Dem af jer der har set Pusher 3 ved hvilken scene jeg taler om..    Fy for.. Manden har lånt filmen af en kammerat og lige nu sidder vi begge og leger "hvem skal kaste op først" Normalt er jeg ikke en sart sjæl men lige den scene hvor Radovan Karavich <-- staves, hænger en af menneskerne op på kødkrogen, der blev jeg satme dårlig og måtten vende mig om.. blot for at tvinge blikket tilbage til en scene hvor han skære mandens halspulsåre over og så er halaslagtningen ellers igang.. Fy for kitkatten for en nederen fisk.. Synes filmen er fed nok men lige den scene burde slet ikke være med.. Den er altså grummegrim eller hvad mener I??
film afdeling blev inviteret ind og se den, blev der sagt at det var rent splatter, så kunne man ikke lide det, så skulle man nok ikke komme. Var desværre ikke og se den selv, men regner da med at den skal ses, splatter eller ej  Dog lyder halal slagtning af et menneske temmelig klamt
Ved udemærket hvilken scene du taler om, og jeg må give dig ret.. FY for fanden! Jeg var i biffen med min søster, vi havde lige set 2'er så nu måtte vi da også lige se 3'er, det skulle vi aldrig ha gjort.. Vi overvejede begge at gå da den scene kom.. Den ødelagde hele vores aften.. Magen til skodfilm skal man lede længe efter.. Kan IKKE anbefales!!
Nice er den allerede på DVD   Så vil jeg da ned på tanken imorgen og leje den 
ja jeg mener at et dyr der er skabt til stor bevægelsesfrihed og i naturen er i konstant bevægelse har behov for daglig motion når det holdes i fangeskab. Jeg mener ikke at fold kan gøre det ud for motion i sig selv og slet ikke nu hvor jorden er hård og hestene ikke løber så meget omkring som de gør om sommeren. Vi ved fra videnskaben at alle fysiske mekanismer trives bedst med aktivitet í en eller anden udstrækning for at opnå størst funktionsdygtighed. Det være sig hjernen hjertet muskelmasse osv... Ved ikke at motionere hesten dagligt får den ikke stimuleret dens hjerne og muskelmasse og det er i mine øjne ikke sundt. Derfor mener jeg faktisk at motion for hesten er et basalt behov. Tror ikke det er afgørende om man kører for vogn, rider dressur, løber med sin hest eller hvad man nu kan finde på men jeg mener det er en vigtig faktor for hestens fysiske og i mange tilfælde også psykiske helbred at den bliver aktiveret og stimuleret.
Sakset fra Julies indlæg: "Jeg vil selv gerne ride, men jeg har ikke hest "for at ride på den". Jeg har hest af samme grund som jeg har hund. Jeg kan lide at være sammen med dem. Jeg får det faktisk rigtig godt af at stå lidt ude på marken og klø min følhoppe på ryggen. Eller af at opleve hvordan min hoppeplag bliver bedre og bedre til at gå i snor. Og hvis jeg fik at vide, jeg aldrig måtte ride igen, så ville jeg stadig have hest. Måske kunne jeg køre dem til eller lære dem tricks eller bare kigge på dem. Men undvære dem - det kunne jeg ikke tænke mig. Så jeg må konkludere, at selvom jeg har heste, og gerne vil ride, er ridningen ikke det, der primært motiverer mig for at have hest." Lige det du beskriver der Julie, det er grunden til jeg har hest - jeg ville såre simpelt ikke kunne undvære hende... Og der er da virkelig ikke noget bedre end at nusse med hesten på folden en sommerdag, eller sidde på græsset på folden med hestens hovede i skødet imens den sover til middag og snorker, tillidsfuld og veltilpas... Selvfølgelig kan jeg da også lide at ride, men de seneste år er jeg blevet meget tilhænger af at det skal foregå på hestens præmisser og i hestens tempo - så drømmen om dressur og spring på højt niveau er smidt i glemmebogen til trods for hun godt kan, og skiftet ud med hyggeture ud i naturen, og let dressur og hyggespring på banen... Joan
Nu er jeg én af de  , som rent faktisk har min hest til salg, fordi vi ikke harmonere i det ridemæssige sammenhæng. Men ud over det, så fungere vi rigtig godt sammen. Men jeg synes bare det spiller sådan en væsentlig faktor, at jeg har valgt at træffe den svære beslutning. Det er ikke nemt, overhovedet!!!  Havde jeg tid og penge nok, så ville jeg selvfølgelig gerne have beholdt den, men når man kun har mulighed for at have én hest, så tror jeg også man bliver det mere kritisk. Jeg bliver nødt til at tro på, at en anden ejer kan passe den ligeså godt som jeg kan (omend ikke bedre). . . Og jeg tror faktisk at grunden til, at så mange lader deres heste aflive fordi de ikke kan bruges mere, er fordi de simpelthen ikke har økonomi til at beholde dem. Ryttere som rider på eliteplan, har jeg som regel en masse sponsore, som vil se resultater (forståligt nok). De er afhængige af, at have en hest som næsten kan yde sig selv 100% hver gang det gælder. Om det retfærdiggøre at aflive den/sælge den.. Ja, det synes jeg må være op til ejeren selv at vurdere. J
Selvom jeg stræber efter at blive en rigtig god rytter, så rider jeg da også fordi jeg kan lide det - Ellers ville jeg jo netop have valgt en anden sport! Jeg bruger ligeså meget tid på min hest som de fleste andre ryttere. Så hobbyen kan sagtens rumme både ambitioner og "hygge"
Jeg "har hest" fordi jeg simpelthen ikke kan undvære dem! De er for mig de bedste venner, og samtidig et projekt: unghesten der skal tilrides, føllet der skal lære et eller andet. Som bonus er der så ridningen: der er absolut intet der kan måle sig med en god ridetur på en hest man holder af. Pasningen interessserer mig også, og jeg holder i modsætning til mange andre meget af at muge ud. Fodring er også sjovt... Er vel bare 100& hestefreak! - Heidi
jah.. jeg har hest, fordi jeg ikke kan undvære det.. det er en stor del af mit liv, og så er min hest en god kammerat.  Jeg kan godt lide den daglige træning og stævnerne..;) Nu har jeg jo lige fået en ny hest, og det er jeg rigtig glad for.. heldigvis havde/har jeg også en anden dejlig hest at ride Rudolf), så jeg klarede vente tiden- indtil Malou (min nye) hest dukkede op..  Ha' en rigtig god aften allesammen..
Jeg synes ikke, du er   Det er jo nemt nok at sige, man aldrig ville sælge sin hest, når nu man   den dér kemi, som du så ikke har med din. Hvis jeg ikke var glad for min hest, ville jeg jo heller ikke blive blød i knæene af at se på den mens den spiser og sover. Så det er jo slet ikke fordi, jeg mener, det er sort eller hvidt. Men der er så mange følelser blandet ind i ens hestehold... jeg synes, det er virkelig svært at sætte ord på hvad det er, de gør for én, som en cykel ikke kunne (bortset fra sidebevægelser). Med venlig hilsen Julie Taylor
JEg har været bidt af en hest siden jeg var en 6-7 år gammel, hvorfor? Ja dengang var det jo ikke ridningen, nok mere facination af det smukke store dyr, som lader os tumle dem som det egentlig lyster os. Den facination har holdt ved, i nogle år har ridningen haft stor betydning, altså været det primære for mig, som jeg har det nu, er ridningen sekundær - men så absolut vigtig. Men ALTID i mit hesteliv, har selve HESTEN været drivkraften i min interesse, jeg ved ikke noget bedre end at nyde deres hygge og leg på foldene, at side på ryggen af den og sammen med den dele oplevelsen af en dejlig skovtur, at nusse og hygge om den mens jeg strigler/passer den. Så - jeg har heste - fordi jeg nyder samværet både ridning og alm. pleje og hygge...Det er vel en livsstil, som jeg ville have svært ved at undvære "igen"
Hvornår har din cykel sidst virket glad og fornøjet over en frisk galop gennem tærrenet?? Hvonår har din cykel kigget opmærksomt på dig når du kom for at hente den ud af skuret?? Hvornår har din cykel fået dig til at ryste på hovedet og trække på smilebåndet fordi den lige pludselig finder ud af at den sten der ligger på en bestemt måde er farlig? Hvornår har dig og din cykel udført noget som i ikke plejer at kunne?? Find selv på flere... Hilsen
Jeg har jo mine heste, fordi jeg ikke synes, jeg kan undvære dem. Det er den eneste logiske forklaring, sådan som mit liv pt er skruet sammen. Min tid er pt kun til nus, udmugning, køb af foder og ikke så meget ridning - og den ene er en shetlænder, hvilket gør, at hun er for lille til ridebrug, til alle i familien pt. Min ryg har det skidt, så der skal rides lidt, når temperaturen bliver til at, jeg kan holde det ud i mine muskler, og de trænger til ridning frem for knokleri. Men logisk set, burde jeg sælge dem, gå i et fittnesscenter pga ryggen, og istedet for at smide penge ud på hesterier, burde jeg smide dem i et rejsebureau, med destination et fedt, varmt sted, som der ikke er mulighed for pgra afhængighed af hestene vedr pasning ( passer ekstra hest i 3 mdr, da dens ejer er bortrejst ) mv  Men salg er ikke en mulighed - var nødt til at sælge min 3. hest i sommers - og den tort udsætter jeg ikke mig selv for en gang til, uanset helbred og tid  Mine heste har status som familiemedlemmer - ligesom hundene - så de er her simpelthen med krav om det bedste.
er heste for mig en livsstil. Derfor har det været temmelig svært for mig at flytte fra landet (har boet på mine forældres gård med hesteflokken lige ude på marken) og ind i byen nu hvor jeg studerer... Jeg har siden jeg var 9 år gammel været vant til at starte dagen med at fodre og lukke heste ud og at slutte den med at lukke heste ind og fodre igen. Midt imellem skal der jo så muges og arbejdes med hestene hver især. Jeg har næsten så længe jeg kan huske haft min. en unghest og en ridehest at ordne hver dag - det mangler bare RIGTIG meget i min nuværende tilværelse. Hestelivet er bare så stor en del af mig, at det er meget mærkeligt nu hvor den mangler... Så jeg har hest, fordi de er "en del af den jeg er" - det lyder måske nok lidt højtflyvende, men det er sandt   Og selvom jeg i dag kun ser mine heste i weekenderne, så tænker jeg på dem hver dag. HVER dag. Mht. ridningen - ja, så har jeg haft en hest at ride hver dag i godt 9 år. Da jeg så stod med to utilredne heste sidste forår - dét var mærkeligt! Det blev dog løst ved at tilride den ene sidste sommer   Så ridningen betyder også en del; jeg rider ikke stævner (overhovedet - never ever), men det at ride en tur ud i naturen og tage en rask galop; dét er livet...
Har du siddet og haft for lang tid at filofisere i  Jeg har hest fordi den er et dyr og jeg elsker dyr, deres vidt forskellige personligheder. De har ingen fordomme medmindre nogen har gjort dem fortræd. De er altid ærlige, der er ingen forstillese eller falske facader, de er spontane og jeg er vildt facineret af den samhørighed og gensidige respekt man kan opnå med et dyr. Behandler man sine dyr ordentlig får man et levende væsen, der "Elsker" Dig på godt og ondt uanset hvad resten af verden mener om dig og dyrene har altid tid. De accepterer dine fejl og bærer ikke nag. Dyr er ubekymrede og ukomplicerede at være sammen med. Jeg ville lyve, hvis jeg sagde jeg ikke kunne lide, at ride men den er ikke den primære grund til, at jeg har heste. Jeg stresser af i min omgang med heste, jeg får den travle hverdag lukket ude. Der findes ikke noget bedre sted end stalden/folden til at sidde og tænker over livest gang med en kop kaffe og et halmstrå i munden eller en god travetur med hundene. At lege med hestene eller hundene er lige så meget værd for mig som en ridetur. Den dag jeg bliver for gammel til, at hive mig i sadlen har jeg sikkert stadig hest, måske de er blevet mindre hvem ved? Min barnedrøm om hest i baghaven er blevet indfriet og jeg nyder at kunne sidde i køkkenet eller stuen og kigge ud i haven, hvor hundene leger og i forlængelse af haven folden hvor hestene er. Min holdning er, at alle dyr er berettiget til og har krav på, at få et godt liv og med de rette betingelser for lige netop deres dyreart. Uanset om de skal bruges til slagtning, elitesport, avl eller "Bare" være kæledyr. Desværre er min opfattelse, at når dyrene er forudbestemt til et bestemt formål af deres ejer f.eks. avl eller ambitioner går ejerens forventninger tit forud for dyrenes tarv. Charlotte
For mig er der to sider af sagen. Jeg har heste for at træne dem. Jeg holder af træningen, ikke specielt ridningen, men også træningen fra jorden. Jeg holder af at lære hesten nye ting, og se den udvikle sig både fysisk og psykisk. Den fornemmelse man får når hesten, efter lang tids træning, pludselig udfører en øvelse perfekt, er fantastisk  Når man i træningen virkelig føler at man bliver synkron med sin hest, og den følger ens mindste bevægelser med fuld opmærksomhed og lethed. DET er fedt  OG jeg har heste fordi de er mine børn  De to jeg har nu, vil jeg aldrig kunne skille mig af med. Jeg knytter mig for meget til dem, så selvom jeg ikke kunne træne dem, ville de blive hos mig til evig tid. Kom jeg en dag ud for at jeg ikke kunne træne hestene mere, ville jeg ikke købe en ny. Så ville jeg ikke kunne se en grund til at have den. Jeg vil ikke have hest bare for at den går på en mark, det er det for dyrt til. Hestelivet bliver omvendt en livsstil, så måske ville jeg alligevel ikke kunne undvære det. De ER jo nogle skønne dyr 
Hvorfor er hunde bedre end rotter? Vi definerer hunde som bedre end rotter, fordi hovedparten af alle mennesker hellere vil have en hun dmed i seng end en rotte. De fleste synes at de er ulækre, og det gør dem til dyr, vi ikke vil have og dermed skadedyr, da vi holder dem ude og de gerne vil ind. Hvorfor er det ulækkert at spise en kat, men ikke en ko? Vi spiser ikke katte (i DK), fordi de er defineret som kæledyr og medlemmer af familien. De er små "søde", "nuttede" og bløde og dem vil vi gerne have med ind i vores hjem. En ko er stor, lugter, skider uhæmmet og kan give os meget næring i et dyr. Det er derfor også mere økonomisk at slagte og spise én ko en 45 katte. Hvad gør nogen dyr mere elskelige end andre? Det er selvfølgelig subjektivt, men generelt, så har store mørke øjne, søde og bløde næser og et sind vi kan påvirke meget med sagen at gøre. Elskelige dyr er nogen vi kan ændre på så de kan passe til vores behov for... erstatning? Hvorfor er der ingen, der protestere imod put 'n' take fiskeri? Fordie vi ikke vil have fiskene med i seng og fordi mange stadig tror på skrønen om at de ikke kan føle smerte, da de ikke benytter samme impulser som os. Vi kan altså ikke sætte os i fiskens sted og mærke dens smerte på egen krop. Det kan vi med alle de dyr, der gør ligesom os (reaktionsmønstre) enten tillærte eller naturlige. Er en jagthund virkelig en brugshund, når den ikke behøver at gå på jagt? Hvis jagthunden er ejet af en skovløber eller lignende vil jeg sige ja. Da det da er en nødvendighed at den virker. En sådan hund bliver også tit aflivet af jægeren selv, når den ikke længere dur. En jagthund, der holdes for fornøjelsen ved jagten er ikke en brugshund, da dens ejer kan leve uden jagt, men med hund. Er en jagthund mere en brugshund end en show-pudel? Nej ikke hvis man ser det ud fra ejerens behov for aktivitet. Ser man det for hunden, så ja, fordi en puddel er en jagthund og ikke oprindeligt avlet til shows. Hvornår er et dyr et brugsdyr? Og skal der være forskel på behandlingen af brugs- og kæledyr? Jeg vil definere et brugsdyr, som det dyr, hvis arbejde bruger dyrets oprindelige kapacitet på en sådan måde, at det er en nødvendig opgave dyret udfører. Og med nødvendig, dermed ment for os mennesker, da vi definerer verden for vores dyr. Jeg mener, at der skal være forskel i måden hvormed vi behandler vores dyr, fordi vi stadig skal leve af dyrene i vid udstrækning(føde). De dyr vi ophøjer til kæledyr skal ikke arbejde for en opgave, der er nødvendig for at vores samfund kan hænge sammen. Derfor er de kæledyr, men jeg mener til gengæld, at alle dyr har krav på en fast lovgivning, hvori det gøres klart, hvad mindste kravene er til den enkelte art. Har vi ikke sådanne krav, så mister vi enhver mulighed for at gribe ind over for de mennesker, der ikke kan opføre sig ordentligt over for vores dyr.
Tjae... Det er vel egentligt et godt spørgsmål. Jeg har hest pga. hele "pakken". Dvs, både pga. ridningen og pga. hesten som kæledyr. Der er ikke noget som en hest der kan få dig til at slappe af og glemme dine sorger for en stund. Min hest er uanvendelighedsforsikret fordi jeg ellers ikke har pengene til at gå ud og købe en ny hest såfremt hun ikke længere kan bruges til det formål hun er indkøbt: ridning. At jeg så ikke ville aflive hende med mindre det var for hendes eget bedste er en anden sag. Du kan jo ved uanvendelighed få en procentdel af forsikringssummen udbetalt uden at skulle aflive hesten. Da min stod med en gaffelbåndsskade her i sommers/efteråret måtte jeg tage stilling til hvad nu og hvis. Viser det sig (mod al forventning) at hun ikke kan holde til almindelig ridning skal hun IKKE aflives, med mindre hun har så ondt at andet er uforsvarligt. Så bliver hun sat i fol og så må min ridning vente de 4-5 år. Dette da hun betyder for meget for mig til at jeg kan sætte mine ønsker om ridning højere end hendes liv. De 3-4 måneder hun stod stille og vi måtte "nøjes" med gåture og hygge var ikke mindre tilfredsstillende end når vi er fir for fight og kan ride. Indrømmet jeg glædede mig som et lille barn til at sætte mig i sadlen igen, men primært fordi det var på hende. Ellers kunne jeg have tilmeldt mig ridehold i den periode hun ikke kunne rides. Så hun er både mit hobby- og mit kæledyr. Faktisk er hun så stor en del af mit liv at jeg ikke kan forestille mig at skulle undvære hende. Men sådan har jeg det også med min hund. Den kan jeg jo så ikke ride på