Jeg frygter virkelig at jeg er blevet gravid på trods af jeg spiser p-piller! Jeg har det røde, men det er kommet en dag for sent og slet ikke så meget som det plejer. Men det er vel meget normalt hvis man er blevet gravid mens man får p-piller? Jeg har de sidste 14 dage vågnet op med kvalme om natten, jeg føler mig meget spændt og oppustet i maven. Derudover har jeg markante humørsvingninger. Det ene øjeblik er jeg glad, det næste er jeg vildt ked af det! I går lagde et medium hånden på min mave og sagde "Du er jo gravid" - og det var uden jeg havde sagt noget. Jeg har taget en hjemmetest og den var negativ, men føler bare der er noget! Jeg deler selvfølgelig det her med min kæreste som støtter mig 100 % uanset hvad.
Der er jo ikke andet for en at smutte til lægen og fortælle dine symptomer... Først når du ved om du er det, kan du tage stilling til hvad der så skal ske  Risikoen eller chancen om man vil for at blive gravid på p-piller er jo ekstrem lille hvis man har taget dem korrekt, men den er der 
Jeg har haft et par svipsere i sidste pakke hvor jeg så har taget den 12 timer for sent. Men vi har se'x næsten hver dag og han kommer oppe i mig hver gang så det øger jo også risikoen en del:-(
simple as that... jeg blev gravid på trods af prævention... så det kan du godt være..
test, men sådan nogen kan sagtens vise negativt selvom man er gravid.....
Jeg har lige haft en kunde for nylig der havde taget en test som viste negativ, så en test i et andet mærke og den var positiv, så tog hun en mere i det første mærke og den var negativ igen. Så tog hun til læge og var 3 mdr. henne!
... tur til doktoren... Når det så er sagt. Hvorfor er du bange for at være gravid? Nuvel, det er ikke planlagt, men det er der da så mange ting her i livet, der ikke er. Mange af dem ender med at være de bedste, der er sket  Hvor gammel er du?
du må et smut til lægen og høre hvad han/hun siger.. Jeg er blevet gravid på p-piller 3 gange.. selvom jeg har taget dem korrekt.. jeg er ikke modtagelig overfor hormonerne åbenbart som er i pillerne. jeg venter mit første barn og har termin imorgen.. det var ikek planlagt men har ikke et øjeblik fortrudt at jeg valgte at bære barnet.. der er jo også andfre former for præventioner end p piller.. min læge har anbefalet mig en hormon spiral..
Hovsa, jeg har glemt at melde Celinas ankomst. Hun kom til verden d. 28. August, 37+2 Vægt : 2990 g. Længde : 50 cm
hejsa!! Så er lille Lærke kommet til verden. Hun blev født den 18/11-2007 Min termin blev rykket fra den 10/11-2007 til den 14/11-2007 så 4 dage efter termin skete det  ) Vægt 3650 gram længde 51 cm. Mange hilsner fra KJN
victor til verden den 7 nov 2007 kl 1452. vægt 3330 g og 50 cm lang. Han er født 2½ uge for tidligt
kom lidt før tiden. Hun kom allerede den 20. November kl. 18.22. Vægt 3000 gram og længde 52 cm. Født på 38+1 ved akut kejsersnit. Hendes fulde navn er Sylvia Johanne Elisabeth. Beagle, nu mor til to !
vi fik en lille Nicklas d. 10-9-07 på 3440 gr og 50 cm lang
vi fik en lille pige 28-11-07 3760g 50 cm Skal hedde Emma
En lille opdatering, be om?   Vil meget gerne have Celina på listen inden årsskiftet 
Jeppe til verden. D. 11/12-07 kl 23:46 3560 gram og 51 cm
... havde termin den 7. december, men valgte at blive derinde i varmen til den 13. Hun vejede 3610 gram og målte 52 cm.
02. Triko, barn nr 1 (Født 12/1, , 3925 g, 53 cm) 03. MinnaN, barn nr 3 (Født 13/1  , 4886 g, 57 cm) 04. Helle Due 07. Lillian G, barn nr 2 09. Tanja A, barn nr 1 (Født 24/1,  , 3225 g, 51cm) 11. nanettemus, barn nr 1 (født 9/1, 2900 g,51 cm) 11. StineNordahl, barn nr 1 (Født 19/1  ,2980 g,52cm) 14. Marlene G (Født 16/1,  , 3230 g, 54 cm) 19. kibura, barn nr 1  21. maleneh 22. Charl., PKS, barn nr 3,  25. Sweetygirl20, barn nr 2 (Født 26/1  ,2996 g,49cm) 25. gittes magi, barn nr 3 (Født 23/1,  29. Birgit (Gipsy), barn nr 2 (Født 1/2  ,4050 g,53cm) 31. Sacherell, barn nr 2 (Født 31/1  ,3350 g og 53 cm) 31. vinke, barn nr 1 (Født 4/2  ,4100g,54cm) 31. gitte kristensen, barn nr 2(PKS 31/1  ,5365 g og 55 cm) 04. sannemus, barn nr 3 (Født 20/1,   ,3320g og 52 cm) 05. solstrejf3 10. RamiaLox (siv), barn nr 1 (Født 17/2,  , 3970 g,55cm) 12. AnjaR, barn nr 2(Født 20/2  , 3800 g og 51 cm)  13. chickflick, barn nr 1 (Født 11/2,  ) 16. Line pedersen 21. Bkauffmann, barn nr 2 (Født 17/2  , 3650g og 51 cm) 01. Nielsen 09. Birthe Rosvig Høgh, barn nr 1(Født 10/3, ,3864 g,52 cm) 10. Moonlight7330, barn nr 1 10. maja biilmann, barn nr 1 14. mulle81 (født 19/3,  , 4400g, 56cm) 19. MizSkat, barn nr 1(født 19/3, ,3140g,51 cm) 22. Metjen, barn nr 1 (født 18/2   3110 g og 48 cm) 25. HenrietteSS, barn nr 3,  25. Minna Andersen (Født 26/3,  ) 27. joel8.. 28. Elvishest, barn nr 1 (Født 18/3  , 3380 g, 52 cm) 29. Malena, barn nr 1,  01. Agnete, barn nr 1 (Født 27/2  , 2650 g, 46cm) 06. Maria Pejtersen,barn nr 1 (Født 3/4  , 3530 g, 52 cm) 07. Malene B, barn nr 1,  07. lillevang, barn nr 1, (Født 22/2, , 2740 g, 51cm) 19. TrineK, barn nr 1 (Født 2/5,  , 3520 g, 53 cm) 19. demsie, PKS, barn nr 2, ( , 4900 g, 55 cm) 26. RikkeL, barn nr 1 (Født 18/4,  ) 02. Tapall, barn nr 1, (Født 9/5,  , 3374g, 51 cm) 04. Lene Farving, barn nr 2 (Født 30/4,  , 3400 g, 51 cm) 05. Natasja p, barn nr 2 (Født 8/5,  , 3500g, 52cm) 06. mandyb, barn nr 3 (Født 14/5,  , 3366, 50 cm) 11. Minx, barn nr 1(Født 16/4,  , 2690 g, 49 cm) 13. Helle W, barn nr 1 21. Princemand, barn nr 1 (Født 29/5,  , 3574 g, 53 cm) 22. Lene78 (Trendy), barn nr 1 (Født 29/6  , 3580g, 52 cm) 24. Gitte N, barn nr 2 (PKS 22/5,  , 4100g, 52 cm) 25. Liberty99(babett),barn nr 1,(Født 8/6  27. majken frandsen, barn nr 1 31. Wickiholm, barn nr 1 (Født 24/5  , 2900 g, 49 cm) 01. Mette Olesen, barn nr 2 (Født 1/6  , 4700 g, 55 cm) 01. Lucky,  , børn nr 1 og 2(Født 29/5  2800g,49cm og   2900 g, 50cm) 02. Maria G, barn nr 1 (Født 30/5  , 3210 g, 51 cm) 03. Tristar, barn nr 3 (Født 4/6  , 4480 g 55cm) 10. Fru dolmer, (Født 17/5,  15. Dianna Pilegård, barn nr 2,  15. Di-Wie (Født 11/6  ) 17. Mette B-F, barn nr 1 (Født 15/6  , 3750g,52cm) 17. Miss S (Født 25/6  , 3550 g, 50 cm) 18. Fraika-92(Sille) Født 18/6  , 2820 g, 48 cm) 19. ChrevisCali, barn nr 1 (Født 19/6  , 3330 g, 52 cm)  (Født 15/6  28. Rheia, barn nr 1 (Født 12/7  , 2970 g, 52 cm) 28. Kubling, barn nr 2, (Født 28/6    04. Lonec, barn nr 1 (Født 10/7  , 3850 g, 51 cm) 09. komet, barn nr 2 (Pks 2/7  , 3850 g, 53 cm) 12. hmmm, barn nr 1 17. Matell, barn nr 1 (Født 21/7  , 4260g, 52 cm) 20. ShahXhibitor(Ina), barn nr 3,(Født 21/7  23. Lea&Tasha, barn nr 1, (Født 24/7  24. Tjinca, barn nr 1 28. AmigoCjn, barn nr 1 (Født 1/8  , 3450 g, 52 cm)  29. henjas, barn nr 2 (Født 26/7  , 3990 g, 52 cm) 02. mianielsen, barn nr 1, (Født 6/8  03. gsims, barn nr 2 (Født 7/8  , 4150 g, 56 cm) 07. Odessa Højbogård, barn nr 1 (Født 1/8  , 3449g, 52 cm) 08. kir-stine, barn nr 2 (Født 10/8  ) 13. Fibe, barn nr 1, (Født 23/7  20. Shatayon, barn nr 1, (PKS 4/8  , 2890g, 49 cm) 21. louise10, barn nr 2 (Født 29/8  , 3595 g, 53 cm) 21. StinaE, barn nr 1, (Født 17/8  23. mette mana, barn nr 3, (PKS 23/8  30. Isotter, barn nr 1 31. Katarina, barn nr 1, 31. chiki, barn nr 2, (Født 2/9  02. Cilina, barn nr 3, (Født 30/8    10. Annette-H-F, (Født 12/9    10. Salta, barn nr 1 (Født 4/9 Mia,3570 g, 52cm) 15. tekla andersen, barn nr 2 18. StineP (Amir), barn nr 1,(Født 28/8  , 2990 g, 50 cm) 21. camillalai, barn nr 1, (Født 11/9  21. KristinaLogik, barn nr. 2 (Født 10/9   3440g, 50 cm) 25. Maritte, barn nr 2 og 3 26. Sole, barn nr 1, (Født 26/9  26. Sandra C(bosja),barn nr 1, (Født 15/8    29. Susanne K, barn nr 2, (Født 4/10  ,  30. tinasen, barn nr 1 (Født 4/10  , 4120 g, 55 cm) 04. Dyrenes Netkonsultation, barn nr 1,  05. Sheval, barn nr 1 10. jibas (Margit), barn nr 1 12. Vibe Hald (my) barn nr 1,  14. Tessa24(Therese),barn nr 1,(Født 13/10  18. cilis, barn nr 1(Født 24/10  , 3230 g, 52 cm) 20. Diana (Sophia), barn nr 2 20. Anja *Anja*, barn nr 2 29. Christel, barn nr 2 (Født 22/10  , 4100 g, 56 cm) 08. Anneberg, barn nr 1(Født 8/11  , 3310 g, 51 cm) 14. KJN, barn nr 1 (Født 18/11  , 3650 g, 51 cm) 14. gucci1, barn nr 1,  16. Salka-damen, barn nr 1 18. praktikeren, barn nr 1 23. carinaA (mozart), barn nr 1 (Født 7/11  , 3330 g, 52 cm) 28. Iconfelix, barn nr 1, (Født 11/12  30. louiseromeo, barn nr 1 03. Beagle, barn nr 2 (Født 20/11  , 3000 g, 52 cm) 04. MiaDalager, barn nr 1 07. Louise Christensen, barn nr 1, (Født 13/12  09. mw0502, barn nr 1 (Født 28/11  , 3760 g, 50 cm) 14. HundeGitteMor-JackD , barn nr 2,  19. Winnie *Wap*, barn nr 1 19. Dandi, barn nr 2 22. Cassie84, barn nr 1,  25. sandra82, barn nr 3,  28. Stald Nørreheden, barn nr 2, 
Katja : Tusind tak  God jul 
28.12.2007 kl. 19.43 - 3920 og 54 
Jamen vi fik endnu en søn d. 22 aug kl 21.49. Han vejede 4030 g og var 56 cm lang. Han hedder Lukas. Og hans storebror Mikkel er født 24.12.05
Hvor mange drenge og hvor mange piger?
Jeg ville da bare lige tilføje at min søn kom til at hedde Lucas   han er fra d.19/4-07 så kan du vel finde os  MVH Rikke
havde termin d 20 okt. fødte d 8 okt Lucas på 3442g og 50 cm. Diana
Cecilie kom til verden d. 5 sep, vejede 4088 og var 55 cm lang, hun er nr 2 og super dejlig
Melanie kom til verden d. 23/12 -07 kl. 16.17 3670 gr og 52 cm
for 2007? Er så spændt på den.
Hej HN'er Så er jeg tilbage igen   Må vist hellere få opdateret mine oplysninger. Min terminsdato var 7/4-07, men min datter blev taget ved planlagt kejsersnit d. 30/3-07. Hun hedder Kristine og vejede 3320 g og var 50 cm. Hun er vores 1. barn og hvilken dejlig én. Knus Malene
02. Triko, barn nr 1 (Født 12/1, , 3925 g, 53 cm) 03. MinnaN, barn nr 3 (Født 13/1  , 4886 g, 57 cm) 09. Tanja A, barn nr 1 (Født 24/1,  , 3225 g, 51cm) 11. nanettemus, barn nr 1 (født 9/1, 2900 g,51 cm) 11. StineNordahl, barn nr 1 (Født 19/1  ,2980 g,52cm) 14. Marlene G (Født 16/1,  , 3230 g, 54 cm) 19. kibura, barn nr 1  25. Sweetygirl20, barn nr 2 (Født 26/1  ,2996 g,49cm) 25. gittes magi, barn nr 3 (Født 23/1,  29. Birgit (Gipsy), barn nr 2 (Født 1/2  ,4050 g,53cm) 31. Sacherell, barn nr 2 (Født 31/1  ,3350 g og 53 cm) 31. vinke, barn nr 1 (Født 4/2  ,4100g,54cm) 31. gitte kristensen, barn nr 2(PKS 31/1  ,5365 g og 55 cm) 04. sannemus, barn nr 3 (Født 20/1,   ,3320g og 52 cm) 10. RamiaLox (siv), barn nr 1 (Født 17/2,  , 3970 g,55cm) 12. AnjaR, barn nr 2(Født 20/2  , 3800 g og 51 cm)  13. chickflick, barn nr 1 (Født 11/2,  ) 21. Bkauffmann, barn nr 2 (Født 17/2  , 3650g og 51 cm) 09. Birthe Rosvig Høgh, barn nr 1(Født 10/3, ,3864 g,52 cm) 14. mulle81 (født 19/3,  , 4400g, 56cm) 19. MizSkat, barn nr 1(født 19/3, ,3140g,51 cm) 22. Metjen, barn nr 1 (født 18/2   3110 g og 48 cm) 25. Minna Andersen (Født 26/3,  ) 28. Elvishest, barn nr 1 (Født 18/3  , 3380 g, 52 cm) 01. Agnete, barn nr 1 (Født 27/2  , 2650 g, 46cm) 06. Maria Pejtersen,barn nr 1 (Født 3/4  , 3530 g, 52 cm) 07. Malene B, barn nr 1, (PKS 30/3  07. lillevang, barn nr 1, (Født 22/2, , 2740 g, 51cm) 19. TrineK, barn nr 1 (Født 2/5,  , 3520 g, 53 cm) 19. demsie, PKS, barn nr 2, ( , 4900 g, 55 cm) 26. RikkeL, barn nr 1 (Født 18/4,  ) 02. Tapall, barn nr 1, (Født 9/5,  , 3374g, 51 cm) 04. Lene Farving, barn nr 2 (Født 30/4,  , 3400 g, 51 cm) 05. Natasja p, barn nr 2 (Født 8/5,  , 3500g, 52cm) 06. mandyb, barn nr 3 (Født 14/5,  , 3366, 50 cm) 11. Minx, barn nr 1(Født 16/4,  , 2690 g, 49 cm) 21. Princemand, barn nr 1 (Født 29/5,  , 3574 g, 53 cm) 22. Lene78 (Trendy), barn nr 1 (Født 29/6  , 3580g, 52 cm) 24. Gitte N, barn nr 2 (PKS 22/5,  , 4100g, 52 cm) 25. Liberty99(babett),barn nr 1,(Født 8/6  31. Wickiholm, barn nr 1 (Født 24/5  , 2900 g, 49 cm) 01. Mette Olesen, barn nr 2 (Født 1/6  , 4700 g, 55 cm) 01. Lucky,  , børn nr 1 og 2(Født 29/5  2800g,49cm og   2900 g, 50cm) 02. Maria G, barn nr 1 (Født 30/5  , 3210 g, 51 cm) 03. Tristar, barn nr 3 (Født 4/6  , 4480 g 55cm) 10. Fru dolmer, (Født 17/5,  15. Di-Wie (Født 11/6  ) 17. Mette B-F, barn nr 1 (Født 15/6  , 3750g,52cm) 17. Miss S (Født 25/6  , 3550 g, 50 cm) 18. Fraika-92(Sille) Født 18/6  , 2820 g, 48 cm) 19. ChrevisCali, barn nr 1 (Født 19/6  , 3330 g, 52 cm)  (Født 15/6  28. Rheia, barn nr 1 (Født 12/7  , 2970 g, 52 cm) 28. Kubling, barn nr 2, (Født 28/6    04. Lonec, barn nr 1 (Født 10/7  , 3850 g, 51 cm) 09. komet, barn nr 2 (Pks 2/7  , 3850 g, 53 cm) 17. Matell, barn nr 1 (Født 21/7  , 4260g, 52 cm) 18. hmmm, barn nr 1 (Født 11/7  , 3440 g, 51 cm) 20. ShahXhibitor(Ina), barn nr 3,(Født 21/7  23. Lea&Tasha, barn nr 1, (Født 24/7  28. AmigoCjn, barn nr 1 (Født 1/8  , 3450 g, 52 cm)  29. henjas, barn nr 2 (Født 26/7  , 3990 g, 52 cm) 02. mianielsen, barn nr 1, (Født 6/8  03. gsims, barn nr 2 (Født 7/8  , 4150 g, 56 cm) 07. Odessa Højbogård, barn nr 1 (Født 1/8  , 3449g, 52 cm) 08. kir-stine, barn nr 2 (Født 10/8    ) 13. Fibe, barn nr 1, (Født 23/7  20. Shatayon, barn nr 1, (PKS 4/8  , 2890g, 49 cm) 21. louise10, barn nr 2 (Født 29/8  , 3595 g, 53 cm) 21. StinaE, barn nr 1, (Født 17/8  23. mette mana, barn nr 3, (PKS 23/8  31. Katarina, barn nr 1, 31. chiki, barn nr 2, (Født 2/9  02. Cilina, barn nr 3, (Født 30/8    10. Annette-H-F, (Født 12/9    10. Salta, barn nr 1 (Født 4/9 Mia,3570 g, 52cm) 18. StineP (Amir), barn nr 1,(Født 28/8  , 2990 g, 50 cm) 21. camillalai, barn nr 1, (Født 11/9  21. KristinaLogik, barn nr. 2 (Født 10/9   3440g, 50 cm) 26. Sole, barn nr 1, (Født 26/9  26. Sandra C(bosja),barn nr 1, (Født 15/8  30. tinasen, barn nr 1 (Født 4/10  , 4120 g, 55 cm) 10. jibas (Margit), barn nr 1 (Født 2/10  , 3150 g, 50 cm) 12. Vibe Hald (my) barn nr 1,  14. Tessa24(Therese),barn nr 1,(Født 13/10  18. cilis, barn nr 1(Født 24/10  , 3230 g, 52 cm) 20. Diana (Sophia), barn nr 2 (Født 8/10  , 3442 g, 50 cm) 29. Christel, barn nr 2 (Født 22/10  , 4100 g, 56 cm) 08. Anneberg, barn nr 1(Født 8/11  , 3310 g, 51 cm) 14. KJN, barn nr 1 (Født 18/11  , 3650 g, 51 cm) 23. carinaA (mozart), barn nr 1 (Født 7/11  , 3330 g, 52 cm) 28. Iconfelix, barn nr 1, (Født 11/12  30. louiseromeo, barn nr 1 (Født 1/12  , 4400 g, 55 cm) 03. Beagle, barn nr 2 (Født 20/11  , 3000 g, 52 cm) 04. MiaDalager, barn nr 1 (Født 13/12,   3690 g, 55 cm) 07. Louise Christensen, barn nr 1, (Født 13/12  09. mw0502, barn nr 1 (Født 28/11  , 3760 g, 50 cm) 14. HundeGitteMor,barn nr 2,(Født 28/12  19. Dandi, barn nr 2 (Født 30/11  ) 22. Cassie84, barn nr 1, (Født 6/1-08  25. sandra82, barn nr 3, (Født 31/12  28. Stald Nørreheden,barn nr 2,(Født 23/12 
Her er lidt statestik: Antal børn født ialt: 113 Drenge: 51 stk Piger: 62 stk 5 piger hedder Lærke, 4 piger hedder Emma, 4 drenge hedder Lukas. I er selv velkomne til at lave en masse andet sjov statestik, har ikke overskuddet i øjeblikket til at fumle med det så længe, skriv det bare i tråden hvis i laver noget 
men havde termin den 14  ) Flot arbejde med den liste 
støreste baby i år 2007 - det var da vildt!
min magnus er født den 4/1-08
HundeGitteMor : Nej ikke 5355g men 5365g   Ja han er en dejlig stor dreng 
Ja jeg er vist lidt bagud. Men vil da gerne på 2007 listen. Havde termin den 12/10 men fødte en dejlig pige på 3200g. og 51 cm. den 19/10-2007 Hun hedder Frida. Mvh. Birgitte
Hej alle Må jeg også komme på listen selvom jeg er lidt forsinket fandt først ud af den her fandtes på hn idag  Fik en   D. 22 september 2007 kl 11.48, hun vejede 3450 og målte 50cm   Det mit første barn... Tillykke til ALLE som har fået en lille ny
Jeg vil bare høre om der evt. er andre gravide herinde fra Aalborg og omegn ? Og om der er nogen der har lyst til at chatte på msn ? Og evt mødes IRL. ?
være gravid 
Ikke nødvendigvis 
du har lyst til at chatte med en ik-gravid (endnu), så kan jeg fanges på msn 
Det har jeg bestemt Maria... men hvad er din msn *GG* Min er .: 
Jeg vil da også gerne have flere kontakter... Er måske lidt uden for området, men er fra Hadsund, lidt længere væk end omegnen af Aalborg... Er heller ikke gravid, og har ingen planer om detdet næste års tid ihvertfald... Har Silje på 10½ måned. msn: 
Og er godt nok ikke gravid, men har Andreas der bliver 2 år til juni og kaya på 8 måneder.. Vi skal ikke have flere børn, men vil da gerne sludre alligevel... Kan ikke finde ud af at tilmelde eller hvad det hedder, folk til min messenger, så her har I min...
Glæder mig til at hilse på jer på MSN 
..... Thomas tog!!!! Mine børn - og især min søn, er hel vilde med toget Thomas, så her i går var vi et smut ovre i det fynske, nærmere betegnet Odense hvor jernbanemuseet havde toget Thomas på besøg - et kæmpe hit for de mindste. Andre der var ovre og se det???
Det er vist længe siden I har set noget til min William, så her får I lige 2 billeder. Han er nu blevet 7 ½ måned; sikke tiden dog flyver afsted!!!! Han kan sidde selv, han møffer sig rundt overalt på maven, og kommer af og til op i kravlestilling. Han kommer dog mest baglæns. Han er glad og mild. Han spiser grød, og vi er så småt startet op med små rugbrødshapsere. Han vejer nu 7,8 kg og er 66 cm lang, så han er da kommet meget godt efter sin lille startstørrelse. Han har af uforklarlige årsager haft en salmonellainfektion. Vi var indlagt 1 uge, hvor han havde høj feber, blodige diarréer op til 15 gange i døgnet. Det er nu 6 uger siden. Og han er kommet sig helt, og er rask igen. Dejligt. Og hvor er det bare STORT og FANTASTISK at være mor!!!!  Her er han på vej ud for at sove i barnevognen. Og ja, det er en sut, der ligger i forgrunden, vi arbejder stadig på at lære ham at ville have den, når han skal sove; men uden ret meget held.   Og her er han meget koncentreret om at sidde og rode med et stykke legetøj   Mors skønne knægt, altså. Hilsen Camilla.
Skøn knægt.   vi har tre stks Wiliam'er i familien. Puhaa..  Men et lækkert navn. det ville jeg gerne have haft barmet skulle hedde hvis det blev en dreng men har istedet fået min dejlige datter 
Fødte (endelig) d.24/11-2007 en dreng, Victor 51 cm og 3440 g. kh/regitze
jeg er så også håbløst bagefter   .. havde termin 06-12-07, og fødte 09-12-07 en pige (Malene) på 49cm og 3510g
Lidt sjovt, men bare for at ødelægge din statestik en smule så hedder vores beatrice lærke til mellemnavn. Så er der 6 som hedder lærke  hjertelig hilsen katarina
Hmm, min Emma mangler altså. Facts:
Så har jeg lige lavet lidt statisitk over fødslerne i 2007: Vi har tilsammen båret rundt på 375,6 kg fordelt på 114 børn (  og  ). Det giver et gennemsnit på 3543,9 g. Hvis børnene blev lagt efter hinanden ville de nå 54,9 m. Giver et gennemsnit på 51,8 cm. Gennemsnitsvægt: 3416 g Gennemsnitslængde: 51,2 cm Mindste: Emelie 2210g/46cm Tungeste: Kamilla 4640g/54cm Længste: Cecilie, Freja og Mathilde på 55cm 20 piger blev født med længden 52 cm 11 piger blev født med længden 51 cm 5 piger hedder Lærke (6 hvis mellemnavn tages med) 4 hedder Emma 3 hedder Mathilde 3 hedder Sarah 2 hedder Ida 2 hedder Isabella 2 hedder Kamilla 2 hedder Sille Gennemsnitsvægt: 3699 g Gennemsnitslængde: 52,5 cm Mindste: William 2470g/47cm og Jonas 2650g/46cm Tungeste : Gitte Kristensens dreng 5365g/55cm Længste: Snorre 4310g/60cm 4 hedder Lukas/Lucas 2 hedder Asbjørn 2 hedder David 2 hedder Kasper 2 hedder Mathias 2 hedder Nicklas 2 hedder Noah 2 hedder Oliver 2 hedder Victor Håber i kan få lidt ud af det   . Har lige siddet og brugt tiden på at lave dette statistik i stedet for at benytte tiden til at pakke til skiferie i mogrgen mens lillepigen sov. 
Komet..... God skiferie 
Jeg er nødt til at rette din statistik, den længste er ikke 55.cm, men 56 cm. Emily 4 okt. 07 har en længde på 56 cm. Vh. Emily´s mor;)
02. Triko, barn nr 1 (Født 12/1, , 3925 g, 53 cm) 03. MinnaN, barn nr 3 (Født 13/1  , 4886 g, 57 cm) 09. Tanja A, barn nr 1 (Født 24/1,  , 3225 g, 51cm) 11. nanettemus, barn nr 1 (født 9/1, 2900 g,51 cm) 11. StineNordahl, barn nr 1 (Født 19/1  ,2980 g,52cm) 14. Marlene G (Født 16/1,  , 3230 g, 54 cm) 19. kibura, barn nr 1  25. Sweetygirl20, barn nr 2 (Født 26/1  ,2996 g,49cm) 25. gittes magi, barn nr 3 (Født 23/1,  29. Birgit (Gipsy), barn nr 2 (Født 1/2  ,4050 g,53cm) 31. Sacherell, barn nr 2 (Født 31/1  ,3350 g og 53 cm) 31. vinke, barn nr 1 (Født 4/2  ,4100g,54cm) 31. gitte kristensen, barn nr 2(PKS 31/1  ,5365 g og 55 cm) 04. sannemus, barn nr 3 (Født 20/1,   ,3320g og 52 cm) 10. RamiaLox (siv), barn nr 1 (Født 17/2,  , 3970 g,55cm) 12. AnjaR, barn nr 2(Født 20/2  , 3800 g og 51 cm)  13. chickflick, barn nr 1 (Født 11/2,  ) 21. Bkauffmann, barn nr 2 (Født 17/2  , 3650g og 51 cm) 09. Birthe Rosvig Høgh, barn nr 1(Født 10/3, ,3864 g,52 cm) 14. mulle81 (født 19/3,  , 4400g, 56cm) 19. MizSkat, barn nr 1(født 19/3, ,3140g,51 cm) 22. Metjen, barn nr 1 (født 18/2   3110 g og 48 cm) 25. Minna Andersen (Født 26/3,  ) 28. Elvishest, barn nr 1 (Født 18/3  , 3380 g, 52 cm) 01. Agnete, barn nr 1 (Født 27/2  , 2650 g, 46cm) 06. Maria Pejtersen,barn nr 1 (Født 3/4  , 3530 g, 52 cm) 07. Malene B, barn nr 1, (PKS 30/3  07. lillevang, barn nr 1, (Født 22/2, , 2740 g, 51cm) 19. TrineK, barn nr 1 (Født 2/5,  , 3520 g, 53 cm) 19. demsie, PKS, barn nr 2, ( , 4900 g, 55 cm) 26. RikkeL, barn nr 1 (Født 18/4,  ) 02. Tapall, barn nr 1, (Født 9/5,  , 3374g, 51 cm) 04. Lene Farving, barn nr 2 (Født 30/4,  , 3400 g, 51 cm) 05. Natasja p, barn nr 2 (Født 8/5,  , 3500g, 52cm) 06. mandyb, barn nr 3 (Født 14/5,  , 3366, 50 cm) 11. Minx, barn nr 1(Født 16/4,  , 2690 g, 49 cm) 21. Princemand, barn nr 1 (Født 29/5,  , 3574 g, 53 cm) 22. Lene78 (Trendy), barn nr 1 (Født 29/6  , 3580g, 52 cm) 24. Gitte N, barn nr 2 (PKS 22/5,  , 4100g, 52 cm) 25. Liberty99(babett),barn nr 1,(Født 8/6  31. Wickiholm, barn nr 1 (Født 24/5  , 2900 g, 49 cm) 01. Mette Olesen, barn nr 2 (Født 1/6  , 4700 g, 55 cm) 01. Lucky,  , børn nr 1 og 2(Født 29/5  2800g,49cm og   2900 g, 50cm) 02. Maria G, barn nr 1 (Født 30/5  , 3210 g, 51 cm) 03. Tristar, barn nr 3 (Født 4/6  , 4480 g 55cm) 10. Fru dolmer, (Født 17/5,  15. Di-Wie (Født 11/6  ) 17. Mette B-F, barn nr 1 (Født 15/6  , 3750g,52cm) 17. Miss S (Født 25/6  , 3550 g, 50 cm) 18. Fraika-92(Sille) Født 18/6  , 2820 g, 48 cm) 19. ChrevisCali, barn nr 1 (Født 19/6  , 3330 g, 52 cm)  (Født 15/6  28. Rheia, barn nr 1 (Født 12/7  , 2970 g, 52 cm) 28. Kubling, barn nr 2, (Født 28/6    04. Lonec, barn nr 1 (Født 10/7  , 3850 g, 51 cm) 09. komet, barn nr 2 (Pks 2/7  , 3850 g, 53 cm) 17. Matell, barn nr 1 (Født 21/7  , 4260g, 52 cm) 18. hmmm, barn nr 1 (Født 11/7  , 3440 g, 51 cm) 20. ShahXhibitor(Ina), barn nr 3,(Født 21/7  23. Lea&Tasha, barn nr 1, (Født 24/7  28. AmigoCjn, barn nr 1 (Født 1/8  , 3450 g, 52 cm)  29. henjas, barn nr 2 (Født 26/7  , 3990 g, 52 cm) 02. mianielsen, barn nr 1, (Født 6/8  03. gsims, barn nr 2 (Født 7/8  , 4150 g, 56 cm) 07. Odessa Højbogård, barn nr 1 (Født 1/8  , 3449g, 52 cm) 08. kir-stine, barn nr 2 (Født 10/8    ) 13. Fibe, barn nr 1, (Født 23/7  20. Shatayon, barn nr 1, (PKS 4/8  , 2890g, 49 cm) 21. louise10, barn nr 2 (Født 29/8  , 3595 g, 53 cm) 21. StinaE, barn nr 1, (Født 17/8  22. Stutteri Rø, barn nr 2, (Født 22/8  , 4030 g, 56 cm) 23. mette mana, barn nr 3, (PKS 23/8  31. Katarina, barn nr 1, 31. chiki, barn nr 2, (Født 2/9  02. Cilina, barn nr 3, (Født 30/8    10. Annette-H-F, (Født 12/9    10. Salta, barn nr 1 (Født 4/9 Mia,3570 g, 52cm) 18. StineP (Amir), barn nr 1,(Født 28/8  , 2990 g, 50 cm) 21. camillalai, barn nr 1, (Født 11/9  21. KristinaLogik, barn nr. 2 (Født 10/9   3440g, 50 cm) 26. Sole, barn nr 1, (Født 26/9  26. Sandra C(bosja),barn nr 1, (Født 15/8   29. Susanne K, barn nr 2, (Født 4/10  ,  30. tinasen, barn nr 1 (Født 4/10  , 4120 g, 55 cm) 10. jibas (Margit), barn nr 1 (Født 2/10  , 3150 g, 50 cm) 12. Vibe Hald (my) barn nr 1,  14. Tessa24(Therese),barn nr 1,(Født 13/10  18. cilis, barn nr 1(Født 24/10  , 3230 g, 52 cm) 20. Diana (Sophia), barn nr 2 (Født 8/10  , 3442 g, 50 cm) 29. Christel, barn nr 2 (Født 22/10  , 4100 g, 56 cm) 08. Anneberg, barn nr 1(Født 8/11  , 3310 g, 51 cm) 14. KJN, barn nr 1 (Født 18/11  , 3650 g, 51 cm) 23. carinaA (mozart), barn nr 1 (Født 7/11  , 3330 g, 52 cm) 28. Iconfelix, barn nr 1, (Født 11/12  30. louiseromeo, barn nr 1 (Født 1/12  , 4400 g, 55 cm) 03. Beagle, barn nr 2 (Født 20/11  , 3000 g, 52 cm) 04. MiaDalager, barn nr 1 (Født 13/12,   3690 g, 55 cm) 07. Louise Christensen, barn nr 1, (Født 13/12  09. mw0502, barn nr 1 (Født 28/11  , 3760 g, 50 cm) 14. HundeGitteMor,barn nr 2,(Født 28/12  19. Dandi, barn nr 2 (Født 30/11  ) 22. Cassie84, barn nr 1, (Født 6/1-08  25. sandra82, barn nr 3, (Født 31/12  28. Stald Nørreheden,barn nr 2,(Født 23/12 
Hejsa alle i skønne h'ænder lige nu skal jeg bare ud med en masse ting - det er det jeg har brug for. og forhåbentlig kan jeg finde hoved og hale i alle mine tanker, for lige nu er jeg fuldstændig fustreret og forvirret.  torsdags i sidste uge ringede min mor, og var dyb ulykkelig. hun ville flytte fra sin kæreste gennem 7 år, fordi han behandlede hende helt forfærdeligt. (ikke fysisk men psykisk) Hun spurgte om hun måtte komme ud og bo i campingvognen for et stykke tid (ja det måtte hun da gerne - det er jo hendes, og sidst hun boede der i længere tid havde hun respekteret at henrik og jeg skulle have alene tid sammen uden hende) så det var jo ok  min søster køre hende ud til os, og hun bor hos os et par dage. så spørger hun om hun må låne vores ene bil. for hun vil ind og hente nogle af hendes ting. ja det må hun da gerne og hun kommer tilbage med den om eftermiddagen.  dagen efter vil hun låne bilen igen, for hun havde lovet at køre for den kæreste hun er ved at forlade (han skulle ind og scannes på sygehuset) hun ringer om aftenen og spørger om det er i orden hun først kommer med bilen i morgen formiddag. ja bare hun kom med den. Så hun bliver og overnatter ved kæresten.  dagen efter kommer der ingen bil. den næste dag heller ikke. vi høre slet ikke noget fra hende i 3 dage. til sidst ringer jeg så og spørger hvor vores bil bliver af - ja det er da et godt spørgsmål er svaret bare.     jeg bliver vanvittig tosset men med rolig stemme for jeg forklaret at vi selv skal bruge bilen i morgen eftermiddag, så hun har bare at komme med den. Hun kommer med bilen (er i øvrigt halv fuld og dingel)   og aflevere nøglerne og går om i hendes campingvogn. ikke en gang så meget som et "tak for lån" eller "undskyld jeg ikke kom med bilen før"    og nu sidder jeg bare med en hulens masse tanker og tænker: hvad er der lige sket her. hvis hun vil forlade kæresten, hvorfor overnatter hun så derinde så mange dage?? hvorfor ringer hun ikke og siger hvorfor hun ikke kan afleverer bilen?? hvorfor siger hun ikke tak eller undskyld, som et normalt menneske ville gøre hvis de havde lånt et eller andet?? hvorfor drikker hun igen nu (har været alkoholiker i rigtig mange år, men efter som hun fandt ud af at hun snart skulle være mormor, så gik det over igen - lige indtil nu)  hun blev ude i campingvognen i 1½ dag, hvorefter hun ringede ind for at høre om hun kunne købe en flaske vin, for hun havde det virkelig dårligt. nej det kunne hun ikke, men jeg synes at hun skyldte os en undskyldning med hensyn til bilen og et "tak for lån". ja det kunne hun da ikke se var nødvendigt - om hun måtte få en flaske vin - nej det måtte hun ikke. og hun blev bare ved - det er helt absurd.  jeg har virkelig fortrudt at jeg sagde ja til at hun måtte bo herude, for det er slet ikke det jeg har brug for lige nu. jeg er i uge 38 nu og skal selv være mor lige om lidt for første gang. jeg har nerver nok i forvejen - og nu går det så dårligt med min egen mor - jamen jeg er helt rundforvirret. jeg ved slet ikke hvad jeg skal gøre mere...  Jeg føler mig total svigtet af hende, og jeg føler det som om at det er mig der er den voksne i dette forhold, hvor det egentlig burde være hende. og det er skræmmende og forfærdeligt, at skulle sidde og sige nej til sin mor som tigger og beder om alkohol på den måde...  jeg ved ikke lige hvad jeg ville med denne tråd, men puha - jeg kan bare ikke mere... hvis i har læst så langtså tusind tak og undskyld ulejligheden - jeg måtte bare ud med det hele de kærligste hilsner en dybt ulykkelig kommende mor mithril
puh ha, det lyder da bare slet ikke godt. Jeg kan da godt forstå at du lader hende bo i campingvognen ved jer når hun prøver at komme fra kæresten- i hvert fald når hun ahr lagt sprutten på hylden! Og det lyder jo fantastisk hun lægger det på hylden for om et øjeblik at blive mormor. Hvor længe har hun været ædru?? Altså hvornår stoppede hun med sit drikkeri sidst? Jeg vil være hårdt og kontant og sige at var det mig selv der stod i denne situation- så ville jeg tag en snak med hende. Spørge om ikk hun holdt med at drikke fordi der kom en barnebarn hun gerne skulle være is tand til at tilbringe tid sammen med, og holde i ædru tilstand og uden rystende hænder. Snakke med hende om at hvis ikke hun kan holde med at drikke så ville jeg ikke have hende i nærheden af barnebarnet- el boende heller. At hun må respektere jer og jeres holdninger omkring dette. Selvfølgelig hvis hun virkelig vil så ville jeg da hjælpe. Men det er bare svært når du står på randen til at føde. Og det er jo ikke dig der skal passe hende heller. Du får rigeligt at se til/i gør. Jeg sys det er rigtigt vært at svare ordentligt her. Det er MEGET forskelligt hva folk vil mene man bør og kan gøre i denne situation. Jeg håber ikke jdu mener jeg har været for hård i mit indlæg.
jeg synes slet ikke du har været for hård - mine egne tanker er også at sige fra - for jeg holder ikke til det her.   jeg vil bare helst gerne undgå at gøre det lige i morgen, hvor jeg skal have fødselsdagsgæster (og jeg ønsker ikke at lave en scene foran mine venner)  men søndag skal jeg se om jeg ikke kan tage mig sammen til at gøre noget ved det. det værste er at hendes kæmpe alkoholforbrug har sat sine stor på hendes hjerne, så hendes logik er helt forskruet eller sådan føltes det i hvert fald. så selvom jeg forsøger at snakke med hende, så høre hun kun det hun selv vil.  men jeg vil gerne selv have hende væk nu  jeg mener hun ikke har drukket i godt et halvt år. hvis hun har, har jeg ikke vidst det. jeg bor langt fra der hvor hun boede med hendes kæreste, så jeg ved ikke om hun drak til daglig, men sådan har det ikke føltes når vi har snakket i telefonen. Men alt det her bringer jo bare en masse gamle sår op til overfladen igen. for jeg har jo levet med hendes alkoholproblem hele mit liv, og det er jo ikke første gang at har tigget penge eller alkohol af mig. og det gør bare ondt helt ind i maven og hjertet... mithril
ved du hva- så sys jeg ski osse det er på tide at det er slut hvis det har stået på hele dit liv! Helt ærligt så tænk på dig og din nye familie(forøgelse). Jeg sys simpelthen ikk hverken hun el du er fair over for dig/jeres familie hvis ikk i prioriterer jer selv nu så. Kan du ikke nå ind til hende, er der intet du kan gøre.Vil hun ikke hjælpes så kan hun ikke hjælpes.
Min mor blev først ædru da jeg begyndte at lægge ansvaret (for   liv!!) fra mig. Jeg var hård, mine brødre rasende, fordi de følte, de skulle tage min tjørn. Min mor vågende op, måske gør din mor ikke, men du kan IKKE bære byrden af hendes sygdom/misbrug. Mange af de sorger din mor har, er direkte forbundet til alkohol og afløber heraf. Du kan ikke gøre noget ved disse rødder, for hun selv gør noget, nemlig bilver ædru og forbliver det. Jeg har siddet tudende på psykiatisk skadestue, i forbindelse med min mors indlæggelse derinde, og sagt, at nu skulle de reager, eller brød vores familie sammen (mine brødre og jeg). Jeg var vred på dem, og det satte skub i tingene. Min mor fik hjælp til hverdagens praktiske ting, regninger, bankmøder m.m., ting jeg nu ser, jeg aldrig skulle have gjort for hende. Den sorg du føler er reel og din vrede er berettiget. Husk at det ikke er din mor, du beder om at flytte, men hendes alkohol skal ud. Vælger hun flasken, vælger hun selv at flytte (væk fra jeres grund og ud af jeres hverdag). Min mor er ædru på 3 år og savner ikke sprutten. Hun har fået et helt nyt liv, især efter hun er blevet mormor for snart 2 år siden. Hvis hun ikke selv havde valgt at blive ædru, var hun ikke meget i vores liv i dag. Det havde jeg ikke holdt til og jeg kunne ikke udsætte mig selv for risikoen fra de knæk det giver, når man er barn af alkoholiker. Jeg er jo også mor nu, men jeg er aldrig mere min mors, mor. Vores kærlighed til vores forældre, for vi elsker dem jo, kan give de største kvaler, men vi må elske dem højt nok til at respektere deres børns grænser -vores grænser. Det jeg ønsker mest for min egen datter, er at hun bliver et fuldendt og harmonisk menneske, som selv kan tage vare på sig selv. Det må du også være, som din mors datter. Også når det kradser imod din mors mønstre og vaner.
alleførst tusind tak for jeres svar - det betyder rigtig meget for mig.   og jeg kan nikke genkendende til rigtig mange af de ting du skriver Kilden. men jeg havde aldrig selv kunne sætte ord på på den måde. med hensyn til min mor, så blev jeg virkelig i tvivl om jeg skulle have givet hende den flaske eller ej, så jeg snakkede med min søster, som gav mig ret i at hun skulle ikke have den.  min søster ringede så for lige og høre hvordan det gik med mor. det vidste sig at hun i nattens mulm og mørke havde bestilt en taxa til at hente hende og køre hende tilbage til hendes kæreste.  i følge min søster var jeg i følge mor verdens værste datter og der faldt vist en hulens masse skældord mere efter til at beskrive hvor forfærdelig jeg havde været.  men lige nu ser jeg det som hendes valg. og nu må hun selv finde ud af hvornår og hvordan hun vil kontakte mig, for jeg har ikke mere energi til hende - jeg har knap nok energi til mig selv og baby. hun får selvfølgelig en telefonopringning når baby er født, men hun får også at vide at hun skal ikke komme medmindre hun i pinlig ædru - ellers kommer hun slet ikke inden for døren. for jeg magter hende ikke mere  min mand er så dejlig og støttende og han har bare været så dejlig den sidste stykke tid, selvom han har rigtig svært ved at sætte sig ind i hvordan det er med en alkoholiker i familien. (han synes fx det var forkert af mig at nægte hende flasken når hun nu havde det så dårligt - han havde bare givet hende den for at få fred) men det er jo forskellen på at have oplevet det på egen krop og han oplever det lidt fra sidelinien. endnu en gang rigtig mange tak for jeres svar. det er dejligt at kan få hjælp herinde, når man føler alt andet ikke kan lade sig gøre  de kærligste hilsner Mithril
hey hva er hn og h`ænder til for  Jeg kunne godt svare som datter af en alkoholiker- det ahr jeg dog valgt at undlade da det jeg har haft med min såkaldte far at gøre er så lidt at det er sagen NÆSTEN lige meget. Min mor gik fra ham da jeg avr 3-4 år gammel. Jeg husker stadig vores "flugt". Vi flyttede på Nørremarken- det sjove er der gik kun kort før ham og hans nye kone- endda med samme navn som min mor flyttede derop osse i modsatte ende af blokkene   Jeg ahr ofte set dem, og mine 3 søskene på hans side. Jeg boede endda deroppe i 1 1/2 mdr i sin tid. Det var ikk just lykken. Jeg har aldrig og får aldrig noget positivt at sige om ham. Han drikker stadig som en i h... Tævede sin nye kone mv. Han er et fjols jeg altid allerede fra jeg avr helt lille avr glad for min mor forlod. Jeg har aldrig selv som barn kunnet se hva jeg skulle med den mand- og er min mor evigt taknemmelig for at hun skred. Hvem ved hvordan mit liv ellers havde kunnet ha set ud den dag i dag. Hæng i og hold fast er hva jeg kan sige. Intet af det din mor siger kan være din skyld. Det er hende der vælger alkohollen og ikke dig der gør det for hende.
man skal tage et valg... jeg gider ikke være sammen med folk der ikke kan styre deres alkohol forbrug, så jeg har valgt kun at se vedkommende når vedkommende er ædru... og jeg tror du vil gøre dig selv en tjeneste ved at gøre det samme med din mor... sig du gerne vil se hende, hun må gerne komme på besøg, men hun skal være ædru...
Godaften HN.  Jeg er pt, 24+3, og for en lille uge siden, er mine lægge begyndt at krampe. Jeg har hørt at dette er meget normalt. Ja og enormt smertefuldt.  Har I ikke nogle råd til hvordan jeg ikke skal vågne skrigende om natten, ved mine lægge kramper. Jeg har prøvet at massere og strække udm lige meget hjælper det.. Jeg har slet ikke lyst til at gå i seng for tiden, for jeg ved at jeg vågner om natten i smerte. Jeg har hørt, at det kan komme af, at kroppen skal vende sig til den pludselige belastning af vægtøgning osv. Jeg har taget ca 10 kg på.. Håber I vil og kan hjælpe mig, så jeg kan sove om natten igen.. mvh Birgitte
Suk, Det havde jeg også da jeg ventede Lea. Jeg sov på siden, med en stor pøllepude mellem benene, så den støttede oppefra og helt ned til anklerne. Det var guld værd. Var så glad for den, at jeg har gemt den til næste gang, selvom den fylder. Ulempe: fylder meget i sengen (vores 160*200). Prøv at rulle en dyne, et tykt tæppe eller ligende sammen, hvis du ikke har forsøgt dig.
Det har jeg også og havde også da jeg ventede Ann-Cathrine. I meget stor stil enda  Jeg fandt den super bedste løsning og slap stort set. En flaske Aloe Heat. Smør dine lægge ind i cremen inden sengetid, den varmer så og trænger ind og "masserer" dine muskler somså er dejligt afslapede og derved udebliver krampen  Nu er mine også begyndt igen, og jeg har ikke taget på denne gang, har tvært imod tabt 4 kilo (havde hele vægten fra tidligere graviditet) så jeg skal også selv ud at skaffe en tube. Men jeg mener at have hørt det er når man venter en pige.Jeg venter håber selv at få svar på kønnet torsdag  Ved du hvad i venter ?? Og er der nogle med drenge som har været plaget af kramper ?
Tak for svar. Jeg vil prøve begge dele.. Vi venter en dreng, der var ihvertfald en meget fin tap på billedet til scanningen.. jeg kan lige sætte det ind..  Mvh Birgitte  
Jeg har også døjet meget midt i graviditeten. For mig virkede det, at lægge en stor pude mellem/ under knæene og en sammenrullet dyne under læggene, det vigtigste er vist at benene kommer op. For nogle skulle det også hjælpe at hæve sengen i ben-enden.
Jeg er ny herinde, og har fulgt lidt med fra sidelinien, men nu melder jeg mig på banen. Jeg er gravid med 2 piger og har en dreng på 3 år i forvejen. Jeg synes ikke jeg er faldet over andre som venter tvillinger. Er jeg helt alene??? Pernille 21+6 x2 prinsesser
gravid men jeg har tvillingepiger der hastigt nærmer sig de 9 år. Og ved da der er et par stykker herinde som også har fået tvillinger.
Velkommen til "ble og ve" - her er hyggeligt! Der var en del tvillingegravide her for et par år siden - så mon ikke der skulle gemme sig nogen på "sidelinien" i år også.  Selv har jeg tvillinger (drenge) på 9 år. Mvh. Lotte_L
Er heller ikke gravid, men har et sæt skønne tvillinge piger der snart bliver 2 år. Held og lykke med det forstående....
Jeg har også tvillinger. Emma og Caroline. Født 20 august sidste år. Vi har også William på 3 1/2 år. Tvillinger er ikke dobbelt arbejde, men dobbelt glæde.  Held og lykke med graviditet. -glæder mig til at høre mere som tiden går... :-) Kitt
tid er for mig heldigvis overstået, men et par skønne prinsesser fik jeg ud af det for lidt over 5 mdr siden.. Tillykke med med pigerne i mavsen.. Glæd dig, det er skønt med to men hårdt arbejde.. kh
at tabe det man virkelig ønskede.. og man ved jo hvad det ville have blevet til når man har andre børn.. det er trist for jer.. forstår godt du er ked af det. desværre går mange graviditeter til tidligt i graviditeten.. men det er ingen trøst for dig, forstår godt du græder hele tiden. Mette
rigtig meget ondt at læse dit indlæg. Jeg har selv prøvet det før og ved hvordan du har det. Godt du har din mor hos dig og din kæreste kommer snart hjem. Mange tusinde trøsteknus fra Beagle.
Hej. Rigtig mange tanker herfra. Lad være med at "straffe" dig selv ved at tænke, at det måske ikke er meningen, at I skal have et barn til i nær femtid. Nogengange foretager naturen nogen "ting" som vi ikke forstår, uden at der er en højere mening med det. Jeg ønsker jer alt det bedste. Mvh Trine
Det gør mig ondt - nogen gange går det bare ikke som man brændende ønsker sig, og det gør ondt lang ind i hjertet når små liv ikke får lov at vokse sig store. Alle mine tanker til jer i dag
den største krammer af mig... var igennem det i februar... det er ubeskrivelig hårdt... godt der er nogen ved dig og som kan lytte til dig... tillad dig selv og dine nærmeste at sørge... dem der siger at det er noget pjat at sørge når man ikke er så langt henne, ved sku ikke hvad de taler om... man har mistet sit barn uanset om man er 6 uger henne eller 32 uger... du må endelig skrive hvis du får brug for at læsset af... du smider bare en PB.. mange knus til dig
Hvor er det bare hårdt for dig / jer. Vi har for snart 3 uger siden også været ude for en SA, dog ikke opdaget ved scanning men en voldsom blødning. Jeg var i 6. uge og ja det føles som at miste et "barn". Man har jo hurtigt drømt om hvordan det vil være og hvilket køn mon denne gang ( vi har også en i forvejen) m.m. Så det rammer hårdt. Og alle de klicheer folk kommer med rigtig trælse, men særligt nok fordi der jo er en masse sandhed i det. For der var jo nok noget galt og det sker for mange andre, men i situationen er det ingen trøst. Knus og kram. Marianne
om.. Er faktisk lidt ordløs - håber en tanke-trøste-kram kan hjælpe, selvom det virker så småt og ubehjælpsom.. MANGE tanker..
Vi mistede også sidste år i 14. uge. Det er så ubeskriveligt hårdt. Man vil aldrig komme over det men man kommer videre. Jeg græd og græd og græd også. Vores familie og venner var heldigvis en stor støtte. Vi havde jo fortalt til gud og hver mand at vi var gravide, så vi skulle til at fortælle alle igen at det var vi ikke mere. Men vi kunne mærke på os selv at jo mere vi talte om det jo bedre fik vi det. Her skulle der dog gå et år før vi følte os klar igen. Nu er jeg gravid igen i 25. uge og babyen har det super godt   . Så ved du hvad, ro på, jeg er helt sikker på at det også lykkedes for jer igen   . Held og lykke i morgen, jeg vil tænke meget på dig. Du får de største trøstekrammer her fra.
jeg var selv det igennem første gang jeg blev gravid, men nu har jeg 2 dejlige børn. jeg føler med dig/jer, og synes i bare skal hoppe op på hesten og prøve igen, og husk at tænke på at der var en mening med at du mistede dette barn, og det var sikkert også det bedste, barnet kunne jo være alvorligt sygt, og som du selv siger du var heldig med at du ikke selv skulle tage valget, for det havde været endnu hårde. kram lea og gør hvad du kan for at komme ovenpå igen, og tænk så på hvor dejligt i har det, og så må i jo igang med projekt baby igen, lad være med at tænke tanken.. kan ikke få børn... for den tanke gavner ikke... tænk det var nok det bedste selvom det var hårdt, men næste gang skal det nok lykkes...*SSS* *trøstekram * herfra, og hvor er hun da skøn hende lea
at høre for jer  Ved slet ikke hvad jeg skal sige til dig?? Andet end jeg håber du snart bliver gravid igen og det så må lykkes for jer... Trøstekram herfra 
Været der... Flere gange... Men ved alligevel ikke rigtig hvad jeg skal sige udover, at der er masser af trøstetanker på vej herfra... Mange hilsner Tanja
Jeg kunne slet ikke hænge sammen i går. Jeg bare græd og græd. Det lykkedes mig dog at afevere en veludhvilet Lea i dagpleje i går. Manden var på arbejde og hentede så Lea kl 16. Jeg nød at være alene, så jeg ikke skulle være så bange for at græde. Da Lea kom hjem spiste vi tidligt og jeg tog Lea med i svømmehallen. Det var et hit. Hendes øjne fløj rundt på det lille varmtvandsbassin og hun lyste op i et smil som nåede skyerne. Som balsam for mit hjerte. Vi var i vandet en 45 min og nød vores omklædning, hvor hun plaskede i en hvid balje med vand. Jeg glemte helt at være ked af det, selvom det lige et øjeblik ramte mig, da lille Lea gik hen og strøg en lille babydreng over håret. Senere sagde jeg til hende og elsker hende om muligt højere   . I dag var vi på silkeborg og jeg var så udmattet af alle mine tårer, at jeg troede, der ikke var flere. Ind kommer vi, og det viser sig, at vi skal gå på barsels/fødselsafsnittet for at komme frem. Hold da op! -hvor jeg græd som pisket, da jeg så alle de babyting. Krybber, en stork ved indgangen, og lyden af spædbørn. På værelset fik jeg noget beroligende og forebyggende smertestillende. Jeg græd stadig. Udmattet ventede vi i to timer og så lige 30 min. mere en forventet. Da portøren hentede mig græd jeg igen. Og det gjorde jeg indtil de gav mig noget, at sove på efterfulgt af narkosen. Jeg kan ikke fortælle hvordan det var, at gå ind på oprationsstuen, for jeg har aldrig, aldrig lyst til at gemmenleve den oplevelse igen. Jeg var lige ved at løbe min vej, men spurte lægen om jeg ikke bare måtte vente til min krop selv gjorde noget (havde ikke blødt). Lægen forklarede om risiko for infektion og efterfølgende barnløshed. En nu frygt lænkede mig til stedet, istedet for at løbe min vej, med det døde barn i hjerte og krop. Jeg sov. De var alle søde, sygeplejerskerne, narkoselægen, lægen og alle vi mødte. Heldigvis kunne de rumme mine tårer og jeg behøvede ikke at spille noget jeg ikke var/er. Det er lidt nemmere nu. Lea nyder sine bedsteforældre på farens side og guffer frikadeller og opmærksomhed i sig. Hurra fordi vi har prioteret tid med familien så højt, det er guld værd nu. Lea er så tryg ved alle, men især hendes farmor, farfar og hendes mormor (som også står standbye). Når gråden stilner af, ser man, at man stadig er i live. Thomas er ikke klar til at hoppe på hesten igen og han vil vente nogle år.Vi missede det barn, som skulle have været i denne tid. Jeg ønskede så inderligt dem tæt på hinanden. Jeg ønsker stadig. Sorgen er tung at bære, selvom man ved, det vel nok er for det bedste. Jeg bærer den selv, for den er min byrde. Når den og jeg har gået længe nok, kan jeg sætte den fra mig og så vil den blive min frigørelse?
De sidste par dage har været underlige. Jeg har ikke grædt så meget og ikke følt så meget. Mit fokus har været på Lea og alt andet en mig selv. I dag er min krop ved at forstå, at der ikke længere er et barn på vej. Jeg føler mig så tom og gold. Jeg ønsker så inderligt et barn, og ja, jeg er lykkelig for Lea, men jeg har også mistet det barn, som var på vej, i væsen og sind. Og det barn ønsker jeg mig. Er det et instinktivt ønske eller et barnligt "vil ha"? Lea er lidt følsom i disse dage, naturligt nok. Jeg tror, at hun har samarbejdet det hun kan, så jeg gør meget for, at når hun kommer hjem fra dagpleje, er det hende som har behov. Mine omgivelser tror, at jeg så småt er ved at være afklaret med det hele, men der er så meget de ikke ser. De ser ikke hvor tom jeg er indeni.. Nogle gange har det ret. Jeg føler mig som reglen stabil, men andre gange er jeg bange for, at det snart rabler for mig... som nu.
dog var det første gang jeg var gravid... Og det var ved den første scanning i uge 10 +2 at det blev opdaget at der ikke var noget liv, men fostret sad der stadig. Til at starte med var jeg sådan lidt "der er jo ikke noget hjerte der blinker" (ikke panik, mere kynisk). Men da sygeplejersken ligesom havde sat ord på det, kom tårerne - mange! Og min blodprøve fra lægen var der ikke kommet svar på endnu, så jeg kunne lige sidde ved siden af et par meget gravide kvinder og vente på at få taget en blodprøve - FEDT  Jeg valgte at få det fjernet medicinsk, da jeg er panisk angst for narkose, men var lidt uheldig, da de første piller ikke virkede og jeg måtte ud på sygehuset for at hente en omgang mere... Ikke så fedt når det var på den afdeling hvor de gravide skal scannes at jeg skulle hente pillerne. Vi havde ikke fortalt nogen at jeg var gravid, da vi egentlig først ville fortælle det når jeg var +12 uger henne, men det var så ligesom ikke så fedt ikke rigtigt at have nogen der forstod det hele - de forstod jo ikke lige hvorfor jeg ikke var i godt humør osv. Og jeg fortalte det til de nærmeste, men det er altså lidt svært i den situation. Vi ville vente et par år eller måske lidt mere, for sidst var det hele planlagt osv. og jeg fik nyt arbejde ca. ½ år efter min SA... Men jeg opdagede for ca. 2 - 3 uger siden at jeg nu igen er gravid - og til at starte med ramte det mig som et godstog, for vi har passet på og det var ikke planlagt med barn nu her. Men naturen har så lige selv haft lidt at sige og vi valgte at sige "så må det blive planlagt". Men jeg vil love at jeg er nervøs for den første scanning som jeg skal til på fredag  Men jeg tror bare at jeg vil sige som alle de andre - uanset om det er tidligt eller sent at man mister, så mister man altså et barn, for man har jo set sig selv med dette lille væsen. Men om i skal op på hesten med det samme eller vente er vist meget individuelt - og for vores vedkommende bestemte vi så ikek helt selv   (men som min mor sagde "det er nok godt nok, for ellers ville du nok heller ikke have været klar om der så var gået 3 år", og det må jeg nok give hende ret i). Men jeg forstår dig og sender mange trøstekrammere Ditte
Findes der stedre hvor man kan købe mærketøj til børn på nettet, her tænker jeg feks om man kan købe det på trendsales, eller hvor??? Vi har været i Legoland i dag, og så det fedeste tøj, men da Fie er dele barn, synes jeg ikek jeg vil give fuld pris da hun jo kun er hos os 4 dage hver 14. dag- det skal selvfølgelig ikke være slidt, men i god stand Heidi
Hejsa Der er både trendsales, dba samt gulog gratis. Personligt ville jeg nok vælge trendsales vis det var mig. Jeg sælger en del derinde der er nemt og hurtigt samt der er en hurtig dialog mellem dig og sælger.
svar.. Kan man selv ligge en annonce ind på TS med det man søger??? Heidi
Ja jeg ved godt at der skal arbejdes for at der kommer penge i kassen. Jeg ved godt at manden ofte er træt og har brug for at hvile. Og ja jeg ved god tat bliver det mekanisk går det galt... Men men men... Ja jeg ved ikk helt hva det er jeg vil med dette indlæg. Jeg er bare lige lidt frustreret og kunne godt trænge til at se jer andres syn på tingene. Sagen er den at manden arbejder. Til tider fra ret tidligt til ret sent. I dag er han i løkken med holdet og kommer nok ret sent hjem... Gætter på efter kl 22 (tog afsted kl 05.00 i morges). Vi arbejder jo på at lave en mini os. Jeg ved da godt at det hele heller ikk altid er lige sjovt for ham. At han er træt mv. Men jeg blir simpelthen så ØV når det er ægløsnings tid, og det ALTID passer med det er der det seneste arbejde finder sted, han er mest træt og ugidelig. Vi har ikk prøvet så længe, og det er ikk mere end 2-2 1/2 mdr. siden jeg smed pillerne. Men jeg tænker bare nåh, ja så blir det heller ikk denne gang. Hva med den næste gang- der blir det sikkert heller ikke. Det er som sagt ikk så længe siden jeg smed pillerne. Jeg var skruk i et par mdrs tid før jeg egentlig forlagde ham hva det lige var der skete med mig. Han har hørt på mig i disse to mdr så han har nok godt været klar over det, men intet sagt fordi jeg ellers hele tiden har sagt at jeg skulle ikk ha børn af mange grunde. Men en dag forelægger jeg det for ham- og han havde ikk de mindste tvivl da han sagde ja til at arbejde på det (han har en i forvejen). Vi snakkede til sent ud på natten. Dagen efter sendte jeg en sms hvor i jeg skrev at jeg ville være 100% sikker inden jeg smed pillerne fra om aftenen af, så jeg var nødt til lige at spørge igen om han nu osse mente det, for ellers smed jeg dem altså ikke. Hans svar var at skulle han ha en mere så var det mig han ville ha den med. Så nu følte jeg mig jo sikker i sagen- og det gør jeg sådan set stadig væk. Det er ikke det der er mit problem. Mit "problem" så at sige er at jeg er den eneste der udviser tegn på at være irriteret når arbejdet kommer i vejen. Jeg blir irriteret. Det skal siges at han er arbejds narkoman og hele tiden har været det- men samtidigt i det nye job heller ikk kan sige fra. (Det kunne han som sådan heller ikk i det gamle, næsten endnu mindre end nu). Det irriterer mig nok endnu mere når jeg så i hans tidligere arbejde hvor lidt hans løn var og hvor meget han blev misbrugt og stod på pinde for chefen for nærmest ingenting 24/7!! Årh altså... Ja ved godt det er en forvirrende forklaring på nærmest ingenting. Men jeg kan ikk lige få det formuleret som jeg gerne ville. Pointen er at jeg er rigtig træt af at arbejdet kommer i vejen for det personlige liv om og om igen så ofte. Og så ingen snak om hvordan det er når jeg er gravid og vi har fået barnet- for jeg ved det godt og er bevidst om det. 
Her kommer lige en pinlig en af slagsen. Vi har det sidste stykke tid haft problemer med vores fastnet, efter vi har skiftet til ip telefoni. I går virkede telefonen så ikke igen, den kunne ikke ringe ud, jeg blev rasende og sagde til manden at han skulle ringe til tdc og brokke sig en gang for alle.  Manden min tjekkede lige om der var slukket på kontakten det sker af og til, men nej den var tændt. Han ringede derfor til tdc og de fik en overhalling der sagde spar to og fik at vide at hvis de ikke snart fik styr på tingene kunne de vinke farvel til os som kunde.  Den arme mand beklagede mange gange   og han ville sende en teknikker torsdag i næste uge, før var der desværre ikke nogen der havde tid. Min mand godtog det og smækkede på. vi brugte herefter et par min. på at komme ned på normalt blodtryk igen.  En halv time efter kom min mand nærmest krybende ud til mig, han havde selv fundet fejlen   Det var telefon stikket der var taget ud, det tog os ikke mange sekunder at finde synderen, vores dejlige datter på 6 mdr havde været ved at lege tdc mand. Efter vi havde grinet færdig blev vi begge angrebet af en meget grim smag i munden, det hedder vist flovhed   Vi klunsede om hvem der skulle ringe til tdc og undskylde og samtidig afbestille teknikkeren. Min mand undskyldte mange gange, de tog det hele med en gang latter. Og ja til jer derude, tjek altid stikket når telefonen ikke virker, ihvertfald hvis man har små pilfinger. Vh.Susanne.
der er mange kontakter og ledninger der skal tjekkes før end at man ringer efter en fagmand, og det gælder ikke kun tlf, men alt hvad der kræver strøm, antenne eller bare en sammenkobling 
dog fedt gjort at i undskyldte 
Hvad gør jeg, når den søde ventetid er et mareridt og dagen går med angst og smerter? Min glæde blev hurtig afløst, af en altfortærende frygt. En frygt for at skulle igennem   igen. Jeg kan slet ikke fungere, normalt og angsten har sat sig som en ulidelig hovedpine samt rygsmerter. Rationelt tænker jeg jo, at der ingen garentier er, og at sker det igen, er det naturens måde at vælge fra, men følelser er ikke rationelle. Jeg kan slet ikke forstå, at jeg ikke bare kan nyde ventetiden, gætte køn og kigge på babytøj eller andre sysler. Jeg gruer for, at fortælle familien det og glæder mig slet ikke, selvom jeg har hittet på alverdens søde måder at fortælle dem det, hver især. Tænker at jeg bare skal tænke positivt og også derfor jeg har lavet alle disse søde måder at meddele vores nyhed på, men det virkede ikke og har måske bare gjort frygten større. Nu har det nærmest udviklet sig til en frygt, for at det ikke er noget galt med barnet. Ja det lyder jo totalt sygt, det kan jeg godt selv høre, men tanken og 9 måneder i denne angst er skræmmende i sig selv. Jeg er bange for, at komme til at gøre barnet fortræd, både nu, hvor det er i maven, men også når det kommer ud. Min appitit er nærmest borte, jeg spiser for at overleve og kaster op, hvis jeg får for meget(ikke bevidst!). Jeg sover gerne et par dage i træk. Min kæreste er god at tale med, men hvad kan han gøre -ikke meget, andet end at passe Lea. Jeg er måske nød til at glemme, at jeg er gravid, men det kan man jo ikke med, da der jo er nogle ting, som baby skal have, og kroppen siger det jo også, men jeg føler mig ikke gravid. Jeg føler mig bare meget, meget sygelig. Uduelig og uegnet til at blive mor for 2. gang. Jeg har været hjemme en uge nu, kan ikke overskue at skulle afsted, men eksamens nærmer sig, og jeg kommer langt bagud i mine fag... Hvis jeg da efterhånden får lov at gå op til eksamens.
Ved du hvad - du skal ringe til JM, SP eller læge og få noget hjælp med din angst. For det er helt forståeligt at du har det som du har det, med det du har været igennem sidste år - men dermed ikke sagt at du SKAL have det sådan, for det er der ingen der kan holde til i længden. Måske kan du få nogle samtaler med en terapeut, eller nogle ekstra skanninger - bare et eller andet der kan hjælpe lidt.(jeg ved ikke hvad de kan tilbyde, men et eller andet skal der nok være) Jeg gik helt ned med flaget da jeg havde født mine tvillinger, og der var min SP simpelthen guld værd, og fik mig på ret køl igen. Det er ikke alle der springer rundt og kaster blomster i luften, med æblerøde kinder og strutter af glæde og overskud, når de er gravide. Det er åbenbart bare tabu, hvis man af en eller anden grund har det skidt og føler sig helt smadret - men sådan er det for nogen (mig selv inklusiv). Hvis det lige nu føles uoverskueligt at fortælle familie og venner om graviditeten, så vent med det til du simpelthen ikke kan lade være, eller folk selv gætter det. Og skulle de gætte det, så fortæl dem hvordan du har det med det. Det bliver de nødt til at forstå og accepterer! Håber meget du får ringet, og får hjælp til at komme videre - for som du har det nu (selvom det er helt forståeligt), har hverken du, din familie eller den lille ny godt af. De bedste ønsker og et stort kram! Lotte_L
... du skal da have noget hjælp enten fra din læge eller din jordemoder. Hvor langt er du henne nu? Først skal du jo over de kritiske 12 uger. Derefter kan du se frem til at nå over det punkt, hvor at selvom barnet bliver født for tidligt, kan det stadig overleve - er det ikke omkring uge 30? Små milepæle... Kan du få flere scanninger end normalt? Det gør man jo nogle gange, når det er gået galt i en tidligere graviditet. Og ellers har du jo allerede et dejligt barn, så du ved at du kan gå tiden ud. Fat mod og kontakt en fagperson du stoler på, så du også kan få professionel hjælp. Vi her på HN er jo desværre bare glade amatører.
udemærket og du er velkommen til at skrive privat til mig..... Det er meget svært at være positiv og glæde sig, for man tænker hele tiden over hvor galt det kan gå 
Du er nødt til at gå til lægen, jeg har en meget stor forestilling om hvordan du har det, og det er forfærdeligt at stå med angst trukket ned over hovedet. Jeg har fulgt med i dine indlæg og kan godt forstå du er angst, jeg har selv været der, jeg har dog ikke haft en SA men jeg har oplevet at stå med et livløst barn, 4 gang det skete knækkede filmen for mig, nok mest fordi jeg ikke fik hjælp ved første, anden og tredje indlæggelse. I dag har jeg en rask pige som kom sig til UG, men selvom det snart er et halvt år siden, har jeg stadig angsten for at miste hende, jeg våger over hende dag og nat, sider og lytter til hendes vejrtrækning om natten, mørke er det værste. Jeg får i dag psykolog hjælp, men jeg ved også den skulle jeg have haft for længe siden. Hvis du ikke får hjælp til dine angstanfald og tanker nu, risikerer du at det går helt af sporet når du føder, at du ikke føler dig gravid og ikke kan glæde dig, er en naturlig reaktion, som du ikke selv er herre over, du har mistet før og din krop er derfor alarmeret. Men når du har det sådan nu, er der store chancer for at du skubber barnet fra dig når det er født, hvor grotesk det end lyder så er det også naturligt, for når man er bange for at miste, er der to muligheder, enten skubber man barnet fra sig, eller også overvåger man døgnet rundt, ingen af delene kan man holde til. Jeg har prøvet begge dele, anden gang min datter var ved at glide fra os, fravalgte jeg alt kontakt med hende min mand måtte passe hende døgnet rundt, min forestilling var at hvis jeg ikke knyttede mig til hende vil det være nemmere at miste. Heldigvis fik jeg hjælp, og har i dag det tætteste bånd til hende. Du bliver ikke en dårlig mor, du har en skøn datter, og du vil klare nr. to ligeså godt, men du er nødt til at få en tid ved lægen eller jdm og komme ud med alle dine tanker og følelser. Jeg ved at der hvor du er nu er alt gråt og fyldt med triste tanker, men jeg ved også at får man den rigtige hjælp bliver alt bedre. Du er velkommen til at sende en besked hvis du har brug for at snakke ud. Jeg håber du kontakter nogen der kan hjælpe dig det skylder du dig selv og familien. Mange tanker herfra.
Nogle ting er svære at sige højt, det er rart at andre tør respondere på disse emner. Jeg har en meget sød og dygtig alm. praktiserende læge og hun er med i hvordan det går. Jeg har ikke kunne få ekstra scanning, de har sygehusene frabedt sig pga. ressourcer (også uden strejker). Hun tog en blodprøve på mig og tjekkede HCG-hormonet. Tallet er super højt og giver derfor noget tryghed. Vi tog en mere torsdag og tirsdag kan jeg høre, om det stiger som det skal. Det er utroligt hvad det betyder at få sagt tingene højt. Jeg er på vej på rette køl, maven ses tidligt denne gang og jeg er så småt begyndt at være stolt af den. Glæder mig lidt til at vise den frem, når jeg er klar. Planen var, at det skulle være d. 2. maj, nu må vi se om det bliver... Jeg har fundet meget trøst i jeres svar og den omsorg der ligger deri. Jeg forsætter med samtaler hos min læge, og bliver taget meget alvorligt. Det er rart med en fagperson som også kan udpege, hvad som er værd at bruge ekstra tid på og at hun også kan sige til mig, at jeg ikke skal bekymre mig om barnets næring, ud fra, at det jeg indtager dækker fint. Det er godt at få soteret i bekymringerne, få nogle redskaber til at rette focus, men mest at alt, ved jeg, at det ikke kommer til at køre helt af sporet, fordi nu er der en med faglighed og evner, til at bremse denne uheldige spiral. Vi er ved at få den vendt på rette kurs. I dag er jeg glad, men hold da op, denne gang slipper jeg næppe for hormonturene op-ned-op-ned-op. Manden og Lea er begge:   , de støtter og hygger om mig, når jeg har brug for det.
Hejsa Jeg læste lige lidt i din anden tråd og nu denne. Først og fremmest tillykke med graviditeten. Jeg håber at du overvinden frygten og kan finde glæden frem i stedet. Selvom jeg så udemærket kan forestille mig, hvordan du må have det. Glæder mig til at se mavebilleder 
andre kan have svært ved at sætte sig ind i det at miste et barn.. og jo det lyder måske kynisk og hårdt, men der er forskel på når man mister.. der er forskel på om det er drømmen om et barn eller et synligt lille barn man må sige farvel til. mange har aborteret tidligt, altså inden 8-10 uge, det er hårdt, har selv prøvet det nogle gange.. man græder og er ulykkelig, fordi man mister drømmen om det kommende lille barn, og man mister sig selv som gravid... MEN, når man så mister et andet barn under fødslen eller midtvejs i graviditeten, så priser man sig lykkelig over at de tidlige man mistede var meget små... = ikke synlige da de kom ud. det lyder hårdt, men sådan vil jeg mene det er.. ikke at det ikke er meget hårdt at abortere tidligt, det er det og det er jo forskelligt fra kvinde til kvinde hvor meget det påvirker.. men som oftest var det kommende barn slet ikke levedygtigt, det må man sige til sig selv.. man er selv blevet sparet for at sige farvel til et fuldt udviklet barn, og barnet er måske blevet sparet for en masse lidelser som slet ikke var foreneligt med liv. man skal på en måde være glad for at naturen selv sorterer de aller svageste fra, så man ikke selv skal stå og være natur og sortere sit syge ikke levedygtige barn fra. jeg håber du snart får sundet dig og i kan planlægge en lille ny i familien. Mette
Alt alt for godt.  Ved hvordan du har det for har selv prøvet at miste 3 gange inden for 1 1/2 år. en gang i uge 13, i uge 10 og sidste gang i uge 8 Det er hårdt...men man kommer over det. sorgen forsvinder aldrig helt men man lære at leve med den. Første gang jeg belv gravid med min kæreste havde vi forsøgt i 10 måneder så vi var glæde da det endelig lykkedes.  Da jeg var i uge 8 begyndte jeg at bløde og fik smerter. Belv sendt til en kontroldskanning som viste et levende foster og hjerteblink, smerter og blødning forsvandt dagen efter, så vi trode at nu var alt i orden. De ville dog gerne se os til skanning i uge 10 for en sikkerhedsskyld. Da vi møder op til skanning i uge 10 ser alt fint ud. fosteret er vokset som det skal, vi ser hjerteblink og vink. Og vi var bare så lykkelige da vi kom hjem fra den skanning.  Alt forløber fint men i uge 13+3 får jeg pludselig smerter og begynder igen at bløde.  Vi tager til lægen som laver en gyn.undersøgelse. hun konstatere at det ser fredeligt ud da livmoderhalsen er lukket og siger jeg skal tage hjem og kontakte lægevagten hvis det skulle blive værer, eller hende næste dag hvis blødningen ikke er stoppet. Kl 10 om aftenen får jeg volsomme v-lignende smerter og bløder temlig kræftigt. Jeg ringer til lægevagten som siger at jeg desvære nok er ved at abortere og at jeg skal gå i seng og forholde mig i ro.Tage et par panodiler og gå til egen læge næste dag. kl 12.30 vogner jeg med volsomme smerter og opdager at jeg bløder helt utroligt meget. madras og dyne og nattøj er helt gennemblødt. Min kæreste ringer til lægevagten, men han kommer med samme råd om at blive i sengen og vente til næste dag. Heldigvis skære min dejlige kæreste igennem og da han får forklaret hvor meget jeg bløder bliver der sendt en ambulance. Jeg bliver kørt på sygehuset hvor de efter en hurtig skanning konstatere at barnet stadig er i live men at min krob er igang med at udstøde det (jeg høre enda hjerteslag...   ) Jeg bliver i hast kørt ind på operationsstuen hvor jeg får fåretaget en udskrabning og modtager blod. Efter denne omgang går der næsten 1 år inden jeg igen bliver gravid. Her begynder jeg at bløde i uge 10. Kommer til kontroldskanning samme dag, hvor der ikke længer er noget foster at se, men da min krop ikke har udstødt alle "resterne" får jeg igen fåretaget en udskrabning. allerrede 3 mdr sener bliver jeg igen gravid. Da jeg er i uge 6 får jeg brunligt udflåd. Jeg ryger igen til skanning hvor, vi ser et foster men, jeg er ikke langt nok hende til at man kan se om der er liv eller ej. jeg får en tid i uge 7 til en ny skanning. Her ser vi igen fosteret men er i tvivl om om der er hjerteaktivitet. Behøver jeg at sige at det er meget meget hårdt at gå rundt uge efter uge og ikke vide om ens lille barn er levende eller ej.  Jeg får en ny tid i uge 8. Her bliver det konstateret at der ikke er liv. jeg får igen fåretaget en udskrabning. ALle gangene har jeg informeret arbejde, venner og familie om min graviditet da de begyndende problemer er opstået. Det er det beste jeg har gjort alle har været helt fantastiske og mit arbejde har bare været så forstående...(2 gang da jeg mistede havde jeg kun været ansat der i 3 mdr.) Efterfølgende blev vi henvist til fertilitetsklinikken for at blive undersøgt (det er man berattiget til efter 3 aborter) efter et hav af undersøgelser har man fundet ud af at det skyldes en misdannelse i min livmoder. Jeg går nu og venter på en kiggert undersøgelse i uge 40. Her skal de se om jeg har det man kalder en bicorn livmoder...dvs at livmoderen ligesom går ud i 2 horn eller om der sidder en bred skillevæg i midten. Hvis det sidste er tilfeldet fjerner de den med det samme, hvis ikke kan de ikke gøre så meget andet end at sige at det måske vil lykkedes næste gang/måske ikke...Så nu går jeg bare og håber på at det er en skillevæg. det var lidt om min historie...håber virkelig det lykkedes for jer næste gang...sørg for at have nogle at snakke med...Det er meget meget vigtigt og også at dig og din mand får snakket følelserne igennem... Mange knus fra mig
ma ved altså også godt hvad det ville være blevet selv om man ikke har andre børn i forvejen... 
Hej Kilden. Det gør mig ondt at du har mistet det foster der voksede inde i dig, og de håb og drømme i allerede havde for jeres kommende barn. Jeg har ikke fået skrevet før, det er altid så svært at skrive noget meningfuldt når noget ikke går som man ønsker det. Jeg håber dog i kommer jer hurtigt, og at manden din ombestemmer sig, så der ikke skal gå år inden han tør prøve igen. Nanna.
men det at man har født et barn, set det vokse op.. det er det som gør en så ked af det når man aborterer... har man andnu ikke oplevet det.. så er det jo lidt mere uvirkelig. MEtte
hvor jeg dog bare føler med dig helt vild, jeg ved om nogen også hvor ondt det gør, jeg var der 3 gange i træk inden vores lille dreng endelig kom til verden.. Det er bare så skide hårdt og pisse uretfærdigt, men der skal nok være et barn mere til jer, selvfølgelig er der det.. men næste gang du bliver gravid så værd lige forberedt på at du måske vil være vild forbeholdende med at være glad og lykkelig.. Det var jeg og jeg troede da på det da man kunne se jeg var gravid og alligevel havde jeg mega svært ved virkelig at glæde mig i fygt for at miste.. sender dig en masse tanker og held og lykke med fremtiden. Tina
øv og tude snot, det er bare for surt. Jeg var selv turen igennem for 2 måneder siden. Og det er sgu ikke sjovt. Men jeg synes det har været et form for trøst, at læse at vi er mange som mister, og at derfor ikke nødvenligvis behøver at være noget galt med en selv, eller man ikke har gjort det rigtigt. Man er ikke længere Palle alene i verden, selv om det føles sådan når man nu så inderligt har ønsket sig en unge.Jeg kan i hvertfald godt blive skide sur på alle dem som er lykkelig gravide, men det bunder jo jalousi. Jeg syntes sgu også det er snyd, når naboen som er overvægtig, ryger og spiser usundt, godt kan blive gravid, og en selv der er normaltvægtig, ikke ryger, spiser sundt osv. bare ikke kan. Men jeg synes det er rart at læse, at mange af dem som har mistet, senere bliver lykkelig gravid og får en sund og dejlig unge ud af det. Så mon ikke også det en dag vil lykkes for os andre.
Dagene bliver nemmere. Især fordi jeg læser alle jeres imput. Jeg glædes over de, som er gravide og jeg glædes over at læse, at mine følelser og min reaktion ikke er absurd. Jeg kan se, at I har nogle hårde erfaringer, som jeg ville ønske I havde været foruden. De sidste par dage har jeg bare været så taknemmelig, for det jeg har. Især min lille familie, Thomas og LEA. Jeg priser mig lykkelig for, at jeg har Lea og at det ikke er hende, jeg har mistet. Jeg tror, fordi jeg ikke var længere henne, at det tabte delvis kan erstattes? Jeg ved det ikke, men jeg ved, at Lea bestemt ikke kan. Hver dag noter jeg 3 ting som er gode eller som jeg er taknemmelig for. I dag er det -Lea (som altid) -og jeres svar Den sidste ting kommer senere. Det er pussigt, men jeg kan godt, når dagen hælder, nævne 3 ting, hver dag. Det er vigtigt for mig at se fremad, for det er der, vores erfaringer har værdi. Vi lærere ikke noget af at være bagkloge og selvbebrejdende. Jeg ved, at jeg ikke har levet forkert, da jeg ventede mig, jeg ved, at jeg aldrig har levet så sundt, som i de 9 uger (og før) heller ikke da jeg ventede Lea. Jeg håber virkelig, at I som venter jer, og I som gerne vil vente jer, får et barn, som jeg har fået Lea. Jeg har især lyst til at sende dig, Heidi en hilsen med et ønske om, at du får godt nyt. Ditte - Jeg tror, at du får en god scanning. Jeg kan selvfølgelig ikke spå, men jeg tager sjældent fejl. Glæder mig til at læse om den. Bonny har ret i, at det hjælper, at være flere, men den samme oplevelse. Det gør mig ondt, for alle jer andre, men jeg føler mig mindre forkert og mere fyldt med håb. Jeg troede at dette emne var noget som hurtigt blev tabu. Jeg har svært ved at tale med mine omgivelser om det, derfor er det sundt for mig, at jeg her kan møde svar og modsvar på mine tanker og følelser. Jeg har mistet en drøm, en smuk drøm om et lille barn, men jeg drømmer stadig, om et andet lille barn. skulle jeg ikke få flere, ja nogle gange bliver jeg da lidt i tvivl, så er jeg allerede velsignet. Men jo, jeg tror, at Lea nok skal blive storesøster. En dag. Manden siger, måske til december, vil han forsøge igen  Jeg har måske sagt det, men siger det lige igen, tak for alle jeres svar. Også de som ikke ved, hvad man skal skrive. Det er rart, at I alligevel er med, for det hjælper og det gør en lille forskel. Det gør, at oplevelser som disse kan bearbejdes og ikke blot skubbes væk, som en lille ubetydelig oplevelse.
Jeg har fulgt med i din tråd. Jeg er selv begyndt at komme ret meget herinde på ve & ble, dog på sidelinien. Jeg er 22 år og har pt. ikke helt planer om at få børn, men ønsker mig brændende at få nogen måske om 2-3 år, og heldigvis er min kæreste også med på det  Jeg tror især det med en SA er noget alle virkelig frygter, jeg har dog kendt flere som også har prøvet det, og de havde også bare brug for at snakke om det, og få det ud, så det skal du også gøre, det er vigtigt for at komme videre. Når man bliver gravid så begynder man jo hurtigt at glæde sig til den lille vil komme til verdenen. Jeg forstår udmærket at du er ked af det og har brug for at få det ud og snakke med andre, det er jo helt klart et brændende ønske for dig at få et barn mere. Jeg håber virkelig det lykkedes for dig, og hvorfor skulle det dog ikke det?   Min søster har prøvet i 3 år tror jeg før det lykkedes dem at blive forældre til min nevø som blev født i februar (sjovt nok på forældrenes fødselsdag, de har fødselsdag samme dag alle 3 nu   ) Jeg selv går da også og tænker hvis det ikke kan lykkes for mig at få børn. Man ved jo aldrig om der evt kan være noget galt så man ikke kan   og jeg ønsker mig også brændende at få børn en dag. Men jeg ønsker dig al held og lykke fremover 
Jeg har ingen anelse om hvad det er du gennemgår lige nu, men jeg har stor respekt på dine ærlige indlæg og jeg læser den grundigt. Men jeg bliver nødt til at kommentere billedet af Lea, for hold da op hvor er hun bare skøn! Hendes store smil smitter.. 
det gør mig ondt at høre. Jeg ved lige hvordan du har det, jeg har lige aboteret for 2 gang. Føste gang d. 31 januar i år, her var jeg i uge 8 da jeg begyndte at bløde. 2 abort er jeg midt i lige nu, hvis man kan sige det. Jeg begyndte at bløde sidste tirsdag, hvor jeg skulle have været i uge 11. efter et par scanninger er det fastslået at det igen er en abort desværre. Det lyder måske lidt mærkeligt, men jeg har det faktisk nogen lunde okay, det har da været en hård omgang og er da ikke sjovt at skulle igennem. Men på den anden side prøver jeg at se det positive ved det. Fosteret er jo gået til fordi der højest sandsynligt er noget i vejen med det, og det er jo bedre det sker så tidligt end at jeg havde gået det meste af en gravidtitet eller det hele. Vi har et par gode venner der sidste år oplevede det mest frygtelige man kan tænke sig. Hun gik hele graviditeten uden at vide der var noget galt, efter en hård og rimelig dramatisk fødsel (til planlagt termin) fødte hun en dejlig pige, der desværre døede da de klippede navlesnoren. Hun havde en alvorlig og meget sjældent jertefejl der ikke kunne have været redet, selv om det var blevet opdaget. Når jeg har dem i tankerne, syntes jeg bestemt jeg er belvet velsinet med "kun" at skulle gennemgå 2 aborter i streg. desuden bliver jeg gravid med det samme og det gør at vi bare bliver ved med at prøve til det lykkedes, for det skal det nok på et tidspunkt, åbenbart bare ikke lige nu  Syntes det er ærgeligt at i udskyder/dropper jeres babyplaner, når man tænker på hvor mange der abortere 1, 2 eller 3 gange i treg, men som alligevel ender op med at opleve en normalt graviditet. Nu har jeg aboteret 2 gange i streg, så håber at 3 gang er lykkens gang og hvis ikke, ja så prøver vi da bare om det så blvier 4 eller 5 gang   vores ønskebaby skal vi nok få. Det gode er også at kæresten og jeg har været sammen i over 9 år, så vi kender hinandnen ud og ind og kan støtte hinanden på den bedste måde igennem dette. Vi er 26 og 28 år så vi har tid nok til at få det til at lykkedes. Held og lykke med prøjektet, hvis i alligevel væger at prøve igen, som jeg da håber for jer at i gør, hvis i ønsker jer et barn så meget. Hvorfor udskyde det, tænkt hvis du abotere næste gang også, så kan der jo risikere at gå meget langt tid inden i får jeres lille baby.
hov kan se at dette er et gammelt indlæg (læste nemlige lige det andet du har skrevet) så se bare bort fra mit svar 
hvor hårdt for jer - kan ikke forestille mig hvordan det må være at modtage den besked. Varme tanker i denne svære tid
at høre for jer. Et lille kram herfra.
Jeg vil da lige tilføje, at jeg ikke anbefaler, man venter for længe med at prøve igen. Det gør vist bare, at bekymringerne sætter sig endnu bedre fast. Sker dette igen, hopper vi denne gang op på hesten igen med det samme. Klog af skade.
det er nemlig også sådan jeg har det, hvis vi venter med at prøve igen, vil jeg bare gå og tænke for meget over det, så vi har også planer om at prøve igen lige så snart jeg er ikke bløder mere. Det har lægen, der har fulgt mig i forløbet, også sagt godt for, så det er bare op på hesten igen. men pyha det er nu en hård omgang at skulle igennem. Håber det lykkedes for os her 3 gang   og håber bestemt det går godt for jer denne gang
pas på at det ikke omhandler præstation det hele for manden vedkommende... Han får et kæmpe pres på sig over, at "I" ikke er blevet gravide.... og så kan enhver lyst forsvinde   .... Manden må til at arbejde med sig selv.... Ser han det som et problem, for ellers kommer du til at gå op af bakke med det....Hvis han også ser det som et problem, så må han jo se at lære at sige fra..... Ja jeg kender det herfra også, det med ikke at kunne sige fra... men tromles hele livet gider man jo heller ikke forhåbenligt..... Ja gu er det svært, men med nyt job ændrede det sig jo ikke, så det hjælper jo nok ikke at skifte igen.... 
mht præstation har jeg selv hele tiden sagt at det ikke bare skal blive- for at blive gravid. Hvis ikke det er sjovt   så gider jeg nemlig heller ikk. Godt nok skal der 6 til for at lave børn. Men går 6 kun ud på at lave børn- så er det ikk sjovt at ha det længere. (hvis altså det var det du mente)   Så bare roig på den måde så skal og er 6... Tjae... Bare 6... Jeg brokker mig heller ikk til ham som sådan over at det ikk er sket endnu altså. Jeg sidder bare og er lidt irriteret for mig selv. Jeg skælder ham skam ikk ud over vi ikk er det. Jeg har da hovedet lidt med mig   Jeg ved jo osse godt at det kun er en 2-2 1/2 mdr siden jeg smed pillerne og at de kan indvirke i op til et år. Det er ikk så meget det- det er mere det der at hvis det skal ske gang på gang at det lige passer med han er sent hjemme og alt for træt til den slags ja så kommer der jo altså bare slet ikk et barn ud af det. Vi er jo to om ønsket. Og han får jo heller ikk et barn ud af det så. Det handler nok lidt om at se respons fra hans side når alt kommer til alt. Han viser ikk rigtig hverken det ene el det andet i nogen henseender hvis han kan slippe. Sådan er han meget generalt sys jeg  arbejde med sig selv det får man ham nu ikk til. Altså forstå mig ret- Han er som han er- og sådan er det.Det er der intet der skal rokke ved. Det vil jeg som sådan hellr ikk. Men ind i mellem ville det være rart at kunne gennemskue ham. Ikk så meget som menneske, for det kan jeg. Mere den følelsesmæssige del. Han skal virkelig ha fået nok før noget viser sig eks. omhandler det mig- ja så er det heller ikk mig han kommer til. Det er sket en gang hvor jeg så prøvede på en ordentlig måde at forklare ham at problemer mellem os ikke kunne løses mellem ham og en kammerat. (Hvis du forstår). Nu er det slet heller ikk sådan at der er noget under opsejling på den front. Det avr bare et eks. så du kunne se hva jeg prøver at forklare (det går ikk for godt nemlig).  På sin vis er han ret god til det der med at lade sig tromle. Tror osse det er derfor han på nogle måder lader mig "styre" forholdet så at sige. For jeg skal jo nok sige fra hvis der er noget. Så på den måde er der jo så ikk problemer når der skal siges fra til noget ud ad til- for det gør jeg jo for os. Det er heller ikk på den måde at jeg ønsker han skal ha nyt job. Han er jo glad ved det, og blevet en helt anden på en positiv måde siden han er kommet derind. Der har heller ikk været noget selvom han har haft en del sygedage i sin tid derinde (forkølet forkølet og dårlig mave, noget de fleste har meget derinde). Heller ikk hvis han skal ha fri for at tag til læge og tandlæge selvom han skal ha fri en hel dag for det.  Det der specifikt irriterer mig er at det passer med de dage de har der er længst af en eller anden grund altid falder lige på de dage her. Jeg forstår da godt han er træt og alting når han kommer hjem. Men nogle (inklusiv ham selv) siger at man må yde for at nyde. Og det er lidt sådan jeg ahr det lige med det her hvis du forstår  Ja min forklaring går ikk lige så godt her. Jeg ved det godt.
Kan han ikke holde forlænget frokostpause de dage   ....
Hehe... Det tror jeg ikke. Det hjælper nok heller ikke når han er så langt væk jo 
... ville nok svare: en mand der ikke vil ha' 6? hvad er der galt med ham?
Louise: Nu skriver jeg jo ikke at han ikke vil ha 6- bare at han ikke har brug for så meget af det   Han er ikke en typisk mand- hvilket jeg osse har måtte sande. Men ien, så er jeg heller ikke en typisk kvinde der siger nej pga hovedpine el lig. Nogle ville osse sige at begge disse tilfælde er skrøner. Jeg vil til dels give ret.  Der er som end nok ikk noget galt med ham andet end udmattelse hele tiden pga. arbejde. Jeg kan skam osse godt forstå at han er træt. Han går ude i al slags vejr hele dagen (ja ofte mere end hele dagen) fra morgen til tit sen aften. Jeg ved hvordan det tager på min energi at fryse eks.  Men derfor har jeg det stadig lidt sådan- vil man nyde må man yde. 
godt være, at jeg får på puklen her, meeen... Så vidt jeg husker, er alt udstyr og tøj købt ind, allerede inden I gik igang med projekt barn. Selvom du ikke siger til ham at det irriterer dig, kan du være helt sikker på, at han kan mærke det. Herhjemme var jeg også meget opsat i starten, og lagde helt ubevidst et meget stort pres på manden. Det gav kunbagslag, og det var først da jeg accepterede, at vi ikke kunne få flere, at tingene gik bedre herhjemme.. Jeg ved om nogle, godt hvor svært det er at "slappe af" og tage tingene stille og roligt (vi forsøgte i 4½ år) - men det er desværre nok det der skal til. Og så er du nok nødt til at snakke med ham selv om det. Du skriver, at det ikke er ok at han drøfter jeres forhold/problemer med en kammerat, men du vælger at gør det på et offentligt forum....
Julie Schwartz: Hva skulle du dog få på puklen over??  Nej nej nej- roligt nu. Jeg skriver IKKE at det ikk er i orden at han snakker med en kammerat om det. Jeg skriver at det ikke HJÆLPER OS at han KUN snakker med en kammerat om det- og ikke med mig. Der kommer da ikke noget ud af det os i mellem fordi han snakker med min fætter om det i stedet for at tag en seriøs og ordentlig snak med mig. Men det jeg fik med deroppe omhandler så som sådan heller ikke denne situation- men ham som han generalt er når det omhandler hans følelser og ting der vedrører mig/os og vores forhold. Jeg mener, jeg prøver da at nå ind til ham og snakke om tingene når der er noget. Om så det kun er noget med mig og mine følelser, ham el vores forhold. Nu er min fætter = hans kammerat af mange grunde måske heller ikk den ebdste og mest objektive person netop at vælge til en samtale der omhandler os/mig. Ikke nogen grunde jeg kan el vil ligge ud her andet end over pb. Jo det er rigtigt at jeg har købt alle disse baby sager inden vi er blevet gravise. Men nu har jeg jo da snakket med ham om det inde. Det meste af det i hvert fald. Har jeg fundet lidt tøj til billige penge har jeg endda de fleste gange rettet henv. til ham inden købet. Jeg købte nu heller ikk udstyr før vi var gået i gang, men kort efter skal det siges  Jeg sys altså ikke at jeg ligger specielt pres på ham hvis jeg skal være ærlig. Jeg tvinger ham ikk til noget- det er hans eget valg hele vejen igennem. Tvært imod så var han selv en del mere opsat på 6 her de første par mdr. efter vi var blevet enige om at prøve i forhold til hva han var tidligere. Ok det er stilnet lidt af igen så at sige. Men jeg avr overrasket over i starten her at han selv blev mere puttenutte agtig og mere "villig" og den slags. Det er ikk sådan at jeg kigger på ham og siger- nu skal vi dyrke 6 og lave barn, o det KUN går ud på det. Jeg tænker slet ikk på barn når jeg siger til ham jeg ahr lyst. Jeg har altid og vil nok altid bare ha lyst HELE tiden. Sådan er jeg bare. Og det har han vidst lige fra starten af. Det er jo heller ikk sådan at arbejdet kun generer mig i henhold til netop dette. Det er osse lidt følelsesmæssigt. Det er svært at få den støtte jeg til tider har brug for. Både pga, arbejdet og fordi han er indelukket og ikk rigtig kan takle når jeg har brug for ham følelsesmæssigt- jeg evd godt at det kun blir værre i forbindelse med barn. Men det er jeg indstillet på. For det skal endeligt ikk mistolkes således at jeg ikk elsker ham over alt på jorden, og at han er den sødeste fyr der er for mig at se. For det gør jeg bestemt. Men tror alle til tider kan føle sig lidt "svigtet" hvis deres mænner er meget væk pga. arbejdet   Det er heller ikk engang fordi det på den måde er ham jeg blir sur på- men han er den eneste jeg kan snakke med om det eller sige det til. Tror ikk det hjælper at ringe til hans chef   Jeg er ked af at jeg har formuleret mig således at jeg er blevet mistolket, for det var ikke min hensigt. Men jeg skrev dog osse at jeg har lidt svært ved lige at få forklaret det her ordentligt.
...jamen kære jammer da...      Der kan jo nemt gå op til over ET ÅR, inden det stads er ude af din krop igen, og derved kan blive gravid... Stakkels mand da, at skulle ikke bare høre på, at han er ugidelig i sengen, men også evt. have skyld for at der INTET sker i det næste år.. Du skræmmer da den stakkels mand laaaaaaaaaaangt væk.. Nej køb du dig en hundehvalp og smid ALLE dine moderfølelser over på den, og så undgår vi også derved lige at få en skilsmisse på banen, nu vi er i gang...      Graviditeten..??? Den kommer, når i begge er klar til det, lige pludselig, efter en hed.....           
Else G: Undskyld mig- nu skælder jeg dig som sådan ikke ud- MEN  jeg er godt klar over at der kan gå op til et år. Jeg har vist osse skrevet at jeg godt er klar over det ikk er længe siden og der kan gå længe før der sker noget.   - Jeg har bestemt ikke sagt at han hører på den slags hele tiden og at han er ugidelig i sengen. Jo det har skam mange gange været på bane at jeg ikke sys vi dyrker 6 nok, men det blir ikke sagt på den måde. Og det er så afgjort ikk kun NU pga vi prøver at blive gravide. Det er stort set siden jeg er begyndte osse at tag initiativ til 6 i vores liv at han rent ud sagt ikk blot er blevet kostbar, men nærmest osse ligeglad. Det er fint at der er nogle der kan leve med kun at ha 6 1 gange hver 4-8 uge, men jeg er helst ikke en af dem.   Og det kan man jo mene om hva man vil- men mennesker har forskellige behov her i verden. Tilgengæld kunne jeg heller ikk drømme om at gå fra ham pga. det. Jeg prøver rent faktisk at arbejde på problemet og finde ud af hvorfor det hænger sådan sammen ved at tale med ham. Hvilket jeg godt nok heller ikk får så meget andet end "Det ved jeg ikke" ud af. Jeg har på intet tidspunkt sagt til ham at han danner grubdlag for at vi ikke blir gravide som person. Jeg har skrevet her på hn at det til tider irriterer mig lidt at arbejdet altid kommer i mellem det personlige i vores liv. Ikke kun mht. dette heller! Det hænder at være træls og sidde 24/7 og se på en mand der virker på samme måde uanset om han er sur, træt el har ondt når han ikk engang gider svare når man spørger ham om noget, og ender med at vrisse af en fordi man rent faktisk prøver at snakke med ham om et eller andet i hjemmet el lig. Selv da jeg havde min depression opførte jeg mig ikke sådan. Jeg gemte det alt hva jeg kunne- for jeg ville simpelthen ikke byde ham det min depression desværre betød!  Igen blir det heller ikke nemmere af at vi begge ikk er "gode til følelser" og at snakke om det- det er slet ikk nemt når så man ene person prøver og ikk får respons, eller det altid bare er "det ved jeg ikke". Svaret og måden det kommer på virker så ligegyldigt. Jeg ved godt at inderst inde er han det jo nok ikke. Men IKKE at snakke om tingene fremmer ikke noget. Et forhold er to mennesker, og jeg har prøvet og prøvet at få ham mere på banen på alle måder og spørge ind mv.  Hvis ikk det er det rigtige at prøve og snakke med ham om tingene som man ellers altid hører alle hyle op om danner grundlag for mange brud mv. hva er så tænker jeg lidt?  Manden er og blir arbejdsnarkoman, det er jeg klar over. Jeg er osse kalr over hva netop det arbejde han har indebærer åbenbart. Men derfor er jeg i min fulde ret til ind i mellem at blive irriteret over det- og det gør jeg nu engang til tider. Hva enten det er rigtigt el forkert kan jeg huske en sætning der en dag var en her på HN der brugte i en tråd. "Så tager man sig tid". Dette er måske ikk så nemt som det lyder- og det er ikk altid det rent faktisk er en mulighed. Men jeg sys det er en glimrende sætning i henhold til osse at passe på sig selv- sørge for at lave nogle af de ting man kan lide, som glæder en. I stedet for at ende op med stress over "ligegyldige" ting og sager.  Det tog 1 1/2 år før min mandse sagde op fra det tidligere arbejde. Og jeg har virkelig aldrig set nogen lade sig blive misbrugt i den grad og på sådan en svinsk måde som han blev det der- og så for ALT for lidt i løn. Samtidigt stod den ret ofte på svinere af forskellige grunde. Til sidst havde han det ret skidt. Og de tagn han havde var på stress. Det avr ikke spor sjovt når han ikke ville gå til lægen og symptomer var fra hjerte mv. Det har jeg simpelthen heller ikk lyst til skal ske igen.  Samtidigt med at jeg er irriteret over arbejdet ind i mellem prøver jeg osse lidt at passe på ham så at sige. Han skal ikk gå hen og blive syg pga. arbejde/stress. Det er bare ret svært når der næsten ikk er andet end arbejde i hans liv og han slet ikk gider/har lyst/har for ondt el lig. til så meget som at dele lidt ord med en når han kommer hjem. Og derfor virker sur- el blir sur når man prøver.  Igen kan jeg kun sige- jeg er glad for ham og elsker ham over alt på jorden. Jeg vil bestemt ikk af med ham. Jeg kan se at jeg ikk rigtig kommer nogen vegne med at prøve og snakke med ham. Men jeg kunne ikke drømme om at fise af, af den grund. I stedet er jeg så bare en smule irriteret til tider. Det går i den negative forstand kun udover mig selv. Jeg prøver at snakke lidt med ham om det ind i mellem- det tager han vist heller ikk skade af.  Else det der irriterer mig ved dit indlæg har ikk engang med dig at gøre. Min pointe er nok frem for alt hverken at han skal høvles eller jeg skal være træls. Min pointe er at man er TO om et forhold. TO mennesker til at få det til at fungerer. TO mennekser om at gøre det søde og det sure. TO mennesker til at hjælpe hinanden, holde af mv. Man er TO om det hele! Ind i mellem ville det være rart man så ikke følte sig som kun EN om det i en bestemt given situation ALTID!  Man køber ikke dyr og smider sine moder følelser over på for at ha nogle at være mor for! Gør man det er det med risiko for at dyret ender emd aflivning når først barnet kommer. Og desuden har vi to hunde her hjemme   og den 3 er ikke lavet endnu, men forhåbenligt snart på vej i form af et kuld hvalpe Kiki skal ha inden sterilisationen.
Med fare for at det næste gang er mig der får en skideballe.. Prøv lige at læse dine svar en gang til. Hvad er det der gør, at du tænker I skal sætte et barn i verden? Tro mig, jeg ved godt at verden ikke er lyserød og at alle parforhold er en dans på roser - mit er heller ikke. Men du lyder bare SÅ ked af det, at jeg ikke begriber det. Jeg kan være bange for, at du ønsker et barn, for at få opmærksomhed, tryghed og kærlighed fra en. Min mand har på rigtig mange måder været som det du beskriver, og først da stolen blev sat for døren - og en masse tragiske hændelser skete, åbnede han op og vi er kommet tættere på hinanden. Ikke om jeg vil være hans mor og sørge for, at han ikke får stress, eller fortælle ham, at han er led og ked af sit arbejde - det må han da have n*sser nok til selv at indse. Og arbejde er bare ikke alt. Hvis ikke en mand kan sætte sit arbejde lidt i baggrunden når man kun er to, hvordan skal det så ikke blive når man er tre. Når nattesøvnen blive forstyrret i flere måneder. Og igen, er det fint at du ikke render og siger alle de ting til ham, men tro mig, mænd er ikke så dumme som de ser ud - han er helt sikkert klar over det pres du (måske ubevidst) lægger på ham. Men alle dine svar bærer præg af et meget stort pres.
½Julie- der skal altså stadig mere til før jeg deler en disideret skideballe ud ikk  Jeg ved godt hvordan mine svar ser ud. Men jeg føler mig ikke som en mor for ham hvis jeg skal være helt ærlig. Jo ind i mellem er jeg osse ret ked af det- det har du helt ret i. Jeg ved osse at der er nogle der vil sige at man måske ikk skulle sætte et barn i verden hvis det er sådan det er. Men jeg er ikk vild med ideen om at skulle ændre nogen- slet ikk når jeg fra start sådan set har været klar over han arbejder meget. Kald mig naiv el lad være. Men jeg er ret sikker på at det at vi sætter et abrn i verden KAN gøre en forskel. Han har en datter i forvejen som ikke bor hos os. Og jeg ved hvordan han er med hende. Fair nok jeg er godt klar over at der nok ikk blir meget af at det er ham der står op om natten mv. Men det første stykke tid står den jo osse på amning så der gør det ikk den store forskel. Nu skal det heller ikk lyde som om jeg render rundt og er ked af det hver dag, for sådan er det heller ikk. Ind i mellem så er jeg og osse irriteret. Men det er vi jo nok alle af hver vores grunde. Jeg skal da erkende at det heller ikk blir bedre af min nuværende situation, som er anderledes end det ellers var forventet  Mht. at få kærlighed og tryghed fra en så er jeg osse ret sikker på det ikk er derfor- så har jeg tidligere haft stor mulighed for at ønske et barn. Nej jeg kunne ikk drømme om at ville ha et barn hvis ikk det var fordi jeg mente at manden var "god nok" forstå mig ret.  Vi kan hurtigt blive enige om at arbejde er IKKE alt. Han giver mig osse ret i dette når vi taler om netop det. Men problemet er at han nok osse føler en del ansvar på det område. Jeg tjener jo ikke en øre fordi jeg er på kontanthjælpen endnu (forhåbenligt ikke meget længere endnu altså). For det er jo faktisk ham det meste "hænger på". Det er heller ikk rart- ikk for nogen af os. Hvis jeg seriøst mente at du havde ret i de ting du siger- så havde jeg bestemt osse sagt at jeg mente det samme. Men det er bare slet ikk sådan jeg føler det selvom disse ting jeg har beskrevet ind i mellem går mig på. 
WOOOW... Jeg skrev kun mit indlæg, for at få humoren frem i dit dilemma, sandelig ikke for at træde på dig.. Og nej man skaffer sig ikke et dyr for at smide det væk, når man får børn, for man beholder dem da også selv om man får dem... OG så har det faktisk i flere tilfælde gjort mirakler, at anskaffe sig et dyr, når man IKKE kunne blive gravid... Jeg kunne også i stedet have skrevet, "Skaf dig en hobby... !"
at du er lidt træt af det hele?? Jeg kan da godt forstå du er irriteret hvis han kun gider knalde 1 gang hver måned... så skal der godt nok planlægning til hvis man vil have et barn... Min kæreste arbejder da også meget og kan da sagtens sige nej til 6, selvom han er en mand, fordi han er træt... men i et forhold skal man da have lyst til hinanden... og selvom man er træt, så kan man fx ligge og putte eller lign, så man stadig er tæt på hinanden... Måske I skulle få snakket ud om de ting, inden i fik et barn sammen? selvom du siger du ikke vil forlade ham, kan det jo godt være du bliver træt af en mand der ikke kan snakke følelser eller som har lyst til 6... og så er det lidt surt at have fået et barn sammen
på din profil at I skal være med i et tv program. Det må da alt andet lige lægge et kæmpe pres på jer begge to??
Else G: Jeg ved godt hva jeg skriver og hvordan det ser ud- det er osse derfor jeg skriver at du altså ikke får skæld ud.   Jeg forklarer bare. Mht. dyr- jo men vi har jo altså to heste og to hunde, og en hvalp når Kiki kommer i løbetid og får hvalpe... Mht. tv programmet Janne J. Så tror jeg ikk at der er nogen af os der føler sig presset. Nu ventede jeg i sin tid med at fortælle ham om det- netop fordi jeg ikk mente det var noget han ville- med baggrund i hvordan han er som menneske generalt. Så egentlig var det slet ikk mening jeg ville ha snakket med ham om at deltag. Jeg ville gerne, men tænkte at det var ikk så vigtigtr for mig at jeg ikk kunne undlade   Men en dag kom det å på tale alligevel. Jeg kan ikke huske hvorfor. Men så kom der kun positivt fra hans side. Og han sys det avr en fin ide. Jeg fik tilsendt læsestof på det mv. Og det lægger hverken pres på den ene eller anden måde sys jeg ikke. Umiddelbart skulle de finde nogen de ville følge emre end de andre- netop med kamera og det hele. Og man kunne så skrive til dem hvis man ikk havde lyst/havde lyst på forhånd. Dette er vi ikk valgt ud til- det kan dog komme endnu tror jeg. Det eneste det egentlig omhandler er statistikker- det er et statistik program i den forstand at der 100 par der deltager som man så, så kigger på som et udsnit af den danske befolkning og konkluderer at det ca er de antal procent af hele befolkningen det hele gælder. Derfor er det osse et bredt udsnit der er med af alle aldre, med/uden børn i forvejen/fertilitetsbehandling osv osv. Som det foregår så er der lavet en side til os hvor vi kan skrive, sende billeder/film til mv. og opdatere redaktionen. Det ligger ikk det vilde pres da det er mig el os sammen der bare ordner dette. Der ligger ikk så meget i det som sådan. For det handler jo ikk om at yngle bedst el hurtigst- kun om statistikker og fertilitet. De første optagelser- alle dem med de 13 statistikker har vi været i KBH og og lave. Vi skal kun derover ca tio gange mere på hele det år til produktionen er færdig. Og det var bestemt hans eget valg uden tvang. Jeg måbede næsten da han selv sagde at det sys han vi skulle deltage i. Jeg skulle osse lige vide om han nu var sikker, for det ligner ham ikke. Men han var abre så positiv. og selvom dagen alt i alt var hård i KBH, så virkede han glad og tilfreds alligevel. Og vi har snakket en del om det siden. Og han er bare så spændt på at se det færdige resultat når programmerne kommer. Han lød næsten som et bette barn med julelys i øjnene bagefter   Og det er jo super fedt at han gør det. Jeg har en del gange prøvet at få ham i tale mht. det med netop ikk at kunne snakke sammen om visse ting- og der kommer ikk så meget ud af det. Jeg ved ikk hva det er med ha mel hva der gennem ham når det sker. Mht. måske senere hen at forlade ham for det- så tvivler jeg egentlig meget på det. Det er ikk spor anderledes end hva jeg er vant til- og jeg sys ikk det er en grund til at forlade ham. Hvem ved måske ændrer netop det sig osse med et barn så det blir ekstra positivt   Mht. 6- så er det jo bare ikk alle der er lige 6 gale. Jeg ahr været rigtig slem i den retning det skal jeg erkende. Og jo til en vis grænse tror jeg det har lettet en del på mig selv at det ikk skal være så tit som jeg ellers helst ville førhen. Forj eg har tilgengæld bøvlet en del med det modsatte- nemlig at det ikk kunne blive nok. Og det har endda været en personlig kamp for mig at overvinde. På sin vis har det nok været godt for mig ikk bare at få min vilje. Men derfor sys jeg stadig at det til tider er for lidt nu   Mht. 6 har jeg osse fået en forklaring ind i mellem- og det er jo netop at han er træt.
Det kunne være dejligt. Så kunne vi følges lidt ad og krydse fingre sammen. Jeg beundrer jeres vilje og gå på mod. I har sikkert haft jeres egen variant at nervøsitet og bekymringer, men det er flot, at I evner "bare" at blive ved. Jeg er begyndt at få en bedre fornemmelse for den lille. Nu skal den altså være der. Måske lidt forkælet, efter "kun" 1 SA, men jeg må holde fast i, at det vil lykkedes. Gør det ikke, vil jeg håbe lige så inderligt næste gang og næste gang og næste gang -fordi det er det rigtige at gøre. Tro på sit barn, også selvom hjertet tror naivt, så lad hjertet, som I gør, tro fuldt ud.
Er der nogen som har et par gode råd mod kvalme? Har en lidt travl hverdag og det gør det jo ikke bedre. De fleste siger jo det plejer at gå over, men er godt nok træt af det, da det jo dræner en for energi, og har jo en del ting jeg er nød til at tage mig, bare svært når man har kvalme hele tiden. Nej hvor savner min kaffe suk!!
mariekiks er gode.
hjalp på min kvalme da jeg var gravid, eller noget syrligt... f.eks. syrlige bolcher... Og hvis du ikke er gravid skulle du måske lige et smut forbi lægen, hvis du har haft kvalmen gennem længere tid.
Men god ide at finde ud af årsagen til kvalmen.
kan du købe alminox eller balancid. de dæmper mavesyren og tager megen kvalme. de er så milde at gravide må spise dem også. men HUSK kvalme er kun et symptom. det var bedre at finde det problem der viser sig for dig i form af kvalme og løse det, go bedring
hjalp mig. tabte mig 5 kg (tog intet på) og min datter blev født 5 uger før termin da hun var for lille og ikke fik næring nok. Har været der..
jeg har næsten daglig kvalme pga noget medicin jeg får (der er intet alternativ) og jeg kan altid spise de der klamme kakao toppe... det lyder fjollet, men de tager min kvalme... så du skal nok finde det der fungerer for dig... hvorfor drikker du ikke kaffe?
Hjælper godt.   Alm. isterninger, gå og sut dem som boljser det har hjulpet mig meget, når jeg har haft vild kvalme-og det feder det ikke 
Jeg var også glad for is, da jeg var gravid og havde kvalme. Dansk vand er også godt og så at kaste op   så har man det ok de næste par timer. -Sascha
.. sørg for at få salt, når man har kvalme har man en tendens til at drikke meget vand. Men det forskubber sukker-saltbalancen og det giver yderligere kvalme. Chips og Knorr-koppen hjalp her hos mig 
Jeg skal scannes i 20 uge på torsdag og har derefter en samtale med lægerne vedr. planlagt kejsersnit. Jeg rinede lige igår for at høre om det bliver aflyst her under strejken, og fik at vide først at alle 20 ugers scanninger er aflyst, men da hun så tjekkede og så jeg har en læge aftale bagefter kunne/ måtte de ikke aflyse den *JUBII* Nå men selvfølgelig ringer kærestens job onsdag at han skal afsted på Kursus i Svendborg fra mandag - Torsdag... ØV Så nu skal jeg alene derop. Det er planen at vi gerne vil have af vide hvad køn vi får, og derfor er vores tid planlagt med den samme som scannede os ved 12 uger, da det jo ikke er alle der vil fortælle kønnet. (sidste graviditet ville de ikke sige det til os i Aalborg) Men jeg har altså lidt sommerfugle i maven for at skulle afsted alene, sæt nu der er noget galt. Jeg skal også finde en fed måde at fortælle kæresten og min store datter kønnet så forslag modtages gerne 
jeg har været til mine scanninger alene, og det har ikke gjort mig noget.. min mor var med første gang til nakkefoldsscanningen. da jeg fortalte familien om den lille blev det til et broderi hvor der stod "oldemor" til min mormor.. nu ved jeg ikke kønnet, men det var da måske en mulighed?
Jeg ville personligt ikke tage til scanning alene. Tag evt en god veninde ol med. Det ER jo en misdannelsesscanning, ikke en hyggescanning. Det er rart at have nogle at dele glæden med, men også en at støtte sig til hvis scanningen ikke går som forventet. Jeg scanner til dagligt, og det vil være mit bedste råd til dig  Iøvrigt ved jeg at vi hos os (pga konflikt) ikke kigger efter køn eller printer billeder ud. Held og lykke med din graviditet.
hejsa, nu har jeg jo selv fået en meget kedelig besked til misdannelses scanning, så jeg ville også få en med. Bare for at være sikker. Selvfølgelig regner man ikke ´med at der er noget galt. Dengang jeg skulle afsted glædede jeg mig bare til at se bebsen igen. Men den glæde forsvandt, da der pludselig var mistanke om der var noget galt. Da vi så kom videre, ja så kan du altid læse tråden om det  . Ang kønnet så kan man jo købe mange søde små ting i lyseblå/røde ting. Så kunne du evt lave en gave/kurv noget eller måske dække bordet i de pågældende farver? Er ikke særlig god til kreative ting. hilsen katarina
Da jeg var til nakkefoldsscanning fik jeg ikke svaret samme dag. der blev jeg ringet op nogle dage efter og fik svaret på hvad den havde vist.. .. men det lyder til at være forskelligt fra sted til sted..
Så fik jeg endelig sat billeder ind. Bedre sent end aldrig - er det ikke det man siger? Here we go:   Frederik og far   Bliver målt og vejet   Line og Frederik m. strithår og næsten 14 dage gammel.
Ej hvor er han lækker den lille mus. Tillykke med ham. Man glemmer helt at ens egen har været så lille engang.
Ja nu har Michelle fået D-dråber i en uges tid, og hun er nærmest konstant pylret, og flere gange om dagen skruphysterisk. I dag har jeg så undladt at give hende dråberne, og vupti, så er hun som hun plejer. Slet ikke pylret eller hysterisk. Hun kan lige pludselig igen ligge selv og hygge, hvilket hun slet ikke har gjort en eneste gang hele ugen. Lige nu ligger hun ligefrem og sover, hvilket hun faktisk ikke har gjort om dagen hele ugen. Bortset lige fra en ½ time hist og pist, hvor hun så er vågnet med et skrig, og har været ret utrøstelig. Hun får D-dråberne fra multitabs, dem der fulgte med i en af de der gratispakker. Men kan man få nogle der er mere skånsomme ved maven? og i så fald, hvad hedder de, og hvor kan man købe dem? Mette.
er nok det der er problemet... jeg giver ACD-dråber (fra apoteket) netop grundet det samme 
Hejsa Jeg har haft samme problem det er grundet kokos olien der er i dråberne. Min sundhedsplejerske anbefalede også acd dråber. Når jeg så havde brugt flasken skulle jeg igen prøve at se om han kunne tåle ddråberne...
jeg har købt hhv på apoteket,og i matas.
Dette er så vores nye tråd, til alle jer som følger vores historie. Synes den var blevet lidt lang. Dette er en fortsættelse af denne tråd:a Ja, som skrevet i den anden er det nu blevet tid til indlæggelse igen. Det har vi ses frem til, selvom det lyder barsk. Men når man kan mærke på sit barn, det går ned af bakke, ja så ser man fremad. men det er da ikke helt uden bekymring. Selvom jeg er sikker på hun klarer den ligeså godt, om ikke bedre, end sidst. Hun har da noget mere at stå imod med, + hun er en bestemt dame   . Så fredag skal vi indlægges, mandag opereres. Så vi skal nyde denne weekend sammen. Hjertelig hilsen katarina
Hej Jeg så for noget tid siden om tegnsprog på bog med dvd - for børn fra ca 10 måneder. Er der nogen der ved hvor man kan køber den og er der nogen med erfaring derfra eller lign ? Charlotte
Tænker du på tegn til tale? Det bruger man ofte til børn med handicap og børn med forsinket sprogudvikling og man begynder ofte med det allerede fra 10 mdrs-alderen. Man kan købe en cd-rom måske er det den du tænker på. Vi bruger bogen "Tegn til børn" og skal på kursus i kommende weekend, da vores datter har et handicap. Et tip til alle forældre er også sangbogen "Mariehønen Evigglad", hvor der er vist tegn til sangene og der medfølger cd med sangene. Jeg er nysgerrig på, hvad det er for en bog/DVD, du skriver om - måske det også er en vi kan bruge. Mange hilsner fra Christina
Hej Christina Jeg kan desværre ikke huske hvad bogen hed. Det var et indslag i Go'morgen Danmark hvor de berettede om den, den skulle udkomme i marts 08 Det var en tegnsprogstolk der havde udgivet den, og den var ikke "kun" til børn med et handicap. Der var en baby med, som kunne tegnsprogene, kan bare huske at jeg blev meget fascineret og vil gerne se om det er noget for mig .. Mvh Charlotte
Hej Jeg har fundet dette om bogen på nettet. Nu mangler jeg bare at finde forhandler og en pris
men som du selv siger, så skal det jo nok gå helt fint denne gang også. Pøj pøj med det. Og jeg tror vi er en del der venter "spændt" (kan man sige det til sådan noget her???) på at høre at det hele selvfølgelig er vel overstået. Mvh. Ditte
Jeg krydser også fingere.. Jeg er sikker på at det nok skal gå godt, jeg har fulgt med siden den dag du oprettede det første indlæg Katarina. Jeg er meget benået over hvor flot i klare det og Beatrice hun ser bare så sød og dejlig ud.. Er ikke i tvivl om at hun er en lille figther... Så alt skal nok gå godt. Jeg ser frem til at læse jeres opdateringer på operationen. Det bliver godt for Beatrice så hun kan få det bedre igen.. Og ikke mindst vokse sig stor og stærk. Lige meget at det går lidt langsomere end med raske børn, men der er jo en forklaring på det og en udemærket forklaring. Forstår godt det er lidt svært at ens barn ikke vokser så meget som de andre. Jeg har selv en søn som hele tiden har ligget under gennemsnittet, men han følger sin egen kurve, er ikke så hurtige som de andre, men han er glad og tilfreds, det er det vigtigste. Håber i får slappet af sammen her i weekenden, selvom det måske ikke er så nemt når i er indlagt, men i hvert fald at i får nydt hinanden.
Hejsa. Operationen er nu vel overstået. Allerede kl 13 ringede Morten Helvind og sagde at de var færdige og at det var gået godt. Desværre var hendes lungepulsåre bristet under operationen og han måtte så sy den sammen med noget hud fra hjertesækken. Det har så givet en lungepulsåre der er lidt forsnævret. Det kan give Beatrice nogle problemer, måske ikke lige nu men i fremtiden. Vi håber dog på at det ikke er værre end Morten kan udrede det i forbindelse med hendes TCPC operation. Beatrice lå ca. 20 timer på intensiv før hun blev overført til den almindelige hjerteafsnit for børn. Hun har det efteromstændighederne ok, men er - naturligvis - smerteplaget og kæmper desuden med meget slim. Hun har kastet slim op et par gange og hun får det straks bedre bagefter. Her til aften har både Katarina og jeg siddet med hende og det har vi alle 3 - og ikke mindst Beatrice - nydt fuldt ud. Man kan godt mærke at hun havde behov for trygheden i mor og fars arme. Hun har jo svært ved at forstå hvad der sker med hende. Men alt i alt går det godt, og vi håber på at blive udskrevet om 2-4 uger. Knus & Kram fra os alle 3
høre det er gået godt. Kan slet ikke forestille mig hvorda i har haft det da i gik og ventede på den opringning fraygehuset. God bedring til jeres datter, Det fortjener hun.
Hvor er det godt at høre fra jer og at jeres lille fighter har klaret det så flot, jeg kan slet ikke sætte mig ind i hvor hårdt i som forældre må ha det, i må sørme være stærke  God bedring med hende.
at det er gået godt, men hvor må det være hårdt for jer alle. og en solstrålehistorie er det jo i forhold til hvad I måtte tage stilling til under graviditeten. mvh trilsens mor
Hej alle 3 Hvor er det godt at høre fra jer. Jeg har tænkt meget på hvordan det mon var gået. Hun ER altså en lille fighter jeres skønne Beatrice. Godt at høre at det gik godt trods alt. Må jeg spørge hvad en TCPC operation er? Mange tanker knus og kram
Hejsa alle. Synes faktisk det er mere hårdt nu end efter sidste gang. Men sidste gang lå hun også bedøvet længe efter op. Det har hun ikke været denne gang. Vi har lidt problemer med lige at finde det perfekte tidspunkt til hendes smertestillende med, hvilket betyder det nogen gange, når at holde op med at virke ordentlig inden hun får næste omgang. Det betyder så tøsen næsten er utrøstelig den næste time. Det er vildt hårdt, at høre på. Man kan jo ikke gøre andet end at vente på det virker. Men når det virker, har hun det godt. Er begyndt at smile lidt igen og ligne sig selv. Så det er dejligt. Hun skal nok komme sig uden de største men, det er jeg sikker på. TCPC operationen er sidste trin i rækken. Den skal hun have som ca 2 årig. Der gør de at alt blodet fra underkroppen løber passivt ind i lungerne, iltes og løber til hjertet og videre ud i kroppen igen. Nu er det kun blodet fra overkroppen som løber passivt. Derfor blandes hendes blod iltet og ikke-iltet sammen i hendes krop. Det var den korte udgave, mogens har bedre tjek på de detaljer. JEg mest interesseret resultatet istedet   . Hjertelig hilsen katarina
Update. Ja, det bliver så en lang nat, kan jeg mærke. Dagen startede ellers godt. Ingen onde laboranter eller røngten folk, men en sød sygeplejerske med hendes morgenmed, som vækkede os. Så kom lægen og snakkede med os. Det så fint ud, selvom hendes sat (iltmætning) er noget lav, når de prøver at tage ilten fra hende. Så fik hun fjernet sine dræn. Det har vi så ventet på siden onsdag, hvor de sagde det første gang. Det har gjort det noget nemmere, for nu kan vi da tage hende med ud af stuen. Ikke ud af afdelingen, men ud i køkkenet og gangen. Det er skønt!! Er meget træt af vores 10 kvm. Men der er desværre en forsnævring på hendes lungepuls åre, så hun skal have foretaget en hjertekateterisation igen. Undersøgelse hvor de undersøger tryk og blodgennemstrømning i lungerne. På børn foregår det i fuld narkose, voksne under lokal bedøvelse. De prøvede at få hende til idag, så det gav noget kaos med mad><ikke mad. Hun skal være fastende inden. Der var vi lige begyndt på hendes morgenmad. Så den stoppede vi og tømte hendes mave. Hun har sonde, så det er ret nemt og smertefrit for hende. Ca 1 1/2 time og et lettere hysterisk barn senere fandt de så ud af, det ikke kunne blive idag men mandag istedet. Det var lidt rart, for så kan vi nå at forberede os mentalt på det. Det er ikke en stor undersøgelse, men hader at gå fra hende derinde. Men i løbet af aftenen begyndte hun så at ændre sig lidt. Ikke meget, men nok til vi blev bekymrede for hende. Så vi fik tjekket hende nogen ekstra gange og tilsidst kom den vagthavende læge op og kiggede på hende. For lige at være sikker på hun ikke er ved at blive syg, ville de tage nogen blodprøver og røngten af hende. Desværre har hun arvet mine dårlige årer, så efter 3 forsøg var næste sted hoved. Det gik tilgengæld hurtigt, men ikke uden højlydte protester. Det gør bare SÅ ondt inden i, når ens barn ligger og hyler. Samtidig var det ikke bedre at kl nu var blevet 12 om natten, og vi alle 3 var trætte. Heldigvis viste prøverne intet, men røngten gjorde. Der er kommet en lille smule luft ind, da de fjernede drænene. Så nu har vi ventet på lægernes dom. Skulle der gøres noget nu eller kan det vente til i morgen. Heldigvis kan det vente til i morgen, så tøsen kan få fred nu. De har sat hendes ilt op, så hun ikke skal bruge så mange kræfter på det. Der er dejligt. Så skal mine nerver bare lige falde til ro, så jeg kan få sover lidt, inden hun vågner igen. Puha, rart at få det lidt ud. Selvom møjpc´en lige åd de første 2 udgaver. Hjertelig hilsen den trætte mor
hun må godt nok igennem meget den lille pige. Det lyder virkelig hårdt når man læser dine beretninger. Jeg krydser fingre for at i snart kommer hjem i god behold igen.
Det er også hårdt. Men det meste af tiden er det mere bare kedeligt   . Som nu, hvor hun sidder og hygger sig med sin far og ser matador   . Hun har klart fået det bedre efter at have få lagt dræn igen. Men der er stadig noget som ikke helt er i orden. Men forhåbentlig får vi svar på det idag, eller mandag når hun bliver gennemtjekket igen. Heldigvis er alle hendes blodprøver fine, og hun tager sin mad uden problemer. Når bare hun ikke selv skal gøre arbejdet   . Men kan godt mærke det tager lidt på ens forhold at bo herinde. Måske især fordi vi igen ikke kan forlade stuen med hende. Men det skal nok komme! Hun vil jo selv, det er der ingen tvivl om   . Hjertelig hilsen katarina
Hvor er det undeligt at tænke på at i ( og andre ) er igennem sådanne ting - Mens livet "bare er helt alm hverdags" for os "andre". Og om et år kunne det være omvendt.. Nå.. Lød det underligt? Men tænker på jer alle 3 og håber i snart er hjemme igen.
også lige en masse tanker og håber at I alle snart er hjemme igen..
ja, så sidder vi og venter på at få tøsen tilbage. De har været inde og tjekke hendes lunger, for at se hvorfor hendes sat var så lav. Det var pga en forsnævring, så de nu har sat en stent. Den har udvidet karret, så nu skulle hendes lunge fungere igen. Det håber jeg!! Det har bare været en møjweekend, lige bortset fra i går aftes. For første gang siden vi op, var hun sig selv igen. Smilede, grinede og ville gerne lege. Det var bare SÅ SKØNT!! Har bare savnet min "gamle" pige. Men nu håber jeg på fremskridt. Der er selvfølgelig også små skridt frem. Vi har måske fundet noget mad, hun kan lide. Så håber vi bare hun kan tåle det. Men hvor er det rart der er noget som ryger gennem halsen nu. Hjertelig hilsen katarina
Jeg har ikke tidligere skrevet i jeres tråde, men har fulgt dem siden din graviditet. Jeg er fuld af beundring over jeres lille familie, synes i klarer det så fantastisk. Fortsat god bedring med lille Beatrice, og mange tanker til jer. Med venlige hilsner C
God formiddag alle 3 Hvor er det skønt at I deler med os, men det må også være meget rart for jer at skrive om jeres oplevelser og jeres tanker. Jeg er stadig fuld af beundring over jer og jeres gode humør trods alt. Når man læser jeres beretninger føles ens egne problemer og bekymringer så små og ubetydelige (Katarina du ved hvad jeg mener). Håber hendes lunger virker igen og I lige om lidt kan få jeres dejlige lille livsglade og skønne datter tilbage. Knus og kram og mange tanker her fra.
Hej Malene ( og andre) jeg ved skam udemærket hvad du mener. Er glad for det umiddelbart ikke ser ud til at blive noget med jeres. Det er ikke sjovt. Samtidig er jeg meget dobbeltmoralsk herinde, kan jeg mærke. Men mit overskud er også på et meget lille sted, nogen gange. Har trådt et forældre par lidt over tæerne, ved at sige der hjertefejl kun var en mindre. Selvfølgelig er det ikke rart at når ens barn skal opereres, men der var "kun" et hul i hjertet. Jeg ville gerne bytte, for det for de sjældent mén af. Men vores vil altid være mærket af det. Men det er en diskussion for sig. Det var også mens de var igang med mit barn, vi snakkede. Må vist hellere lige opdatere jer, ellers giver det ikke meget mening. Sidst ventede vi på at få hende tilbage. Da vi havde ventet ca 1 time, efter lægen havde været der. Begyndte jeg altså at blive noet bekymret. For så lang tid tog det ikke sidst. Så jeg fik lægesekretæren til at ringe rundt for at finde ud af, hvor langt hun var nået. Samtidig kom der så en sygeplejerske fra intensiv ind til os. De havde hende derinde, og hun var sulten. Men vi måtte gerne komme i til hende. Det var det vigtigste. De har så valgt at beholde hende uhvertfald til i morgen. Hendes saturation (iltmætning) svinger utrolig meget. Hun har en masse slim i lungerne, som de kæmper med at få væk. Har virkelig været langt nede disse dage. Det har bare været så hårdt at se på hende. Hun synes ikke det er sjovt. Hun virker ikke til at have ondt, men det genere hende med slimet. Man kan tydeligt høre det, når hun trækker vejret. Men jeg nyder lidt hun er på intensiv. For nu kan jeg sove om natten, hvis jeg da bare kunne falde i søvn. Men der er mulighed for mere fred. Kan også mærke jeg ikke holder til meget mere. Tuder over ingenting nu. Samtidig er det pisse hårdt at se hende, ligge i sin seng og være ked, når man ikke bare lige kan tage hende op og trøste hende   . Godt man har HN til at smide sine frustrationer ud på. Det hjælper altså. Samtidig har vi også en godt netværk med de andre HLHS familier vi kender. Det hjælper utrolig meget. Nogen gange når man læser andre indlæg herinde kan jeg godt have en følelse af, "hold op med at pive". Fx den tråd med min datter har ikke spist i 2 dage. Ja, min datter har så ikke spist noget overhoved selv siden jul. Faktisk har hun aldrig været god til at spise max 30 ml pr måltid, som tilgengæld tog 30 min + sonde bagefter. Så når folk piver over det, har jeg det sådan lidt, vil du bytte??!! Jeg vil gerne. Men det er også umuligt at forstå uden man har prøvet det. Det er ikke møntet på nogen dette, bare frustrationer der lige skal ud. Er bare røvtræt af det hele lige nu. Men elsker min datter over alt på jorden, og er sikker på det bliver bedre. Vi skal bare lige gennem denne krise. Puha, det blev langt og lidt rodet. Men i trofaste læsere kan forhåbentlig finde rundt i det alligevel. den trætte og frustrerede katarina
hører tit gravide fortælle at de ikke MÅTTE få at vide hvilken køn deres baby har ved scanning... men hvorfor? hvis de nu kan se om det er en dreng eller pige hvorfor så nægte at fortælle et par nysgerrige forældre det... ved godt at de kan tage fejl, men der er vel ingen der sagsøger dem for at have sagt noget "forkert"... synes det er fedt når folk selv får lov at VÆLGE om de vil vide det eller ej..
..fordi nogle har forsøgt at sagsøge hospitalet for fejskønning, da de havde malet børneværelset pink og indkøbt for 1000-vis kr. i lyserødt. Lykkedes vist ikke, men det skræmmer. De fleste vil vist gerne fortælle kønnet,  , men de forbeholder sig retten til at tage fejl og fraråder voldsomme indkøb, farvning af vægge m.m..Det vil sige, ligger barnet, så der kan være en del tvivl, får man ikke deres gæt. (har jeg hørt)
Der er kommet en vejledning til sundhedspersonalet at de ikke maa oplyse koen ved scanning. Vil man have koennet oplyst maa man koebe en privat scanning ved een af de hersens scanningsklinikker. Der har vaeret en del forsoeg paa at sagsoege hospitalerne, derfor et cirkulaere. Jeg synes ogsaa det er OK. Man kan tage fejl og folk raaber op man er en daarlig laege. Det er ikke det sjoveste naar man ikke er saa rutineret. Beagle.
Jeg fik kønnet af vide på min den store ved flere lejligheder. Den bette var en surprice, men kun fordi jeg "kun" var til én scanning, tidligt før de kunne se det. Jannie
.. kønnet at vide uden problemer (Skejby Sygehus) dog med tilføjelsen, at det med 99% sikkerhed var en pige, men jordemoderen kom altså ikke og malede om, hvis hun tog fejl  Jeg kunne i øvrigt også selv se på scanningen, at det var en pige  Jeg tror ikke rigtigt på den der med at folk har sagsøgt hospitalerne, så jeg vil lige undersøge den forklaring lidt nærmere. Til gengæld tror jeg, at man vælger at lade være ud fra devisen, at det da kan være lige meget, så længe det er et barn... Altså sådan lidt ud fra etiske begreber.
.. søgninger på infomedia gav resultatet, at en læge - uvist hvilken - har oplevet at en kvinde truede med at sagsøge hospitalet, fordi hendes barn viste sig at være handicappet. Noget man ikke kunne se på scanningen. Men det blev altså ved truslerne. En søgning på google, viser at nogle sygehuse vælger kønsscanninger fra - andre oplyser gerne hvis de er sikre. Med andre ord: Det er forskelligt fra sted til sted. Og hvis man endelig vil vide det, kan man jo betale sig til en scanning.
Vi var på Roskilde sygehus og der var en under oplæring som fik lov til at sidde og "lege" lidt imens jordemoderen lavede alt papir arbejdet og havde tjekket alt var som det skulle være. hende under oplæring kunne ikke se kønnet, men jordemoderen sagde at det nok var en pige,men hun ikke var 100% sikker og at vi ikke måtte male værelset og købe alt tøj lyserødt. Men har taget mig selv i at sige hende de sidste par dage og før vi blev scannet havde jeg , min lillebror og mormor drømt det blev en pige. Ikke noget vi havde snakket om, da det var min mor der tilfældigt sagde det en dag.
Jeg er på udkig efter en bog med godnathistorier, hvor der er 365 historier i, altså en for hver dag hele året. Men synes ikke de er til og opstøve mere, dem jeg har set er der "kun" 50 fortællinger i. Jeg havde selv sådan en som barn, men kan ikke finde den eller huske hvilket forlag den var fra. Nogen som ved om de stadig kan købes? og i så fald en titel, hvoklet forlag etc så vil jeg blive glad 
fra forlaget.. har selv haft en 4-5 stk.. Fandt det her: #
Efter men den er netop udgået desværre  Man kan få en med 365 godnatsange... men den gad jeg ikke investerer i 
Emma fik en i julegave den er fra aschenhoug´s forlag den handler om bamse bulder.
Jeg kan ihvertfald sagtens finde rundt i det   . Puha altså jeg kan godt forstå at I begyndte at blive noget bekymrede når det tog så lang tid. Det er da frygtelig træls for hende med alt det slim, hvad gør de for at hjælpe hende af med det, bliver hun suget eller hvordan? Jeg kan sandelig godt forstå at du er langt nede og kan tude over ingenting. Jeg tuder også over ingenting men det er dog bare hormonerne der stadig cykler rundt   . Er det kun dig der er indlagt med hende eller er Mogens der også? Mange tanker knus og kram.
heldigvis er vi begge herinde sammen med den lille. Det gør det noget nemmere. Så når den ene er ved at bryde sammen, kan den anden lige tage over. Dvs jeg er ufattelig dårlig til at give hende fra mig, når hun græder og har ondt. Også selvom jeg er ved at knække over dette. Men nu har jeg fået sovet i nat, så det hjælper. De suger hende, når det er værst. Det kan jeg heller ikke klare. Man kan bare se hun hader det. Hun kæmper for at komme væk, men vi ved jo det hjælper hende. Hvor ville det bare være rart at kunne forklare hende det. Men det går også fremad, men ufattelig langsomt. Det betyder ikke så meget, når blot man kan se fremskridt. Var lige hjemme og klappe hestene idag, så ligenu kan jeg klare alt  . Samtidig er hun udskrevet til 4144 - alm hjertebørns afdeling, så vi har hende selv igen. Det er bare dejligt, selvom det så er begrænset med søvn. Hun skal have mad hver 3. time døgnet rundt + medicin på dumme tidspunkter. Men det sidste klare sygeplejerskerne heldigvis. Hjertelig hilsen katarina
Ja, synes lige i også skal vide hvordan det går herinde. Det har været en temmelig hård uge, hvor hun har rykket frem og tilbage mellem 4144 (børneafd) og 4141 (intensiv). Torsdag morgen rykkede hun tilbage til 4141 og er blevet der indtil nu, og ihvertfald til i morgen. Nok også tirsdag, det håber vi ihvertfald på. Grunden er hun har så meget snot/slim i lungerne, hun ikke får ilt nok igennem systemet. Det har været nogle hårde nætter på 4144 med hende. Hun har ikke sovet, vi har ikke sovet, sygeplejerskerne har rendt frem og tilbage hos os. Så vi nyder hun er tilbage på 4141, selvom det lyder mærkeligt. Igår aftes begyndte hun så at ligne sig selv igen og være glad. Hele morgenen i dag har hun pjattet, grinet og moslet rundt for at komme op af sengen. Det er bare SÅ SKØNT!! Nu er det efterhånden den "gamle" Beatrice vi kender. Samtidig har hun ikke så meget slim siddende mere, så alt tyder på det har vendt nu. Det er bare dejligt. Man kan mærke overskuddet begynder at vende tilbage. Men nu har jeg også sovet igennem 4 nætter i træk. Det hjælper jo også på det. Hjertelige hilsner katarina
jeg håber for jer at i snart kommer over denne omgang. Det lyder til at have været rigtig hårdt.
Hejsa, operations mæssigt, synes jeg ikke det har været så hårdt som sidst. Nu har vi jo også prøvet det før, og kender turen. Men det er det uforudsete og tilbage skridtene som trækker tænder ud. Især når man samtidig ikke får sin nattesøvn. Men nu er hun tilbage på 4144, børneafdelingen, så nu skal det gerne gå fremad igen. Hun er ihvertfald glad og fuld af spilopper. Gider abselut ikke ligge i sin seng. Det er bare dejligt :-. Nu er hun som hun ikke har været længe. Faktisk ikke siden før jul, har hun været så frisk. Så vi nyder det. Nu hvor hun har fået fjernet dræn og kun ligger med ilt, kan vi også stoppe hende i barnevognen og gå tur med hende. Dog stadig kun på afdelingen, men alligevel. Det hjælper meget. hjertelige hilsner katarina
Ja, så er der lidt nyt herfra. Første skridt mod hjem! Vi er flyttet ud fra afdelingen og over på Mc'Donnals huset. Endelig!! Der har vi ventet på at få plads siden, vi fik dato på operationen. I kan evt læse om det her:  . Det er bare dejligt. Det vi så "venter på" er hvor meget medicin hun skal have. Da det er hjertemedicin, tør de ikke slippe os løs før det er i orden. Hun skal også gerne lige tage sig sammen og begynde at spise noget mad først. Men det tyder på der begynder at ske noget. Ihvertfald har vi nu fundet noget mad, hun kan lide. Så idag tror jeg på vi kommer hjem inden for en overskuelig tid. Dejligt!! Hun har det jo godt, ihvertfald det meste af tiden. Har været lidt pivet i weekenden, men alle kan jo have en dårlig dag. Der var ihvertfald intet at se på hende, eller hendes div prøver. Hun har også kræfter til at sige til-fra, når noget ikke passer hende   . Hjertelig hilsen katarina
Ja, vi jo stadig på riget. Har fejret hendes 1/2 års dag igår. Kan slet ikke fatte der er gået et halv år. Min krop fortæller mig der er mindst er gået 10   ! Der er bare sket så meget. Nå, men der er ikke så meget nyt med hendes tilstand. Nu mangler vi kun at få hendes blodfortyndende medicin helt fast, så er det hele overstået ang hendes hjerte. Men det er ikke ensbetydende med vi er færdige herinde. For hvem har sagt det skulle være nemt. I onsdags havde vi besøg af en neuropædiater, som skulle undersøge hende. Hun har hele tiden haft en sideforskel + hendes tunge fungerer ikke helt som den skal. Han kunne også tydeligt se forskellen, og mente det skyldes en hjerneskade. Det skal hun nu udredes for. Så vi venter nu på en MRscanning. Desværre skal vi regne med en ventetid på min 3 uger. Det er lidt fustrerende. Men ellers er vi ved godt mod. Hun er jo abselut ikke blevet dårligere/anderledes. Nu har vi bare en foreløbig diagnose på, hvorfor hun er som hun er. Hjertelig hilsner katarina
Har først læst om jeres "liv" nu... Det eneste jeg sådan umiddelbart kan sige er: HOLD DA OP hvor vores andres "dagligdagsproblemer" blegner i forhold til det i har været og er igennem!!! Man bliver jo næsten helt pinlig over at være nervøs for ens barns helbred bare fordi det er utrolig snottet og hoster vildt i... ja 3 dage! Ej det er jo aldrig sjovt med et sygt barn. Men vi med "almindelige børn" (forstå mig ret) skal da vist lige vurdere endnu engang når vi bliver nervøse/hys  Masser af skulderklap og hvad I ellers må have brug for, her fra mig og min Emma. I klarer det bare SÅ flot trods omstændighederne! Håber på det bedste for alle parter. Og tak fordi vi må "være med" - os fra HN.
men har fuldt med de sidste måneder hvor jeg opdagede jeres tråd. Er fuldstændig mundlam og vildt imponeret over jeres åbenhed og styrke. Tager virkelig hatten af for jeres sammenhold, styrken i finder hver dag og jeres datters kamp. Ønsker jer det bedste, og håber at alt flasker sig for jer og jeres barn.
med i Jeres tråd men ikke skrevet. Jeg siger også bare   til Jer. I er fantastiske at I deler dette med os. At vi får indsigt I hvad I gennemgår og synes det er SÅ flot I klarer Jer så godt. At være forældre i det danske sundhedsvæsen kræver en rigtig god bred ryg og tyk hård hud, forstår du hvad jeg mener   ? Jeg ønsker alt godt for Jer fremover og følger med. Og vil tænke på Jer hvad I har gennemgået, når jeg bare sidder med et snottet barn. Så synes man det er så hårdt.... men I har haft det meget hårdere. Stort knus fra Beagle.
Kære Beagle og andre. Forstår skam godt hvad du mener. Men meget af det kommer med tiden  . Det bliver man nød til for at klare det. Men jeg synes nu at vores sygeplejesker og læger virkelig gør et godt stykke arbejde.       til dem. De er virkelig søde, selvom nogen gange kan man godt ønske dem af h..... til. Men det er mere, når det går skidt. Kan godt mærke jeg begynder at være temmelig træt af det hele efterhånden. Men når man så får et kæmpesmil af sin datter, som det første når man står op, ja så kan man klare alt igen. Lige nu er det fremtiden som fylder meget i hoved. Hvad siger scanningen og blodprøverne?! Er der mere galt end vi ved? Umiddelbart tror jeg det ikke, men uvisheden er hård. Men vi vidste det jo på forhånd med risikoen for hjerneskade. Har også vidst det længe, der var noget galt. Det er bare hårdt at se det sort på hvidt. Din datter fejler mere! Men samtidig er lillepigen jo som hun plejer at være. Griner, smiler til alle, undtagen laboranterne, har masser af energi og livsgejst. Det er også det som gør vi kan holde modet oppe og finde kræfterne. Man får virkelig uanede kræfter pludselig. Men ville ønske man kunne slippe. Ja, det er jo ren terapi at skrive herinde. Især når nogen svarer. Det er rart at vide det ikke er "forgæves" at skrive. Ikke fordi vi vil ynkes, men det er bare rart at komme ud med det. Det fylder så meget i hoved. Kan heller ikke holde styr på dagene mere, så er det rart vi har skrevet ned. Tror en af grundene til jeg skriver så meget herinde er, ønsket om at hjælpe andre. Har især været meget glad for at læse Kublings historie om Tika, for det hjalp os meget dengang. Selvom det ikke er "hyggelæsning". Samtidig kan det være rart at læse/høre om andet end sygdom. For det skal ikke fylde hele vores liv, kun ligenu hvor vi er midt i det hårdeste. Der kan det ikke undgåes. Ja, det var så lige de 5 linjer jeg ville skrive. Sikke de kan fylde    hjertelig hilsen katarina
Også en hilsen fra en af dem på sidelinien, selv om jeg har skrevet tidligere. Var inde og læse jeres dagbog på hjemmesiden, hård læsning, men jeg synes i finder de positive og humoren ved næsten enhver situation, det er en god egenskab at have. Jeg ved også godt at selv om man kan fremstå som meget overskudsagtig og positiv, er der andre tider hvor man besemt ikke er det. At skrive er ren terapi, men du bliver også glad for alle dine skriblerer når i efterfølgende skal bearbejde alle oplevelserne. Jeg føler med jer, og håber det bedste jeg har lært på at hjerneskaderne er små. Nanna.
Jeg fik en frygtelig nyhed her til aften. Vi har hele vejen gennem første operation fulgtes med en dreng, som vist nok også var en sigle ventrikel. Ved ihvertfald de havde samme forløb som os. Men vi ville have fået af vide, hvis det var en HLHS af vores fælles sygeplejerske. Han blev indlagt i fredags til samme operation som vi lige har gennemgået. Skulle have været afsted i dag. Men desværre nåede han det aldrig. Han døde i nat   . Ved ikke helt hvad der skete, da vi ikke selv ligger på afdelingen mere (heldigvis). Har kun hørt det fra en som er der, indlagt. Det kan jo ikke undgåes man snakker meget sammmen, når man ligger mere end et par dage. Forstår det bare slet ikke. Så ham i fredag med familien. Han var blevet kæmpe stor og var rigtig aktiv. Slet ikke som vores lille prinsesse. Nu er han her ikke mere. Så bliver man bare endnu mere glad for det er gået så glat for os, og hun er så stærk. Men dagens gode nyhed er vi kommer forhåbentlig hjem i morgen!   . Hjertemæssigt er der intet mere at gøre. Alt ser rigtig godt ud. Hun skal stadig reguleres lidt i medicin, men det kan muligvis gøres via eget hospital og en tlf. Vi bliver ganske vist ikke udskrevet helt endnu, men er "kun" på hjemmebesøg. Dette skyldes tildels ventetiden på scanning. Vi vil helst ikke skubbes ud af køen. Vil meget gerne snart have svar, men det varer jo noget endnu. Idag har hun fået blodprøve igen til div test. Så bliver det spændende, hvornår de svar kommer. Men vi er da ved godt mod, omend lidt triste her til aften. Det er hårdt når døden kommer så tæt på. hjertelig hilsen katarina
Kære Katarina Jeg ved hvor hårdt det er, at ligge på Riget i lang tid med et lille barn til operation og jeg sender jer hermed al den positive energi og det mentale overskud jeg ligenu har. Jeg håber lille pigen snart kommer helt ovenpå igen og i kan komme hjem i trygge rammer. Kærligst Annette
Kære Katarina! Har læst noget af Jeres historie, men ikke fulgt med fra start. I har været igennem en hård tid og der venter mere endnu kan jeg forstå. Det er dejligt, at I har fundet nogle måder at overleve/gennemleve på - det er bydende nødvendigt, hvis man skal finde ressourcer til at blive forældre, forældre til et barn med en alvorlig hjertefejl, som skal gennemgå mange komplicerede operationer og behandling og måske forældre til et barn, som har en hjerneskade. Jeg ved, at overskuddet varierer meget og der vil selvfølgelig også være perioder, hvor man er fuldstændig drænet for energi - men det skal man også give sig selv lov til og der har i jo heldigvis hinanden. Vores yngste datter har en mindre hjertefejl, men den fylder ikke noget i vores hverdag - det er istedet hendes sjældne kromosomfejl og medfølgende handicap og karakteristika, som er hårdt. Jeg håber meget, at I snart er hjemme igen - vores 3 dage på Skejby i sidste uge til en hjertekat. var mere end nok for os, så jeg føler virkelig med Jer, som oftere er indlagt, i længere tid og til meget komplicerede ting, som også følelsesmæssigt er en hård belastning. Mange varme tanker fra Christina
Ja, så er der gode nyheder herfra! Nu er vi endelig hjemme igen! Åhh, hvor er det skønt. Selvom her er røvkoldt. Utroligt det kan tage så lang tid at varme en lejlighed op igen. Men det er bare dejligt. Var til kontrol/behandling hos både vores ergoterapeut og fys på riget i dag også. De var bare så positive og glade for hendes kæmpe fremskridt. De mener også vi godt kan rette hendes skader op. Ja, det vil kræve noget, men vi er godt igang allerede. Det er bare så dejligt, og opmuntrende. Desværre er der intet nyt om scanning, selvom de regnede med at give en dato i dag. Men i morgen måske. Men det mest skræmmende ved hele denne omgang er, det er først nu jeg virkelig begynder at forstå Hvor syg hun er. Nu hvor hun virkelig begynder at minde om et normalt barn. Ikke helt så meget energi, men meget mere end før. Samtidig er det også godt jeg ikke har forstået det før, for så havde det slået mig helt ud. Godt man får/forstår chokket i bølger. christina: Blev lige lidt nysgerrig, hvad fejler dit barn? Gerne både hjerte og kromoson. Skriv evt en pb. Gik det ikke helt glat til hjertekat? "Normalt" tager det jo kun 2 dage, ihvertfald vores og for dem jeg kender. Hjerteligste hilsner katarina
Hvor gør man af de dvd´er som børnene ikke længere gider se - det være sig sådan nogen som Pingu, Byggemand Bob og Pelle Gris?! Jeg tænker lidt den Blå avis eller QXL, men er der andre steder der er bedre end disse?
Jamen man kunne jo aflevere eller sende dem til Aalborg. Smiler... Ellers kan du sætte dem tilsalg på trendsales.dk Held og lykke
interesseret i, hvad for noen har du og hvad vil du ha for dem ? Uha, det bliver en koebetraad, det falder moderationen for brystet, send en PB'er ! Beagle.
de tegnefilm du nævner. alt efter hvilke du har tilbage og hvad du skal have for dem er jeg også interesseret.... vidste ikke man ikke måtte "sælge ting igennem tråde" mange hilsner mette og frederik 16 mdr
... afleveret en kasse med aflagte dvd´er til en venninde jeg har som netop er blevet mor til en lille pige. Jeg er ked af det hvis jeg har skabt falske håb.
Så skal lille Victor døbes d. 18 maj. Der er han næsten 1/2 år gammel (som tiden dog flyver   ) Jeg har prøvet at lure lidt på nettet efter dåbskjole, men synes altså alligevel, det bliver noget "tøset" til ham med kjole, han er jo en lille herre nu  Nogen der kender til lidt andet "design" i dåbskjoler??? Gerne link eller billeder.
David er over 4 måneder, og vi fik tilbudt en del matrostøj da vi var ude at kigge. /Mia.
Hejsa Noah havde "jakkesæt" smoking på da han blev døbt 5mdr gammel. Her er lige et link. De er så super søde derinde og man er ALTID velkomme til at ringe og få råd. De måler gerne for dig(de gjorde i hvertfald for mig smiler) Og de svare også rimelig hurtigt på mail (max1dags ventetid) Og man skal ikke tænke @!#$ det er billigt hvad så med kvaliteten. Men den er SUPER. vi købte et sæt derinde til399kr og det samme sæt kostede 899kr i brudebutikken nede i aalborg by. Smiler.. Så jeg kan klart anbefale dem.
Det ender nok med dette dejlige matros sæt fra Fantacy-design !!!Men sikke en pris  Nå, javel, det er jo mor´s guldklump 
Vi har fået en klapvogn ganske gratis, og den har nu lagt på loftet i et år og ventet på at komme i brug, og nu er vejret endelig til det, men efter blot en tur er vi så træt af den vogn. Det er noget billigt bras som stortset er umuligt at køre med... Så vi var en tur i ønskebørn at kigge, og forelskede os straks i en Emmaljunga Cerox, men den koster altså lige omkring 4000! Jeg synes godt nok det er mange penge, og da det jo er første sæson, så aner vi ikke hvor meget vi kommer til at bruge den... Hvor meget har I brugt jeres klapvogne? Sædet kan ligges helt ned, så den kan jo godt bruges til middagslur når man er på tur til f.eks. diverse sommerland.
Da vi købte til Ann-Cathrine sidste sommer. Og den har siden tjent sig selv ind ved brug. Vi har brugt det rigtigt meget, byture, hvor den er lettere at have med en barnevognen, gåture, hundeluftning, og indkøb. Diverse udflugter og hvad ved jeg. Det er vist et spørgsmål om vane. Hvis du kun lige skal bruge den i ny og næ så er de da mange penge, men jeg er vild med vores brio Nova, og bruger den suverænt meget.
Vi kunne ikke undvære vores klapvogn. Den ender med at blive slidt op inden Louise reelt vokser fra den. Vi har den med alle vegne, da den fylder noget mindre end barnevognen bag i bilen. Vi har slet ikke barnevogn her hjemme mere, den stå fast i dagplejen. Så her bruges klapvognen også til at sove i. Helt forsvarligt med seler som gør at Louise ikke kan sætte sig op når ryglænet er lagt ned. Jeg spenderede 850 kr på min ( halv pris da jeg var heldig). Gitte ønsker alle et pragtfuldt forår 
Har i virkelig kunne undvære en klapvogn indtil nu? Jeg har kun brugt barnevognen herhjemme når han sover til middag, hvorimod klapvognen står permanent bag i bilen, klar til afgang. Vi har en Ferrari, men den er nok for drenget til Silje. Vi er ellers vildt glade for den, for den har forhjul, der kan køre hele vejen rundt (ligesom en rullestol) - smart. Tror altså i bliver glade for vognen hvis i vælger at investere. Vi startede også med en model meget billig og sikke noget være @!#$, den blev hurtigt skiftet ud til racervognen... 
det værste, at man kender et barn som dør. Jeg kan ikke forestille mig hvor hårdt det er   men desværre noget der følger med, når man er en gruppe forældre med børn med alvorlige sygdomme. Underligt at være hjemme igen   Håber I kan få en god hverdag og nyde tøsens små fremskridt. Kærligt knus, Beagle.
Ja, så kom den længe ventede dag endelig. Igår fredag d 29/2 blev vi udskrevet igen. Samtidig fik vi også vores scannings tid, det bliver d 28/3. Så det bliver spændende. Nu skal vi så bare tilbage til vores "gamle" hverdag igen. Det bliver dejligt. Hjertelig hilsen katarina
Hejsa. Ja, jeg havde håbet på at jeg kunne deltage i denn tråd i forbindelse med hendes glennanastomose operation. Desværre må jeg erkende at denne gang var det alt for hårdt og jeg var simpelthen så forbandet træt, at man slet ikke fatter det. Jeg har aldrig i mit liv følt mig så slidt, træt og forbandet knotten. Det er meget svært at forklare, men jeg var så indadvendt og sur på så mange ting. Bare de mindste ting kunne pisse mig af. Fx. så boede vi alle 3 på den lille stue, da vi endelig ikke havde et værelse på McDonald's Huset. Det var meget svært at få sin nattesøvn, da sygeplejerskerne kom og forstyrrede os om natten. De passer naturligvis bare deres arbejde, men ingen nattesøvn gør altså mig til potentiel seriemorder. Og da vi fik at vide at den vidunderlige knægt, der er født ugen før Beatrice, døde pludseligt natten inden hans glennanastomose operation....ja, det får altså ens humør til at dale voldsomt meget. Hvorfor sker det? Hvorfor sker dagen inden hans operation? Havde han været okay nu, hvis han bare havde levet til operationen var sat igang? Bare et fåking ½ døgn mere? Kan det samme ske for Beatrice? Og for det ikke skal være løgn så fik jeg en klage af personalet. Jeg havde formastet mig til at sove på stuen som Gud har skabt mig. Da der er meget varmt på stuen og da man ikke rigtig kan ånde gennem deres plastikmadresser, sover jeg altså uden en trævl på kroppen. Om natten havde jeg så - i søvne, skal det lige pointeres - trukket dynen op så nattevagten kunne se min store behårede herrenumse. Jeg fik så at vide at jeg for eftertiden skulle sove med boksershorts på. Underligt de kan se børns opkast, bæ og hvad der er værre, men min ladeport var åbenbart for stærkt. Og hvis jeg skulle charme mig ind på en af sygeplejerskerne, er det altså den sidste jeg ville gøre det overfor. Mage til ucharmerende og inkompetent person skal man lede længe efter...næ, havde det været Margrethe;o) Oven i det hele skulle jeg så til kammeratlig samtale på mit arbejde. Min chef har været utilfreds med min arbejdsindsats mellem 1. og 2. operation og synes i det hele taget jeg var meget fraværende pga. kontroller mv. Jeg ved da godt at jeg ikke har været Danmarks Statistiks største aktiv det sidste halve års tid, men de er jo en familievenlig virksomhed....eller i al fald på papiret. Samtalen endte med at jeg får en latterlig post i kontoret, så nu gider jeg egentlig ikke dem mere. Det har jeg nu ikke haft lyst til i lang tid, men mest pga. at jeg bruger 3½ time i transport om dagen. Jeg skal så til samtale her i Slagelse i næste uge, så jeg håber virkelig jeg får det. åde pga. den korte transport, men også fordi det lyder skide spændende. Nu hvor galden er udgydt, så det positive. Beatrice har bare forandret sig voldsomt meget...til det bedre. Det er en helt anden pige vi har fået tilbage, selvom hun var så meget igennem denne gang. Desværre halter spisningen stadig, men vi venter spændt på MR-skanningen i næste uge, der skal vise om hun har en hjerneskade eller "kun" har haft en hjerneblødning, for det indvirker også tungen. Ikke kun på venstre arm og ben. Men lige meget hvad så står de parat med en plan til hvad vi så gør, så jeg er begrænset optimist. Lige siden vi fik diagnosen, for snart et år siden, har jeg valgt at fokusere på det positive. Også selvom jeg er Brøndby-fan og medlem af dem skuffede og bitre fanfraktion Brøndby Pubspotters;o) Nå, piger og drenge - dog nok mest piger kan jeg jo se - så bare en lille personlig opdatering fra den meget stolte far af verdens mest seje datter. Knua & Kram Mogens
hejsa alle som stadig er interessede  Jeg tænkte lige på at opdatere jer alle på hvordan det går herhjemme nu. Vi har endelig fået svar på scanning og kromosontest. Begge var negative, så der ikke andre skader end hjertet       . Det er bare skønt. Det er jo rigeligt at bøvle med. Samtidig er det så lidt frustrerende at der ikke er nogen fysisk grund til hendes venstre side ikke fungere helt normalt, men det skal så bare trænes væk. Så nu skal vi have lagt en plan med vores fys, så det kan klares. Det er bare skønt. Skal så lige siges, det er ikke Downsyndrom hun er testet for denne gang. Det blev hun allerede ved fødslen. Har nemlig haft en del, som har troet det. Men der findes åbenbart utrolig mange kromosonfejl, har vi nu lært. Godt vi ikke har nogen af dem. Desværre fungere det med maden slet ikke. Hun kaster utrolig meget op. Forhåbentlig skyldes det noget af hendes medicin, som hun snart slipper for. Så vi lidt bedre kan komme igang med spisetræningen igen. Glade hilsner katarina
Kære Katarina! Dejligt med en update og at der var gode nyheder ved scanning, kromosomtest/dna-analyse. Jeg forstår din glæde og lettelse - det havde ikke været til at bære med endnu en diagnose - det giver forhåbentligt lidt energi og det får i brug for med planen om intensiv træning - hvor ofte træner i med fys? Hjemme eller på sygehuset? Håber prinsessen snart kan komme igang med spisetræning - får hun medicin mod refluks ved siden af pt.? Det må være sejt for hende og Jer - synes at spisning eller nærmere mangel på samme er det mest drænende fokus at have som forældre. Skønt at høre fra dig! Mange tanker fra Christina
Hej alle 3 Ja, som overskriften antyder så er det jo en fantastisk update at få fra jer. Hvor er det dejligt at hun ikke har kromoson fejl oveni - så er det bare fokuseret træning der skal til, og det er da noget man kan forholde sig til ;O) Det er noget rigtig ØV med spisningen - det er én af de ting, som vi forældre har en tendens til at fokusere rigtig meget på og det betyder så uendeligt meget, når vores børn spiser en "god" portion mad. Jeg kender udemærket problemet og de frustrationer der følger med...Sebastian havde dog ikke problemer med opkast, han spiste bare ikke særlig meget, og vi gik igennem en længere periode til kontrolvejning hos sundhedsplejersken. Han var og er stadig lige på eller under den laveste kurve. Jeg kan ikke engang berolige jer med at "det går over med alderen..." Sebastian er jo 3 år nu, og hans spisning er stadig ikke optimal. Der er SÅ meget han ikke vil have, og så spiser han ikke særlig store mængder når han spiser. Jeg gætter lidt på at noget af det kan være et levn fra før i tiden, hvor jeg bekymrede mig meget om det spisning...og måltidet havde STOR fokus, det har tit en negativ effekt, men føj hvor er det svært at lade være. Vi er heldigvis mere afslappet i forhold til maden nu, hvis han spiser er det fint og hvis ikke overlever han jo også. Det punkt kommer i jo nok ikke til sådan lige om hjørnet, men det bliver nemmere jo ældre de bliver og forhåbentlig hjælper det, når hun kan trappes ud af noget af medicinen. Dejligt at høre fra jer og de allervarmeste hilsner
Hejsa Jeg vil gerne have taget nogle gode, proffesionelle billeder af den lille fis. Så jeg har lige lidt spørgsmål: Kan nogen anbefale en fotagraf i Esbjerg/Varde området? Hvad gav i for det?(landsdækkende) Hvad nu hvis det er en "dårlig" dag, kan man så komme tilbage ? Hvis der er nogen med erfaringer, så fortæl endelig Charlotte
Min veninde har fået fotograferet hendes datter engang i måneden hendes første leveår. Det har jeg bestemt at jeg også vil. Jeg har også søgt efter en fotograf i Esbjerg/varde området men har ikke fundet nogle. Så je vælger at bruge samme fatograf som min veninde. Det er så i Ribe. Jeg skal nok lige fremskaffe et navn til dig.
Prøv at se  Det er i Varde. Mvh Kirstine
tak for hjælpen, jeg har bestemt mig til at bruge Studie9. i Nordenskov, efter anbefaling fra mødregruppe. skulle andre være interesseret er hjemmesideadr.  mvh Charlotte
malene blev "skudt" i forbindelse med danmarks sødeste baby konkurrencen i photo studio butikkerne landet over.. det gav billeder til billig pris.
Jeg kan ikke hjælpe dig, ville blot sige, at vi fik taget et billede af Frederik hver måned det første år, og derefter et om året. Det er simpelthen det bedste jeg nogensinde har gjort, og det skal jeg også have gjort med den næste. Vi kigger tit i bogen for at se hvordan han så ud dengang, og Frederik synes det er mindst lige så sjovt. Blot et tip til andre nybagte forældre.
I søndags var vi i Zoo, vejret var jo fantastisk, så fik fanget lidt billeder af mine drenge også. William bliver 4år om en måned   tiden går SÅ hurtigt!! Alexander er 19mdr.....     Søde ik 
Hold da op nogle gode og skarpe billeder. Skønne drenge og godt fanget.. Kan dog ikke dy mig   Er det zoo tøjet? Wauww.. Mine er altid sorte når vi kommer hjem fra zoo.. Men herlige drenge 
Ej hvor er de lækre de to unger. Ja jeg tænkte også det med tøjet hihi. men hvor er de bare super smarte, og man kan se at den store også syntes at han er ret smart. Hvor er de dejlige og super billeder.
Ja hold da op nogen skønne drenge.. Den første ligner jo en mini konfirmant (staves)total smart med hænder i lommen osv hihi 
Hæhæ...billederne er taget inden vi, havde været rundt. William går i skovbørnehave, så tro mig når jeg siger at han kan blive meget beskidt. Alexander er i den alder, hvor han bliver vildt ked af det, hvis han får snavs på sine fingre, også skal de vaskes med det samme, ellers byder hans verden sammen  Men tak for rosen, har også øvet mig længe, og mine unger har måtte stå model til mange ting*G* men William gør det nu gerne  Mvh Jane
Nu er det 5 uger siden at Simon kom til verden, så det er ved at være på tide at han bliver vist fram. Han kom til verden ved KS d.17/3-08 Her er guldklumpen:-)    
Sikke dejlige billeder. Tillykke med ham
Hvor er han smuk! Og han kan da ikke snyde med hvem hans mor er  Mvh. Lotte_L
Hold op hvor er han lækker den lille mand. Er helt solgt over det sidste billed af ham. Stort tillykke herfra
1000 tak for de søde ord... Lige et par billeder mere     Og lige et af vores anden "baby"  
Ih hvor er kan dejlig, super billeder, det sidste inden vuffen, der kigger han da bare lige ind i øjnene på en 
....., sikke da en skøn lille gut og hold da op nogen store dejlige øjne han har - tillykke med ham!
Sille er jo nu fyldt hele 10 mdr.   tiden går stærkt. Hun er begyndt i dagpleje hvilket går OK hun kan bare ikke falde i søvn der. desværre. Hun kravler ikke da Frøknen mener at det der med at ligge på maven er spild af tid til gengæld kan hun Stå op og holde balancen næsten helt selv og vil meget gerne have at mor låser gåvognen op så man kan rende rundt med den i stedet for at træne balancen  Jeg synes i skal se lidt billeder af hvor stor hun nu er blevet  OBS : MANGE OBA : BEKLAGER BILLEDKVALITETEN MEN FAR HAR DIGI-KAMERAET MED UDE OG SEJLE ! 1 - " kom nu Olde vi skal køre i papkasse.."  2 " Oooooooolde vi skal køøøre!"   3 " mmh hvorfor får man normalt aldrig sådan noget lækkert usundt? "   4 "Mmmh mere moar,meeeere." det er altså ikke chokolade..   5 " puh jeg er lidt træt, men jeg overgiver mig ikke   "   6 - 5 minutter efter..   7 - " skal vi feeeste? "   8 - " hm, mor det der ser da meget intressant ud "   9 - " æh, hva siger du, skal far sejle ? "   10 - " jubiii, skal vi lege fotomodel? "   11 - hun er vokset sig så stor   
ærgeligt med kvaliteten men sådan er det jo  men ellers er de gode 
Det er dejligt at se billeder af en pige, som jo bare ser ud til at trives. Kan godt lide billedet hvor hun sover. Sikke en trutmund hun har der. Mums. Billede 8 kunne være af naboens pige. Det ligner helt vildt. Nu er naboens pige så på vej ind i hendes 2 år, men dengang vores piger havde den alder  Du må ud i naturen, når digi-kam. kommerhjem fra sejltur. Sikke nogle skønne billeder det kunne komme af det.
Tusinf tak for kommentarene, jeg synes jo som alle andre at min lille pige er den smukkeste, og hver morgen vi står op sammen tænker jeg om hun nu kan bliove meget smukkere.  Ja kvaliteten er ikke noget at råbe hurra for men farmanden er ude at sejle og kommer først hjem om 5 uger så indtil da må jeg tage med mobilerne.. Billede 8 der ser hun lidt stolt ud synes jeg. Hun har lige lært at stå og holde balancen nogenlunde selv så nu vil damen altså ikke andet  Det med natur har jeg tit tænkt på men da det er små koldt udenfor stadig og hun er lidt syg vil jeg først gøre det når varmen er der lidt mere. Meen så bliver i også bombet med nye gode billeder 
er dejlig! Gode kinder ligesom min Andrea... 
Hehe. hun har de dejligste kinder. 
Ja, synes altså en ny tråd var på sin plads, den anden var jo blevet lidt lang.. Nu er det jo ved at være noget tid siden der har været et møde, så vil høre om nogle er friske på at mødes i Hannenovskoven til en gåtur med madpakker? Jeg har følgende datoer: Torsdag d. 24 april Lørdag d. 26 april Mandag d. 28 april Skriv jer endelig på, regner med at det kunne blive omkring kl 11.30, så kunne vi gå lidt og så spise vores medbragte madpakker og så gå tilbage til bilerne.. Nogle der er friske?
Jeg kan torsdag den 24 hvis vejret tillader det. Så vil jeg da tag mine små børn med (hundene) da han den lille i maven ligger godt der endnu. Kan os være min veninde vil med, hun fødte en pige to mdr for tidlig, så det kommer an på hvordan vejret er for hende, for ellers må lille pigen ikke komme udenfor. Men jeg er frisk... 
- men det må desværre vente lidt endnu idet jeg har termin her den 20..
Uha, en gåtur er bare alletiders.... Jeg kan torsdag og mandag - lørdag er ikke god for mig. Magnus og jeg elsker gåture....
Hejsa. Ida og jeg vil gerne med en tur i skoven.  Vi kan torsdag og mandag. Glæder os til at hilse på jer.
Ih hvor dejligt! Lad os prøve at satse på torsdag, det er vist der flest kan 
Tja tror også godt jeg vil melde mig hvis ikke det er en mega lang tur?? Da det er begrænset hvad jeg kan med min bækkenløsning.... Ellers må jeg vente til noget andet sjov...
Altså det bliver jo ikke noget vildt langt eller hårdt, det er jo meningen alle skal kunne være med! Vi er jo ikke stavgængere, bare en flok tøser der hygger 
Jeg vil også godt melde mig på banen. Jeg tager hund og 2 børn med. Så er det bare at krydse fingre for godt vejr.
Øv øv, jeg kan ikke torsdag da jeg skal hente min hest hjem fra tilridning (jubii) og lørdag drager jeg måske til Ingdams for at se om de kan hjælpe mig med at finde en sadel til den MEGET besværlige hest.. Så jeg kan kun mandag!  Sanne og Matthis
Hvis vi skulle mødes torsdag d.24. Hvor henne i hannoverskoven skal vi mødes? de lover jo fint vejr i den kommende uge. hilsen lene
Nogle der kan hjælpe mig med et vejnavn, adresse ell. lign. da jeg ikke er så kendt i området og gerne skal kunne printe en krak vejviser ud... Glæder mig, og hvis jeg har overskud kommer vores hund Mille også med - ellers tager jeg bare kameraet med så vi kan få foreviget vores tur (og vores børn)
Hej Gitte. du kan gå ind på   og se kort over stedet. Vi skal dog bare lige finde ud af hvor vi mødes. Og det skal være ved festpladsen, der er bord og bænke så kan man spise sin mad der når vi har gået hvis det er? Hilsen lene
opbakning til torsdags tur i skoven, vil vi også gerne med...(medmindre vejret er meget imod udendørs aktiviteter   ) jeg kommer med 2 børn (nu hvor pædagogerne strejker) har i aftalt noget tidspunkt og mødes sted??? hilsen mette og frederik 16 mdr
Jeg synes, festpladsen lyder som et godt sted at mødes.
Festpladsen lyder fint med mig, bare så vi er enige, så er det lige overfor trailerparkeringen, ikke sandt? Gitte: Hvis du har svært ved at finde det, kan vi mødes ved mig, så kan du køre bagved  Er bare super med den store interesse, skønt skønt 
Jo det er pladsen overfor trailer pladsen...  (Har du en GPS er festpladsens koordinater: 11.935300/54.831207) Har kopieret det fra hestelavet hjemmeside. Hvis nogen har en gps og skulle være i tvivl om hvor det er henne. Ellers set kortet på deres hjemmeside. Os bare så vi har det på det rene, så mødes vi der kl 11.30 ik???
Jo, kl 11.30 ved festpladsen, på torsdag 
Hej allesammen! Afhentningen af min hest er udskudt til på mandag, så må mig og Matthis springe med på turen i morgen???  Sanne
Sanne: Selvfølgelig må i det, alle er velkomne!
Ihhh hvor bliver det hyggeligt når vi bliver nogen stykker  Vi ses i morgen piger... hilsen Lene
100 på hvor det er, altså festpladsen, men i tilfælde af jeg er helt gal på den, er der så en som ved hvor festpladsen er, som jeg kan ringe til????? er ikke så kendt i den skov plejer bare at ride ind fra den side af skoven hvor skovfogedens hus også ligger... kan det ikke passe festpladsen ligger tæt ved der??? har været på hestelav hjemmeside men den hjælper ikke meget  kort og kvinder (eller bare mig   ) mange hilsner mette og frederik 16 mdr
Mette, du kan bare ringe til mig, men ellers så når du kommer ind i skoven fra Tingsted - altså ved skovfogeden - kører du helt op til t-krydset og så til venstre. så kommer du til festpladsen og parkeringen for trailere... Hvis du farer vild, ringer du bare på tlf 50 14 82 18 
Øv øv jeg må desværre melde fra imorgen da jeg ligger syg:-( Men god tur til jer alle...
tusind tak for hjælpen jeg prøver at finde det og ellers må jeg ringe til dig... vi ses mange hilsner mette
Hej igen... Jeg vil meget gerne kører efter dig, Tine - hvad tid skal jeg være ved dig?.. Send evt. en SMS til mig da jeg ikke så tit er på nettet 22 92 56 72 Glæder mig til at vi ses allesammen....
Må desværre melde afbud. Har lige ringet til en ny ørelæge og han vil se hende idag kl 11:40 - så det var dælme hurtigt jeg fik en tid.....
Har du spanden fra Baby-sam "Angelcare"? Firmaet Lemico som laver refiller til andre blespande, søger ca.5 personer som vil teste om deres refiller kan bruges i angelcare spanden. Få tilsendt et par refiller og test om den stadig er lugtfri og ellers "går an". Send en PB med navn og adr. og dette bliver vidergivet til Lemico. (kun givet til Lemico, gennnem min mor som er i firmaet, og som søger test.pilotterne) Nogen der har lyst ???
at sige at selvfølgelig ønsker de svar tilbage om jeres erfaringer! adr./mail vil stå i brevet med pakken i modtager.
3 pladser tilbage.
Jeg sender lige en privat besked
Det gik stærkt! har alle 5 nu, så ikke flere henv. tak. I vil i løbet af næste uge modtage en pakke. Tak for jeres tilmeldninger! 
at posen skal sidde så stramt at man nærmest ikke kan trække den ned, eller er jeg bare uteknisk? ..den virker umiddelbart højere end de "normale" poser.
Hej regitze Vil blot høre om du har fået min sidste mail ang poserne og at vi er stoppet herhjemme i projektet. TIL GITTE Låget kan ikke være på spanden med den test refil. Men ja poserne er lidt stramme det er ikke kun dig.  Vi herhjemme er desværre stoppet projektet. Da der er huller i vores rulle plastik øv øv så det lugter gevaldigt øv øv.
Da det som sagt er en test de laver. og jeg selv er tester også, så får i lige info´en fra mig  Refilerne er højere (da de normalt er til Inco-baby og sangenic) så låget kan ikke komme på, men drej refillen en gang efter bleen er kommet i.Til dem der har observeret huller i refillen, skriv til min mail, så kan i få tilsendt en ny, hvis i ønsker! Det er en test for at se om refillerne kan bruges eller om de skal være mindre (lavere) om der skal nyt låg eller om de decideret ikke har nogen fremtid! Min egen erfaring, er at jeg selv har opgiver Angel-care spanden, da den er for u-handy. Klappen nedeni sidder til tider fast, og synes ikke den er lugtfri, trods org. poser. Så jeg er smuttet tilbage til min Brabantia spand!  Skriv gerne jeres erfaringer tilbage så jeg kan videregive dem.
jeg ville ønske den var lidt lavere rullen, og lidt "tyndere" (altså så den kunne være der med lukket låg).. ellers syntes jeg ikke det er ligeså lugtfrit som de originale refill'er, men det er nu nok pga. låget ikke kan nå..
Jeg har lige nogle spørgsmål angående dræn. Min søn Jonas på 10 måneder, skal have lagt dræn i morgen. Jeg ville høre hvordan jeres havde det efter de var lagt i? både samme dag og de efterfølgende dage? Jonas har sovet rigtig dårligt om natten i lang tid. ørelægen mente at det ville hjælpe med dræn, da han har vædske i ørene. har i nogle erfaringer med det. Jeg håber det kommer til at gå godt, og at vi nu slipper for flere mellemøresbetændelser, han har haft 4 sidden nytår, 3 inden for den sidste måned  Hilsen Janne der er lidt spændt på hvordan det skal gå i morgen.
Betram og Laura har begge fået lagt dræn i ørene - det er nu 1 år siden og drænen er på vej ud. Dagen hvor de skulle have det lagt gik ganske godt. De måtte ikke få noget at spise op til indgrebet og det var nok det der var sværrest at håndtere, for hvordan forklarer man et barn på den gang 2 år at det ikke må få noget at spise???!!! Efter at de vågnede fra narkosen var de lidt kede af det, men det gik hurtigt over og det hjalp jo så tilmed at jeg havde noget juice og en tebolle med som de kunne få. Dagene og tiden efter at de fik lagt dræn er gået rigtig godt. Før i tiden kunne Bertram finde på at vågne flere gange i løbet af en nat fordi han havde av av i ørene, men nu vågner han kun hvis han har haft en kedelig drøm og sut og bamse er væk, ydeligere er sproget hos BÅDE Laura og Bertram eksploderet og de snakker f..... et øre af - noget de ikke gjorde før fordi de måske oplevede verdenene som være en osteklokke???
når de samme nat efter sover uden og vågne min lille søn på 10 mån fik dræn i først i april og han er begyndt og pludere som aldrig før og er mere glad det hele gik nemt han var en del ked af det lige da han vågnede men det gik hurtig over da vi kom i bilen og kørte vi har ikke haft problemer siden og han har som din haft væske stående længe og sovet virkelig dårligt om natten vågnede næsten hver morgen og var stadig træt så her hos os har det gjort en stor forandring held og lykke
min datter fik første gang dræn i da hun var ca 18 mdr. hun græd da hun vågnede , men efter der gik det stærkt med at snakke   anden gang var hun ca 4 år , der havde vi fortalt meget om hvad der skulle ske , så da hun vågnede var der ingen ting . hun har lige været til tjek og det v. er faldet ud så hun skal til tjek igen sidst i maj ( vi håber der ik skal nyt i men vi må se )....pøj pøj
Mange tak for jeres svar. Det lyder som om jeg kun har noget at glæde mig til.  Men man blive jo hurtig bekymret, når det handler om ens små pus. Hilsen Janne
Hej kloge hn... hvor længe skal et barn der har skoldkopper (ingen feber eller sløj)blive hjemme fra børnehave
Indtil der ikke er flere blærer, men kun tørre skorper. Dette gælder også selvom barnet er helt upåvirket. De smitter nemlig så længe sårene ikke er tørret ind. God bedring til den uheldige.   Marianne
De sagde i dag i børnehaven at det smitter hele 14 dage før udslet   Jeg fik at vide at som du siger når der er skorpe på... altså i ansigtet , for dem der skulle ha det var smittet allerede 
hej igen piger. nu har jeg brug for nogle kloge ord igen  hvad må man egentlig? jeg er gravid i 5 måned, og nu er det jo ved at være forår......nu er der jo det at jeg stadig er en pige (det har jeg altid været med stort p) og nu er der jo ved at være sæson for neglelak, selvbruner osv...... men nu er jeg i tvivl. jeg må ikke farve mit hår imens jeg er gravid jo......men hvad med hårfjerningsmidler? hvad med neglelak? hvad med neglelakfjerner (sikkert værre endnu?) hvad med lim fra matas-negle? hvad med tan in can? eller andre snyde-brunere til de "hvide aspargeser" det er alle produkter som i større eller mindre grad optages i kroppen og ender i organerne......men går det i moderkagen? som nogen ganske simple ting som salve for eksem gør? jeg vil jo stadig gerne være pige, men for guds skyld ikke skade min baby, det er jo kun 1 sommer i mit liv trods alt. hvad gør i andre? janne
jeg ville holde mig langt væk fra sådanne ting. Jeg aner ikke om det skader barnet, men hellere være på den sikre side. Sådan noget med parabener i f.eks., det kan gå ind og påvirke på alle mulige måder, og der er vel parabener i de fleste selvbrunere. De har da lavet undersøgelser der viser at det kan gøre man bliver steril, men igen ved jeg ikke om det direkte påvriker barnet. Jeg ved godt man ikke kan sikre sig mod alt, men det man har mulighed for at vælge fra kan man lige så godt vælge fra. Held og Lykke med graviditeten, og så tag ud og smæk stængerne i forårssolen allerede nu i stedet for 
Brug pengene på dejligt tøj!! For kemikalierne er desværre noget skidt, både for dig og baby. Ordn fusserne - slib, skrub, gnub med olivenolie og havsalt ( i øvrigt en fantastisk exfoliering til hele kroppen - man bliver glat, gennemfugtet og silkeblød   ), poler neglene (hænder og fødder)og brug en hvid negleblyant, men ingen lak. Barber dig eller brug en epilady fremfor weed. Citron og kamille kan lysne håret lidt - og Google kan garanteret hjælpe med interessante hårmasker af æg, olie etc. Bliv klippet i stedet for farvet. Såkaldt økologiske produkter er ingen garanti for at de er uskadelige, her i blandt Henna til håret (ud fra devisen at både opium og skarntyde kan fås i økologiske udgaver!!!) Sol dig, men pas på ikke at overdrive - nogle får lettere brune plamager end andre, har jeg læst mig til. Enjoy 
Altså, man kan vælge den hysteriske, den knapt-så-hysteriske eller den ligeglade vej, når man er gravid. Du må selv lige mærke efter hvilke type du selv er! Den hysteriske siger: Nul parfume, nul parabener, nul farvestoffer, nul konservering i øvrigt, og KUN økologisk. Ingen Østersølaks, ingen tun (heller ikke fra dåse), ingen rejer, ingen leverpostej, ingen paté, slet slet ingen ren lever, ingen rovfisk. Ingen koffein - kaffe/cola/the. Den knapt-så-hysteriske, som jeg selv ligger i, siger: For det MESTE undgå parfume (deodoranter fra Urtekram, bodyshampoo og shampoo udskiftet med Razoul-jord, creme fra Urtekram), men IND IMELLEM lige bruge deodorant, hvis jeg skal noget (umm det dufter godt med Musk!), IND IMELLEM lige bruge normal shampoo og bodyshampoo der dufter. For det MESTE undgå fødevarer som leverpostej og de andre ting, men en gang hver 14. dag lige tage et halvt stykke. For det MESTE leve sundt og velovervejet, men slappe af engang imellem. Den ligeglade siger: Vi har født børn i mange år og også før vi overhovedet anede alt det med de forskellige fødevarer og parfumer osvosv. Det går nok det hele! Tjek i øvrigt Sundhedsstyrelsens hjemmeside, de har gode retningslinjer. Eller bed om den lille bog hos lægen, der står det hele i - den er jeg glad for. Det var vistnok bare sådan en reklamebog fra et medicinalfirma, men den er god alligevel. Og så på   der har de lavet en liste over ting man må/ikke må. Den er vist på forsiden. Endelig kan du læse på   hvis du ellers kan holde ud at læse alle folks indlæg om hvad de frygter der er galt - så kan man faktisk bruge jordemødrenes svar til meget. KH Louise
Jeg KUNNE måske også have valgt at kalde kategorierne "den sikre", "den afbalancerede" og "den afslappede" - eller hvad ved jeg! Det afspejler jo nok ret så kraftigt hvad jeg selv synes, det jeg har kaldt dem ovenfor  Hihi. Louise