej sundt i dit hesteforhold. Jo, forresten- parelli har udgivet en bog om det - godt nok på engelsk- spør efter den her inde- ellers gi mig et pprivat skriv og jeg skal finde titel for dig. Held og lykke MVH Dorthe
jeg har nu også altid været af den mening at man skal kravle før man kan gå.. så derfor venter vi også med galoppen til hans trav er mere stabil.. selv om jeg øver et par anspring en gang imellem hvis det har været en god dag, eller i longe. men det er nu mest trav og skridt vi arbejder i nu. og vi laver nu også tonsvis af versader og traversader inden galoppen. måske rider jeg i virkeligheden mere klassisk end sportsdressur. haha. 
ret, Anne - traverserne kommer først i M programmerne. Grandi lærte dem faktisk i galop, vi prøvede først i trav, men galop   lettere for ham  Ja, der er meget stor forskel på   hestene bukker sammen i bagbenene - det jeg har set er så, at en   stor fokusering på dette i forhold til overliniens sammenhængskraft (hvis man kan kalde det det   ) kan gå ud over både takt og fremdrift  Altså det jeg ovenfor beskriver som lidt kramagtigt. Men det er jo altså svært at  , som vi kan se i Vild med dans-programmet   Og her har vi endda at gøre med et dyr  Iøvrigt kom der et sjovt udtryk til Andreas Helgstrand-foredraget i går. "Holstenerne med de  ben" Det synes jeg, er en skæg måde at beskrive en af 'forskellighederne' i hestematerialet på   Jeg er helt enig i, at Alex har for meget fat i kandaren på dette billede, og også at det absolut ikke er ønskeligt at have en hest så hårdt på tøjlen. Det er jo også ubehageligt  Men sådan er det jo netop - ikke ret meget i dressur er perfekt 
Det ville jo også være drøn-kedsommeligt, hvis vi alle kunne ride perfekt fra dag 1  Hvad skulle vi så få tiden til at gå med?   Men jeg er da glad for, at vi er enige angående billedet. Men det gælder vel for alle lektioner uanset om vi laver en versade, halve trin eller piaf, at hvis vi forlanger for meget af hesten i forhold til dens fysik og uddannelsesniveau, så vil vi opleve fejl i flere af grundelementerne i dressuren (manglende løsgjorthed, forkert form, fejl i takt mv.), men det er jo netop disse fejl vi skal blive klogere af, hvis ikke vi begår et vist antal fejl, så bliver vi jo ikke dygtigere, for så kan vi ikke kende forskel på godt og dårligt. Dermed ikke være sagt, at det retfærdiggører, hvis man bliver ved med at lave den samme fejl gang på gang til gene for hesten. Og samtidig er vi jo også nødt til at prøve, hvor langt vi kan skubbe hesten ud "på det dybe vand" når vi skal i gang med en ny lektion. Og i starten af en ny lektion vil både hest og rytter lave fejl, men hvis indlæringsprocessen tager behørigt hensyn til hesten, så kan det godt ske uden varig gene eller skade af hesten. De fleste heste siger selv stop - hertil og ikke længere, så er det op til rytteren at være dygtig nok til at lære hestens stop-signal. Angående traversaden, så er galopen en traversal bevægelse for hesten, hvorfor det også tit falder hesten let at lave travers i galop, men for den utrænede rytteren kan/er det (være) en stor fordel at lære traversaden i skridt og senere trav, da der er mere tid til at føle, hvad hesten gør med sin ryg og til at lave en eventuel korrektion af hesten, hvis det er nødvendigt. Men jeg tror, at vi skal holde os for øje, hvornår vi diskuterer metode, og hvornår vi diskuterer enkelte heste/tilfælde - for det er jo når vi kommer i gang med hestene, at vi så finder ud af, at en metode kan være utilstrækkelig eller uklar og vi så er nødt til at søge inspiration andet steds.    Anne
Anne, du skriver: Og det var faktisk så dejligt, at Andreas Helgstrand gjorde en del ud af at fortælle netop détte igår aftes  Og så kan jeg jo ikke være mere enig   det drejer sig først og fremmest om at lytte til den enkelte hest, uden at lægge sig fast på en metode   For det, der virker godt på den ene, er måske ubehageligt eller uforståeligt for den anden 
Sikke et spændende tråd! For lige at vende tilbage til det med den indirekte tøjleføring. EVA du siger at de moderne dressurrytter ikke kender denne metode. Det er jeg ikke helt sikker på. Jeg rider "moderne" dressur og har atid gjort det. Men den indirekte tøjleføring som i så fint beskriver er jeg altså i mange år blevet undervist og af forskellige undervisere. JEg viste bare ikke at den hd inddirekte tøjleføring. Sådan som i forklare det har jeg også lært det at man i stedet for at dreje hesten rundet med tøjlen og derved mister hestens skulder, vender man hesten rundt ved at benytte et let tryk fra tøjlen på hestens hals og derved bevarer hestens skulder på rette plads. Jeg tror at en af de store forskelle mellem klassisk/akademisk og moderne dressur er at man ved klassisk/akademisk dressur i forbindelse med undervisningen for en forklaring på hvorfor man gør som man gør. Altså hele den teoretiske baggrund for ridningen. Hvor imod jeg ofte har oplevet at man i undervisningen af moderne dressur ikke får den teoretiske forklaring hvorfor man gør netop det man gør, men snare at når hesten gør sådan skal du gøre sådan, Færdig basta!, ikke hvorfor man gør sådan eller hvorfor hesten reagere sådan. Det har jeg savnet hos mange undervisere. Dette kan naturligvis kun føre til uvidenhed og manglende forståelse for hestens reaktioner. Derfor tror jeg også at man nogle steder ser det der hiveri i tøjlerne som så ofte bliver omtalt. Ærgeligt at der ikke er flere moderne dressurundervisere som ikke bruger tid på at forklare eleverne den teoretiske baggrund for ridningen. Jeg har heldigvis været så heldig at jeg i tidernes morgen da jeg startede til ridning fikk en underviser af fra den gamleskole, og som brugte tid på at forklare tingene, men dem er dersværre ikke mange af længere.
Det er da dejligt at høre, at Andreas Helgstrand har samme indstilling til tingene som jeg  Men hvorfor giver nogle af de moderne drressur undervisere ikke den teoretiske forklaring? Er det dovenskab, uvidenhed eller noget helt tredje?  Jeg har meget samme oplevelse som hellec: Jeg har flere gange oplevet, at man er kørt fast i en øvelse, og så er det hestens skyld, at man ikke kan komme videre. Enten fordi hesten ikke kan forstå øvelsen, eller den fysisk ikke formår øvelsen. Med min nuværende underviser(e), så er der ALTID alternativer til at indøve en lektion med mange forskellige øvelser. Hvis den første øvelse viser sig at være uforståelige eller fysisk umulig for hesten at udføre, så er der minimum 3-4 alternativer - nogle øvelser er det mig som rytter, der ikke formår at formidle budskabet videre til hesten, og så må vi finde en øvelse, der er forståelige for både hesten og mig. Og det er da ærgeligt, hvis hest og rytter stopper i sin udvikling, bare fordi underviseren ikke er dygtig nok. Men det er måske uddannelsen af dressurtrænere vi skal diskutere i stedet for metoder     Anne
Spændende diskussion   , jeg håber, du er med endnu, Tuna  Jeg har tænkt på, om grunden til, at mange beridere har svært ved at indgå i en teoretisk diskussion kunne være, at det pædagogiske grundlag for berideruddannelsen er en mesterlære-tradition...  Ligesom f.eks. tømre- og elektrikerlærlinge betragtes det, at være berider, ofte som et håndværk. Man har en læremester, som man observerer, og som selv også er dårlig til at forklare tingene i ord, fordi læremesteren har haft en læremester, der heller ikke har skulle beskrive noget i ord. Der er også en form for autoritetstro indbygget i mesterlæren. Det nytter ikke at stille spørgsmålstegn ved mesters fremgangsmåder, fordi det er nu engang sådan, tingene er, og denne autoritetstro forstærker den manglende teoretiske indsigt. Forstærkende for den manglede teoretiske indsigt - eller i hvert fald mangel på ord på det teoretiske grundlag, er også beridernes hverdag. Mange gange arbejder de jo fra 6 morgen til 22 aften for at få tingene til at løbe rundt. Det er alle små "virksomheders" dilemma: skal jeg investere i udvikling, eller skal jeg vedligeholde drift? Jeg synes selvfølgelig ikke, at der er nogen undskyldning for ikke at holde sig orienteret på området, og jeg kan ikke leve med en underviser, der ikke kan/vil diskutere træningsmetoder med mig. Og det tyder på, at jeg ikke er den eneste. Det betyder nok også, at der vil komme et pres på beriderne, således at de er nødt til at vælge udvikling for at kunne vedligeholde drift   .
ikke engang sikkert, at det er det  Som jeg vist skrev ovenfor, så prøvede vi for mange år siden at lave teoretiske dressurkurser - der var ikke den helt store tilslutning  Beriderne har jo undervisning som erhverv - de skal leve af det, så hvis teori ikke er dét, kunderne ønsker, tja, hvem gider så stå og fortælle for et fåtal  Og så findes der jo altså et utal af bøger - dem kan man jo konsultere  Men det kan jo være, at det er blevet bedre med tiden  Og så kommer jeg til at tænke på, at jeg jo nok har været i en lidt anden situation end så mange, for da jeg for 12-13 år siden genoptog ridningen, var jeg jo - om jeg så må sige - en voksen kvinde   og det har nok gjort, at jeg absolut ikke har stillet mig tilfreds uden forklaringer. Næsten alt er blevet tygget igennem og diskuteret grundigt med underviseren  Heldigvis var min underviser en ørn til at beskrive hver eneste hest i ridehuset for mig - dens bevægelse, fejl og gode sider mv. Og det har skærpet mit øje ganske betydeligt  Faktisk har jeg nok lært mindst ligeså meget om at ride af at stå og se på andre - som af at sidde deroppe  Jeg kan sidde i timevis og se på andre ride   - det er man jo også nødt til at synes er sjovt, hvis man vil ride dressur. Men faktisk er det sjovt   at se på begyndere eller let øvede, eller folk der aldrig lærer det - for man kan sidde og lægge mærke til, hvad der skulle til, for at de kom til at lære det alligevel  Og på, hvad hestene   lære - men det er straks sværere  Der skal man op og forsøge 
ingen gode guldkorn - men sidder og lapper til mig  Jeg er meget spændt på den dag (forhåbentlig inden længe), jeg får en underviser ud og selv kan "smage på tingene". God debat 
Men er det så kun os voksne og følsomme ryttere   , der nu er blevet så voksne og har fået så meget indsigt, at vi er begyndt at interessere os for, om der måske kunne ligge noget mere bagved alt det her dressur? Skal man rent mentalt befinde sig på et bestemt plan førend man begynder at stille spørgsmål? De nuydklækkede beridere er måske for unge, eller står i lære i for kort tid? Jeg ved det ikke, men Jeres seneste indlæg giver da stof til eftertanke. Men det er jo ikke kun i lille DK, at man er begyndt at interessere sig for de gamle ridemestre igen. Der er jo samme "revolution" igang i Tyskland, England og Frankrig - de er faktisk 10 år foran lille DK, hvad det angår. Og Nina, endnu en gang er vi enige (det grænser sig til det uhyggelige   ) - det er enormt lærerigt at kigge på andre ride og det er en fantastisk måde at træne sit øje på. Det bør IKKE undervurderes i ens evige søgen efter lærdom inden for ridning. Gad vide om efterspørgslen efter rideteori ikke er stærkt stigende. Jeg oplever da, at flere og flere både efterspørger og udbyder det. Og så vurderet ud fra diverse tråde her på HN, så er der da en kæmpe efterspørgsel på rideteori. Spørgsmålet er måske om folk er villige til at betale for det? Og ja, der findes et utal af bøger, især på engelsk og tysk, men jeg har endnu ikket fundet nogle af de klassiske mesterværker oversat til dansk. Og her må jeg give Philippe Karl ret - i hovedparten af de dressurbøger, der udgives i dag, der er det slutproduktet, der vises og skrives om, og hvordan man med en uproblematisk hest kan anvende disse bøgers metoder. Men er det ikke netop dem, der har en problematisk hest, der går død i det daglige og så konsulterer en bog? (Og så er der dem af os, der kigger billeder   ). Men der står ikke noget om, hvordan man afhjælper en hest der er for kort, lang, dårligt ansat hals og hvad der ellers kan være af udfordringer. Hvor mange af de dressurbøger, der udgives af nutidige dressurryttere viser rigtig/forkert billeder? Eller hvordan man i den daglige træning tager højde for diverse fysiske svagheder hos hesten?    Anne
Hvor er det dejligt som der er kommet gang i denne gode debat. Jeg kan se at der er sket en lille drejning over til undervisningen og teori eler ej i undervisningen, hvilket vist også er ganske relevant. Men jeg vil nu alligevel vende tilbage til selve metoderne og spørgsmålet om afskub. Anne du spørger:  Det spørgsmål vil jeg da gerne lige prøve at svare på. Som jeg har lært det så er afskubbet den kraft hesten træder/skubber af jorden med. Puh ha det er svært at beskrive   Men hvis vi tager det venstre bagben igen, så er bevægelsen fra lodret og til venstre (altså ind under hesten) det der beskriver hestens indundergriben/bæring. Sådan er det også i moderne. Men den kraft hesten så sætter af med, når den springer af jorden inden svævningsmomentet, er så afskubbet i moderne. Det giver derfor også kun mening at tale om afskub i trav og galop og ikke i skridt, hvor der jo ikke er noget svævningsmoment. Den bevægelse fra lodret og og bagud (til højre) -Kan vi kalde det " "   - er heller ikke desideret ønskeligt i moderne. Men men men - og det er jo nok her moden kommer ind i billedet   I moderne vil man jo gerne se heste med et stort afskub. Dvs. heste der virkelig springer af jorden i hvert trin, der skal være luft under hesten. Derfor er det jo at hvis man stadig ønsker så meget luft under hesten, så er det svært at undgå en hvis grad af " " En anden ting er måske også at rytterne efterspørger heste der fra naturen af springer meget og kraftigt af jorden, det vi vist kalder spetakulære gangarter. Og avlerne er efterhånden virkelig dygtige til at "levere varen" (Det der så kommer nu står virkelig for min egen regning, men lad os nu høre hvad i andre har at sige til sagen) Når disse heste med store flotte gangarter, præcis som moden kræver, skal trænes, så er der måske nok en vis fare for at træningen bliver for "øvelsfokuseret" og træningen af selve samlingen bliver derved tilsidesat lidt. For hesten ser jo flot ud alligevel når den går, pga. sine medfødte gangarter, og den får også gode karakterer til stævnerne. Så ja - jeg vil da ikke afvise at der er et problem, dommerne kunne nok blive bedre til at dømme equipagen ned, hvis den ikke kan vise den korrekte samling, i stedet for at lade sig forblænde af en øvelsesstærk hest med en "flot" gang. Når det så er sagt så tror jeg stadig ikke at disse heste skal trænes præcis efter samme metode som der trænes efter i akademisk. Ikke hvis vi gerne vil have dem til at levere det vi ønsker, nemlig store kraftfulde gangarter, hvor hesten bevarer et kraftigt afskub, eller   er måske en mere korrekt betegnelse??? Vi skal selvfølgelig ikke ændre på de klassiske principper og se bort fra det samlende arbejde med hesten. Men rækkefølgen skal måske overvejes. Jeg er f.eks. ikke sikker på at det er mest rigtigt, at fokusere alene på samling vha. sidebevægelser, i form af versader/traversader meget tidligt i uddannelsesforløbet, af en sådan hest. Gør man det kunne man frygte at samlingen opnåes lidt på bekostning af energien og afsættet/afskubbet   i gangen. Derfor tror jeg at moderne ryttere istedet fokuserer mere på at løsgøre, styrke og ligudrette hesten igennem voltearbejde og overgange tidligt i uddannelsen. Hilsen Hanne.
Velkommen tilbage Hanne  Din definition på afskub giver en ganske god forklaring på, hvorfor klassikere og modernister taler forbi hinanden, når vi taler om afskub, for vi definerer det ganske enkelt ikke ens i "lejrene". Vi har nemlig afskub i både skridt, trav og galop. Vi synes i hvertfald, at det i høj grad giver mening at tale om afskub i skridt også.   Men jeg vil meget gerne høre flere meninger, definitioner mv. på afskub - det er yderst tankevækkende, at der kan være så stor forskel mellem os. Vi er jo ganske enige om, at bagbenene skal være aktive hele "pendulbevægelsen" igennem, vi ønsker så ikke, at bagbenet kommer for langt bag ved hesten, da vi gerne vil anvende energien opad/fremad til mere og mere samling (stadig under hensyn til hestens uddannelsesniveau og fysik forstås). Det du beskriver som afskub omtaler vi som energi - hesten skal have energi bagfra. Jeg tror faktisk, at vi ønsker det samme, men at vi er blevet væk fra hinanden i alle begreberne.   Der er jo flere eksempler på, hvordan klassiske begreber er blevet omfortolket af især tyskerne til noget andet, end det der oprindeligt var udgangspunktet. Et eksempel: Ligeudretning. Hvad forstås der ved ligeudretning? At hesten er lige i hele hvirvelsøjlen fra ørespids til halespids? Det er IKKE den klassiske fortolkning. I den klassiske fortolkning er ligeudretning, når bagbenene griber frem i forbenenes spor, men derfor kan hesten godt være stillet til enten højre eller venstre imens. Vi anvender også sidebevægelserne til på sigt, at kunne ligeudrette hesten. Fra naturens hånd er heste jo som regel højre- eller venstrehåndede ligesom os mennesker, hvorfor de helst vil bære med enten højre eller venstre bagben. Denne ulighed forsøger vi så at få væk ved at gymnasticere bagbenene hver for sig, for senere at være i stand til at sætte begge bagben ind til tyngdepunktet. Men Hanne, energien må netop IKKE mistes selv om man laver sidebevægelser. Det er en udtalt misforståelse blandt nok især akademikere, at energien fuldstændig skal tages ud af hesten, og at vi skal ride laaangsomt rundt på en volte de første maaange år. Det er nok en af de største faldgruber (been there, done that) i den "akademiske" verden. Det er næsten med garanti dette billede de fleste moderne dressur ryttere har af akademikerne  Det eneste man får ud af det, er en hest der bliver mere og mere sløv og mere og mere døv overfor hjælperne. Vi vil/gør jo også det her (jeg tillader mig at citere):  Største forskel er, at vi venter til noget senere i uddannelsen med at ligeudrette hesten, da vi vil have styr på de fordømte bagben inden vi begynder at ligeudrette hesten.   Og så en anden lille forskel: vi anvender mere temposkift i den enkelte gangart end overgange mellem gangarterne (arhj, det er sgi' nok alligevel individuelt fra rytter til rytter). Jeg tror mere og mere på, at vi må have lavet den liste med alle begreberne fra de forskellige genrer med tilhørende definitioner.    Anne
Ja Anne jeg tror faktisk også at det ender med at vise sig at vi ønsker det samme, men at vi "kører rundt" i begreberne.   Jeg skal da ikke kunne sige om min definition af afskub er generelt gældende for den moderne dressurverden. Jeg tror faktisk at der i den moderne verden er lidt mere rod i begreberne end der er i den akademiske. (Men den udtalelse må igen stå helt for egen regning) Begrebet energi bruges jo også i moderne, så måske er der snarere tale om at "kært barn har fået mange navne" Energi, sving, afskub, løft osv. - Ja en liste hvor vi fik defineret samtlige anvendte begreber ville være skønt  Så skriver du også: . - For ja jeg tror bestemt også at det er det billede, mange moderne ryttere har af akademisk. (Incl mig selv og det glæder mig meget, at det i virkeligheden ikke forholder sig sådan) Og det er måske netop en anden årsag til misforståelser akademisk og moderne imellem. Så måske vi kan blive enige om, at intet arbejde med hesten må ske på bekostning af energien? Kan vi blive enige om at dette gælder, både inden for akademisk og moderne? Så nævner du ligeudretning. Ligeudretning er at hesten er helt lige i hvirvelsøjlen fra nakke til halespids - Ja det er rigtig nok, men det er ikke hele sandheden om ligeudretning indenfor moderne heller. For en hest kan aldrig være korrekt ligeudrettet uden at den også er lige stærk og lige smidig i begge sider. Hvis jeg skal definere ligeudretning i moderne så vil jeg snarere sige at det er når hesten træder med samme energi og bæring i begge bagben. For først når hesten er i stand til dette, vil den kunne bevæge sig fremad med en hvirvelsøjle, der er lige fra nakke til halespids. Så ligeudretning handler bestemt om at gøre hesten lige stærk og smidig i begge sider. Dette opnåes så i begyndelsen ved voltearbejde, hvor hesten også trænes i at træde ind under tyngdepunktet med indvendige bagben, og senere ved sidebevægelser især versader. At man starter med voltearbejdet skyldes - tror jeg - at det i starten er lettere for hesten at     på en volte end i en sidebevægelse. Men det er måske netop her det akademiske arbejde fra jorden, inden ridning af hesten, kommer til sin ret   ?? Men mon ikke vi i bund og grund er enige om hvad ligeudretning er.  Temposkift inden for samme gangarter er også en vigtig del af træningen, men personligt starter jeg med overgange og træner så senere tempovekslinger, fordi tempovekslingerne kræver en del mere af hesten. I afkortningerne er det svært for den unge hest at bevare energien og i øgningerne er det svært for den at bevare bæringen. Men det er jo selvfølgelig et spørgsmål om ikke at kræve mere end hesten er klar til at honorere. Og jo tempovekslinger er en meget vigtig del af den moderne træning. Til slut må jeg nok også hellere understrege at mine udtalelser naturligvis kun bygger på egne erfaringer. Andre "moderne"   ryttere kan sagtens have en anden opfattelse af træningen end den jeg beskriver. Så jeg håber sandelig at andre der evt. har en anden opfattelse vil blande sig i debatten.  Hilsen Hanne 
Ok, Dorthe, jeg er tilfreds. Du benytter negativ forstærkning, du benytter det måske bare ikke så fokuseret (som før?). Og så benytter du det kombineret med positiv forstærkning. Denne kombination er, efter min mening, også særdeles effektiv på de fleste heste. Så vi er nu nok temmelig enige når det kommer til stykket. Sjovt den med at lede hesten til vand og mad, den benyttede vi også på et kursus i Tyskland for vist nok 4 år siden. Ja, det kan være effektivt. Den du skriver med at tage vandet fra en hest i 9 dage for at den skal overgive sig, ved jeg ikke helt hvor begejstret jeg er for, men den metode har været brugt i parelli i mange år. Og om man kan lide det eller ej, så virker det jo. 99E: Kalder du mig for "dummie"???  Nej, jeg må ærligt indrømme, at jeg ikke har læst oceaner af NLP bøger. Anja lånte mig for år siden en masse, og jeg PRØVEDE virkelig også at læse dem, meeen af en eller anden grund faldt jeg altid i søvn, så jeg nåede ikke så langt  Jeg er ikke den store læsehest, faktisk er Harry Potter bøgerne (og lign.), og senest Mcleans bog, de eneste der kan holde mine øjne åbne. Nå ja, og så Den Store Foderbog, men det er jo lidt noget andet  Nå, vil gerne skrive mere, men nu skal jeg lige se TV2doc 
Jeg har kun sat mig meget lidt ind i Parelli systemet, men har lige et STORT spørgsmål: Siger du virkelig, at de tog vandet fra en hest i NI (9) dage??? Lige meget hvad, så kan det da ikke være rigtigt, at man sætter hestens helbred på spil for at få den til at overgive sig??? Har været på kursus hos Ute Lehmann og foredrag + demo hos Andrew Mc Lean, og betegner bestemt stadig mig selv som novice på området, men at fjerne vandet i 9 dage (eller overhovedet at fjerne vandet!!!) - det kan jeg bare SLET ikke sætte mig ind i. Tror heller ikke at hverken Ute eller AML ville anbefale den fremgangsmåde - det håber jeg da ikke, da det er efter deres principper (om primært negativ forstærkning, men også positiv i de rette situationer), som både vores pony og vi selv "opdrages" efter - i samspil  Sorry - den der historie forargede mig altså i dén grad. Den smule jeg ellers ved om Parelli har jeg ellers altid syntes godt om  Mange hilsner Birgitte
At give hesten vand efter 9 dage kan vist ikke betegnes som positiv forstærkning længere... i hvert tilfælde ikke udelukkende. At tage vandet FRA hesten er en negativ straf. Og jeg vil mene, at når hesten har tørstet i 9 dage, vil den være så desperat efter vand, at der er tale om negativ forstærkning (ophør af ubehag), når den endelig får noget at drikke. Jeg er ligesom Birgitte lidt kvalm og forarget over at man tager vandet fra en hest i afmagt. Især hvis det er for at få den til at "overgive sig"   Mage til usaglig begrundelse for vanrøgt skal man da lede alvorligt længe efter. Men jeg ved da godt, at det bruges mange steder stadig. Også blandt væddeløbstrænere i England, har jeg ladet mig fortælle af en insider   At "andre har opgivet den" retfærdiggør faktisk ikke nogen form for mishandling af heste. Enten kan man rehabilitere den på en ordentlig måde, eller også tager man konsekvensen, og lader den få fred. Hvis det virkelig passer, at man helt har forsaget negativ forstærkning i PNH (hvad jeg tvivler stærkt på   ), vil jeg ikke mene, man har prøvet særligt seriøst at hjælpe hesten, inden man tog vandet fra den. Hvis McLean har lært os noget med sin forskning, så er det da, at hesten ikke "vælger" at være vanskelig, og at det derfor ikke er nødvendigt at den "overgiver sig". Helt præcis hvad 9 dage uden vand skal til for - andet end at svække hesten så meget at den ikke kan udtrykke sin konflikt - kan jeg ikke forestille mig. 99E, du kan tilføje selveste Jan Ladewig til din liste over eksperter, der har rodet rundt i de behaviouristiske begreber. Jeg sad lige og læste i "Ridesikkerhed" forleden, og sandelig om den samme fejl ikke forekommer som i Natural Horse Man Ship: Der er byttet rundt på negativ forstærkning og positiv straf   Når selv de rigtigt kloge ikke kan finde ud af det, hvad håb er der så for os andre?    Mvh Julie
Generelt ser jeg intet dårligt i at tage vandet fra en hest, for at man selv kan lede den til vandet. Heste har ikke behov for at have adgang til vand 24/7, de kan sagtens lære at indtage det vand de skal, over måske 4 gange i døgnet. Lige som de ville gøre i naturen. Som sagt blev det brugt til et 14 dages kursus jeg var på i tyskland, for år tilbage. Min oplevelse var, at ja, min hest blev sørme glad for at se mig, for hun vidste at det betød vand og mad. Men jeg vil hellere have at min hest bliver glad for at se mig, fordi hun føler sig rolig og veltilpas når hun er sammen med mig. Det med at tage vandet fra den i ni dage, har altid været brugt i parelli, ved heste der var særlig vanskelige. At de tyer til sådanne metoder, er en af grundene til at jeg valgte at forlade programmet. På et 5 ugers ophold hos Mikey i Schweiz, oplevede jeg ham gøre noget i samme stil, dog blev denne hest bundet uden for stalden, indtil den "overgav" sig. Hesten var 3 år, havde aldrig været i hænder, var bange for mennesker og afhængig af sin kammerat, som den var vokset op med. Mikey skulle tilride den, og den gik til angreb så snart han bad den om det mindste. På tredjedagen blev hesten iført en rebgrime, og bundet uden for stalden, alene. Hesten gik amok, og sprang rundt i flere timer, indtil den til sidst stod i en pøl af sved. Den stod uden for stalden i omkring 15 timer, før end den havde "overgivet" sig nok. Dagen efter kunne Mikey arbejde med den uden problemer... Teknikken virker, men jeg bryder mig ikke om det. Problemet i Parelli (dengang, jeg ved ikke om de har ændret opfattelse, noget kunne tyde på at de ikke har), var at Parellis way var the only way. Og hvad gør man hvis Parellis way ikke virker på hesten? Det virkede ikke på min, og efter at flere dygtige indstruktører havde prøvet at få det til at virke, uden succes, valgte jeg at forlade programmet. Mikey rådede mig endda til det. Hans sagde at han ikke ville/kunne lære mig andet end Parelli, så hvis jeg ville have en afslappet hest, måtte jeg finde på noget andet. Ærgeligt at det er sådan, for der er mange gode ting i Parelli. Ville bare ønske de droppede den der med disrespekt og overgivelse 
Jamen Ciller, det er jo heller ikke vanrøgt at fratage hesten vandet i nogle timer. Det kan da ikke sammenlignes med 9 dage. Jeg bruger gulerødder som positiv forstærkning, men jeg sulter ikke hesten i dagevis for at få dem til at virke bedre  Min ene plag angreb faktisk også med forbenene, når den blev bedt om at stoppe på tidspunkter, hvor den havde travlt med at komme videre. Jeg har noget video af det, og det ser ret vildt ud. Jeg måtte have krisehjælp per email af McL, fordi jeg ikke kunne gennemskue, hvorfor den gjorde det. Det viste sig (og han gættede det hele vejen fra Australien), at jeg var kommet til at forstærke den i at korte halsen af, og havde fået lært den både stop og bøj for stopsignalet, hvilket den overhovedet ikke kunne kapere. En mindre justering i min timing, og nu er hun på rette spor   Og det er ellers en hest med en adfærd, jeg for et par år siden ville have vurderet som "dominant". Den ignorerede mine signaler, stejlede når jeg bad den om noget, den ikke lige havde planer om, bed og trippede, gryntede som en gris og slog ud med forbenene o.s.v. Det hele kom lige pludselig, da den fik sin første stærke brunst. Men det var altså IKKE dominans.. bare en voldsom reaktion på for upræcis træning   Jeg får det fysisk dårligt ved at tænke på, at den kunne være blevet udsat for at skulle "overgive sig". Mvh Julie
Nej, vi er enige  At tage vandet fra hesten få timer, er ok, men 9 dage er for meget. Specielt når man gør det for at få hesten til at overgive sig  Jeg har nok ikke udtrykt min harme over denne metode klart nok, men jeg er IKKE fan!
Tak fordi flere tilkendegiver deres væmmelse ved at tage noget som helst livsvigtigt fra en hest. Jeg kan simpelthen ikke forstå, hvordan man kan påstå at samarbejde med heste, forstå hvad de tænker etc. og så samtidig acceptere at sådanne metoder anvendes i det system, man arbejder med. Cillers historie er da også ganske forfærdelig, og jeg må sige at jeg på de to indlæg (Dorthesus' og Cillers) har mistet alt for Parelli. Og nej, det er bestemt ikke for at være pylret - forstår godt, at det ikke er dyreplageri at lade hesten stå uden vand og mad i et par timer...selvom jeg nu synes at de skal have adgang til vand hele tiden  Mener i øvrigt, at det er en faliterklæring at gå efter at få hesten til at "overgive" sig - hvad blev der af alle de fine ord om samarbejde??? Hvis jeg først låser min datter inde på sit værelse og ignorerer hende i en uges tid, er hun da nok mere føjelig, når hun kommer ud, men hvad skete der med hendes personlighed, livsgnist, energi, initiativ og humør??? Så foretrækker jeg altså, at hun til tider er lidt næsvis og går sine egne veje i stedet, for kun ved at respektere hende, får jeg den hele person, som er det spændende og interessante - og i øvrigt naturligvis det bedste for hende   Ved godt at heste er anderledes end mennesker, men jeg kan virkelig ikke se idéen i at "knække" hesten først, for så at kalde det samarbejde bagefter. Det er da vist en kamp på ulige præmisser - og som ikke burde være blevet kæmpet  KH  Mammi
helt sammenlignligt, men lidt aligevel da jeg mistede min unge vallak for mange år siden skyndte jeg mig at købe en hest på hjallerupmarkede, for jeg havde ikke tiden til at vente og der stod den smukkeste hoppe, jeg tog ben på hende jeg var oppe og hænge på hende og hiun var noget af det sødeste og roligste man kunne tænke sig, så jeg købte hende. hoppen kom hjem ca kl 22 samme aften så det var lidt mørkt og jeg fik ikke snakket en helt masse med hende, men om morgen da jeg stod op og gik på folden var badekarret tørlagt for vand og hoppen den kunne jeg ikke komme til, den var vild og angst. en hest der har været tørlagt i 9 dage hvordan reagere den senere når den har fået vand. det er klart at den hoppe som jeg købte ikke havde fået vand måske i 2 dage og den set i bagklogskaben lys og ungdommens naivitet, selvfølgelig var apatisk og dehydreret og ikke bare " rolig " da jeg kastede min kærlighed på den
det lyder måske slemt- dyret der forøvrigt var en blandning af hest/æsel eller var det zebra/hest, fik hver dag tilbudt vand ved at den skulle komme hen og tage det hvor den skulle stikke hovede igennem en grime- den var opgivet af alle og havde været rundt til utallige træner i USA, som en alle sidste løsning gav de den til parelli center som forsøgte efter alle kunstens regler- for til sidst at måtte gi op- det blev så besluttet at forsøge en sidste gang at rede dens liv- så vidt jeg ved var der en der sov med den hver nat for at forsøge at gøre den tryg- efter følgende blev den tam og kunne trænes på normal vis- den var i dens system så fundamentalt skræmt af mennesker at dette var åbenbart den eneste måde hvorpå den kunne hjælpes til et værdigt liv- og nej jeg så ingen heste blive tøjret op for at overgive sig- der var ellers fyldt med instruktører fra hele verden ( ca. 25 stk), som alle havde genstarterheste( altså heste der var givet til centeret pga de var opgivet andre steder)eller helt rå ungheste- jeg har set en del instruktører som har måtte sluge nogle kameler, da der netop er ved at komme en ny stil i parelli- så fra at de syntes at det var noget pjat, er de blevet "omskolet" til en ny og bedre stil- hered ikke sagt at de ikke praktiserer den gamle når de kommer hjem- de har iøvrigt alle måtte underskrive en kontrakt på at det er denne parelli metode de vil bruge frem over for at få lov til forsat at kalde sig instruktører- som det vågne øje kan se er der nogle der ellers har været med i mange år der er pillet af listen- de kan dog stadigvæk nå at komme på hvis de underskriver kontrakten og sætter sig ind i den nye viden omkring HMS- parelli er en art der er i rivende udvikling- og jo man skal tage det man selv kan stå inde for og vende rygen til resten- det gælder jo alt slags hesteviden. Jeg har ikke set eller oplevet noget på center udført af en parelliuddannet jeg ikke har kunne stå inde for- derimod har jeg set folk der kom på kursus blive stoppet på en venlig, men bestemt måde når de er gået over stregen( og her har man støttet godt op omkring at give dem nye handlemøster både psykisk og fysisk)- hvad der absolut har givet bonus point hos mig. MVH d
Hvis det tog hesten 9 dage at blive tørstig nok til at drikke, har den SANDELIG været bange for grimen   Så havde det måske været en idé at tilvænne den v.h.a. negativ forstærkning (altså advance & retreat), men det bruger de så ikke mere, kan jeg forstå. Jeg er stor tilhænger af ombetingning, men dyret skal jo have en chance for at få succes. Det vil jeg ikke mene, det har fået, hvis det skal bruge 9 dage på at få en slurk vand. Så har kravet simpelthen været for stort. Hvis nu man havde tørstet hesten i 5 - 6 timer, og så stillet sig 10 meter eller 20 meter fra vandtruget, mens hesten drak... og man dag for dag havde gjort afstanden mindre, til hesten kom hen for at drikke selvom man stod lige ved truget, og måske oven i købet havde en grime i hånden. SÅ kunne jeg være med. Men det andet dér lyder helt og aldeles barbarisk, og jeg håber søreme, at beretningen skyldes sprogforviklinger eller en anden misforståelse. Jeg har meget svært ved at tro, at en sådan praksis anvendes i så professionelt et foretagende som PNH. Jeg vælger i stedet at tro, det er en and. Hvis hesten var for bange til at stikke hovedet i grimen, har den stadig været berøvet vand. For et års tid siden blev en dame i England dømt for at sulte sin hoppe ihjel, og det kom frem i medierne, at der havde stået 1000 baller hø lige på den anden side af hegnet, som hoppen kunne se, mens den sygnede hen og kradsede af. Så kunne man jo også bare sige, at hoppen skulle have "overgivet sig" og rendt igennem el-tråden, så den kunne få noget at spise.   Men det gør hesten selvfølgelig ikke, for lige til det sidste vil den (i varierende grad) beskytte sig mod smerte, pres eller angreb frem for at søge føde. Er det forresten ikke det, PNH handler om? Hestens prioritering af "comfort" over alt andet? Det har selv jeg fattet... eller også har jeg ikke  Nej pyha, hvis jeg så den slags, ville jeg melde det til politiet med det samme. Jeg er fløjtende ligeglad med hvilke "dygtige" trænere, hesten har været hos. Det er jo ikke hestens skyld at der ikke er nogle af dem, der har været gode nok. Mvh Julie
fra en instruktør fra center- så den må være sand- som det belv sagt tager det normalt ikke mere end 2 dage at lærer en hest noget nyt- denne historie blev så brugt som eksempel på at det kan det altså godt- jeg kender jo ikke de nærmer omstædigheder og ingen havde vel forestillet sig at det ville tage så lang tid at få hyppedyret til at nærme sig mennesket og grimen- som nævnt havde de vist bygget et lille hus til den der forsøgte sig med at få den til at komme- og det lykkes jo til sidst- at vi andre normale mennesker ikke skal rode med den slags siger vel sig selv- ligeledes kan jeg kun tage afstand fra den metode Micky siges at have brugt- her mener jeg at man som ejer og/eller opsevatør har en forpligtigelse til at bryde ind- eller hur ? -det kan jo godt være svært når man står overfor en såkaldt instruktør, så hvis det er på det grundlag nogle har forladt parelli, kan jeg klart forstå dette- og jo de bruger comfort/discomfort til indlæring- dette nok er nødvendigt for at få en basis kontakt- MVH d
Det er ikke episoden med Mikey der fik mig til at forlade Parelli. I bund og grund var det fordi, jeg stod med en hest som Parelli ikke virkede på. Og så må man jo søge andre steder hen. Ja, det kan godt være svært at stille sig op imod en parelli instruktør, det ved alle vel der har oplevet en. Alligevel fik jeg snakket med Mikey om episoden, og ja, måske jeg skulle have "reddet" hesten, bundet den op og bortført den op i bjergene  Men sådan er der jo så meget... Den ville nu nok havde slået mig ihjel på halvejen  Jeg ved ikke om 9 dage uden vand er bedre for hesten end 15 timer i panik. Og dog, den var jo ikke i panik alle 15 timer, måske kun de første 6-7. Under alle omstændigheder, hvis en hest er så ødelagt, at den eneste løsning er intet vand i 9 dage, så er den nok bedre tjent med en kugle for panden. Som Julie også så flot skriver, er det jo parellis egne ord, at sikkerhed kommer før føde for hesten. Hesten er bedøvende ligeglad med mad, så længe den ikke er sikker. Netop også derfor er det sjældent en succes at lokke en bange hest i en trailer med godbidder. DET er en af de mange ting jeg lærte i Parelli. Underligt at de så selv gør det stik modsatte. Der er både gode og dårlige ting i Parelli, men det jeg har opdaget er, at Parelli ikke altid har ret.
Hvilket uddannelses- eller erfaringsgrundlag berettiger en træner til ikke at give hesten vand i 9 dage? At "vi andre normale mennesker" ikke skal rode med den slags giver sig selv. Jeg vil hævde, at "normalitet" og den omtalte metode helt automatisk udelukker hinanden   Men hvilken uddannelse og hvor lang erfaring skal man så have, før det er ok? Jeg vil jo ikke mene, at der findes nogen undskyldning i denne verden for at gøre sådan mod en hest. Jeg synes, det er fælt. Og præcis hvad forhindrer en træner i at vande hesten, når der er gået en dag eller to, og den stadig ikke har "overgivet sig"? Hvor mange dage ville man mon være blevet ved, hvis hesten ikke havde drukket på dag 9? Og hvordan i alverden kan man fortælle folk sådan en historie til "inspiration"? Hvis hesten er halv zebra, er det endnu værre. For vilde dyr kommer generelt ikke travende op til mennesker for at få en håndfuld polo mints eller lidt at drikke. Selvom den er født i fangeskab er den ikke i samme grad genetisk disponeret for at lade sig begrime som en tamhest. Jeg synes, historien bliver værre og værre, og jeg håber fortsat, det er en misforstået macho-and. Selv 2 dage uden vand synes jeg godt nok er i overkanten. Mvh Julie
Julie - jeg er SÅ enig med dig - både i dit første forslag til en anden måde at træne på, og i at historien bliver værre og værre   Personligt mener jeg ikke det krver nogen som helst uddannelse at pine et dyr - det kan selv den mest hjernetomme klaphat finde ud af, men det kræver selvfølgelig noget, hvis man bagefter skal formå at overbevise voksne, begavede mennesker om, at dette var et nødvendigt led i den såkaldte træning, og nu er alt meget bedre. Hvor mange vil turde stole på en hest, der har fået "opbygget" sin "tillid" til mennesker på dén måde??? Næh nej, det der holder bare ikke - og så er jeg sådan set komplet og rystende ligeglad med hvor mange fine uddannelser og grader folk har erhvervet sig - de mangler vist mindst en enkelt, hvis I spørger mig: Den hvor adgangskravet er empati og logisk tankegang   Er det bare mig, eller er ordet dyreplageri på sin plads her?? Hvorfor bliver den slags pludselig legalt, når bare den der udfører torturen er Parelli instruktør??? Julie - du har helt ret - der er ingen forskel på denne historie, ogdamen i England, som blev dømt for at sulte sine heste. Ja, jeg er bare helt vildt forarget - sorry  Mange hilsner Birgitte
vel dagens lys- jeg stiller ikke spørgsmål tegn ved at man på denne måde redder en hyps liv og så den får et anstændigt videre liv. Det er gjort af mennesker der havde til hensigt at hjælpe et dyr i nød- og på den eneste måde der var tilbage. Jeg har set langt værre ting i mit hesteliv. Et stort DESVÆRRE til det. Kik bare på hvordan vi stadigvæk behandler vores slagte heste herhjemme. Eller de træner der tænker mere på penge end heste. Eller de heste der dagligt i flere år vantrives psykisk og fysisk ved at deres ejer ikke forstår at håndtere/passe/ride dem på en hensigtsmæssig måde Selvfølgelig beretter dette ikke til de i USA udsætter et enkelt dyr for uværdige handlinger- dette skal ses i en sammehæng hvor de dagligt får tilbudt heste fra hele USA for at gentræne dem fordi de er ødelagte i deres system og ej håndterbare. Af de få dyr som ikke kan trænes af normal vej, har et enkelt så måtte lide i sin ikke bevidste kamp for sit liv på flere planer- jeg ved jo ikke hvordan det har været i forløbet- som menneske for at kunne forstå denne handling går jeg ud fra at alt andet er forsøgt. Måske skulle en der har Savvyklub adgang og er bedre til at formulere sig på engelsk skriftligt- få baggrund og forløb direkte fra kilde. Og måske var det ligeledes sidste udvej for den hest der måtte lide hos Mickey- nogle gange er verden ikke så sort/hvid som man gerne vil gøre den til i sit hjerte. MVH d
Trierhorses.. Jeg havde en tekst jeg engang skrev for at forklare mine ponyryttere om det med "stierne" i hestens hjerne.. Det er ikke sikkert det er helt de samme træningsprincipper som Truels prøver at forklare, men jeg tror det illustrerer meget godt hvad han mente med "STIER"..
         DET FORSTOD JEG!!    mange mange tak for den forklaring susan  dvs. (jeg skal ud og øve stop med hende til det sidder 1000 % fast? er det så bedst kun at træne det når jeg ved hun er motiveret for det og ikke er bange? så skal jeg vente med at vise hende ridebanen når det er mørkt til jeg hved det sidder der?) så er det heldigt, nu jeg tænker over det ligger vi altid en stop-sti, har bare ikke tænkt over det før,det bruger vi meget når vi rider heidimori: vores bariere er kun knab 50cm høj(den kan ses på nogle af billderne) så hun kan med lethed springe over, så det tror jeg også hun gør hvis hun bliver forskrekket
vi var ude og gå en tur med moonlight og fanny nu her, og det gik bare over al forventning   før vaR hun ALTID helt oppe og køre over alting og hidsede over hestene, men var hun helt anderledes på trods af det er to måneder siden sidst, vi mødte både biler hunde varme heste og cykler, og hun tog det hele ret roligt, det eneste tidspunkt hun blev lidt bange var da vi skulle forbi vores hæk. så det var jo bare rigtig dejligt, hun synes nok også det var godt at have fanny med da hun er totalt og aldeles liglad med ALT
idag gik det også over al forventning, jeg trænede akademisk og på trods af blæse vejret var hun næsten uberørt, og meget meget afslappet(i sådant vejr plejer hun ellers at være helt oppe i skyerne et sted) det eneste var hun synes marken var lidt mistænksom, men ikke mere end at det ikke forstyrrede arbejdet. en ting der var dejlig at se, var at jeg lod hende lidt selv bestemme da jeg gik ud med hende for at vudere hvad hun synes om ride banen, og hun gik meget beslutsomt ind på den unden at tøve eller søge udenom   tager dette som et tegn på at hun finder det positivt at arbejde men,,, hun stjlede!!. jeg gik lige så roligt og lavede undertrædning, og så inden jeg så mig om stod jeg nærmest inden under maven på hende   da blev jeg godtnok lidt forskrækket, men hvorfor tror i hun gjorde dette?,hun var på ingen måde hidsig eller noget, og udviste heller ikke dominant adfærd. jeg valgte at lade som ingenting, og hun gjorde det heller ikke igen. mit gæt er:hun blev forskrækket og følte ikke hun kunne komme væk, eller hun ville rette ind og blev overraskt over at jeg stod så tæt på hende så hun var nødt til at rejse sig(hun er meget dårlig til at bakke), eller dominans hun ville se hvordan jeg reagerede. selv har jeg svært ved ar vudere,, hun har det med når jeg siger dyktig så retter hun meget volsomt ind fordi hun ved der venter en godbid,,men jeg synes ikke jeg oppelevede denne adfærd, hunne var meget afslappet under hele ceneriet og virkede ikke bange. hvorfor tror i hun gjorde det 
der har et bud på hvorfor hun stjelede, vil meget gerne vide hvis der er nogen der tror de har et bud- det var nemlig ikke noget jeg ønsker opleve oigen hvis jeg kan slippe  nå og nu allige vel er i gang så kan jeg jo ligeså godt få svar på alt   , når jeg skal ind og have tov i hende eller have trense på eller lign hvor jeg er nødt til at så helt tæt på hende, så braser hun rigtig meget på, der er ikke noget hvis jeg er lidt på afstand så jeg kan bruge mit kropsrpog, hvad helt precis skal jeg gøre for at få hende til at lade være, hun gør det også når alle de andre er inde   det er ret iraterende og i dether blæse vejr er hun RIGTIG "SJOV" at trække ud, hun er meget bange, hvordan skal jeg helst gørre der, skal jeg bare sige pyt og lade det være, eller skal trække hende lidt fremog til bage, eller skal jeg fylde lommen med godbidder og træne en masse stop, eller hvad skal jeg håber der er nogle der vil svare 
i tanke om , om jeg måske kunne fodre hende på en anden måde så hun bliver roligere,, hun får pt.: ca en god håndfuld havre, en god håndfuld byg, en halv liter blandet opblødte roe piller(uden tilsat sukker)og grønpiller,vitaminer og mineraler, og wrap og hø skulle jeg måske prøve at tage alt kornet fra hende eller sådannoget???
er der ikke nogen der har bud på hvad jeg kan gøre for at få hende til at lade være med at brase  og hvis der er nogle der har et bud på hvorfor hun stejlede, vil jeg meget gerne have det at vide håber jo på at kunne få hende 
metoder kunne måske være en løsning. Det helt basale "join up" hjælper tit på heste med de tendenser, du beskriver. Det hjælper med at etablere respekt mellem hest og rytter/træner  Mvh Line
Mange ryttere/hesteejere har det med at stå og glo på hesten når den bliver bange eller glo med på det farlige. På min hest da forværrer det situationen helt vildt. Hvis jeg TIL ENHVER TID lader som om der INTET unormalt er, så tager min hest det også med ro. Jeg GÅR UD FRA SOM GIVET at han følger mig og endnu er det ikke fejlet. Hvis jeg vender mig om for at se OM han følger med så bliver han utryg. Måske du skulle lade som om det er en ny pony som du har fået at vide er superflink og nem ?. HVIS hesten bliver bange så ignorer det og fortsæt med øvelsen - også selvom der danses. Det hesten lærer mest af er at se på dig   - og det du gør.
jeg bruger lidt join up på hende   , og det hjælper mærkbaert. KatrineH: ja det er også den konklusion jeg er nået til, tak for rådet,, det er jo altid godt at få det at vide, også selvom man synes man hved det så tak for det
Hej alle i kloge mennesker. Er der ikke nogen der kan komme med gode råd til hvordan man finder eksembler på hvordan en springbane kan opstilles på en 20 x 40 meter bane. Det skal være til nogle ryttere der endnu ikke er så erfarne. På forhånd tak...
Hej, for at rytterne bare skal få nogle gode oplevelser imod-over-efter springene, kan du stille springene op ned af midterlinien i "zig-zag". så starter de med et af springene i enderne (ca 10-15m fra A eller C) og så foregår det slavisk derned af... (skråt igennem - kortside - skråt igennem..) Man kan sagtens lave bredde-forhindringer, bare tag højde for ridevejen til/fra de spring ved siden af  God fornøjelse..
Tak for svaret, det lyder som en god øvelse til vores springundervisning. Vi skal for første gang holde stævne i næste weekend og har lavet en øve klasse i spring men ingen af os har før opstillet en egentlig springbane ved du hvor man kan få inspiration til dette? Hilsen Karina
Der er baneskitser på DRF´s hjemmeside:  vh Elisabeth
problemet er at man ikke kan printe dem ud for at se dem skal man have købt et særligt program for banebyggere står der, og jeg kan ikke få dem frem.
du skal lave noget med langsider og skråt igennem, sådan så linieføringen ikke bliver alt for kompliceret. .. og ingen spring bagved de bagerste bogstaver på langsiderne. . .
Du får større fremdrift ved at "tune"ham, så han reagerer skarpere på dine hjælpere. Dvs når du vil have ham frem i trav eller hurtigere tempo lægger du schenklerne til og slår med tungen (altså ikke hesten - bare den der lyd man ikke kan skrive   ) Reagerer han ikke intensiverer du hjælpen - du må ikke "slippe" før du opnår den ønskede reaktion. Lige så snart han gør som du ønsker, fjerner du irritationsmomentet - i dette tilfælde schenklerne. På den måde bliver han hurtigere til at reagere på den fremaddrivende hjælp - egentlig meget enkelt. Men men men - man skal altså passe på, at grunden til at hesten ikke går frem er fordi man konstant sidder og har så meget ved i tøjlen, at man reelt beder hesten om at stoppe - ingen hest synes det er sjovt at gå frem mod et hårdt bid - man skal som rytter være i stand til at isolere de enkelte hjælpere fra hinanden, så man aldrig giver to modsatrettede hjælpere på samme tid. Efterhånden som uddannelsesniveauet øges kan de modsatrettede hjælpere lægges tættere på hinanden - altså med kortere tid i mellem, men ved en ung hest - eller en fejl-redet hest - er det meget vigtigt at man kun beder den om at gøre en ting ad gangen, indtil de enkelte kommandoer sidder på rygraden af dyret...
hejsa har du prøvet at bevæge biddet på hesten, samtidig med schenkelhjælp? Jeg synes det har hjulpet på alle "dovne" heste som jeg har redet, og de er alle blevet super tunet og går godt frem. Og som 10vilde heste siger så skal den altså reagere på de signaler du sender den. Det kan ikke nytte noget at du giver den schenkelsignal til at gå frem, og hvis den så ikke gider, så bare opgive. Nej så må hjælpen intensiveres. Og jeg vil stadig sige at hvis ikke hesten reagere ved stærekere signaler, så må du give den et vap med pisken, så dne lige vågner op. En pisk er ikke et msihandlingsmiddel hvis du bruger den korrekt. En pisk er ikke til straf men til signalhjælp. Og hvis du rider meget på hesten, og prøver med schenkelsignal stærkere og stærkere (med tilhørende tøjletuning) og den ikke reagerer og du sidder sådan måske et par runder, så gør du hesten en kæmpe bjørnetjeneste. Så vil du forvirre hesten med hvad signalet betyder. Så er et vap med pisken altså bedre. Det bar min holdning.
hej... jeg vil gerne lære mine heste tricks som er del af deres opdragelse. de er ungheste og derfor vil jeg gerne have nogle råd og ideer til hvad jeg kan lave fra jorden
Pony kan spanske skridt, er i gang med at lære kompliment, kan gå på vippe, kan stejle (ikke en øvelse jeg vil anbefale...), og er ved at lære at stå på podie. Kassandra kan stå på podie og vinke, sige nej (ryste på hovedet), spille fodbold og er i gang med at lære apport. Ud over det vil jeg da anbefale at få lagt alle gangarter på kommando, det letter arbejdet senere hen. Begge er klikkertrænede, og det gør unægteligt det hele noget nemmere. Her er nogle links: Og så holder vi kursus i cirkustricks senere på året:    Signe
lille kommentar da jeg ikke har læst det hele endnu. ja jeg tror at grunden til at mange klassiske/akademiske ryttere fnyser lidt af ordet "afskub" er, at vi ofte ser det tolket i moderne dressur som netop "bagudskub" hvor hesten falder på forparten, forbenet søget støtte langt inde under hesten, bagbenene hængere efter og hesten bliver svær at sidde på og tung i hånden. sådan ser man jo tit "fri trav" vist frem på banerne. hvis afskub defineres som energi og "springe af jorden" : så hedder det i klassisk netop energi. ikke ret mange bruger ordet afskub. jeg tror ordet afskub er blevet en slags "fy ord" i klassiske kredse fordi det sidestilles med billederne af heste i hitler-trav der spænder op , holdes i hånden/på biddet med opspændt hals og høvler derudaf med bagbenene 5 km bagude. derimod er ordet "samling" meget udbredt i klassiske kredse - her er der mange moderne ryttere der fnyser og mener at det er noget for meget stærke og højt uddannede heste - noget som kræver enorm styrke og skal trænes med varsomhed. og slet ikke angår unge heste. her er der igen en forskel: for "klassikerne" ser samlingen som noget naturligt der bygger hesten op, ikke noget der kræver et muskelbundt -men noget der skaber et muskelbundt. men samlingen skal foregå langsomt og i små intervaller - ofte kun få skridt af gangen. og det skal komme primært fra versader og traversader - først i skridt og senere i trav og galop - og kun sålænge hesten slapper af og er løsgjort = kan klare det. åh ja - der er så mange måder at sige tingene på ...
jeg lige igen  Ligeudretning i moderne er at hesten går lige i sporet - altså også runder i volten  Og Lykke,   samling og afskub ser nu også ofte   ud i de to kredse...- jeg er på arbejde, så det er alt for nu 
jeg har ikke gnavet mig igennem alle indlæg endnu, men regner ikke med at nogen har nævnt denne forskel endnu: i akademisk/klassisk dressur arbejder vi også med begrebet "den tænkende rytter". det er der det akademiske også kommer ind. akademiske ryttere skal - skal - forstå teorien før de udfører øvelserne. de skal forstå - læst, beskrevet,tegnet, fremvist, set udført, hvordan de enkelte øvelser udføres, hvad der sker med hesten, med rytteren osv. før de går på banen og træner dem. derved kender man baggrunden for øvelsen, hvorfor man laver den, hvad den gør godt for. det hjælper hest og rytter til at tænke logisk, arbejde sammen - fordi man nemmere forstår at opdage fejl uden at skulle "fjernstyres" af en underviser hele tiden. man lærer selv at fornemme og være opmærksom på de enkelte aspekter af øvelserne. og man formår også at løse problemer. hvis man har et problem i sin ridning så er det nemmere at løse når man ved præcist hvor det går galt eller hvad der mangler. har hesten et problem kan man nemmere finde en øvelse der løser problemet. man kan nemmere veksle mellem øvelserne og bytte rundt på "rækkefølgen" alt efter hvad der gavner den øjeblikkelige situation. derudover: uddannelsen til berider/ridder/underviser er også anderledes (må skrive mere på mandag - skal snart hjem). og det mest anderledes er at den akademiske rytter skal have trænet sin hest selv - helt fra bunden og op til piaffe, changement osv. man må ikke stille til prøve på en hest som en anden har trænet. det må en alm. berider gerne.
Der skal da ikke herske tvivl om, at vi rider/træner fra jorden mere på volten end moderne dressur ryttere gør. Men man skal også passe på med, at man ikke bliver hængende på volten i for lang tid, det kan nemt blive en ond cirkel for både hest og rytter, hvis man bliver ved med at træne ned og frem på volten. Det er uhøre nemt at pille energi ud af en hest på en cirkel, da det nok er den mest unaturlige figur for hesten at bevæge sig på. Hvilke heste vil i naturen bevæge sig 360 grader rundt igen og igen og ... De fleste heste vil vælge 90, 180 eller måske enda 270 grader, men hvor er motivationen for hesten til at skulle vende tilbage til det den bevægede sig væk fra? Cirklen er opfundet af os mennesker, fordi den er enormt hensigtsmæssig, når vi skal træne og iagttage hesten.  Hanne, jeg kunne ikke have sagt det smukkere, jeg er helt enig. Det der så er interessant nu, er om vi arbejder med samme niveau af energi.  Angående ligeudretning, så kan jeg rigtig godt lide det du skriver her :   Dette er lige præcis, hvad det drejer sig om. Så kan vi altid diskutere i hvor høj grad og hvordan hvirvelsøjlen skal indblandes i begrebet. Men hvis man har forstået, hvorfor ligeudretning er vigtigt, så syntes jeg, man er kommet et rigtig godt stykke på vej. Angående afskubbet, så synes jeg ikke at vi fnyser af det (ikke blandt min akademisk/klassiske omgangskreds i hvertfald), vi er bevidste om det og de udfordringer det skaber for den pågældende hest. Nogle heste er født med meget afskub, andre med mindre - sådan er det nu en gang, og det må vi tage med i betragtning i uddannelsen af den enkelte heste. At nogle ryttere så får redet mere afskub i deres heste, end hvad der er ønskværdigt efter de principper vi rider efter, det er en helt anden snak. Og vi anvender altså begrebet afskub contra energi rigtig meget i undervisningen. Samling er efter min opfattelse noget hesten tilbyder mere og mere i dens uddannelsesforløb, efterhånden som den opnår styrken hertil. Jeg får derfor også lidt ondt i maven, når nogen ganske unge mennesker med sandsynligvis meget unge heste spørger til, hvordan de rider deres hest i samling her på HN.  - ja det begreb bliver anvendt i flæng og nok også misbrugt. Mon ikke alle ryttere gerne vil opfattes som tænkende uanset hvad de rider? Jeg syntes det er mere betegnende at anvende vendingen   (men det er måske bare ordkløveri), men jeg synes nemt det andet kan vendes til noget negativt. Reflekterende er for mig mere dækkende og hænger bedre sammen med ordet akademisk. Jeg tillader mig lige at citere lykke b: Her er jeg ikke enig - alt det du beskriver ovenfor kan jeg læse mig til i en bog uden at have den fjerneste ide om, hvordan det skal føles. Det kan være en hjælp for selve teoriforståelsen, men det kan overhovedet ikke hamle op med at lave en ny øvelse sammen med sin underviser, der får en til at se og mærke, hvordan tingene skal føles. Og der er intet til hinder for, at man tager teorien efter øvelsen - det kan rent faktisk højne ens forståelse for øvelsen, hvis man tager teorien bagefter øvelsen fordi man så kan koble det sammen med ens oplevelser. Nåh, det er nok bare noget indlæringsteknisk. Men jeg er ihvertfald glad for, at min undervisning ikke foregår som lykke b beskriver det. Men lykke b, en ting er hvad der er forskel i den praktiske uddannelse af beriderne og ridderprøven i akademisk. Den kan jeg godt vurdere ud fra deres ridefærdigheder. Jeg er mere interesseret i, hvad de moderne beriddere får af teoretisk undervisning? Hvilke bøger/pensum indgår der? Hvordan ser en eventuel eksamen ud i det teoretiske stof, hvis der er en? Se det synes jeg kunne være interessant at få afdækket. Fortsat go' lørdag allesammen.    Anne
Den første rideteoretiske bog jeg læste hvor det ikke bare drejede sig om hvilke hjælper man gav til de forskellige øvelser, var Kyras og Jytte Lemkovs bog. Forøvrigt er sidstnævnte meget fortvivlet over meget af det som vises (og præmieres!) på konkurrencebanerne, blandt andet pasagtig skridt og piaf uden bæring. Jeg tror også DV skal ændre sin model hvis gangartmaskinerne ikke længere er nok til at vinde en klasse. Det er blevet sagt fra mange kanter at den unge hest der vandt L klasserne ofte ikke har evnerne til S klasserne. Det interessante er hvordan finder vi ud af hviken træningsform og filosofi, der giver bedst holdbarhed? Jeg har efter nogle teori kurser og undervisning i klassisk fået øjene op for andre opfattelser af hesten. Feks kan jeg ikke forstå at man kan sætte sig op på en hest uden rygmuskler og forvente den gør det uden at prøve at unddrage sig? Det er som med så meget andet, der skal gammel viden på nye flasker, et mindre oprør. Jeg tror de fleste af os har levet og/eller lever i en æra, hvor det skal gå stærkt og skal give et resultat.
jeg er da enig med dig AnneP. naturligtvis kan det gå begge veje mht rækkefølgen. sålænge man lærer teorien bag - det var det jeg ville sige. i alm moderne dressur - ihvertfald den jeg har modtaget (og iagtaget på alle nivouer - også en enkelt OL rytter), de nævner stort set intet om hvorfor og teori. så den underviste var meget afhængig af underviseren og kunne stort set ikke ride uden. men mest normalt er vist at folk der gerne vil ride klassisk starter med at være på teori kursus uden hest. så ved de mere om hvad der skal ske og hvad det går ud på - giver ro og mindsker forvirring. og jep - lidt ordkløveri. ja hvem kan fortælle mere om alm berider uddannelse??
Anne. Jeg synes bestemt også man ser moderne dressur ryttere der cykler rundt og rundt på en cirkelvolte alt for længe ad gangen. Jeg har såmen - hånden på hjertet - taget mig selv i at fordybe mig i træningen på en volte og måttet sande at jeg helt havde tabt hesten. Den var for længst gået både fysisk og mentalt død i den kedsommelige og ensformige træning. Det er desværre også min erfaring at nogle trænere (moderne dressur trænere) har tendens til at forlange træning på samme volte for længe ad gangen. Om det ganske enkelt er fordi de glemmer at forlange volteskift eller hvad, ved jeg ikke. Og så har jeg vist cyklet rundt i volte-snakken længe nok  Så spørger du: Ja se det er jo et glimrende spørgsmål. Og vi rammer måske også lidt ind til selve essensen i det utrolig svære ved at formidle rideteori. For ridning er jo ikke bare teori, det er jo i allerhøjeste grad også følelse, som det allerede er nævnt. Problemet ved at formidle rideteori er vel - hvordan sikrer man sig at betydningen af de forskellige begreber ikke misforståes, når det nu ofte er følelser der skal beskrives.. Mht. energien - hvordan beskriver man hvornår hesten går med god energi. Man kan beskrive vigtigheden af at hesten bevarer en god energi... Men... For mig er der i "basic" to fejl der kan begåes med hensyn til arbejdet med energi og bæring. Man kan ride for langsomt og hesten kan derved ikke bevare energien, fordi den ikke har kræfter nok til at gå det langsomme tempo, samtidig med at den også skal løfte sig fri af jorden. Løftet den skal lave bliver for lodret i forhold til dens styrke. Resultatet er at hesten mister energien. Den anden fejl er at man rider for stærkt og hesten kan ikke bevare bæringen, man rider hurtigere end hesten er i stand til at træde under sig, hesten skubber derfor mere bagud med bagbenene og får mere vægt på forparten. Det handler vel så om hele tiden at holde sig i et interval imellem disse to yderpunkter. Der hvor hesten ikke går langsommere end at den stadig har kræfter nok til at løfte sig af jorden og ikke hurtigere end den kan, uden at få vægten forskubbet over på forparten. Hvilket interval dette punkt ligger i er så meget forskelligt fra hest til hest og forskelligt afhængig af hestens uddannelsestrin. Hvis man så i alt arbejdet med hesten holder sig inden for dette interval, så opnår man en hest der arbejder med god bæring og energi. Puh ha - den var faktisk svær, jeg ved egentlig ikke om det overhovedet gav mening.  I den moderne dressur, hvor der er så stor fokus på energi og udstråling i bevægelsen, er der måske en tendens til at forveksle energi og fart. Hesten rides for hurtigt fremad (i jagten på energien) og får derfor ikke rigtig chancen for at komme ind og bære sig korrekt.   Det er måske en af de største faldgruber i moderne dressur. Jeg kunne godt tænke mig at høre om andre moderne dressurryttere er enige i den påstand. Hebrana: Ja galoppen skal være 3 taktet i moderne dressur. En 4 taktet galop regnes for en fejl. Ved faktisk ikke præcist hvorfor. Måske andre kan svare på det. Men som jeg har forstået så arbejdes der med 4 taktet galop i akademisk. Havde egentlig mere på hjertet, men er nødt til at løbe nu. Man må vel også hellere begrænse sig, hvis man gerne vil have at nogen orker at læse med.  Hilsen Hanne.
firtaktet når den bliver så samlet som til piruetter. Også i moderne dressur- det er en forglemmelse at ingen har mærket det eller bemærket det. Men FEI har lavet/ er ved at lave deres definition om nu, på piruettegaloppen. Da der i klassisk arbejdes meget med temposkift og flere samlingsgrader i galoppen, ja- så er der også en firtaktsgalop på repertoiret (skolegaloppen), men det er jo ikke sådan at hesten GÅR firtaktet altid, det er bare   øvelsen, ligesom halve trin er i skridt og trav og piaffe/passage er i trav arbejdsgalop i hhv kort og lang ramme samlet galop, tretakts -helt samlet til "næsten på stedet" samlet galop, firtakts - helt samlet til "næsten på stedet" piruette middel/fri galop terre a terre og baglæns galop - det bliver jo til mange "slags" galop at more sig med. Så er der jo altså også ret stor forskel på de heste som bruges i klassisk   (og de evt er slidt/ syge/ skæve/ skal rettes op)og så de som  Jeg har ihvertfald rigeligt af både bæring, energi og afskub i min(e) - Pernille synes den brune skulle hedde noget med "Dynamit". Eva
Jeg tillader mig at indlede med et citat fra Hanne: For mig er energien den rigtige, når hesten går med samme energi med rytter som den ville have gjort uden rytter (ude på en fold eksempelvis). Det er i hvertfald den klassiske definition. Sylvia Loch er lidt inde på det i hendes definition af, hvad klassisk ridekunst er:  - Og her rammer du Hanne, så virkelig sømmet for mig som klassiker. Jeg kunne ikke være mere enig. Så i virkeligheden bør en underviser måske se hesten bevæge sig frit uden rytter, inden man begynder at undervise rytter + hest?   Nåh, lidt spøg til side, den dygtige underviser vil naturligvis være i stand til at se, om hesten anvender bagbenene med den ønskede energi. Angående galoppen, så kommer takten helt an på, hvad galoppen skal anvendes til ligesom Eva beskriver det. Så det er altså ikke et enten/eller valg af hvilken takt man nu ønsker at ride galop i, men i stedet et valg af, galop alt efter hvilken lektion, der skal udføres.    Anne
Gad nok vide om min underviser er skabs-klassisk  Han siger, at der er en ret stor sandsynlighed for, at når det føles rart, så er rigtigt - og at hesten skal gå i sit naturlige tempo. mvh. tina
de fleste af vores undervisere bruger vel de klassiske principper  I hvert fald er jeg blevet undervist rigtig meget udfra dem - i den moderne ridning  Og så har jeg kun mødt én berider, der fik hesten til at fare rundt på banen, og det var absolut heller ikke en, jeg havde lyst til at få undervisning af  Faktisk er tempo noget af det vigtige også i moderne - altså 'det rette tempo', hverken for hurtigt, så den taber bæring, som HanneLene skriver, eller for langsomt så den mister det hele   Men gerne tempovekslinger, som ikke behøver at være ret store  Men jeg har   set moderne dressurryttere ride for hurtigt og klassiske ride for langsomt  Jeg citerer dig lige, Tina
DINE rumheste tæller ikke!! De er jo slet ikke sammenlignelige på nogen måder med andre heste  Jeg mærkede i hvert fald tydeligt det her på en ung hest, som havde det med at ræse afsted. Da den faldt ned, var det tempo, som den havde det godt i, overraskende *meget* langsomt. Men måske er det også noget med træningsniveau? At jo mere trænet og i balance hesten er, jo lettere er det for den at begå sig i flere tempi?  Nin@: ja, og når man har haft en snert af "den gode følelse", så er det bare den, man bliver ved og ved og ved med at lede efter  mvh. tina
Det var ikke sidste udvej for hesten hos Mikey. Da den ankom 3 dage inden, havde den knap været i hænder. Så nej, alt var bestemt ikke forsøgt i det tilfælde. Man kan selvfølgelig ikke klandre Parelli for hvad instruktørerne går og foretager sig når de er hjemme i deres eget land, men den behandling af hestene er set flere gange i Parelli, udover de to eksempler der her har været. Og det er OGSÅ set af mr. Pat himself. Faktisk var denne behandling han gav en hest så grotesk, at mange af hans egne indstruktører valgte at forlade ridehallen. Og ja, jeg var selv til stede, og det er ikke en vandrehistorie. Hesten var en level 3 hest  Som sagt, der findes masser af gode sider i Parelli, men der findes så sandelig også dårlige sider, der ikke altid tåler dagens lys. Derfor er det så død og pine vigtigt at bevare sin kritiske sans. Og det kan godt være svært når man er godt inde i systemet, desværre...
og bruger den gerne- jeg har endnu ikke oplevet noget der ikke har kunne tåle dagens lys i parelli- jeg vil i så fald tage kraftig afstand fra dette- at Mickey behandler et dyr som du beskriver er ikke ok i mit sytem-jeg fik lige den tanke at der nok er en grund til at vi ikke ser så meget til Pat på kursus- han er sq da nok for grov til at blive vist frem- jeg kunne se at MANGE af de kære instruktøre måtte sluge kameler- de fik ligeledes supervision uden at vi overhørte det- de behandlede alle hestene godt også Mickey, som ligesom Wally fik en helt rå hest at arbejde med. Vi var jo noget klemt sammen pga oversvømmelser fra stom- så det ville være blevet bemærket hvis de havde gjort noget som ikke faldt i tråd med den hestemening der blev udtrykt på stedet- selvfølgelig er der andre veje end parelli- det giver mig nogle mål og redskaber at arbejde med i hverdagen, som Maclean også giver mig- jeg var jo også på kursus her i weekend med ham og kan kun glæde mig over at igen blive bekræftet i at det var al min tid værd og jeg fik bygget lidt oven på de redskaber, jeg fik med fra hans sidste kursus, som jeg også havde fornøjelsen at overvære. I mit system handler parelli og hans kundskaber om det samme, nemlig fodkontrol. Maclean har en noget mere enkel tilgang til viden omkring dette- parelli har flere øvelser der er gode at arbejde med og som inddrager menneskets adfærd som en del af problemet- så mennesket bliver trænet på lige fod med hesten-jeg er sikker på at mange ville kunne have glæde af denne viden. Jeg må tilstå, at jeg troede at jeg viste det meste der var at vide omkring heste til jeg støtte ind i parelli og Maclean- efter 20 år med problemheste. Har måtte tilkende give at jeg har lært en del og fået et noget mere beriget hesteliv. MVH d
Det er jo netop det jeg mener. Systemet tillader en form for behandling af visse heste, som jeg personligt ikke bryder mig om. Både Wally og Mikey er, efter min mening, nogle af de bedste PNH instruktører der nogensinde har været i europa. Men begge har jeg set behandle heste på måder jeg ikke bryder mig om. Silke er faktisk den eneste instruktør jeg aldrig har oplevet "gå over stregen". Og så David Lichman, men han er jo i USA. Birger gjorde det ofte, men det ved vi jo, alle os der kendte ham. Han var i øvrigt den første i europa der blev 5 stjernet instruktør - på trods af hans temmelig hårde måde at behandle hestene på. Men lige så hård han kunne være, lige så blid kunne han også være. Nå, men jeg er da glad for at du er i stand til at bevare din kritiske sans, det er der desværre mange der ikke er.
Du lyder virkelig som et fornuftigt menneske (og det mener jeg altså  ), og der er ingen tvivl om, at mange af de metoder der anvendes i Parelli er yderst fornuftige - ellers ville det system jo ikke være så anerkendt, som det er, og der ville ikke være så mange mennesker der anvendte det. Jeg forstår simpelthen bare ikke, hvorfor du forsvarer de to "historier" vi har hørt her, og siger at det er okay, hvis det er sidste udvej. At sætte det ind i en sammenhæng, hvor du fremhæver hvor mange gode ting de ellers gør - det retfærdiggør efter min mening ikke at de træder over grænsen i bare ét enkelt tilfælde. Bare fordi jeg er en virkelig flink person 364 dage om året, så er det altså ikke okay at jeg på dag 365 tæver min datters pony med én eller anden lam undskyldning om at det er for dens eget bedste i hånden. Jeg er udmærket godt klar over, at man nogen gange skal være mere konsekvent end andre, men der er bare en kæmpe forskel på konsekvens og vold - og så er det lige meget om volden er psykisk eller fysisk. Du mener vel heller ikke at det er okay at slå eller ydmyge et barn, hvis man mener at det er til barnets bedste?? På den måde ville vi jo alle kunne rende rundt og lave de vildeste ting, hvis vi bare hele tiden kan sige at det her gør jeg kun fordi det er til personens/dyrets bedste. Så jo, på den måde synes jeg lige præcis at verden er meget sort / hvid: Vold og overgreb på dyr eller mennesker er bare IKKE okay. Måske de kære Parelli folk skulle sige nej til at hjælpe de heste, hvis de ikke har tid til at arbejde ordentligt med dem? Og bare fordi der sker en masse andre overgreb rundt om i verden, så retfærdiggør det ene overgreb jo ikke det andet. Det viser bare, at der er virkelig meget at tage fat på  Summa summarum Dorthe, vi er virkeligt uenige i denne sag, men det er godt at du mener at holde fast i din kritiske sans. Jeg håber at vi alle - med vores kritiske sans - kan være med til at stoppe uretfærdigheder og overgreb på forsvarsløse dyr. Mange hilsner Birgitte
Hvad vi har her er et glimrende eksempel på én af de problemstillinger, som følger i kølvandet på hele dominansmyten. Hesten fik ikke vand i 9 dage, for så længe tog det før den OVERGAV sig. Det er jo ren kvaksalversnak - ja, undskyld - men der findes som sagt ingen dokumentation for, at adfærdsproblemer skyldes dominans. Så fra et videnskabeligt synspunkt har det helt kategorisk været en unødvendighed at tørste hesten. Hvis den har skulle gå uden vand i 9 dage, før mennesket kunne komme igennem med sin dagsorden, har det været et spørgsmål om at hesten skulle svækkes nok til at trænerne kunne undgå at forstærke dens konfliktadfærd med eftergivenhed. Det kan man altså også opnå ved brug af medicin - endda UDEN at man behøver at vanrøgte dyret, så der er altså ingen undskyldning, hvis historien er sand. Man ved ALDRIG, om det er "sidste udvej for hesten". Man ved kun, om det er "sidste udvej" for den pågældende træner eller det pågældende system. Der er også ryttere, der lammetæver deres heste til blods, fordi "der ikke er andet at gøre"   Årsagen til at det kan ske er, at folk stadigvæk tror, at når hesten ikke gør, som vi vil have, er det et bevidst valg, som den træffer på trods af at den godt ved, hvad vi vil have den til. Når man tror det, er det nærliggende at sætte mærkaten "dominant" på hesten, for hvorfor skulle den ellers gøre det modsatte af det, der er dens moralske pligt og givne lod i livet?  Tit siger HMS-folk herinde, at det da kan være lige meget om man bruger ord som lederskab og dominans eller om man siger stimuluskontrol og konflikt. Men det er IKKE lige meget, for når man erkender, at hesten ikke selv vælger den adfærd, man kalder "dominant", så erkender man samtidig, at det er helt uvirksomt, unødvendigt og dybt uetisk at gøre ting mod den, som kun har til formål at forårsage den så meget ubehag, at den "overgiver sig". Så længe man holder fast i at hesten "har brug for en leder", er det jo også "for dens egen skyld" når man f.eks. tørster den. Det er til dens eget bedste, for når den "overgiver sig", får den det jo godt igen. Det er PRÆCIS derfor, dominansmyten trænger så akut til at blive aflivet. Selvom folk som 99E, der godt kan træne deres hest uden at mishandle den, er glade for Parellis store evne for story telling o.s.v. Det opvejer simpelthen bare ikke det faktum, at der også er folk, der vil sluge det hele så råt, at de så meget som overvejer at acceptere, at man tørster en hest i 9 dage eller binder den til en væg, og lader den kæmpe, til den ikke kan mere. Øv! Mvh Julie
da fået sat nogle tanker igang- jamen hvad er egenlig ok- og hvem skal vudere dette- jeg har vuderet med mig selv at i dette ene tilfælde var det ok at bruge en metode der efter min mening og heldigvis også andres "normalt" ikke er ok- Kan der findes en anden metode ville dette være optimalt- dette var hvad disse mennesker på dette tidspunkt og med deres viden kunne komme op med for at redde en hyp- og det lykkes jo, den havde efterfølgende et godt liv- Ikke at jeg skal gøre mig til dommer, men tror at hvis den kunne vælge ville den nok vælge disse 9 dage(med et menneske hos sig døgnet rundt), frem for måneders træning som mislykkes hos diverse trænere rundt omkring i USA, med alle deres træning metoder. Den havde jo i den grad valgt menneskerne fra- og det var der jo nok en god grund til. og for god ordens skyld, skal det nævnes at jeg ALDRIG selv ville begive mig ud i en sådan træning. MVH d
Hvis hesten virkelig havde "valgt menneskene fra", var det nok ikke nogen formildende omstændighed, at der var et menneske tilstede under hele tørsteperioden    Og det er heller ikke nogen formildende omstændighed, at menneskerne ikke kunne finde på en bedre måde. Så var der søreme mange dumme træningsmetoder, der kunne forsvares på den konto. Da jeg var 10, red jeg med en hjemmelavet glidetøjle af halmsnor, for ellers ville ponyen ikke bøje nakken. Der var ikke andet at gøre   Altså for mig, når nu jeg ikke kunne ride. Hvis det virkelig virkede at tørste hesten, ville det også have virket at svække dens konfliktadfærd på en anden måde - f.eks. gennem medicinering eller fiksering, hvis man endelig SKULLE være grov. At svække et dyr gennem systematisk beskadigelse af dens organisme over 9 dage er fortsat den mest afstumpede og ubegavede strategi, jeg nogensinde har hørt om. Man skal simpelthen være en vaskeægte kraftidiot for at finde på den slags, og man skal have et meget arrogant forhold til dyr, ligesom man skal være overbevist om at man ved og kan DET HELE. Hvordan skulle man ellers kunne afgøre, at der ikke fandtes nogen anden udvej? Dejligt at høre, at der ikke er nogen i denne tråd, der kunne finde på det. Men samtidig foruroligende at der er nogen, der kan være så forgabte i en metode eller et system, at de ikke vil tage afstand fra at en hest tørstes i dagevis ... blot fordi udåden blev bedrevet af *host* "eksperter" fra den pågældende filosofi. Mvh Julie
SUPER - du rammer 110% plet. TAK - og hvor har du bare ret. Kan ikke finde den "klappende smiley", men du fortjener et ton af dem  Mange hilsner Birgitte
hmm som jeg ser det er det vel også et spørgsmål om hvordan man definere at tørste en hest..?! Så vidt jeg har forstået blev hesten tilbudt vand mange gange hver eneste dag - men for at få vandet skulle den hen til mennesket med vandspanden OG stikke mulen gennem en grime... Så jeg vil ikk kalde det at den bev tørstet. Jeg ville kalde det at tørste den hvis den var udelukket al for for vand på alle måder. Det blev den jo ikke, men "forhindringerne" og "farerne" ved at drikke af vandet var bare utrolig store. Så spøgsmålet er vel mere om det er okay at sætte så store "vanskligheder" (i mangel af bedre ord) op for hesten for at få vand... ?? Jeg kan godt forestille mig at der i naturen også har forekommet perioder hvor en hesteflok ikke har haft mulighed for at få vand fordi vandstederne har været befolket af hestespisere eller -dræbere - såsom løver. For at rede sit liv har hesten valgt at undvære vand - jeg tror på heste selv ved hvor længe de kan undvære vand. På et tidspunkt må hesten så vælge om den vil dø af tørst eller vove sig ned til vandhullet og jeg tror svaret her afhænger af hvor stor faren ved vandhullet har været... Hvis den sikre død har ventet dernede er det nok tørstedøden der har vundet... Som jeg ser det er det samme senario der er sat op her. Der er i perioder adgang til et vandhul men dette vandhul er ikke ubefolket. Som jeg har forstået historien endte hesten med at trodse farene for at drikke vand - manglen på vand har altså været en større fare end risikoen ved at blive spist af grimen eller mennesket med vandet. Jeg tror så bare det ville have været en noget blidere metode hvis hesten var tilbudt en spand vand mens mennesket stod 10, 20 eller 50 m væk, for så hver dag at stå lidt tættere på, og fjerne sig når hesten bestemte sig for at turde drikke. Atså Retreat... Jeg ser det ikke som et forsøg på at knække hesten eller deslige... jeg kan selvfølgelig tage fejl men det er bare mit syn på sagen... bottom line er det bestemt noget jeg ikke ville turde rode med selv, og jeg synes at kun eksperterne (hvad enten de hedder parelli, roberts, o'conner etc) skal spekulere i disse baner... med eksperter mener jeg de bedste af de bedste - dem der får hestene når alle andre har givet op, dem som er anerkendt af resten af verden for at være virkeligt gode...
Synes du så heller ikke at de engelske heste blev sultet, når de bare skulle bryde igennem et elhegn for at få mad? Mvh Julie
De kunne vel også bare springe over!!! Der er da masser af valgmuligheder - hvis altså de er sultne nok!!! Eller hvad??? Det er virkelig skidt for mit temperament at blive ved med at læse denne tråd  Mange hilsner Birgitte
Hvad mener du konkret om historien med den tørstige zebrahest? Tror du på at den er sand? Lyder det som noget, man kunne finde på indenfor PNH? Mvh Julie
det syntes jeg godt nok lige er på grænsen- at blive kaldt løgner inddirekte - føj- til jer begge to- D
Jeg bad dig ikke om at tage ansvar... kun om at vurdere, om historien kunne være sand. Dorthe, det behøver jo ikke at være dig, der har fundet på fortællingen. Der kan jo være nogen, der har pyntet på den inden den nåede til dig. Så jeg tror ikke, du skal føle dig truffet  Mvh Julie
Så er jeg begyndt at klikketræne mine shettere. det var meningen jeg kun ville gøre det med min hingst, men har fundet ud af at min oppe er meget mere lærenem, så hende bruger jeg mest tid på nu. efter de første 3 kvarter fik jeg hende til at løfte benet på komando. *dygtig pony* men nu er hun begyndt at skrabe i jorden istedet for at bare løfte benet. er der nogen der kan hjælpe mig med at få hende til at lade være med at skrabe? Det skulle jo gerne blive til spanske skridt engang!! På forhånd tak
...jeg har nemlig en basse, som er begyndt at skrabe. Kan man klikkertræne det væk, mon?
Tjah.. Tråden hører jo faktisk til på træning... Så mon ikke den bliver flyttet...? Jeg klikkertrænede vores islænder til spanske skridt, og han begyndte også på et tidspunkt at skrabe. Jeg lod bare være være med at klikke for det, og bad ham igen og igen om at lave øvelsen, til han holdt benet oppe - klik Mht om man kan klikke en uvane væk, er jeg mere på bar bund. Men man må vel have klikkeren ved hånden, vente på situationen og klikke når den ophører... Jeg tror bare jeg havde bedt min hest om at stoppe faktisk  Måske kan man bede den om at lave en anden øvelse (eks dreje hovedet væk) og så klikke for det. Hvis man gør det hver gang hesten skraber, burde den vel finde ud af den anden tiggen er bedre...
jo jo man kan sagtens klikketræne en uvane væk. Jeg har på 15 minutter lært min hest at lade være med at tigge og småsnappe med mulen nede i lommen på mig ved at stille mig i passende afstand, så han ikke kunne nå mig og så bare vente på at han drejede hovedet væk hvorpå jeg klikkede og gav ham godbid i hans foderspand. Den fangede han meget hurtigt og nu vender han automatisk hovedet til siden når jeg går tæt på ham og jeg slipper for at han konstant har mulen i lommen på mig og småbider i min jakke hele tiden ! DEJLIGT ! MVH Vipse
Altså det I siger er, at jeg skal erstatte hans uvane med noget andet? Min hest har lært som føl(dvs. længe før jeg fik ham) at tigge. Det gør han ved at løfte hhv. det ene og det andet ben hele tiden, mens han står på staldgangen. Jeg har aldrig givet ham noget på staldgangen, da jeg netop var bange for, at hans tiggeri udviklede sig til det værre(fx snappen). Tror I, at det er en god ide at jonglere med klikker og godbider når han i forvejen har en tigge-vane?? Jeg er jo ikke interesseret i, at klikke 1 vane væk, hvis det gør vane nr. 2 værre... 
Maj: Ja du kan helt bestemt klikke tikkeriet ud af ham. "Din hest kan lære det du ønsker den skal lære"(citat fra min underviser). Du vil i starten, opleve at den vil tigge mere, men det er kun indtil, den forstår, hvad det er, du vil have den til, den skal lige som have en aha oplevelse. Hvis jeg var dig ville jeg starte med at klikke den for at stå "pænt" dvs. med hovdet lige fremme og alle fire ben plantet på jorden. De første klik forstår den ikke, og den vil sikkert bevæge sig hen mod dig for at få flere godbider, men så skal du bare bakke den nogle skridt(går den tilbage, trækker du den bare lidt frem), og igen stille dig ved siden af den, og ignorer den når den har mulen ved dig, du skal bare vente til den fjerner hovedet og så klikke. Jeg har selv fået undervisning i klikkertræning siden september og er utroligt overrasket over hvad det kan gøre. Jeg vil bestemt ikke kalde mig ekspert, men jeg har set det virker. Jeg trænede med en hest der havde det med at stå lidt uroligt på staldgangen, selvom han stod med to kæder i grimen, men ved hjælp af klikkertræning og "stå pænt" øvelsen kunne han efter kort tid stå helt stille på staldgangen unden at være bundet, kun med et træktov over halsen. Det er bare vigtigt med klikkertræning at man starter med små mål/krav og så langsomt udvider dem, så jeg klikkede stadig ham når han havde stået rigtigt pænt i noget tid, og nu har jeg fået for vane altid at have godbider i lommen og hesten ved den skal yde for at nyde  Så tak til min klikkertræner Vicki Støvhase.
Jeg bliver lige nødt til at opdatere  Jeg har trænet klikkertræning flittigt siden starten af denne her måned...og idag tror jeg, at jeg så noget der minder om et gennembrud   . Idag havde jeg 1 stk hest stående på staldgangen UDEN at skrabe eller tigge! Ikke engang da jeg gik ind i staldrummet og var ude af syne i nogle minutter flyttede han på benene   . Selv efter ridningen stod han bom-stille UDEN at være bundet   . Det er jeg jo totalt uvant med   . Men dejligt endelig at se lidt fremskridt   . Han er min dejlige bassemand og jeg bliver så stolt af ham   ..
Tak for en dejlig positiv klikker opdatering. Skønt med de gode historier. Jeg er også meget begejstret for at klikkertræne og har oplevet ligende ting (selvom der stadig mangler lidt maner ind imellem). :-) Kat 1.
ha' mere  Jeg har meget ofte stået med min gamle underviser, eller dvs. jeg sad på hesten og han stod på jorden og instruerede mig, mens han samtidig ikke undlod at gøre opmærksom m på alle de fejl, de andre ryttere lavede  Ikke særlig nydeligt   , men det var faktisk meget lærerigt - og der var da bestemt flere 'alt for hurtige' og nogle 'alt for langsomme'  Efter hans mening  Berideren, jeg fik senere, var meget efter mig, hvis det gik for hurtigt  Sagen er jo, at man opnår ét ved at ride hurtigere og noget andet ved at ride langsommere... Hvis hesten er ved at falde lidt ud af takten, kan man ofte hjælpe den med en let tempoøgning - og hvis hesten mangler lidt bæring, kan man ofte hjælpe den ved at sænke tempoet lidt. Men der kommer vi så netop til de valg, man ser truffet i de to lejre: I akademisk klassisk vælger man bæring, og det går ofte noget ud over takten (og overfald mig nu ikke, det har jeg selveste Pernille G-P's ord for   ), mens man i moderne ofte vil søge at bibeholde takten, og kan tabe noget bæring (og det er altså også rimelig rigtigt, det siger selveste landstræneren   ) Det var så ét af de punkter, jeg opstillede som de almindeligste fejl i de to 'lejre' i den gamle, tidligere omtalte tråd.
jo netop det: taktfejl er svære at undgå, men man bør tilstræbe at komme væk fra dem. Nu rider Anky jo også en speciel udgave af moderne dressur - den ikke-klassiske metode  Hun har jo vist nok selv udarbejdet sin metode, så vidt jeg ved? Men hun laver ikke så mange deciderede taktfejl på banen. - Det var faktisk det første jeg lagde mærke til, den allerførste gang jeg var til klassisk dressuropvisning i Ridehuset på Christiansborg, at hestene gik mindre taktfast end i 'moderne'. Jeg tror, det var Lars Poppel, jeg snakkede med om det - og jeg syntes jo det var et flot show, men han sagde, at det var en fejl, hvis de ikke var taktfaste. Men fejlfrie er jo ingen  - Jeg synes, det giver langt mere mening at snakke om valg - og at der i de valg ligger faldgruber og fejlmuligheder, som nærmest ikke kan undgå at vise sig ind i mellem. Alt efter metode og hvilke valg man træffer, vil forskellene træde frem  -- Letridning skulle være lettere for hesten, men ikke for rytteren   Det fortalte min underviser forleden at der var lavet nogle undersøgelser over. Og det er da også min erfaring. Letridning er kun lettere for ryttteren før hesten har lært at bruge sig rigtigt og i skoven, hvor man gerne rider med lidt mere tempo (og derved får mindre bæring). Men egentlig sjovt, at man ikke rider letridning i klassisk akademisk, når man arbejder så meget med aflastningssædet  Kan det være fordi, det ikke var opfundet i gamle dage?
vist Mclean, der kalder det tillært hjælpeløshed - og det tror jeg faktisk ikke der er tale om i disse tilfælde, men jeg endnu ikke nok inde i Mclean til at jeg kan sige det  Det går næsten altid sådan herinde, at spørger man klassisk akademiske ryttere, hvad klassisk akademisk dressur er - så får man svaret:  e  Og så sidder der en hel masse moderne ryttere og fnyser og siger    Men det er mere interessant -synes jeg - at finde frem til,   de to metoder sig fra hinanden? Det eneste rigtige må efter min mening være, ikke hele tiden at lave forsvars-/angrebstaler for det ene eller det andet  Men at prøve på at   - bruge tankefunktionen fremfor følefunktionen  Det er ulige lettere at tale sammen på den måde, og man undgår også en hel masse fnidder  - Selv om emnet naturligvis er et vi absolut forholder os følelsesmæssigt til 
...er iflg. McLean hvad der sker hvis en hest udsættes for et for hårdt pres (f.eks. fra bid eller spore) uden at nogen af de reaktioner den tilbyder medfører at presset ophører. Hesten "giver op", og bliver død i munden eller for schenklerne...og i sidste ende kan den blive syg eller begynde at udvise "konflikt-adfærd". Han nævner også i sin bog, at der er lighedspunkter mellem depression hos mennesker og tillært hjælpeløshed hos heste. Taktfejl mener jeg, at man nok snarere må tilskrive mangel på det vi i min verden kalder selvbæring - altså for lidt lethed på tøjlen (hesten går imod - typisk i overgangene)...og jo - det er vel så fordi de signaler den får ikke er kodet godt nok ind, eller er for upræcise - på den klassiske eller den moderne facon  Mange hilsner, Lene
ang letridning så tror jeg ikke det eksisterer i klassisk/akademisk er at det er en ny opfindelse. derudover så kan de nemt forstyrre hestens balance og finfølenhed da rytterens tyngdepunkt hele tiden flytter sig og sædet er uroligt. det må jo være svært for hesten at kende forskel på at ignorere dette og så at den skal reagere når vi træder i den ene stigbøjle eller rykker vægten ganske let frem eller tilbage. så er det lette sæde/aflastningssædet meget mere stabilt - det er blot et lille vip med bækkenet. stadigt i balance. og det er nemt at veksle mellem aflastnings og belastnings sæde og neutralt sæde - blot vippe hoften få cm. man ser også tit at momentet hvor rytteren står op i bøjlerne i letridning - der ligger vægten faktisk helt ude på skuldrene af hesten - helt fremme foran ved sadlen. fordi de færreste træder lige op men læner sig let frem. og så kommer hesten jo nemt på forparten. nogen der ved hvorfor det blev opfundet? letridning? var det fordi de uøvede ryttere og langt fra trænede militærheste skulle transportere sig lange stræk på en energisparende måde for rytteren? den pony jeg havde før blev tilredet ved at jeg sad i aflastningssæde. det gik fint. en dag da jeg var på tur travede han hurtigt fordi vi skulle følge med de andre (hurtigere end han fysisk kunne klare pga alder og styrke) , jeg lavede så letridning. og hesten blev top fornærmet. stoppede næsten op og kiggede meget misbilligene om mod mig som for at sige : "gider du LIGE stoppe med det der du. det er møg irreterende "   . jeg sad ganske pænt resten af turen uden at genere ham.   jeg gjorde det nogle gange siden men han blev lidt sur hver gang - og jeg tror det var fordi han følte det var irreterende og han mistede sin naturlige balance. han hadede at miste balancen. og han er/var meget fintfølende mht sædet og hvad rytteren foretager sig - kunne gå versader og traversader blot for et tråd i indvendig stigbøjle. igår red jeg på en noget utrænet pony. jeg plejer ikke at kunne sidde ned på den i trav. men igår var den en engel og så arbejdede jeg en del med at skifte mellem kort og lang ramme + temposkift - blot ved at veksle mellem de 3 sædetyper (og det er jo ret hurtigt at gøre så jeg kunne nemte styre antallet af skridt) og vhja. placeringen af mine hænder - fremme over manken betød stræk dig frem. hænder ud for navlen betød : saml dig op. tøjlerne var stort set løse (den havde gummi pelham på - den hader delte trenser). da lektionen var slut var hesten let svedig og jeg var frisk som en havørn.
Den med letridning havde jeg også gået og tænkt på, men du kom mig så i forkøbet. Men er letridning ikke en engelsk opfindelse? Måske derfor den ikke rigtig er udbredt i akademisk. Lige bortset fra det, så har jeg faktisk haft en underviser i moderne der anbefalede mig at anvende noget, der mest af alt kunne minde om aflastningssædet i akademisk, til unge heste. Han mente at det var sværere for hesten at finde sin balance hvis rytteren red letridning. Mon ikke han har skævet lidt til akademisk  Jeg synes nu vi har haft en utrolig god og - ihvertfald for mig -meget lærerig debat indtil videre. Og det sjove - igen ihvertfald for mig - har været at selv om der ikke er tvivl om at der er forskel på akademisk og moderne, så er der alligevel flere ting vi er enige om. Vi har allerede været inde på at fokuseringen på energi i moderne får nogle ryttere til at ride deres heste for hurtigt, og derved mister de bæring. Omvendt får fokuseringen på bæring i akademisk nogle ryttere til at ride for langsomt og derved risikere at miste energi. Men der er, efter min mening, et andet problem mht. moderne dressur jeg synes skal nævnes. Og det er selve definitionen af moderne dressur. Som jeg oplever det, så er der efterhånden mange varianter og fortolkninger af, hvordan korrekt moderne dressur skal se ud. Og der er ligeså mange varianter og fortolkninger af hvordan man bedst træner sin hest til at nå målet. Som jeg ser det, så har den moderne dressur brug for helt klare retningslinjer for hvad det er den vil. Det er allerede antydet længere oppe i tråden. Jeg tillader mig lige at citere Eva. Jeg kan kun erklære mig ganske enig. Moderne dressur har eksisteret længe som konkurenceform, og den har udviklet sig på mange måder. Samtidig har avlen også udviklet den hestetype, der typisk rides moderne dressur på. Problemet er måske så, at man har udviklet sig i forskellige retninger, og der er opstået forvirring omkring hvad der egentlig skal være kravet. Det kan godt være at der nedskrevet regler, men de tolkes åbenbart ikke ens... Eller ? Anne du skriver: Jeg er ikke uenig, men hvad mht. at forbedre hestens energi under rytter, kan man det? Jeg mener kan man få hesten til at gå med bedre energi under rytter end den umiddelbart selv ville gøre uden rytter? Hilsen Hanne.
Det står faktisk rigtig grundigt beskrevet, hvad man ønsker til dressurkonkurrencer. Det der sker, at det ikke bliver fulgt af alle dommere. Diskussionen af dommeres kvalitet har været oppe at vende mange gange. Og igen den teori jeg har hørt fra Jytte Lemkov er at hun holder fast i gangarternes renhed under øvelsernes udførelse samt den rette holdning og bæring. Men alligevel ser vi gang på gang heste med hovedet under lod under hele programet, ryttere som ikke anvender hjælperne diskret eller heste der går pasagtigt i skridt og japper i piaffen. (Men de laver "flotte" benspjet i fri trav!!). Nina du bliver nødt til at vænne dig til at nogen af os virker lidt "frelste", hvis vi er overbevist om noget, som vender lidt op og ned på gængs opfattelse af godt hestehold. Diskussionen skulle gerne kunne foregå sagligt og uden at modparten behøver at føle sig angrebet? Diskussioner er jo netop for at udveksle sine synspunkter og så længe man skriver jeg mener at dit og dat , så er det kun et udtryk for nogen holdninger man har. Derimod fremsætter man noget som værende faktum, så er det vel ok så længe man kan underbygge sine påstande? (jeg blandede mig lige for det minder så meget om de barfodsdiskussioner vi har haft). De bedste hilsner Christina
mig, men jeg er faktisk netop den eneste, der påpeger at forskellene er et  , hvor man vælger udfra en akse med   stor bæring i den ene ende og stor rentaktet bevægelse i den anden ende  Og det synes jeg er langt mere interessant, end om at ligegyldig hvad akademikere laver, så er det meget bedre end moderne  Gu er det da ej - så er det sagt  Vi kan lære enormt meget af hinanden - men det er forskellige ting, vi får ud af det! Og jeg tror faktisk at jeg er det menneske i disse diskussioner, der oftest har påpeget netop dét   bare lige for at udrydde den misforståelse, at jeg skulle mene, at det er ens...  --- Men såmænd, hvis man ikke har lyst til en     - så må I nøjes med at snakke i enig samdrægtighed på 'klas'  Når jeg næsten er den eneste der skriver med i disse tråde, er det måske netop fordi, jeg er den eneste der gider og trods alt  , at vi kan snakke sammen?  -- Og jeg har nu også lært remontesæde/aflastningssæde af flere beridere, så det er almene klassiske dressurpricipper - ikke at forveksle med klasisk dressur  --- Når dommere er så uenige, handler det jo om, at det er en sport der er meget vanskelig at bedømme. Det er da også én af grundene til at der skal være 5 dommere ved de store stævner   Det er en slags karakter, en bedømmelse udefra , en anmeldelse af en performance   Retfærdigt bliver det aldrig 
Nina jeg synes virkelig om dig som person, og jeg beundrer dig for altid at ville se tingene fra to sider. Og det her var ikke ironisk. Jeg tror bare ikke man kan undgå at have nogen følelser indblandet. Alle her har jo et fælles fascination af heste og vi vil alle gerne være de bedste hesteejere, derfor kan enhver påstand om at "nogen" har fundet "lyset" i ny viden som modsiger gammel, ofte blive fortolket som et angreb på det gamle og det behøver det ikke at være, men opfattes sådan af modparten (klokken er mange jeg skriver ret rodet undskyld) Og det er sandt at de fleste akademiske har redet moderne ridning, men det er ikke alle moderne der har prøvet akademisk, så derfor tror jeg at de akademiske bliver lidt frustrerede og firkantede i diskussionerne. Nye tanker bliver modtaget mere kritisk end det etablerede. En diskussion behøver ikke at munde ud i enighed men en udveksling af meninger og så ender det jo ofte med at der bliver rykket lidt den ene eller den anden vej. Måske ikke det øjeblik diskussionen kører, men efter nogen dage hvor man har nået at reflektere lidt over tingene.. Jeg giver dig ret i at du nok ikke kan få alt ved at vælge en metode ud, så må man plukke det bedste ud. Nu har jeg sand i øjnene. God nat 
Nina nu vil jeg gerne lige slå helt fast at jeg bestemt regner mig selv som moderne dressurrytter. Så du er ikke den eneste der skriver med og stædigt tror på at vi kan snakke sammen   . Jeg synes nu også vi har haft en god   i denne tråd, som jeg tidligere har skrevet. Vi har faktisk fundet nogle ligheder: Der arbejdes med ligeudretning udfra samme grundlag i begge lejre. Tempoet er vigtigt i begge lejre, og der er endda enighed om, hvilke faldgruper der er mht. tempo i hver lejr. Aflastningssædet anvendes i begge lejre   Ja selv tanken om at letridning kan forstyrre hestens balance eksisterer i begge lejre  Men derfor er der stadig forskelle. Det er forskellige ting vi opnår. Så hvorfor ikke fortsætte den gode debat vi har haft indtil nu, så vi også kommer endnu mere rundt omkring forskelle og evt. ligheder   samt evt. fordele og ulemper ved de to metoder. Ja Keppie - den moderne dressur er grundigt beskrevet. Men den tolkes ikke ens. Det er ikke kun dommere, men også trænere der tolker forskelligt. Selve vejen frem til målet er også forskellig inden for den moderne dressurs rækker og det giver desværre anledning til forvirring. Om det så er dommerne der ligger inde med skylden, skal jeg lade være usagt. Hilsen Hanne.
var jeg lige hurtig nok- fortællingen kunne jeg godt have gjort mere tydelig( om den var selvoplevede elelr hur)- den var ikke tænkt som et diskutions emne- jeg nævnte den som et eks. for hvordan man i yderste nød kan bruge vand- den blev fortalt som en del af kursus, med alle tilstede og som en ekstrem måde i forhold til hvor lang tid det tager at få en adfærd ændring- IKKE som en del der hedder gå hjem og gør dette- D
øøv jeg prøvede ellers at skrive helt tydeligt... som jeg ser sagen er det et spørgsmål om det er for meget at forlange at hesten skal tage en grime på for at få vand... eller i øvrigt springe over/gå igennem elhegn for at få mad... Nu mener jeg der er forskel på at at gøre noget der er fysisk umuligt (springe over for højt hegn på tom mave)/gå igennem noget der gør hamrende ondt og på at gøre noget ekstremt farligt som måske føre til døden men som er fysisk muligt og som indeholder en chance for at overleve - det må hesten jo have syntes siden den valgte at drikke af vandet... plus at det næppe kan gøre lige så ondt at få en grime på(forudsat man ikke blvier slået samtidig) som at gå ind i et stødhegn... men mentalt kan det jo stadig godt have været det samme for zebrahesten som for de heste der blev sultet... det er jeg ikke klog nok til at kunne sige om jeg synes d
Nat, jeg mener så, at hvis det tager 9 dage for hesten at få noget at drikke, har man stillet for høje krav til den. Så skulle man nok være startet med noget mindre. Mvh Julie
kan se halvdelen af min tekst mangler..?..? der stod i korte træk at jeg mener (som jeg tidligere skrev og som Ninie skriver) man skulle have tilbudt ehsten vand og mad med et menneske stående i en afstand hvor hesten blev bragt ud af det trygge og komfortable men ikke så tæt på at den ikke turde gå hen til vandet... altså så tæt på at hesten kom tættere på mennesket end den tidligere havde været men så langt væk at hesten allerede samme dag ville turde gå hen og drikke/spise... Så vi er jo enige Julie... i at 9 dage er alt alt for lang tid hvad jeg synes om de engelske heste? Hvis der ikke havde været stød på hegnet OG det havde været så lavt at hestene turde/kunne gå/springe over det OG alle hesten kunne finde på/finde ud af at gå/springe over for at få fat på maden så synes jeg det havde været i orden - men så vidt jeg forstår forholdt det sig ikke sådan og så synes jeg det er dyremishandling Håber det hele kommer med denne gang og jeg har udtrykt mig mere klart
Nej, du skal ikke stå til ansvar for hvad en eller anden Parelli idiot foretager sig af dumheder. Det er der heller ingen der mener. Jeg ved godt at Parelli kan gøres uden brug af "tørste sin hest i 9 dage" eller andre grusomheder. Problemet, om man så må sige, i det program er bare, at ikke alle de studerende er så dygtige til at bevare sin kritiske sans over for hvad der bliver dem fortalt. Og det, tror jeg, hænger sammen med den måde budskabet bliver formidlet på. Der ER nemlig ikke meget plads til kritik i det program, sådan er det bare, og sådan har det altid været. Og derfor er det et problem at nogle af de dygtigste Parelli folk praktiserer disse metoder. Fordi der uden tvivl er nogle blåøjede studerende der stoler blindt på at deres Parelli instruktør ved bedst, og derfor er det helt legalt at han/hun tørster en hest i 9 dage. Og ja, jeg kan godt forestille mig at episoden har fundet sted, for som sagt er den ikke det eneste tilfælde. Disse mindre hestevenlige (set med mine øjne) metoder, har i alle de år jeg har været i programmet, fundet sted. Dog aldrig synligt til et kursus  Og det er altid dem der ved mest, der sætter et eksempel for dem der ved mindre. Nå, nu vrøvler jeg, beklager. Jeg har kun sovet 2 timer indenfor de sidste 40 timer, og nu vil jeg i seng 
ikke, Tine  Det, du siger, er vel bare:     Og at jo mere udbygget og 'smart' systemet er, jo lettere er det at blive alt for system-fikseret - i modsætning til empatisk  At lade en hest stå i 9 dage uden vand, for at få den til at stikke hovedet i 'løvens gab' - det er at være   systemfikseret 
Jeg kom til at tænke på... det bliver jo tit sagt i spøg at PNH er en "sekt", men alle de dér rim og remser og tommelfingerregler og tal, tal, tal får mig virkelig til at tænke på religion. Jeg blev selv helt rundtosset, da jeg første gang læste om x antal lege, x antal regler, x antal faser, x antal grader o.s.v. Og så var der oven i købet tal, der blev lagt sammen og blev til andre tal, så der var flere sider med tal og regler og remser og rim   Sammen med det som Ciller siger... at det ikke er helt legalt at kritisere systemet, den meget hierakiske opbygning o.s.v. Er der egentlig på noget tidspunkt en person med forstand på religion og kultaktivitet, der har kigget på opbygningen af PNH, hvervemetoderne o.s.v.? Jeg gør ikke grin - jeg spørger helt oprigtigt. Hvordan er det at forlade bevægelsen? Jeg er godt klar over at Cillers forældre nok ikke har kidnappet hende og hjernevasket hende "tilbage"   Men det lyder som en kæmpe ting at skifte træningsmetode... hvor de fleste hestefolk nok tager lidt mere let på den slags. Kan man stadig være venner med sine gamle "trosfæller"? Hvad siger man inde i organisationen om dem, der går andre veje? Og hvad gives der af begrundelse for at man ikke må kritisere systemet eller bruge andre metoder? Mvh Julie
Jeg vil lige sige, at jeg har en fornemmelse for at Parelli er blevet lidt mindre "sekt-agtigt" i de seneste par år, end det var de år jeg var med. Om det er sandt eller ej, ved jeg ikke, det er bare en fornemmelse. Jeg selv har oplevet at folk i Parelli, som ellers har været nære venner/veninder, ikke var interesserede i at holde kontakten efter jeg forlod Parelli. For få år siden, var der en del europæriske (og en enkelt australsk) instruktører og studerende der valgte at forlade systemet. Birger var den første, og derefter fulgte andre med i en lind strøm. Alle som en blev, efter de meddelte at de ville droppe ud, omtalt som værende nogle fjolser, der ikke anede en døjt om Parelli og heste osv. Og det blev sagt som "godt vi slap af med dem, for de anede alligevel ikke hvad de lavede"  Og det er typisk, for hvis man kritiserer systemet, får man at vide at det er en selv der er noget galt med, og at man slet ikke har forstået hvad det hele går ud på. Og det vil også blive meddelt til alle andre medlemmer af systemet. Så på en eller anden måde kan man vel godt kalde det "udstødt". De instruktører og studerende der dengang forlod programmet, var nået ret langt i systemet. Vi snakker bl.a. om to 5 stjernede instruktører og både level 4 og 5 studerende. En anden del af det er de temmelig dårlige forhold instruktørerne arbejder under. Hvis de ikke siger ja og amen til alt, mister de retten til at undervise de høje levels. Og når de har gennemgået en lang uddannelse, som i øvrigt har kostet mange, mange tusinde kroner, og de har stablet en forretning på benene, er det ikke særlig hensynsfuldt at fjerne deres ret til at undervise og holde kurser. Som jeg ser det, skyder Parelli sig selv i foden. Der har været en enorm tilbagegang for Parelli i europa de seneste år, og det skyldes udelukkende at folk hopper fra. Måske de skulle koncentrerer sig lidt mere om at gøre arbejdet som instruktør nemmere og mere attraktivt?
Det lyder næsten som Scientology  Men det er ikke kun fordi det minder om religion, det er sådan det   med de fleste systemer - desværre  Ja, man kan selvfølgelig godt sige, at så minder det jo også om religion  Man skal huske:    Men i de fleste systemer findes der éntydigt gode og éntydigt dårlige ting at gøre. Det gør systemet stærkt, men er utroligt farligt 
systemet... Jeg har ikke oplevet at folk der har forladt systemet er blevet kritiseret af blivende parelli-anere - jeg var så heller ikke ret meget med på det tidspunkt hvor ciller skriver at en hel masse forlod systemet og det blev talt om som værende godt.. på det tidspunkt kendte jeg kun til Ute som instruktør i parelli, og nogle få andre studerende (hvor af de fleste islænderfolk der stopper efter level 1) -Jeg havde faktisk ingen anelse om at andre instruktører kom til dk og ved ærlig talt heller ikk hvor jeg skulle vide det fra - ute sagde jo ingen ting... Jeg kan jo kun tale for mig selv... jeg har intet i mod folk der dropper ud af systemet - især ikke hvis de godt gider fortælle mig hvorfor og snakke om det (jeg er nemlig nysgerrig) og jeg vil stadig gerne træne sammen med dem... jeg vil bare hellere træne med andre der også studere parelli ligesom jeg synes det er lettere at være sammen med andre der taler dansk og ikke bonrholmsk eller svensk. Det er vel også sjovere for en klassisk rytter at være sammen med andre klassiske ryttere og få hjælp derfra, end af alm. dressuryttere der har en anden måde at gøre tingene på...?? Men igen - jeg er altså tit sammen med folk der "følger" horse in harmony, andre islænderfolk (der rider tølt), og spring og dressur mennesker (dog sjællendt jeg rider sammen med sidst nævnte)... Jeg ahr ikke hørt noget dårligt om Ute eller Honza fordi de har forladt systemet - og heller ikke deres elever Til gengæld har jeg hørt rigtig meget dårligt fra Ute og Honza og mange af deres elever om Parelli og folk der "er dumme nok" til at blive i parellis system... sååee det er vel ikke kun den ene vej det går... Jeg kan godt forstå at de vil påpege de ting ved parelli der har fået dem til at forlade systemet - men synes ikke man gennem et helt kursus skal nedgøre parelli eller kommentere på hvordan parelli ville have håndteret pågældende situation og hvorfor man synes dette er dårligt... Hvis jeg tager på kursus med f.eks. Honza så er det for at lære noget af hvad han kan - ikke for at høre hvad han mener om parelli... bare et eks.
Jeg syntes også at Honza i starten var lige lovlig god til at nedgøre Parelli, efter han var gået ud. Men efter den afsked han fik, ville jeg nu nok også være temmelig mavesur  Og jo, der blev snakket meget dårligt om Honza. Ute tror jeg slap billigere, men hun var også mere "anonym" i systemet end Honza var. Tror mest det var Urs der var på nakken af hende...
Ej, nu havde jeg ellers lige tænkt mig at arrangere en ridedate      Jeg godtager sammenligningen med McDonalds... det giver mening at man holder sig til konceptet, når man køber et franchise. Mvh Julie
Selvfølgelig skal de holde sig til konceptet. Og god sammenligning med McD  Men som vi ser, kan Parelli udføres på flere forskellige måder. Vi kan meget hurtige blive enige om, at Parelli KAN være en enormt god og skånsom måde at træne heste (og mennesker) på. Der er jo så bare også en bagside af det hele. Og det er måske DETTE som visse instruktører og studerende ikke bare har ville sige ja og amen til. Og det er jo også netop derfor at ingen protesterer imod, at en hest bliver tørstet i 9 dage. Så længe det foregår i Pagosa, er det jo OK. Og hvis man ikke syntes det er OK, er det klogeste man kan gøre, at holde sin bøtte. Mht. Birger og hans mistede stjerner, så var det jo netop et perfekt eksempel på hvad der sker, hvis instruktørerne ikke vil finde sig i alt fra Parellis side.
sig væsenligt- bla blev vi vist klip med Honza i undervisningen, med henvisning til at han havde været en dygtig træner inden for parelli-, jeg syntes selv at det var gode klip- vi fik til opgave at se hvor hesten var under pres og fulgte fordi en var presset og hvornår den syntes det var sjovt- vi fik ligeledes en optagelse med Linda hvor vi skulle se på hvad hun gjorde rigtigt og hvad hun kunne gøre anderledes - der var meget fokus på at vi alle har hver sin heste vej at gå og der ikke som sådan var noget rigtigt eller forkert, da vi alle er på hver vores lærings sti- ligeledes stilledes der dagligt spørgsmål til systemet fra os alle- de blev besvaret på bedste vis og var der tvivl vente de tilbage med svar næste dag- de er jo som sådan ikke uddannet dem der underviser, de har mulighed for at spøger deres bagland( Linda og Pat) ved ting de ikke ved- alle dem der underviste på center var under supervision og min personlige vurdering var at de syntes at det var sjovt at finde svar på alle vores spørgsmål- og selvfølgelig var der nogle, som alle andre steder, der var meget tekniske og spurte meget ind- de blev taget alvorligt, de blev taget til sidst- altså det er jo personalet der styrre hvem der få lov til at stille spørgsmål, så alle der ville have noget fik det- Vi kender jo alle dem der har et udækket behov for at være på MVH Dorthe
Startede I ikek med at træne med en target?? Kan man gå dirkete i gang med en af de ting man gerne vil lære hesten?? Linda.
Et target er et udmærket redskab til at lære hesten det man ønsker. Target kan bruges til at flytte på hesten, få den til indtage en bestemt positur, den kan placere benene på ét (fx. en gammel brugt dørmåtte) hvis den skal lære at stå stille - altså lærer man ikke hesten at røre et target uden formål. Når man bruger et target kan man flytte hesten rundt uden at bruge negativ forstærkning, og det synes jeg, er en fordel. Men ellers kan man sagtens starte træningen uden at bruge target - fx. kan man klikke og give godbid til hesten forstår sammenhængen eller man kan vælge en anden handling end at røre et target, når man lærer hesten betydningen af klikket.
   ?? meed venlig hilse annemette
Få en super god underviser som kan hjælpe dig vej til at kunne din dressur  Dressur kan man ikke "lærer" selv eller altid læse sig til.
Hvad er det du søger? Dressurøvelser? Eller ballanceøvelser? jeg går ud fra, at du får undervisning, men bare mangler noget at træne med udover det? Ellers ville jeg få fat i en underviser  Hvis det var mig der lige var startet med at ride igen ville jeg nok starte med at træne min ballance. Det bedste vil være hvis du kan få en til at longere dig så du ikke skal bruge energi på at styre hesten, men "bare" skal sidde og slappe af og lave forskellige øvelser (hænderne over hovedet, armsving, læne sig fren/tilbage, svinge med benene, røre foden med modsatte hånd, ride med lukkede øjne). Det giver ballance og ud kommer til at sidde mere afslappet på hesten. Prøv evt. at se på DRF under breddeaktiviteter. Der er noget der hedder banan-skræller-longen, hvor man skal skrælle en banan mens man rider. Den er god fordi du kommer til at tænke på noget andet og så bliver dit sæde pludselig bedre  Der er også en del af legene fra ponygames der kan bruges... Det er også en god idé at skifte lidt mellem at ride med bøjler, uden bøjler og helt uden sadel. Jeg ved ikke om det var sådan noget du spurgte efter...!?
hej så man tak for noge godt ting!! nej få ikke undrivsinge i nu men over vej det!!!  det er når man ride alene jeg tænk på så man ikke kun laver voldet,det blive lidt kedlig i langet!!  men vil tænk over og få en ride læger! med venlig hilsen annemette
at købe eller låne denne bog på bib. der er hjælp at få og selv om den er lidt svær at læse vil du finde meget brugbart i den- spør endelig herinde hvis der er noget du ikke forstår.
hejså man tak jeg vil høre på bibloteke om de har boge  hilsen annemette
hejså så fik jeg lånt bogen  men nu er der det problem at heste blive soglt i påske ferine   så bogen kan jeg bare læse ind til jeg måske få en ny hald part  håber ikke der gå længe  men kan stad væk brug nogel råde??+ påske hilsen annemette ps håber aldrig det blive påske 
hejsa  igår prøvede en veninde og jeg og løsspringe min "ny" hest for første gang (han har aldig sprunget før, heller ikke ved hans forrige ejer) da vi kom igang, blev vi ret overrasket, han kunne lide det, og sprang fantastisk, fakktisk kom han op på 1,15m, er det normalt når det er første gang nogen sinde, eller har han bare et talent?? jeg er ikke så meget inde i det med spring, men kan dog godt springe, men ang. stævner osv... så mine spørgsmål er, hvor højt skal man springe til stævne, når det er hest? og nogen springryttere der kan fortælle mig, lidt om klasserne, hvor høje de er, og til hvor højt? osv... håber i kan hjælpe mig, for det kunne da være helt sjovt og starte nogle lidt "for sjov" stævner 
Det ser sådan her ud: Ld: 90 Lc: 100 Lb: 110 La: 120 Mb: 130 Ma: 140 Sb: 150 Grand prix: 160 Sådan tror jeg ihvertfald det er  Håber du kan bruge det til noget, og det lyder godt nok vildt med din hest   
Det er ikke unormalt at en hest kan springe 115cm, men den er da sikkert fin til det alligevel  Bar pas på ikke at presse den for meget, for pludselig svigter dens mod, og så bliver det måske en dårlig oplevelse istedet
god ide at få undervisning når i begynder at springe, der er lidt flere ting der skal på plads når hesten skal springe med rytter og skal springe flere spring efter hinanden. 115 er ikke alverden, men det er højt nok når det er en bane på 115, der skal hesten lige have lidt erfaring mellem og mod springene - rytteren ligeså  Iøvrigt er der stævner, for hest, helt ned til bom på jord, 30cm 40cm 50cm og 70cm. God fornøjelse  Hilsen Anja, der er ved at lære at springe og synes det er fedt!
Hanne Lene. Jeg ved ikke hvor man skal placere skylden på ridningens til tider forkerte fortolkninger. I mine unge dage var jeg hestepasser for nogen af de ryttere der red dressur på M niveau og den træning jeg så var ikke altid lige hestevenlig og de heste jeg fik lov at ride var ikke nødvendigvis særlig løsgjorte og blev ikke redet for lette hjælpere. Og man fik at vide: Tag dog fat og har du saftevand i støvlerne??? (jeg har været uheldig, indrømmet) Jeg tror klassisk har taget noget af det essentielle ud man har ønsket ud af god ridning (at det kan have nogen mangler er en anden sag, her har Pernille G været hele vejen rundt i tidligere tråd). For dressurens allerædleste mål er at opnå en løsgjort hest som holder i mange år og rides for lette hjælpere. Jeg tror bare at det ses og opleves for sjældent og derfor sættes standarten et andet sted. Vi er jo langt hen ad vejen enige om målet, så er det hvordan vi kommer fra A til B. Hvad giver på sigt den mest holdbare hest. Det er jo det store spørgsmål og det er vel det vi diskuterer. Og jeg tror vi kan hente inspiration mange steder ikke kun fra BB. Dommerne er ikke uddannet på en anden planet, så de er vel bredt repræsenteret ud af denne masse af ryttere, nogen bedre end andre. (Der er også mangel på dommere). Jeg synes vi skal have fat i toppen, for det er dem der lader det passere og placerer rosetterne på hestens hoved og derved anerkender det de ser. Massen nedefra, rytterne, vælger jo også dommere fra. Hvis klubben får klager over en bestemt dommer, der har dømt hårdt ned på nogen essentielle ting, så vælger de anden dommer, der vælger de kandidater ud som klubben mener er bedst. Så vi skal også have fat i bunden. Beriderne/trænerne skal vi også have fat i, for de sørger for vejen fra A til B og tager rytternes penge for det (herfra rekruteres også mange dommere). så hvordan kommer vi videre? Uddannelse med mere teoretisk baggrund, kiropraktorne fysioterapeuterne de mærker mange heste hver dag, de kan helt klart bibringe med nogen ting! Så er det konkurrence formen, hvor vi ønsker at en 4½ års skal være klar til LA, og det er de færreste klar til. Jo de kan honorere øvelserne og de har gode gangarter for det har vi avlet ind, men hvad sker der med disse heste? I gamle dage opererede man med begrebet remonte heste, dvs de var først klar som 5 års. Jeg tror der er gået meget tabt i tiden vi lever i nu, hvor vi skal have quick fix. Den stor forskel går vel på, hvornår vi ønsker samling. Jeg har jo været længe undervejs, før jeg besluttede at prøve klassisk og så det effektueret af mine pensionærer en rum tid, før jeg besluttede at prøve. Jeg har redet til LA1 på min egen gamle og har da haft momenter hvor det føltes rart og rigtigt. Jeg vil sige at klassik helt klart har givet nogle gode ting som jeg ikke har truffet før og min hest ser bedre ud idag som 21 årig (flere muskler de rigtige steder) end hun gjorde som 12 årig og er lettere at ride. But thats my story.. Jeg tror (og det er min egen personlige mening) det er svært at sammenligne uden at have prøvet begge ting på sig selv og sin egen hest. De bedste hilsner Christina
lige netop det   (og tak for de pæne ord, Christina   ) Når folk i disse tråde mest er fra akademikerverdenen, så har de jo netop ofte haft dårlige erfaringer med den moderne - så bare vent, til der er flere, der har haft dårlige erfaringer med akademisk   Det er jo   ikke lige let, kan man se. Dressur er svært og alle laver fejl  Men at nogle piner hestene   er ikke metodens skyld   Spansk er også en slags klassisk, og det ser godt nok heller ikke altid rart ud  Det ville også være fint, hvis vi kunne komme frem til, hvad der egentlig er dårligt horsemanship, og hvad der bare er unaturligt (som ridning jo sådan set er   ). --- Men faktisk tænkte jeg over det med letridning i går aftes, da vi red i skoven, min søster og jeg. Min søster red på Annuschka, haflingeren, som er en fin lille barokhest med stor naturlig bæring og jeg red som sædvanlig på Grandi, DV'en. PÅ Grandi er det naturligt at ride letridning, medmindre jeg rider skovdressur - men rider man på Annuschka er det faktisk mest bekvemt at ride nedsidning  Hun er jo en barok-type - rigtig velegnet til 'klassisk' 
nix - spansk dressur er ikke som klassisk. eller dvs. det ligger lige så tæt op af moderne som det gør af klassisk. det er en stil for sig. jeg ved det for jeg har været der og set det. kender til metoder. den spanske stil hedder også gineta - og er en form for western. portugiserne rider heller ikke klassisk - men de rider heller ikke moderne. de rider anderledes end spanierne - stadigt noget hårdt men ikke så hårdt som mange spaniere. portugisernes stil bruges til bla tyrefægtning (tyren dræbes ikke og hesten skal vises frem så fint som muligt), og til sporten working equitation som er den største sport i de lande. spaniernes stil bruges meget til shows, fiestas osv. de bruger alle sammen metoder og øvelser fra den klassiske skole - men iblandet ting de har lært udefra fra moderne dressurbaner og konkurrencer + hvad tidens strømninger nu siger ( det er meget hipt at ride moderne dressur dernede - men de har misforstået en del). akkurat som hos os heroppe så er de ved at miste grebet om den "ægte" ridekunst i takt med at de gamle mestre falder fra, og de er faldet for moderne tiders trang til hurtige resultater og overfladisk glans uden substans og kvalitet. de stilarter lægger - igen- vægt på andre ting end man gør i moderne eller i akademisk/klassisk dressur. træningen stiler imod andre former for konkurrence og show. der ingår ikke mange tyre i koderne dressur !!
sådan, at der er ligeså mange metoder, som der er ryttere?  Lars Poppel, som rider klassisk på   samme måde som BB, var for nogle år siden 2 år i Spanien for at lære mere - det er såmænd der jeg har det fra. Men Anky rider jo heller ikke moderne - hun rider også sit eget system, helt anderledes end fx Kyra...
Jeg tror også der er så mange fortolkninger, som der er ryttere. Vi har alle lidt forskelligt med i bagagen, både gode ting og mindre gode ting. Det vigtigste er at bevare en god etik overfor dyret. Mennesket glemmer bare nogen gange hesten i sin stræben efter resultater. Ja selvfølgelig er der folk der vil forlade klassisk til fordel for moderne. Men de går næppe fra en god klassisk til dårlig moderne. Vi bliver som regel klogere med tiden. Min oplevelse er også at jo ældre man bliver, jo mere afslappet bliver man. MVH Christina
Der er jo netop så mange træningssystemer inden for dressur. Og hvis der så oven i købet opstår uenighed om hvordan resultatet skal bedømmes til stævnerne, så bliver forvirringen total  Det er vel også det, der er med til at gøre debatterne omkring de forskellige metoder så heftige. For vi diskuterer måske udfra hver sit billede af den pågældende metode, alt efter hvilken variant vi selv har oplevet  Og naturligt nok vil der opstå flere varianter - både gode og måske især dårlige - inden for den moderne dressur, end inden for andre metoder, ganske enkelt fordi der (indtil videre) er så mange flere der dyrker den moderne dressur. Og så mange flere til at misforstå selve grundtanken med den moderne dressur som metode. Men under alle omstændigheder bliver vi jo kun klogere af at lytte til hinanden og lære af hinandens erfaringer. 
hej eva. ih hvor har du ret. - og det er denne måde at tænke på som jeg personligt synes også kendetegner de fleste klassiske ryttere. at se på den enkelte hest og tage den derfra. selv kan jeg også se at jeg skal arbejde med takten hos min nye hoppe. hun er så lynhurtig i sine reaktioner og så letbenet at hun nemt kan lave taktfejl (lige nu er hendes trav ikke så tjekket pga vokseværk - hun er mere end 5 cm højere bagtil end fortil og ser komplet mærkelig ud når hun står på et lige underlag). men det har jeg så også fint tid til - for bæringen får jeg bare forærende og behøver ikke at bekymre mig om. hun får pærelet ved alle samlende øvelser og hun spænder ikke op da hun ikke er nervøs. se hende her:  andre jeg kender på deres DV får takten forærende. men skal arbejde en del med bæring og løsgjorthed. og hvor er det herligt at jeg ikke "skal" noget i en bestemt rækkefølge for at kunne deltage i stævner. jeg er helt fri til selv at bestemme rækkefølgen. det er også en af de ting jeg nyder ved klassisk. men det er fordi jeg er typen der godt kan blive nervøs til stævner og derfor nok ville tærske hesten igennem øvelserne for at den kunne hvad den skulle kunne på det nivou. og måske glemme at lytte til hesten i al min nervøsitet og målrettethed.
også den oplevelse at takten er god fra starten af, mens hesten har tendens til spændinger, som den første hest, du nævner, Eva. Jeg har redet meget for løs tøjle, men er gennem årene nået frem til at en anstillet virker endnu bedre   Jeg har redet ham utrolig meget for sædet, da han er meget lydhør - men jeg bruger i det hele taget sædet rigtig meget - ikke til at skubbe med, men påvirke. Det gør man i moderne  Chili som jeg red lidt i sommer, da Grandi var rigtig syg, havde tendens til slet ikke at have rygsving, men det var nu ikke så svært at ride i hende. Hun spænder ikke op og har et super temperament, lydhør uden at være nervøs. Ja, heste er forskellige, og vi gør tingene på forskellige måder  Og så starter vi op forskellige steder  Og så skal man passe på med at generalisere   Der findes mænd, der er voldsmænd, men det betyder ikke, at man slet ikke kan have med mænd at gøre   - man kan jo forhåbentlig vælge voldsmændene fra  Hvis I forstår allegorien 
pyhh... Har pløjet mig gennem heeele tråden.. Og tænker på:... Er der nogle af de klassesike/akademiske ryttere der har noget at udsætte på moderne dressur i Kyra´s fortolkning/udførelse ???
ret i Eva - Grandi var også tilbøjelig til at sparke sig selv, da han var ung. Det varede ikke så længe, og han blev hurtigt   sikker på benene  Men det er tydeligt noget, han har lært  Annuschka er jo faktisk meget terrængående, men hun har så også de korte ben  Chili, som også er DV, har en god balance, men har lært sig at gå som en kat   NU er hun så også ved at lære at løfte benene noget mere, og sætte dem de rigtige steder  Den lille røde araber, som er næsten rå, galoperer stadig som en hjort  Ja, det er enormt sjovt at stå og kigge på dem bevæge sig, både på banen og på fold  --- Susan, så svarer jeg lige: Jo, der er flere 'klassikere' der har udtrykt langt   afsky overfor Kyra end overfor de øvrige 'moderne'  Hun dyrker da vist også stort set de 'gl.dags moderne' principper, så vidt jeg ved. Altså det der hed 'den klassiske dressur' før der kom nogle andre, der gik endnu længere tilbage i tiden (til barok og før-barok, dvs. renæssance) og overtog navnet 
Jo jeg har været og er meget fascineret af Kyra og der er mange lighedspunkter til det klassiske. Forskellen (som jeg ser det!) er at klassisk dvæler endnu mere ved arbejdet fra jorden. Jeg har faktisk en god sammenligning fra kampsport, som kan illustrere det her. Jeg gik i nogen år til Jiu Jitsu (dont mess up with me haha) og der indgik nogle bestemte greb, parader, kast, faldteknik og afsluttende slag eller en nøgle til at fastholde modstanderen. Når vi skulle graduereres (få et nyt bælte) skulle vi vise alle tingene på et vist niveau. Til træning indgik mange anvisninger og der var meget at forholde sig til og set i bakspejlet ikke noget af det blev specielt forfinet(vi blev generalister). Så valgte vores træner at hive en ind fra karateklubben (for vores parader og afsluttende slag var virkelig lala)og her fik vi kun slag og parader, spark og parader. Så valgte jeg og en veninde at træne karate i stedet for i nogen tid. Så skete der noget, vi blev gode til den del. Havde jeg haft tid så havde jeg også taget et par år med judo for så havde vi kun trænet kast, undvigelser og faldteknik. Men jiujitsu var bundet af deres pensum og derfor skulle vi kunne lidt af hvert. Så analogt til dressur, så går vi til opstillingstræning i et godt stykke tid og ikke koncentrerer os så meget om selve øvelsernes udførelse, så bliver vi gode til at sidde rigtigt. Koncentrer vi os at hesten er løsgjort i hele rygsøjlen (uden selv at sidde på hesten) så er det der lykkes. En normal ridetime for mig med tidligere undervisere var en masse anvisninger og mange ting på en gang, møntet på at jeg skulle ud og starte LC eller LB. Lidt mere schenkel, husk tøjlen og sid rigtigt på en gang og det samtidig med at man red skråt igennem og lavede schenkelvigning! Ligesom heste skal have en ting ad gangen så lærer vi også bedst med en ting ad gangen. ABC kald det i hvad I vil  Og selvfølgelig skal den undervisning tilpasses rytteren OG hesten. C
Hold da op I har hygget Jer, mens jeg har tilladt mig at være væk et par dage.  Jeg skal prøve at gøre det kort, men vil da gerne lige tilføje nogle kommentarer: Tempo og takt: Ja, man kan redde noget takt ved et højere tempo, men er det ikke en kortsigtet løsning? Er man ikke nødt til i korte intervaller (naturligvis) at prøve at få hesten til at bibeholde takten i et langsommere tempo? Ellers kommer man jo aldrig til at kunne samle hesten?!!! Og ja, jeg tror (den er for helt egen regning) at grunden til, at der opleves flere taktfejl i den klassisk/akademiske verden er fordi hesten IKKE får samme støtte direkte på tøjlen fortil, som jeg ser meget til daglig anvendt som det femte ben i moderne dressur. Jeg mener at have skrevet dette tidligere, men det er for mig aldeles uacceptabelt, hvis jeg skal bære hestens hoved. Men jeg er meget enig med dig Nina, det er et valg som vi som ryttere træffer. Vi skal bare være bevidste om det vi gør, og så have forståelsen for, hvorfor den moderne dressur rytter vælger x og den klassiske rytter vælger y. Så kan man altid være uenig i valg/forfordeling af x i forhold til y, men man er nødt til at have forståelsen med. Men taktfejl er og bliver en fejl, og den er præcis lige så uønsket som alle andre former for fejl, vi fokuserer bare senere på det i forhold til moderne dressur. (Rigtig godt indlæg forresten Eva ang. taktfejl)  Og ja Hanne, jeg vil mene, at man kan gøre hestens gangarter og energi bedre under rytter, efterhånden som hesten er blevet gymnasticeret. Letridning: Jeg mindes at have læst et sted, at det opstod i forbindelse med kavalariridningen i 1800-tallet, og det kan vel derfor knap betegnes som en klassisk disciplin.   Men da man ikke havde tiden til at uddanne kavalaristerne til dygtige ryttere opstod det af bekvemmelighedsårsager. Jeg selv er ikke tilhænger af samme årsag som Eva og Lykkeb er inde på: man flytter hele tiden på rytterens tyngdepunkt, og da vi gerne vil lære hesten hele tiden at træde ind til rytterens tyngdepunkt, så vil det være selvmodsigende at ride letridning (efter klassiske principper forstås). Retningslinjer for moderne dressur: Nu må I korrigere mig, hvis jeg er helt ude i hampen - men er retningslinjerne for moderne dressur ikke de af FEI udstukne? Nu kan jeg ikke lige finde rundt på deres hjemmeside, hvorfor jeg igen tillader mig at citere Sylvia Loch, der skulle citere FEI: "The FEI instituted an International Dressage Event in 1929 in order   to which it can be exposed and to preserve it in its purity of its principles, so that it could be handed on intact to generations of riders to come... The object of Dressage is the harmonious development of the physique and ability of the horse. As a result, it makes the horse calm, supple, loose and flexible, but also confident, attentive and keen, thus achieving perfect understanding with his rider. These qualities are revealed by: - The freedom and regularity of the paces; - The harmony, lightness and ease of the movements; - The lightness of the forehand and the engagement of the hindquarters, originating in a lively impulsion; - The acceptance of the bridle, with submissiveness throughout and without any tenseness or resistance; - The horse thus gives the impression of doing of his own accord what i s required of him. Confident and attentive he submits generously to the control of his rider, remaining absolutely straight in any movement on a straight line and bending accordingly when moving on curved lines. - His walk is regular, free and unconstrained. His tror is free, supple, regular, sustained and active. His canter is united, light and cadenced. His quarters are never inactive or sluggish. They respond to the slightest indication of the rider and thereby give life and spirit to all the rest of his body. - By virtue of a lively impulsion and the suppleness of his joints, free from the paralysing effects of resistance, the horse obeys willingly and without hesitation and responds to the various aids calmly and with precision, displaying a natural and harmonious balance both physically and mentally. - In all his work, even at the halt, the horse must be on the bit. A horse is said to be on the bid when the hocks are correctly placed, the neck is more or less raised and arched according to the stage of training and the extension or collection of the pace, and he accepts the bridle with a light and soft contact and submissiveness throughout. - The head should remain in a steady position, as a rule slightly in front of the vertical, with a supple poll as the highest point of the neck and no resistance should be offered to the rider. - The horse shows cadence when its movements are well marked, rhythmic and harmonious." Det er da rimeligt lige ud af landevejen, hvad retningslinjerne er for den moderne dressur (faktisk er ovenstående fuldstændig i tråd med de store klassiske mestre) - udfordringen er at komme derhen og få dommerne til at dømme mere ensartet. Jeg synes nu ikke det er svært at se mange af de ovenstående forhold i ridningen. Jeg synes mere det er blevet et spørgsmål om, hvad der er blevet acceptabelt, og der er flere og flere forhold, der har sneget sig ind ad bagvejen, der efter min mening burde blive slået ned på med hård hånd.  Jeg er meget enig i Quick Fix, og det niveau, man forlanger af meget unge heste er alt for højt. Forskellige metoder - forskellige ryttere: Lars Poppel rider ikke klassisk - det er showridning i mine øjne. Rider Anky ikke moderne? Hvad rider hun så? Er det ikke bare en variant af moderne ligesom der er varianter indenfor det klassiske? Igen må jeg give Hanne ret - jeg tror, der er flere undervarianter af moderne, netop fordi at det er de færreste, der har fået grundprincipperne forklaret ordentligt, og så giver det basis for vild forvirring og fortolkning af de klassiske principper. Jeg har ikke sat mig ind i Kyras teori/bøger, men jeg har et klip på video med hende fra VM i år, og jeg er desværre ikke særlig imponeret af hendes ridning ved lige dette indledende ridt (hesten var alt for spændt efter min smag, og der var flere gange ingen kontakt med bagparten). Men efter hvad jeg har hørt, så ligger hendes principper meget op af de klassiske. Kan I have en rigtig god weekend og fortsat god debat.    Anne
opdelt på kursus- ligeledes er de ved at gå lidt væk fra det- som nævnt på kursus er netop Liberty & Horse Behaviour Pack et eks. på dette- der er nuværende level 4 ting på, som Pat har vuderet at det var vigtigt at få ind så tideligt som muligt- holdningen er lidt at der ikke rigtigt var level opdeling, men at den enkelte skulle have mulighed for at gøre brug af alle de redskaber der nu skulle til- helt naturligt kan du ikke bruge level 4 øvelser før du har det grundlæggende i orden. Pat sagde selv at der var noget nyt og bedre på vej- hvad og hvordan det løftede han ikke sløret for- jeg tænker at det måske er en omlægning af deres program- netop for at ikke at gøre det så stift. MVH d
Det lyder jo til (som min fornemmelse også sagde mig) at der sker væsentlige ændringer i programmet. Det var tiltrængt, og det er dejligt at de er opmærksomme på det  Personligt syntes jeg det er enormt positivt, at de netop prøver på IKKE at være så stift fokuserede på levels. Den dygtigste hestetræner er den, der til enhver tid kan se hvad hans hest har brug for lige nu og her, og på den måde tilrettelægge træningen 100% efter hvad hesten har behov for. Ikke efter hvad level man befinder sig på. Så længe man er så fokuseret på level systemet, kan det ikke undgås at en del heste bliver udsat for ting de ikke kan fungere med. Hestene er jo ikke ens, og derfor bør træningen også tilpasses den enkelte hest (og menneske, i øvrigt). Så jeg bliver glad når jeg læser i Dorthes indlæg, at de begynder at få en anden indgangsvinkel til det 
Kan vi udenforstående få et eksempel på hvad en hest f.eks. kan have brug for, som er noget, der hører til i et andet level? Jeg er lidt tabt, og jeg forsøger stadig at følge med. Mvh Julie
at sige det- men du bliver altså nød til at starte med parelli- det ville du have godt af på flere planer  Nej- det var en joke - du kan forestille dig en der ikke har sin stop knap i orden( for at bruge et sprog som du ved hvad er), begynder at ride i galop i skoven-det går måske ikke så godt- det der er mest markant i level´s er længden på linen man arbejder med på jord. Der er forskel på at have hesten for enden af en 45 fodline og en 12 fodline- det giver næsten sig selv- ka man ikke styre en hyp med en kort line så er det mere vanskeligt med en lang- jeg tror som Tine nævner at det er vigtigt at se på den enkelte og dennes viden samt erfaringer end på level- så jeg vil vove og at påstå at jeg kan en hel del mere en flere af de level3 jeg har mødt- de har ikke den erfaring og viden som jeg har med mig efter et liv i hesteselskab i mange år- det de har bevist er at de kan bringe en enkelt hest til at udfører nogle på forhånd klart oprisset opgaver. Hvad alle kan efter at have brugt lang tid nok på dette. Level 3 er meget omkring dressur- du ka se billeder fra god+ dårlig banan på min profil- det er det væsenligeste på dette level at hesten skal kunne bruge sig rigtig og vi skal kunne se og mærke dette-i bund og grund dressur rigtigt redet- jeg vil her klart anbefale Maclean frem for parelli- så noget efter min mening grusomt undervisning derover af Linda( på tape- så der ingen misforståelser er)- hvad jeg i øvrigt også gjorde meget opmærksom på(mange af de rigtige gode parelli folk takkede mig for at have taget dette op- så en lille snert af "ikke gå mod systemet" sidder i dem, jeg har jo intet at miste) MVH dorthe MVH d
Ok - jeg er lidt skuffet nu. Jeg havde håbet på at se noget meget eksotisk på Dorthes præsentation, men jeg så en hest med sænket ryg og en hest med lang overlinie + hævet halsrod...   Jeg vil slet ikke vide, hvilket formål det tjener at begynde at opkalde biomekaniske principper efter frugt. M.h.t. en vild galop i skoven, når man ikke har nogen stopknap eller håndtering på lang line inden håndtering på kort line er på plads... hvordan skulle hesten kunne have brug for at man giver den øvelser fra sværere levels, så? Ingen af de eksempler lyder jo som nogen særligt god idé... men hvis der er instruktører, som har haft brug for at forbryde sig mod de der levels, har de vel haft en grund. Er der ingen eksempler på, hvornår det kunne være GODT at forbryde sig mod systemet? Jeg tror ikke, jeg bliver PNH-konvertit lige i dette liv - det er jeg nok for begejstret for etologi og læringsteori til... jeg kan ikke rigtigt have det der med "dominans", og selvom der er mange gode punkter ved metoden, synes jeg faktisk at det bedste er tilgængeligt andre steder også (B & T Dorrance, Bennett, McLean f.eks.), og alt skidtet kan jeg jo godt undvære. Selve levels-systemet synes jeg lyder fornuftigt. Det findes jo også i dressuren, og hvis niveauerne ellers er bygget fornuftigt op, er det logisk at opfordre folk til at shape hesten systematisk, og uddanne den trin for trin  Mvh Julie
Jamen jeg er helt enig i at man ikke skal begynde at pille ved hestens samlingsgrad, hvis man har svært ved bare at styre rundt. Som McLean junior demonstrerer så forbilledligt, vil hesten alligevel samle sig, og bliver mere spændstig og kadenceret efterhånden som den bliver i stand til at lave flere overgange mere præcist tættere på hinanden  Mvh Julie
Mojn. Nu er jeg nød til at vide det. Nu er jeg simpelthen blevet for nysgerig. Hvad er fordelen ved både at have bandager OG gamacher på? Jeg har set flere billeder hvor man fx. Matiné med begge dele. Hvorfor? Jeg håber virkelig at der er en der kan afhjælpe mig min nysgerighed, for personligt har jeg ret svært ved at se fordelen ved begge dele.
Svaret er vel enkelt: Man ønsker både fordelene ved de støttende bandager OG gamacherne, der beskytter mod slag. Efter min mening noget overdrevent, hesten er vel ikke lavet af glas...
Mange tak for svarene. Det var sådan cirka det jeg regnede med. Jeg kunne simpelthen ikke se hvad fordelen skulle være. Men det er da rart at bliver bekræftet   Du må endelig skrive hvis du finder artiklen og nummeret. Måske har jeg det selv, og så skal jeg lige ha genopfrisket den artikel 
Jeg mener, at Andreas fortalte i sit show i Herning, at Martiné fornyligt havde været skadet pga hun havde slået sine forben sammen, vist nok under noget paiff. Og som en anden skriver, at med så dyre ben passer man meget på, og det kan jeg skisme godt forstå.  Ja hestens ben er bygget så de skulle kunne klare lidt af hvert, men nu er det jo heller ikke naturligt, at hesten skal gå øvelser som fx paiff og da slet ikke med sko på, så jeg pakker også min hest ind! Jeg ser ingen grund til, at han bliver skadet, hvis det kan undgåes. Rider dog ikke med både bandager og gamacher, men kan sagtens forstå, at de gør det på heste i højere uddannelse og i den prisklasse. Mvh Nana
Ja, jeg var også   skuffet over Kyras ridt i VM   Hun havde sat sig mellem to stole efter min mening, og hesten forstod hende ikke ordentligt   Jeg fattede ikke, at hun fik rimelige points  --- OG så er det bestemt ikke meningen heller ikke i moderne, at man skal ride til det 5. ben - at hesten lægger sig på tøjlen   Det er fandens ubehageligt for både hest og rytter   Det står da også ganske tydeligt i de FEI anbefalinger, du henviser til, Anne. Man bør ride med lette hjælper! Men lette hjælper behøver ikke at være 'no contact' fortil   Det er min erfaring at en let, men stadig og kontinuert forbindelse til et trensebid, ofte føles langt mere behageligt og forudsigeligt i en hestemund end et skarpt bid til en løs tøjle  At takten kan forbedres ved at ride lidt frem er jo ikke så sært, det kan være svært også for mennesker at holde en langsom takt - se selv 'Vild med Dans'  Hvis Lars Poppel ikke rider klassisk, så rider Anky da slet ikke moderne  Jeg har da været tilskuer til klassisk opvisning på Christiansborg med Bent Branderup   Lars Poppel  Han rider da også shows, men er det ikke også det, BB lige har lavet i Århus?  Anne - jeg var til onsdagstræning ved BB sidste år   det var sjovt at se, men der hvor jeg så de store forskelle til moderne, var i fremadsøgning og takt. For mig så det ud til, at de meget krævende sidebevægelser havde en tendens til at nedtone taktarbejdet og fremadsøgningen - og man valgte ikke at afhjælpe det ved fremadridning, sikkert for ikke at miste bæring - tror jeg  For mig at se, virker det meget naturligt, det er som sagt et valg, som man jo sådan set er nødt til at tage, hvis man stræber efter at kunne ride skolen over jorden(kræver ekstrem bæring), og man kan nu engang ikke få alt her i livet  Og slet ikke i dressur  Sådan ser det ud her fra min lille verden 
Kan vi ikke holde gang i den så? -Jeg har egentligt savnet denne tråd 
jeg prøvede lige at sende til museum - men det lader ikke til at formularen virker. man kan ikke komme i kontakt med dem. hm. nå men her er lidt pause billeder til pynt. kommentarer til billeder på min præs.        
jeg rykker lige tråden op - der kommer spørgsmål ang klassisk igen. og folk kan åbenbart ikke finde den. gad vide om den er kommet på "museum" endnu ?? jeg har prøvet at sende den men deres system fungerer vist ikke. man kan ikke klikke.
Hej igen allesammen! Er I der stadigvæk? Hvis ikke vi kan få tråden på museum, så kan vi da prøve at holde liv i den - jeg har faktisk også savnet den! Jeg sad lige og skimmede tråden igennem igen, og vil da lige dele en oplevelse med Jer, som jeg havde for lidt tid siden. Det drejer sig om galop og et spørgsmål, der er længere oppe i tråden angående tre-/firetaktet galop: Jeg spørger en af Danmarks dygtigste dressurdommere, hvorfor firetaktet galop ikke accepteres i moderne dressur. Svaret er: det er unaturligt for hesten at gå firetaktet galop. Herefter vises der video med forskellige heste i galop, deriblandt noget video med engelsk fuldblod, der fra naturens hånd løber firetaktet i forbindelse med væddeløb - her hopper kæden af for mig første gang. (Der findes sørme ikke mange rideheste, der ikke har en eller flere fuldblodsaner...) Jeg formaster mig også til at spørge ind til takten i en galoppiroutte. Svaret er her, at man som menneske ikke kan se om galoppen er tre- eller firetaktet i piroutten med det blotte øje og det forøvrigt er irrelevant - og her hopper kæden så af for mig anden gang. Helt ærligt! Det er sgu' en om'er! Hvis man som dressurdommer på det absolut øverste niveau ikke har bedre styr på sin rideteori, så har jeg lige tabt alt for moderne/konkurrence dressur! Og så kommer jeg til at skuffe dig Nin@: Gangarter vægter meget højt i bedømmelsen af et dressurprogram - nu har jeg det desværre fra "hestens egen mule" i form af en dressurdommer, så der røg den konkurrencedeltagelse for mit vedkommende. I må undskylde at det blev et surt opstød om den moderne/konkurrence dressur, men jeg blev simpelthen så harm over de udtalelser. Jeg håber at vi stadig kan have en god og lærerig tråd på trods af min (i mine øjne) kedelige oplevelse. Men hvad synes I andre?    Anne
noget sludder den dommer siger: heste går både tre og firtaktet selv. Piruette-galoppen ER firtaktet. Basta. Enhver der har øjne i hovedet kan se det - og man kan mærke det. Hesten KAN IKKE gå rundt i en piruette i tre-takt-galop. Så fir-takt galop er skam accepteret, men kun i piruetterne. Der blev iø af Hilary Clayton lavet en analyse af bevægelsesforløbet i piaffe og passage ved finalen ved et OL (-92) og hos TO heste kunne man IKKE "kende forskel" ud fra computeranalysen. Det var hos to af medaljetagerne. Tankevækkende. Dommerne bedømmer altså noget højere - som ikk` helt følger ride-reglerne, men ser flottere ud ??? Eva
Jeg ved søreme godt, at gangarter vægtes højt, og især i de 'lavere' klasser  Man tilstræber, at hesten bevæger sig med elegance, let, smidigt og med store fremadgribende bevægelser, hvor hesten naturligvis er løsgjort. At galopheste galoperer 4taktet er ikke så sært, væddeløbsgalop er en særlig gangart - også kaldet firspring (udtrykket:  , kender vi nok alle). Den kan kun opnås i høj fart og er en anden end den langsomme firtaktede bevægelse. Problemet med den langsomme er, at mange heste, især de lange, for let kommer til at spænde over ryggen for at holde den, mens de kortere (baroktyperne) meget lettere kan holde den... Igen kommer vi tilbage til min kæphest   , der er forskellige typer heste til forskellige opgaver - og så er der undtagelserne, som travhesten, der har en fin galop og DV'en, der har den højeste, flotteste køreheste-forbenbevægelse. Men normalt vil de fleste heste af en bestemt type egne sig bedst til de opgaver, de er fremavlet til: Engelsk fuldblod til væddeløb, arabere til distance, travheste til travløb osv. - Og DV-typen til det, man for tiden mener, er den korrekte dressur  Muligvis er det fordi, man anser skolen over jorden, som helt bestemt er spektakulær nok   , til at være for svær til konkurrencebrug - men sandsynligvis er det bare en almindelig kultur-dannelse... Jeg synes jo at begge dele i høj grad har deres berettigelse - og at det ikke rigtig giver mening at bedømme(og evt. miskreditere) den ene gren udfra den andens præmisser. Men det er jo bare min mening, jeg er sådan set bare imod unødig fjendebilled-dannelse 
at I på banen igen! Jeg er helt enig med dig Eva angående galoppiroutter, jeg referer blot, hvad jeg fik at vide til min noget store undren. Hesten er jo netop nødt til at galopere firetaktet i piroutten, med mindre den bare drejer rundt på bagbenene, og så har man i mine øjne mistet både galoppen og piroutten. Det jeg har noget imod, er den (i mine øjne) totalt manglende rideteoretiske forståelse for (i dette tilfælde) gangarten galop. Jeg er også enig med dig Nin@, at for især varmblodshestene, kan den firetaktede, meget samlede galop volde problemer, og nogle varmblodsheste bliver måske aldrig i stand til at udføre den fejlfrit, men derfra og så til at påstå, at den firetaktede galop anses for en fejl, fordi den er unaturlig (nok nærmere u-udførlig)??? Det er der kæden hopper af for mig. Og især når udtalelsen kommer fra det niveau - der havde jeg forventet en betydelig større rideteoretisk indsigt. Med andre ord: Jeg er dybt skuffet! Det var nok det jeg burde have skrevet i stedet for, for jeg vil ikke ud i flere skyttegravskrige. Jeg har ikke noget imod, at nogle hestetyper er bedre til nogle ting end andre hestetyper, men jeg har noget imod, at noget lige pludselig bliver anset som en fejl, bare fordi en hestetype ikke er i stand til at udføre det (længere). Og nu kan jeg ikke lade være med at gøre et tanke-eksperiment: Hvad nu hvis stilen skifter inden for konkurrencedressur, så samlet galop pludselig skal være firetaktet i stedet for tretaktet? Ikke at det sker lige foreløbigt, men som med alt andet, så går der jo mode i tingene...    Anne
Ej, hvor er det en lang, fantstisk god og suuuperinteressant diskussion i har/ har haft her! (Har godt nok ikke kommet det hele igennem, men det vil jeg   ) I ønsket om at have diskussioner som det her - om moderne/contra "klassisk/akademisk", om tretaktet contra firetaktet gallop, om kunsten i det hele taget, om de gamle mestre, om moderne forskning, om metoder til at starte og fortsætte træningen af den unge hest, kort sagt hele rideteorien - har jeg sammen med en veninde startet et forum der hedder "Dressage in Harmony". Jeg håber sådan at folk efterhånden vil bakke rigtig op om det, da vi kan lære så meget af hinanden! Især ved diskussioner på kryds og tværs af "kunsten" - altså er forumet slet ikke forbeholdt klassisk/ akademisk. Man kan godt ride "dressage in harmony" selv om man rider moderne - det er jo som Jan Danvill skriver - det kommer ikke an på metoden, men på rytteren! Så alle i begavede mennesker, bliv med til at lave et forum hvor vi kan uddanne hinanden og hjælpe hinanden med vores heste!   Jeg synes det mangler i Dk - korriger mig hvis jeg tager fejl. Mange hilsner fra Tone Lygren (Ps: min profil herinde er gammel - det lille føl er nu snart 4 år, og jeg har også en fantastisk dejlig 5 år gammel lipizzaner vallak)
Det   jo en fejl, hvis det ikke er det, der forlanges i programmet  OG man forlanger det jo ikke, hvis de fleste heste ikke kan udføre det, det ville da   være dumt  Det er jo også en fejl, hvis en varmblodshest   i et dressurprogram - for det er ikke tølt, der forlanges - netop fordi næsten ingen varmblodsheste kan tølte  Så I må se at få lavet nogle konkurrencer i barokridning, hvor I selv er med til at lægge øvelser og krav ind  Det burde da være muligt, og faktisk også ønskværdigt - jeg skal nok komme og heppe! Jeg synes nemlig , det er flot, hvis det er godt (hvilket, helt som i moderne dressur, ikke altid er tilfældet   )  Bare I gider skrue lidt ned for kritikken af den almindelige dressur, for det er da sjovere at stå sammen 
beskytter mod forvridninger, fx hvis banen er ujævn eller hesten træder forkert.
Prøv denne siden her.Følg instruksjonene som står om hvordan du søger. Held og lykke med det! Finner du ikke hva du søger, kan du prøve at skrive til meg i beskjedsenter her inde.
haft problemet med min dressur sadel, en wintec isabell werth. Jeg har prøvet mig frem med kopfjern, og på den måde fundet frem til hvad der skal ligge i. Men på et tidspunkt gled den frem alligevel, og jeg fandt ud af at da underlaget ikke gled frem, prøvede jeg at lægge et antiskrid underlag under (fra Eskadron til 259kr.) og det har hjulpet mig lige siden. Det havde sjovt nok ikke noget at gøre med underlaget, for prøvede alle mine underlag, og det var det samme. Jeg rider så med det antiskrid nu, med succes, det var måske værd at prøve for dig, når sadelmageren siger at sadlen ligger som den skal? Min sadelmand sagde også at sadlen lå fint, og han kunne ikke rigtig finde ud af hvad der kunne gøres, og foreslog så det antiskrid. Bare et forslag... eller en halerem??    Håber du finder en løsning 
Okay det kunne være jeg skulle prøve det . Men jeg har nemlig tænkt på halerem, men jeg 100% sikker på at min hest først ville gå helt amok, hvis den fik sådan en på  Tusind tak for råddet !
... bare er fordi den rutcher frem, så kan jeg jo ikke lade være med at spørge om du er 100% sikker på at gjorden er spændt nok? Ellers er der jo den smarte opfindelse der hedder en stopgjord, den er i hvert fald effektiv!
... bare er fordi den rutcher frem, så kan jeg jo ikke lade være med at spørge om du er 100% sikker på at gjorden er spændt nok? Ellers er der jo den smarte opfindelse der hedder en stopgjord, den er i hvert fald effektiv!
Hej igen Nin@, Jeg stjæler lige lidt fra dit indlæg: "   " - Helt enig, det har jeg ikke noget problem med - vi ser det jo også som en fejl, hvis vi ville lave en tretaktet galop, der så bliver firetaktet eller omvendt. Jeg fik vist ikke skrevet tidligere, at det ikke var i relation til dressurprogrammerne, at jeg spurgte, men mere generelt, hvorfor firetaktet galop blev anset som fejlagtig.    - Og her er det jo så, at modedillen driller os lidt. Men fra at "ikke forlange en øvelse" til at "se øvelsen som noget unaturligt (og dermed fejlagtigt)", der syntes jeg godt nok, at man dels tager sig nogle friheder og dels holder argumentationen ikke vand. Og nej, selvfølge skal man ikke forlange en lektion hesten ikke magter at udføre, det har vi jo fået på plads tidligere i diskussionen  Det er her jeg ryger en anelse ned i skyttegraven igen - kan du se, hvor jeg vil hen? Det er lige netop udtalelser som denne, der bekræfter mig i, at det rideteoretiske niveau er alt for lavt, og der ikke er den fornødne forståelse for de enkelte lektioner i dressuren og hvordan de burde spille sammen med hestens bevægelsesmønster. Men jeg skal se, hvad jeg kan gøre angående konkurrencer indenfor det klassiske / barokke / renæssance / akademiske, men der går nok lige lidt tid endnu, indtil folk har lyst til at vise frem, hvad de går og sysler med derhjemme. Og fortsat god søndag morgen i øvrigt 
bare sige, at jeg glæder mig overordentligt meget til at se al den fantastiske ridning, vi må have i vente fra jeres hånd  Naturligvis bliver der da begået fejl - ingen kan ride uden fejl, og heller igen kan dømme uden  Men jeg ser faktisk, spøg til side, frem til at få noget nyt på banen  --- Anne, øvelser der ikke rigtigt kan udføres af en bestemt hest, må jo anses for unaturlige for den  Hvis jeg begyndte at forsøge at lære den DV, jeg rider, at tølte - så er det da unaturligt! Det kan den ikke   , det kan ligne lidt, men det bliver unaturligt og besværet  De lange heste går ikke en god 4-taktgalop, det ser søreme også unaturligt ud de fleste gange 
Nina du skriver:  Mit svar er at det er os der i høj grad har manipuleret de forskellige hestetyper frem til de forskellige grene. Vi har lavet spillereglerne og så har vi tilpasset brikkerne til det spil. Derfor har vi i mange tilfælde avlet unaturlige heste til unaturlige gangarter vi har ønsket at se. Det er meget nemmere at bedømme det ekstremme, det er sværere at præmiere den gyldne middelvej. Hvor meget har vi manipuleret med en PRE, en DV, en traver, en islænder, en frieser? Mon der er nogen af dem der er gået fri for genetisk manipulation?? Tilbage til PRE kontra DV og deres bevægelsesmønster. Hvad er mest fysiologisk korrekt og giver den bedste holdbarhed? Det er jo det, der må være interessant. Kommer vi ud i ekstremmer, der medfører nedsat holdbarhed, så har vi jo i en eller anden grad udsat hesten for væsentlig ulempe, lad os tage et eksempel udefra: Tenessee Walking. MVH Christina
...snart pløjet mig gennem heeele indlægget   Hvor har i kommet mange gode ting igennem! Især definering af de forskellige termer, som rent faktisk er forskellige i klassisk og moderne. Jeg havde også undret mig over det med ligeudrætning blandt andet, men godt at se at vi faktisk er enige der. Det er helt sikkert at der ses både dårlig og god ridning i begge lejre. Der bliver påpeget åbne munde og hurtige trippende piaffskridt i det akademiske - det har jeg også selv hest. Heste der går for langsomt og på forparten, heste der aldrig kommer videre fra cirkelen (hvilket jo kan være skadelig for dem i det lange løb). Men jeg har også mødt mange meget meget bevidste ryttere i akademiske kredse - og dygtige! De kender sin teori til hver mindste lille detalj, og de gør sit ydderste for ikke at overbelaste hesten på nogen måde. De analyserer og tager sig tid til at kigge - og giver sig selv skylden fremfor hesten hvis det ikke fungerer som det skal. Jeg tror at netop det kunne være til iinspiration for moderne undervisere (og alle andre). Ikke fordi de er det modsatte af det ovenstående, men der mangler da bestemt noget teori og forståelse RIGTIG mange steder (på konkurrancebanerne, dommerne, underviserne). Personlig har jeg haft megen dårlig undervisning gennem årene, og jeg har aldrig rigtig forstået hvad det er vi ønsker med vores øvelser, eller endda hvordan man bedst udfører dem, og hvordan det ser ud når det udføres rigtig. Man bliver typisk bare fortalt hvad man skal lave, hvilken tøjle man skal trække i, og hvilken schenkel man skal bruge MEGET mere af. Ok, jeg er nok også af dem der har dårlig erfaring med "moderne" (det er jo et vidt begreb), men jeg har været MANGE undervisere igennem, da jeg aldrig rigtig har fundet en der kan hjælpe mig. I det akademiske fik jeg en forklaring på HVORDAN og HVORFOR, det føltes ganske anderledes, og så var jeg frælst. Men altså - havde jeg fået samme forklaring i "moderne" var jeg måske også frælst af det. De "akademiske" metoder kunne jo sagtens været brugt til konkurranceheste også - i lidt modificeret udgave selvfølgelig. Det er lidt min mission - at få alle konkurrancerytterne til at adoptere nogle af de akademiske metoder og tankemåder - for de kunne være til utrolig god hjælp både for hest og rytter. Mig på min lipizzaner vallak, Aranka.   Og Alexandra på ham:   Han er 5 år på billederne, og er blevet redet siden han var 4,5. Her er et fra 2 måneder tidligere, da vi stadig "gik på næsen" (dette er et af de bedre billeder   )   Så, det var lidt af min historie  Vh Tone
Der sneg sig vidst en lille fejl ind i mit ovenstående indlæg: "Der bliver påpeget åbne munde og hurtige trippende piaffskridt i det akademiske - det har jeg også selv hest" - der skal selvfølgelig stå "selv" som det sidste ord. Ikke så nemt når man har hest på hjernen! 
Jeg er bange for, at noget af det jeg så godt kan lide ved klassisk, ville lide skade, hvis man begyndte at dyrke det på konkurrenceplan. Rytterne vil måske blive mere fristet til at presse hesten til noget den ikke er rigtig klar til endnu, når man ved, at der sidder en dommer, der vil give ekstra point for det. Samtidig tænkte jeg på, da jeg så hesteballetten i Århus, at det kom til at se mindre let og løsgjort ud, når det skulle udføres på et helt præsist tidspunkt. BirteB
Varmblodsheste kan da godt firtaktsgalopere. De gør det i stor stil på eliteplan - især i pirouetterne. Don Schufros diagonalforskydning er så ekstrem at den faktisk lander fra et galopspring, før den har sat af (i pirouetterne). Gad vide hvor mange takter det så egentlig er... og om det overhovedet kan betegnes som galop   Arnd Bronkhorst ( ) har et billede liggende (ID:
Sikke noget sludder om Don Schufro - jeg kom lige til at tænke på at der faktisk ikke er nogle dressurheste, der viser svæv i pirouetter, så Arnds billede er helt efter bogen. Men varmblodsheste kan altså stadig godt firtaktsgalopere. De kan vel også tölte, omend de ikke har noget udpræget naturligt anlæg for det. Undskyld jeg vrøvler... nu skal jeg ud og have noget frisk luft. Mvh Julie
Hvor er det dejligt tråden lever endnu. Tone Lygren, sikken en skøn side, den glæder jeg mig til at følge. Bravo! 
jo sige meget om kunst, men egentlig er begrebet vel defineret som en modsætning til natur  Altså natur er noget naturligt - kunst er noget, der er kunstigt  Nå, man kan sige så meget - bare lige for at skyde ind, at fordi noget er kunst, behøver det jo ikke at være   kunst  Jeg tror også, at mange moderne ryttere kunne lære meget af nogle klassikere - og sandsynligvis også omvendt. Indtil videre er der bare så utroligt mange flere moderne at lære af. OG så vidt jeg kan se, er klassisk ikkke nogen genvej til god dressur - det ser ikke spor lettere ud 
der er ikke andet at gøre end at finde en sadel, der passer eller få lavet en. det kan godt være der findes 1000 ting der skal stoppe en sadel, der glider eller trykker, og det kan godt være det hjælper lidt, men det vil aldrig blive helt godt. hvis sadlen ikke ligger godt finder hesten somregel også på 'unoder' som fx at bukke. en sadel, der ligger godt vil næsten ikke glide frem selvom gjorden måske er for løs (det kommer selvfølgelig også an på hvor mærkeret hesten er   ) er ked af det men tror ikke der er andet der kan betale sig, end at købe en anden sadel. håber du finder en løsning på problemet
At hesten bukker, er ofte et tegn på at sadlen eks. ligger dårligt, og det gør ondt på hende...
Ny sadel 
Min forige hest var kugleformet. Det vil sige, at alle sadler gled frem på skulderen indil jeg fik en til klassiks dressur, men den havde nok ikke været brugbar til springning. Men jeg havde fået lavet luftpuder i den jeg havde hos Heri, og det betød, at når den gled frem på skuldrene, så gjorde det ikke ondt på hesten. Det er selvfølgelig aldrig smart, når en saddel glider frem, men når det korteste stykke rundt om hesten går hen over skuldrene, så hjælper ikke engang en stopgjord. BirteB
Hej.. Jeg skrev dette indlæg for noget tid siden  og lovede at komme med en opdatering.. Jeg må sige at jeg desværre blev nødt til at sælge min dejlige hest. Han tog simpelthen overhånd og jeg blev mildest talt bange for ham da han ændrede sig totalt.. Fra at være en dejlig og rolig hest, blev han nervøs og kunne ikke være alene uden alle hestene var inde i stalden... Jeg prøvede alt men ligemeget hjalp det.. Tror faktisk at han var totalt stresset.. Nu er han kommet tilbage til hende jeg købte ham af og nu er han bare alletiders hest igen...
Ærgeligt at han ændrede sig så meget. Kendes årsagen ikke?? Mærkeligt at han er helt normal når han kom tilbage.
Hej. Jeg ville lige høre om der er en venlig sjæl eller flere, der kan oplyse mig om hvad indskudet er for DSA for 4-års? Jeg kan ikke finde den præcise pris på DRF's hjemmeside og sjovt nok heller ikke i propositionerne, hvor der blot henvises:  Den folder må så være det samme, som de oplysninger man kan finde ved DRF ang. regler osv., men ingen intet om hvad f... det koster... Er der nogen der kan hjælpe? 
Ja jeg er nok lidt tidligt på den - det er nu i Aabenraa (Møntehøj) der er DSA, men også i toftlund og billund så vidt jeg ved. I aabenraa ønsker de ikke man kontakter hende der står for stævnet før om ca. 1 måneds tid og ville bare gerne kende prisen nu, men kan selvfølgelig bare vedlægge flere penge end det kan koste og så må jeg hente det overskydende beløb på stævnedagen.
Manuela: er du sikker på det er i åbenrå for toftlund er da samme distrikt som åbenrå, er det ikke? De holder vel ikke 2 gange i samme distrikt. Der mangler en klub fra distrik 10, for billund ligger i distrikt 9.
Ja som helt ordinær dressur-rytter spørger jeg lige til råds herinde. Har en 4 års unghest, som jeg gerne vil give rytterfri indtil August. MEN for at få en god start igen, ønsker jeg at genoptræne ham fra jorden, før jeg atter begynder at ride - simpelthen for at opbygge muskler, før jeg sætter mig op og rider. MEN hvor lærer man lige gode teknikker til "genoptræningen"? Tænker på ting som dressur øvelser fra jorden, for at opbygge/styrke overlinjen. Et lille nødråb fra en alm dressur-rytter  Har luret lidt denne hjemmeside...
du kan jo træne parelli fra jord- der arbejder du med hesten´s lydighed og signal forståelse igennem kontrol af fødder- når du har lært dette er det en opbygning af hesten der arbejdes på- MVh Dorthe
måske det var noget for dig?
Gode undervisere omkring Århus?
hvis det er muskler du vil putte på din hest og give den smidighed også, så skal du nok søge efter en akademisk/klassisk underviser med godt styr på jordarbejdet. som supplement kan du på bibilioteket låne videoen " schooling horses in hand" af richard heinrichs. Han metoder er meget ligesom rideskolen i wiens - altså med indspændinger også og visse "genveje" i træningen. Men ser man enten forbi dette eller blot undlader dette selv - så er der en del gode fif at hente derfra. der hører en bog med til men den har jeg ikke fået læst. video 1 og 2 af bent branderup viser også lidt jordarbejde. man får ikke alle fif og hjælp, men man ser ideen og får nogle råd - den er som supplement til rigtig undervisning. hans videoer kan ike lånes på biblioteket men måske der er nogen herindefra der kan låne dem til dig. bente herindefra (med berlioz) , hun har lært noget om jordarbejde ved jeg. hvor langt hun er nået ved jeg ikke. men hun bor nær århus.
men det ER lettere, både fysisk og psykisk. Kunsten i ridningen er jo at kunne få lavet de øvelser/ lektioner som HESTEN SAGTENS KAN SELV (lige lidt afhængig af type, lyst og talent) men MED rytter og PÅ kommando. Fuldt løsgjort, kraftfuldt og korrekt, uden at slide hesten op i stress...det er jo der vi flytter naturen ind i kunsten eller kunsten over i naturen ? Det er da ikke ligefrem snyd eller ukunstnerisk "at ville gøre det et bestemt sted på banen" eller følge en koreografi. Bent er bare SÅ procesorienteret at han hellere laver øvelsen et andet sted, når det hele svinger og både hest og rytter er klar, i kontakt og den bliver bedre i kvalitet... I renæssancens karuseller og balletter (jeg kan ikke lige nu huske forskel på dem) var der sandelig streng koreografi, kombineret med det mere frie - og eventuelt bedømmelse på. Det var sådan en slags holdkonkurrence med optog, kvadrille og så "ekvipage til ekvipage" med en levadør fra hvert hold, en kapriolør osv.Så hver viste det man nu egnede sig til. Samme på Den Spanske/ Piber: Ikke alle heste skal/kan uddannes til det hele, men bare gå "almindeligt" S - niveau. DERUDOVER er deres kunstneriske talent jo individuelt: Man observerer dem fra føl: Hvilke øvelser laver de SPONTANT på folden ? Hvad har de let ved ? Hvad "bliver de glade af" ? Der er sandelig ikke en kapriolør gemt i enhver lipizzaner... men enhver barok-dressur-type kan sætte sig spontant (dvs have fysisk relativt let ved pi-pa) og det ser man når bare man vender dem på gangen eller brændemærker føllene, mens en køretype vil skubbe mere bagud. En anden meget, meget aførende egenskab er hvor fremherskende flugt-mønstret er ? For det betyder rigtig meget i træningen. Eva
I Horses for Life ( ), som jeg vist har fundet webadressen til her på HN, er der i decembernummeret et interview med en, der hedder Anja Beran. Hun siger blandt andet om klassisk dressur (min oversættelse):  "Dressur drejer sig om at gøre hesten smidig og adræt således at den kan besvare hjælperne let og løsgjort" og "Dressuren gør hesten symmetrisk og muskuløs, så den kan bære sin rytter uden problemer og forblive sund i mange år".  For hende er det ikke nødvendigt, at lede efter den perfekte hest. Heste med dårlig bygning eller vanskeligt temperament kan være meget udviklende for rytteren at oplære. Disse udtalelser, burde vel også kunne passe på ryttere, der rider moderne dressur, men når man læser i medierne, hvor kort et liv en gennemsnits sportshest har, så får man mistanke om, at det at bevare hesten sund og brugbar i mange år, ikke har højeste prioritet bland mange ryttere. Hvis man anser at de store internationale ridestævner viser toppen af moderne dressur, er det også svært at se, at man i den ridestil prioritere løsgjorthed og afslappethed højt, når man ser, at hestene er så ophidsede, at de dårligt kan styres under præmieuddelingen. En undersøgelse har ydermere for nyligt vist, at dressurheste er verdens mest stressede heste. Man kan sikkert have lige så stor glæde af at uddanne en dårlig eller middelmådig hest i moderne dressur, men hånden på hjertet, i det øjeblik man i konkurrencen bliver slået af ryttere, der har udført et langt mindre arbejde, men har en hest, der er født med det ydre og de bevægelser, som dommerne er vant til at se, vil man så ikke miste glæden ved det arbejde man har udført? Anja Beran siger endvidere, at for den klassiske rytter betyder dressur, at man lytter til sin hest, respekterer dens natur og benytter sig af følsomme hjælpere. Rytteren bør hele sit liv stræbe efter at forbedre sin indfølingsevne og teknik. Dette mener jeg vil være gavnligt for alle ryttere. Fortalerne for klassisk dressur bør til stadighed arbejde med såvel deres mentale som fysiske formåen. Fint, dette vil også gavne alle ryttere. Men så kommer følgende: "Dette er hvad der føre til det faktum, at den sande mester altid omgås dyr og medmennesker med respekt, og udviser stor beskedenhed, når han forfølger sin lidenskab." Hvis det gjaldt for alle, der kalder sig dressurryttere af en eller anden observans, så ville rytterverdenen nok være behageligere. Men jeg har en fornemmelse af, at det ikke er det, der fører til medaljer. BirteB
jo sagtens ride 'moderne dressur' uden at være medalje-jæger  Moderne dressur er en (mere eller mindre) bestemt   ligesom klassisk dressur er det  I princippet kan man jo sagtens være moderne dressurrytter   at ride stævner eller klassisk   stævner...For tiden er der flest stævner rette mod de moderne, men det kunne jo ændre sig  Det har ikke noget med metoden at gøre (men med mennesket), hvorvidt man træner hesten for kraftigt, så den dør i utide - det har noget at gøre med, om man betragter hesten som et   til at opnå sit    Ens eget mål kan sådan set være enten sløjfer og medaljer   at blive ridder og lave fine shows og kvadriller (jeg red mange kvadriller som barn!). I begge henseender kan hesten sagtens ende med at blive et middel, en rekvisit 
men min erfaring er, at det er de ryttere, der opnår medajler, der kommer til at fremstå som idealet, på et ridested, og det er de undervisere, hvis elever vinder medaljerne, man lytter til. Det er medaljetagerne man bliver målt og vejet op imod, og man kan selvfølgelig være ligeglad, men det er måske ikke altid lige nemt. Derfor håber jeg aldrig, der kommer stævner i klassisk dressur. Jeg må dog sige, at jeg godt kan forstå spændingen ved at deltage i stævner. BirteB
det ville være herligt, hvis vi så lidt andre hestetyper i konkurrencerne  Alex snakker jo ind i mellem om at starte Annuschka, og nu har han købt trailer, så nu er mulighederne der jo   Hun er ret god, men en haflinger har jo ikke så meget gang - men det, hun har er godt  Birte, jeg tror nu at mange 'konkurrerer' - også selv om man ikke starter stævner  Det er nok ikke selve det, at starte stævner, der er den store synder - men snarere den kedelige tendens til at bruge hesten udelukkende som 'sports-rekvisit' eller 'kunst-instrument'. Det er dog slet ikke noget nyt, det har man diskuteret i hele ridningens historie, og der har til alle tider været en afstand i mellem pisk-tilhængerne og gulerods-tilhængerne i træningsmetoderne... Det, at starte stævner, er nok lidt overvurderet af mange herinde. De fleste af dem, jeg kender, starter ikke ret mange (dressur)stævner. For det første er der slet ikke særlig mange stævner sådan lige om hjørnet, og for det andet er et stævne noget af en tidsrøver  Men faktisk er et stævne jo en glimrende lejlighed til at få en   til at komme med sit bud på lige præcis det han/hun ser netop den dag   At det så virkelig er svært at bedømme ridning er en anden sag, men de   jo efter om hesten er inde under hjælperne og bruger sig ok og viser den bevægelse, som denne hest nu er i stand til ... Det vil   være en retfærdig bedømmelse, så,hvis man vil have sådan én, må man begynde at springe i stedet  Eller lade være med at ride stævner - men så får man desværre heller ikke den frie bedømmelse fra en udenforstående 
bare en lillebitte kommentar til det med at en rytter der stiler efter at blive ridder kan komme til at udnytte hesten med skader til følge. Ja det kan så ikke lade sig gøre. For først skal vedkommende tage væbner prøven hvor hesten skal være så absolut løsgjort, redet stort set fuldstændigt for hofter og sæde og gå i en formgivning der lægger vægten om på de store led i bagparten. Øvelserne til væbnerprøven er trods alt så svære at de ikke kan udføres på en stresset eller utilpas hest. den skal være ultra følsom og redet så fint at det næsten er usynligt allerede da. Kun en afslappet og koncentreret hest kan bestå. derefter kan man så tage ridderprøven der jo så er en del sværere endnu. her er øvelserne mere krævende og svære (mere samlede) men skal udføres med overlegen lethed. - ja og på én hånd. showryttere er en anden sag - her kan rytterne jo være en blandet flok. Ikke alle showryttere rider klassisk, og ikke alle klassiske ryttere rider shows.
Naturligvis kan man skade en hest også på andre måder end ved at stresse den... Og man kan jo sagtens   efter at blive ridder uden at blive det, ligesom man kan stile efter at ride stævner i middelsvær uden at kunne det  Man kan jo netop hverken ride M eller blive ridder på en skadet hest...
forklare mig nærmere: Ligesom også jeg har set masser af spændte heste til stævner, har jeg altså også set masser af spændte heste, der blev redet BB-klassisk eller anden form for klassisk 
Hej Lykke. Ja der må jeg nok skuffe dig en del. Der er oceaner af BB ryttere der rider efter ridder titlen, på absolut ikke løsgjorte heste(og som har fået den). Men det er hverken bb´s eller ridemetodens skyld at det går galt, det er folks ambitioner der tager overhånd! Og hvis man er dygtig nok, bliver man ridder på 1 prøve. Man behøver ikke tage væbnerprøven først. Julehilsener Ditte
sådan set, noget af det jeg mener, Ditte  Mennesker er mennesker, også selv om de skifter metode  Jeg bliver jo heller ikke til en 'Rembrandt', bare fordi jeg begynder at bruge 'den klassiske malestil' i stedet for den mere moderne, jeg benytter nu - vel?  Sagen er, at for at noget kan være kunst, skal der som regel en kunstner til at udføre det  Faktisk er der mange der mener, at man slet ikke   undervise i kunst. Der var stor modstand mod at oprette Forfatterskolen i København med netop den begrundelse. Det kan naturligvis sagtens være, man alligevel bliver kunstner med tiden - øvelse gør som bekendt mester, og mange store mestre har fremvist dygtige elever  Ofte er det netop en  , der har skabt stilen - og ikke så meget stilen, der har født mesteren  Den store forvirring, der findes i stilarterne: Hvad er klassisk?   det være BB, hvad er moderne?  det være rollkur?, hvad er engelsk, hvad er...? you name it, vidner netop om, at dette ikke kun gælder, i det vi normalt kalder kunst, maleri, musik osv. men også indenfor ridning. Det er nok også derfor, at man ikke automatisk bliver en dygtig rytter, bare fordi man benytter en bestemt metode...? Også selv om metoden i sig selv er udmærket  Nej, man skal være mester, og en mester   sin egen metode 
Du har så ret, det er ikke metoden i sig selv der gør en dygtig rytter - dog kan metoden selvfølgelig hjælpe en potentielt dygtig rytter på vej. Der skal en kunstner til for at lave kunst, og der skal rytme og indføling til for at kunne danse - også med heste! Der er desverre også BB-redne heste der rides anspændt - dog er det efter min mening helt klart en misforståelse af metoden. Der bugner jo heller ikke af dygtige akademiske undervisere, og mange forsøger nok at ride klassisk uden at få meget undervisning - hvilket selvfølgelig også spiller ind på resultatet. Jeg har selv set lyset gennem det akademiske - endelig kan jeg få kontakt til min hest, og "danse" med ham! Men det kunne ikke lade sig gøre før jeg havde sat mig indgående ind i teorien, samt fået hjælp fra dygtige akademiske ryttere. jeg forsøgte selv inden jeg kom i praktik hos Bent - og det gik IKKE bedre end de foregående 15 år jeg har forsøgt at ride "moderne". Til trods for at jeg havde læst BB's bøger og andre klassiske verker. Teorien er essentiel, men jeg synes det er svært at finde steder hvor den er formidlet så man VIRKELIG forstår den. Mange gode dikussioner med teoretisk kompetente ryttere skulle til for at jeg skulle forstå (det lille jeg pt forstår ;o)). Jeg elsker at sammenligne ridning med dans. Jeg danser selv endel, og føler at jeg på den måde kan "føle hvad hesten føler". Jeg kan føle frustrationen ved dårlig føring, jeg kan føle frustrationen i at blive bedt om at flytte det ben jeg har min vægt på (=umulig) - og derfor blive skubbet ud af balance - for derefter at få et bebrejdende blik fra manden - ARGHH! (Godt jeg ikke er hest ;o)). Hvor irriterende det er at blive ført hårdt, når det eneste der skal til jo er et lille skub i hånden på det rigtige tidspunkt. Jeg kan føle hvor svært det er at lære at koordinere sine ben og arme, finde sin balance - og følge sin dansepartner præcist. Jeg kan også føle den fantastiske følelse det er når man nærmest smelter sammen, og det ligner man ved præcist hvad det er manden vil føre i næste øjeblik... Alle jer der på noget som helst tidspunkt synes hesten er dum - skulle forsøge at lære at danse, det er sværere end man tror!  Vh Tone
har helt og aldeles ret  Det er meget smukt formuleret, det er nemlig fuldstændig (næsten   ) som dans. Også i dans findes der mange forskellige stilarter. Faktisk synes jeg, at det er   ærgerligt, at I er så mange, der har fået så lidt ud af rideundervisningen  Ikke at I rider klassisk, for det er da udmærket at skifte metode, hvis man ikke synes det gamle duede - men at så mange har redet i så mange år med dårlig undervisning  Det gør dog ikke nødvendigvis den ene metode mere overlegen end den anden  Dårlige lærere fandtes desværre ikke kun i min gamle kommuneskole 
at vores personlige erfaring med dårlig undervisning (og iøvrigt alt jeg kan se med egne øjne af dååårlig ridning rundt omkring) i sig selv ikke gør den ene metode bedre end den anden. Men jeg synes alligevel moderne dressur har mistet meget af det oprindelige, og det er ikke kun hos dem med dårlig undervisning desverre. Også de "dygtige" top konkurrance ryttere har tit meget anspændte heste jo   (De har vel "dygtige" undervisere) Der mistes bagben og ryg uden at der dømmes nævneværdig ned - det må da være riv ruskende galt... Men jeg mener ikke at de behøver at ride akademisk for at gøre noget ved problemet, de kan sagtens bruge sin egen metode, men med løsgjorthed og bæring meget højere op på listen. Dog kan vi vel blive enige om at meget af problemet ligger hos dommerne der tit kan virke som om de ikke kan adskille spænding og bæring. Det værste jeg ser, er stævne/ salgs- eller hingsteannoncer (der jo bør have nøje udvalgte billeder) hvor hesten helt tydelig taktfejler (for eksempel 1 forben i jorden mens de andre svæver i trav), og således helt tydelig er på forparten. Kan godt forstå det, for selv kunne jeg slet ikke bedømme bæring/afskub/spænding før jeg begyndte at gå op i det - det er jo ikke noget som nogen underviser lærer en (???), nok heller ikke alle akademiske, selv om jeg ved at nogle er rigtig dygtige til det. Jeg synes bare fokus bør endres - teorien skal forstås, og hesten SKAL bære sig løsgjort bagfra, akademisk eller ej. Forskellen er måake at det er "fy" i moderne, men at det er "FY FY FY FY" i akademisk, hvis det kan forstås  At akademisk har nogle rigtig gode metoder til at afspænde hesten, og til at få den til at bære sig selv løsgjort, er årsagen til at jeg bestemt vil blive ved med ride på denne måde. Hvis man kan gøre det i "moderne" dressur på andre måder, er det jo super! Jeg har bare ikke selv kunnet bruge de moderne metoder i min ridning. Og må indrømme at jeg ikke så tit ser andre der kan finde ud af det heller (selv om de da bestemt findes, respekt til dem).
Fantastisk lærerrig tråd! Jeg har altid været moderne dressur tilhænger indtil min veninde var på kursus hos BB's kone og fortalte om de fantastiske resultater. Min egen hest er der ikke blevet redet så meget dressur på, inden jeg købte hende og hun var stiv som et brædt og slog hele tiden fra. Med undervisning en gang om ugen er hun nu blevet meget mere løsgjort, men slår stadig fra i tide og utide (Har fået tjekket tænder, ryg, ben og nakke på hende - hvis det nu var fysisk, men det siger dyrlægen det ikke er). Efter at have læst denne tråd, kombineret med min venindes erfaringer nede hos BB, er jeg kommet frem til at jeg tror klassisk/ akademisk ville være godt for hende, da jeg får indtryk af, at det er et langsomt forløb, hvor man bygger musklerne op inden man kræver mere af hesten. (forstået korrekt?) Jeg synes selv at jeg rider hesnynsfuldt moderne dressur, men bliver nødt til at prøve noget andet, der måske i sidste ende gør at jeg får en mere harmonisk hyp på dressurbanen. Nogen der kender en klassisk underviser i nærheden af Hjortekær - Lyngby? - til en rimelig penge, da jeg er på elevløn. Jeg kunne egentligt godt tænke mig at denne tråd og debatørerne mødtes med heste og holdt en form for seminar, hvor der blec demonstreret metoder og givet tips og triks. Jeg vil gerne i gang nu - helst i går   men hvor starter man? Hvor gør man sig de indledende erfaringer? Det er både hesten og jeg der skal skoles fuldstændig om... Kan det overhovedet lade sig gøre? Og kan man træne klassisk ude på ridestierne i skoven? (jeg har kun en meget våd bane til rådighed). Håber at i kan hjælpe mig i denne tråd... 
Jeg husker at indskudet sidste år i DSA 4 års var 125 i selve kvalifikations klassen og 100 i opvarmningsklassen. Men umiddelbart tror jeg at indskuddet er det samme uanset hvilken kvalifikation man starter:)
Det i Åbenrå i Mønterhøj er bare en gangartsklasse... ikke Dsa... Den plejer at koste 100 kr... Din hyp har det fint... I dag fik Michael en sms mens han sad oppe på hende og så blev hun lige en smule krum... hehe... Hilsen Martina (Michaels kæreste)
Jep åbenrå er kun gangartsklasser for 4 års. Dsa går i toftlund. Pris på gangartsklasser plejer at være 100 kr og Dsa mener jeg også er 125 kr.
Der er iflg propositionshæftet DSA i både Toftlund og Mønterhøj i år... Om det er en fejl, det er så en anden side af sagen. (jeg tror det bare ikke...) I toftlund er indskuddet 125 kr, så mon ikke det er en gængs sats for indskud overalt?
I oversigten over distriktsstævner i distrikt 8-10 står der godt nok, at det er DSA, der er i Aabenraa. Klassen koster kr. 85,- se her...  På infosport kan man finde stort set alle de oplysninger om stævnerne, som man skal bruge. Stævneoversigten kan findes på distrikt 8's hjemmeside  I øvrigt er der også DSA i distrikt 10 - det er i Vejle.
Tak for alle jeres svar. Iflg. infosport, DRF og møntehøjs hjemmeside er der gangartsklasse søndag den 27. maj og så er der DSA mandag den 28. maj. Gangartsklassen er klassenr. 8 og DSA er nr. 16. Tror bare jeg vedlægger lidt ekstra og så må jeg se. Nu skal jeg lige se om jeg overhovedet kan nå at deltage allerede i maj.. ellers er der jo både toftlund, billund og vejle... 
Hejsa, Det er da noget værre rod - i propositionerne står der gebyr iht. folder - i "folderen" (her:  ) står der iflg. den enkelte klubs propositioner, dog max. kr. 150,- Hvis de bare kunne være enige...
Hej I propositionshæftet står priserner ud for den enkelte klasse. FX. Toftlund 125.00 kr.DSA 4-5-6 års. Hæftet kan bestilles i de fleste klubber eller prøv og kikke på distrikt 8 hjemmeside.Jeg gav hvis nok 70.00 kr for mit. MVH Tine
Nej, det står nemlig ikke i propositionshæftet! Der står bare "se folder" - og det hjælper så ikke så meget, når DRF siger, at det er den enkelte klub, der fastsætter gebyret. Det har ABR altså ikke gjort. Mon ikke det bare er det samme gebyr, som de øvrige klasser? Det vil jeg gå ud fra. Det er jo faktisk deres egen skyld, at det giver en masse besvær. Jeg vil bare lige notere nederst på anmeldelsen, at jeg ikke vidste, hvad den klasse kostede at starte.
Ja mig, ikke hesten  Når jeg gallopere (både i dressur- og springsadlen) spænder jeg ubevidst vildt i nakken så jeg får ondt i hovedet. Jeg har mange gange prøvet at fokusere på at slappe af og trække vejret dybt, mens jeg rider, men det virker ikke! Jeg sidder ellers velafbalanceret og afslappet på hesten. Nogle gode råd til hvad man kan gøre? Evt. nogle øvelser? På forhånd tak.
Er du også spændt i nakken i andre situationer? I så fald kan cranio sakral terapi være en god løsning - ellers må du lave nakkeøvelser hvor du bøjer hovedet fremad og bagud mens du rider, og du kan også prøve bevidst at spænde som du ufrivilligt gør og derefter slappe helt af, så du bliver bevidst om, hvornår du spænder og hvornår du slapper af. Dine og hestens spændinger arbejder sammen, så det er vigtigt, at både du og hesten er afslappet før du påbegynder en øvelse, der får dig til at spænde, når du mærker, at du spænder, så stop med det samme, få din krop til at slappe af, og prøv igen. At fortsætte gør som regel spændingerne værre.
Som mange skriver, så er der i idealerne ikke så langt fra klassisk til moderne - så det er nok mere et spørgsmål om at finde en   underviser, end at finde en bestemt metode  Da jeg var tæt på at skifte til klassisk - fordi jeg syntes det lød spændende, og endnu ikke kendte ret meget til det - havde jeg lidt problemer med at finde en klassisk underviser. Til gengæld fik vi så kontakt til en meget dygtig berider, og det gav mig så meget, at jeg med stor sindsro nu gang på gang kan sidde og skrive, at det ene nok ikke er bedre end det andet  - Jeg har så siden også gjort et større stykke arbejde i at studere både klassisk og moderne og lægge mærke til forskelle og ligheder. Han var så hamrende dygtig og så god en pædagog, at jeg på meget kort tid fik indhentet en stor del af det(og mere til), jeg kunne som ung, men havde glemt nu mere end 25 år efter efter  Desuden kunne jeg forudse, at medmindre jeg ville få flere heste at ride daglig - så ville alt det arbejde fra jorden (som utvivlsomt er glimrende for hestene...) betyde, at jeg slet ikke   ville få redet nok til at blive en dygtigere rytter, simpelt hen pga manglende ridemæssig træning 
Tak for din beskrivelse af dit "næsten-skift".  Der hvor jeg står er det ikke så nemt at få en berider til at komme op og undervise. Jeg har kun en lille bitte mudret bane til rådighed. Alternativt skal der investeres i et ridehuskort til HRK og så derudover betales for undervisning af deres berider og det har jeg dsv ikke råd til. Ved heller ikke om jeg har råd til klassisk undervisning, da det kommer an på prisen. Jeg er studerende og kører et super tight budget.:( Min underviser lige nu, er en rigtig dygtig springrytter, der har sprunget internationalt (og som dog har redet dressur tidligere). Hun bor lige rundt om hjørnet, er billig og underviser ud fra nogle principper jeg kan stå inde for og som jeg er stor tilhænger af (kun støtte på tøjlen og ellers kun ben og sæde). Men det er ligesom om at vi står lidt i stampe nu. Måske også fordi hesten har været syg. Under alle omstændigheder, så er det lige som om at jeg ikke kan få bygget ordentlige rygmuskler på hende og hun bliver ved med at slå fra i tide og utide, så tænkte, at hun måske faktisk ikke fysisk er i stand til at bruge sig ordentligt inden musklerne er der. Så vidt jeg kan læse mig til, så starter klassiske/ akademiske ryttere med at bygge muskler (?) Kan godt se at tidsperspektivet måske er lidt langtrukkent, men et eller andet sted, så er jeg villig til at prøve alt for at hun får det lige så godt på dressurbanen som jeg har.   Bare for at få sat nogle muskler og løsgjort hende, så hun ikke er så stiv. Dette lød som et godt alternativ. Tænker lidt, at man vel kan tage det bedste fra begge verdner og kombinere det. Men det ved jeg ikke nok om klassisk/ akademisk til at kunne udtale mig om... 
bestemt tage det bedste fra de to verdener og kombinere det   . De løsgørende og muskelopbyggende øvelser fra jorden vil ENHVER hest have meget godt af. Jeg arbejder mine heste fra jorden, men får bestemt også redet en hel del. Jeg rider med kapsun og trinse, og starter bare med at lave nogle øvelser fra jorden med kapsunen, inden jeg stiger op. Det tager jo ikke mere end 3-4 minutter. Det vigtige er ikke at det tager lang tid, men at det er de rigtige muskler der trænes. Af samme årsag rider jeg aldrig mere end 20 minutter, hvilket er mere end nok til at få en ung hest igennem hele sit trænings-repertoir. Malou, din hest er rigtig fin (er jo glad for araber ;o)). Skriver nogle tip omkring træningen til dig på DIH    Vh Tone
Ja, det kan være svært at få trænet rigtigt. Også klassiske heste har ikke altid de gode muskler, fuldstændig som de moderne  Har du ikke mulighed for at ride i skoven? Det er jo min (ikke kun min   ) universalløsning  Skovdressur er glimrende, man kan ride bakker og man kan ride sidebevægerlser og tempovekslinger - og hvis hest og rytter er lidt stået i stampe mht. træningen, så tror jeg faktisk, at det var det, jeg ville gøre (og meget gerne selv gør!)  Klassisk undervisning er heller ikke billig, det er jo mennesker, der skal ud og bruge deres tid på en. Det koster, og det kan være svært at finde nogen dygtige, der gider, for bare én rytter  Hos os er vi 6-7 ryttere, der har den samme underviser og så rider vi ½ time hver i træk, så hun kan tjene 3-3½ times løn uden spildtid. Så begynder det jo at kunne betale sig, selv om hun skal køre ud til os. Vi er også så heldige, at hun ikke er sur over, at vi ikke har noget ridehus  Så, hvis du har en underviser, du egentlig er glad for, så prøv først at undersøge markedet for klassisk i dit område. En god underviser er guld værd!
Tone, jeg glæder mig til at læse dine tips på DIH - der i øvrigt er rigtig flot!   tak for rosen af min mule.  Nin@ og Eva, jeg bruger skam skoven meget. Men har lidt svært ved at hive en underviser med mig ud i Dyrehaven.  Men sætter stor pris på dit svar Eva. Tror jeg vil tage med ud, næste gang min veninde skal have klassisk undervisning. Jeg ved godt at det godt kan lade sig gøre at træne på Hjortekær/ i skoven, jeg skal bare inspireres lidt. Talte derfor også med din mor om det og om hvordan du / i gjorde det dengang. Jeg forsøger at bruge skoven, men synes at min træning derude og i sandkassen, som sagt, står lidt i stampe. P.t. deler jeg det op sådan, at mandag får jeg undervisning, tirsdag arbejder jeg på banen med det fra om mandagen eller hvis jeg er der tidligt tirsdag, så øver jeg sidebevægelser og ligeudretning på de brede stier i dyrehaven og overgange på ridestierne, onsdag har hun hygge skovtur med sin søde part, torsdag er vi på banen igen, men på jorden, hvor vi leger lidt i en "labyrint" vi har lavet på den lille paddock, hvor vi laver tillidsøvelser og "følg efter mig"-lege, slutter af med lidt longe arbejde i en "løs" pessoaline (Her stritter nogle af de klassiske/ akademiske nok lidt imod, men jeg synes virkelig at den har hjulpet min lille hyp, selvom jeg kun bruger den i den laveste indstilling).  Fredag har hun fri og lørdag og søndag træner jeg kondition og ben ved langturs-intervaltrænings-ridning i dyrehaven og jægersborg hegn, hvor vi altid runder hestebaren på Peter Lieb, hvor vi får varm cacao og rugbrød, når vi er færdige.  Jeg bruger hende primært til distance, og mener derfor at det er så meget desto vigtigere at hun bærer sig selv ordentligt, når nu hun slæber rundt på mig, på lange strækninger. Havde forestillet mig at det klassiske måske skulle ind og "erstatte" bane dagene, selvom det stadig i starten ville foregå på banen, så dog på en anden måde. 
...er selvfølgelig rigtig godt for hesten - og tidsmæssigt kan 20 minutter i skoven jo ikke sammenlignes med 20 minutters koncentration på banen. Jeg rider da gerne både 2 og 3 timer i skoven, med indlagte træningspass i intervaller. Men på   vil jeg ikke ride mere end 20 minutter på en ung hest (4-7 år), og nok ikke meget længre på en ældre heller. Og helt i starten   fem minutter på ryggen - men der træner vi som regel også andre ting, som løsdressur, spansk skridt, knæle osv. Når man rider på banen, skal man gerne være koncentreret fra start til slut - og hesten skal bruge sig rigtigt. Den skal ikke få lov til at svinge mindre fordi den er ved at være træt. Man må afslutte før den bliver træt. Hvis man har trænet de rigtige muskler, tror jeg få heste kan klare mere end 20 minutter. Men selvfølgelig er de forskellige. Min unge lipizzaner trænet jeg maks 5 minutter i starten, dog 2-3 gange om dagen. Den ændret sig kolossalt på bare en måned, både i hvad den forstod, hvordan den bar sig, og sin muskelansætning. Især dens overhals gik fra at være noneksistent til ok pæn. Underhalsen gik fra at være hård og meget synlig til at være ret meget mindre og helt blød. Malou; Tak   Har skrevet lidt om arbejde fra jorden på DIH. Vh Tone 
er ikke kun et emne hos heste, men hos hvilke som helst dyr du træner. Det er således også en vidt udbredt opfatning når man for eksempel træner hunde eller papegøjer. 5-10 minutter er ideelt hos disse, gerne flere gange om dagen. Så det er langt ifra kun en BB'opfatning. Personlig havde jeg den opfatning lang tid inden jeg kom til ham, da jeg har trænet hunde i mange år. Hos heste er det tit svært at træne flere gange om dagen, og når hesten har lært hvad den skal udføre behøver det heller ikke være lige så koncentrationskrævende (vi har vel også som opgave at motionere dem når vi rider dem). Derfor, sålænge de bærer sig korrekt, er jeg enig i at det er helt iorden at ride i længere tid (som jeg også skrev omkring at ride på tur) - men forvænter man at hesten skal lære noget nyt/ træne muskler der endnu ikke er veltænede, mener jeg det vil være selvmord at kræve mere end 20 minutter. Men det kommer som sagt an på graden af koncentration man kræver. Angående grundkonditionen, så synes jeg Bent sin Pluto er et interessant eksempel - han trænes vel ca 5-10 minutter om dagen - og sådan en muskelmasse ser du ikke hos mange heste! (Altså hans bagpart, som trænes i de få levader han laver hver dag). Vh Tone 
Eva> Det lyder ikke helt tosset at tage et kursus på lånt hest. Havde faktisk ikke tænkt den tanke...   Vil straks undersøge hvor Stengården ligger og hvornår jeg kan komme på kursus. Tak for tilbuddet, men der er lidt for langt til Sorø med det offentlige. Men ellers rigtig mange tak.  Min veninde der lige har været på kursus hos Bent Branderup, skal have undervisning her til foråret af en der underviser på Donse (kan ikke huske hvad hun hedder). Har fået lov til at komme med på en kigger og så vil hun gerne prøve at vejlede mig lidt, så jeg kan komme i gang. Mulen står med en skade pt (melanom, der er afsnørret - venter på at den falder af), så det er jo oplagt at bruge denne tid hvor hun ikke må gå med sadel, på at arbejde med nogle klassiske principper. Har i øvrigt også tænkt mig at tage kontakt til Pernille Gregoire-Pedersen i det nye år og høre om hun vil undervise, selvom vi kun er to ryttere der er interesserede. Man kan jo håbe...  Malou & Sava
Vil også bare lige give min ros til denne fantistiske tråd. Og lige kommentere lidt på det sidste emne her, som jeg netop også synes er super interessant! Nemlig hvor længe man skal træne sin hest ad gangen. Jeg var engang til en enkelt af BB's aftentræninger, hvor han jo netop viste hvordan han trænede nogle heste helt ned til 3 min af gangen, og pointerede at han aldrig havde haft en skadet hest (ikke en han selv havde skadet i hvert fald   ), hvilket virkelig fik mig til at tænke grundigt over det emne, da det jo er stikimod alt hvad man ellers har lært. 1,5 år efter var jeg så til et massage kursus, hvor det derimod blev pointeret hvor vigtigt det var at varme hesten ordentligt op og køle den ordentligt ned efter træning (dvs. min 10 min. skridt og trav både før og efter træning, og så er de 20 min. jo lissom brugt og lidt til!), hvilket jo så fik mig til at genoverveje den konklussion jeg var nået frem til sidst. Jeg er nu kommet frem til at jeg hælder mere til massørens forklaring. dels fordi det gir mening hvis man tænker på når man   skal præstere et eller andet. fx følte jeg mig, dengang jeg var i topform, ikke klar til at yde maks før end jeg havde varmet op i 45 min.-1 time (trænede spring-gymnastik ca. 1 time efter endt opvarmning). Dels fordi det nu, hvor jeg studerer fysioterapi, giver mening når man læser om alle de processer sådan en opvarmning sætter igang. Det er jo bevist at en muskel/sene/ligament ikke brister nær så let når man har varmet tilstrækkeligt op, dvs. minimum 10 min. med noget igangsættende (som regel løb), ledopvarmende (fx. sving), styrke, og stræk. Grunden til at opvarmning nedsætter risikoen for skader er (bl.a.) at blodgennemstræmningen øges i igangsætningsfasen, hvilket sætter en masse processer igang, fx. hastigheden af nervebanernes signaler fra musklen til hjernen, der fortæller hvornår et led er i dets yderstilling, jo hurtigere signal, desto hurtigere reaktion på en evt. forkert bevægelse. En anden faktor, som måske ikke er sååe væsentlig igen for dressurens vedkommende, er at musklerne øger iltoptagelsen. dvs. de kan optage mere ilt på kortere tid og bliver derved stærkere og mere udholdende. (hmm.. blev vist temmeligt teknisk, håber det er forståeligt) En mere væsentlig faktor er at leddenes smøreevne forbedres, så leddende kan bevæges hurtigere og mere smidigt og gnidningsfrit så risikoen for fx slidgigt nedsættes. (tænk på når man har rigtig kolde fingre og nærmest ikk kan bevæge dem. årsagen bag dette er at ledvæsken er kold og smørreevnen derfor nedsat) Alt dette (blandt meget andet) resulterer i at musklerne bliver mere smidige, stærke og og eftergivelige, leddene bevæges lettere, kroppen er kort sagt varm og klar til at præstere. Alt dette må da også gælde for hesten! Det er i hvert fald hvad jeg er nået frem til. Og så skal det da også tilføjes her til sidst at opvarmningen selvfølgelig kommer an på hva man efterfølgende har tænkt sig at træne og hvor god hestens form er (såvel fysisk som psykisk). Plus det faktum at opvarmning og træning ofte flyder sammen i ridning. Dog stræber jeg stadig efter hver gang at få skridtet minimum 10 min. før og 10 min. efter træning som seperat opvarmning og nedkølning, gerne i terræenet, da det jo netop er så opbyggende og styrkende på en blid måde plus det at det er svært at få lagt ind i en normal dagligdag at ride flere gange om dagen, så jeg er nødt til at lægge det i forbindelse med træningen.(som Eva også nævnte) Så jeg tilslutter mig jo mest Evas overbevisning, men er spændt på at høre om der kommer noget mere stof til eftertanke. så keep up the good words