Hej herinde Min datter og jeg er de heldige plejeforældre af en lille hest på 80 cm, han er hingst og er lige blevet et år gammel. Men problemet er at han bider og stejler op imod os.....og er et "problembarn" for de andre der skal ind og hente hest på folden. For to-tre måneder siden blev han kemisk kastreret, men virkningen af den forsvandt efter en måneds tid ca....det skal siges, at hans små pinnociokugler er ikke faldet ned endnu, men man kan tydeligt mærke dem. Han er en rigtig sød og dejlig bette en...på nær bidning. Jeg efterlyser metoder til at opdrage sådan en lille meget selvstændig herre..... Bill.nr 1 er Jensen idag,...Bill.nr.2 er fra Januar da vi overtog ham fra misrøgt
en hingst på et år uden korrekt nedfaldne testikler? hmm, det lugter altså lidt af klaphingst for mig og dem kan man få store problemer med. er der en grund til den ikke er kasteret? er den klaphingst skal den på operationsbordet alligevel..og alt det stejlen og biden ville altså blive vældigt afhjulpet af det. at holde hingst- selv en bette en- kræver at man mestre en meget konsekvent opdragelse og har gode forhold, ellers er det synd for hesten, som konstant vil blive frustreret af hormoner og den adfærd det medfører.
....man kan mærke stenene, kan man også kastrere den. Få det gjort asap, da det er det eneste der hjælper på dens dårlige (og farlige) opførsel, uanset hvor god en opdrager man er. Man kan sagtens gøre det nu, da vejret ikke giver probelmer mht. insekter, fik selv ordnet nogle åringer i dag, der var blevet lidt for kække.
Har selv oplevet noget lignende med min pony. En dag fandt han ud af at han kunne rejse sig op ad mig, og så forsvandt alt pres ellers fra min side af. Han skulle sættes på plads! Han havde fundet ud af at han kunne og så gjorde han det ellers bare! Jeg var så meget imod det, men en min mor kendte kom ud og arbejdede med ham. Hun gjorde det at hver gang han rejste sig, så fik han sådan en med enden af tovet. Jeg hadede det utroligt, men det virkede. Han rejste sig ikke op ad mig længere. Dog skulle jeg gå et par meter foran ham, så det var mig der førte an. Jeg begyndte så at tage ham tættere og tættere på mig, og til sidst trækker ham normalt. Han begyndte at bide, og fik så at vide at han skulle gå væk fra mig. Jeg slog ham ikke, pustede mig bare op og kiggede truende på mig. Kom han tættere på løftede jeg fingeren, pustede mig op og så ham direkte i øjnene. Han er nu meget sød i dag, dog stadig en rigtig drengerøv ind imellem, men det er til at tackle.. haha. Håber jeg kunne hjælpe
ikke ret gammel, og er det ikke den måde føl og ungheste leger på? Det gjorde min forrige hest i hvertfald da han var lille. Han voksede op og blev helt normal 
sådan en lille hingst kræver noget træning og den skal vide at det er forbudt at lege med Jer. Vores hingsteføl på 7 mdr forsøgte det meget i sommer. Vi skubbede ham væk, "pustede"os op og havde altid et torv, så vi kunne "jage" ham væk, hvis han begyndte på at bide/lege. Hvis den rejste sig blev han bakket væk, og når de der bidelege begyndte fik han ikke mere kontakt. Nu en sød hingst der gerne vil kæles, trækkes og håndteres uden leg. Hvis den "overfalder" andre på folden må de have et torv/pisk med, den skal lære af holde sig på afstand og ikke bare vade ind i folks "rum".
Jeg får sikkert hug ... men never mind. Hvad med at finde ud af HVORFOR hesten bider? Bare sådan en strøtanke? Jeg har til gode at møde en hest, der ikke havde en god grund til sin adfærd. Heller ikke heste der bider. Det andet er symptombehandling på hvad der kunne være smerter. Når han nu er hingst er at kastrere jo et godt sted at starte Og så i øvrigt få hesten undersøgt for smerter. Heste er fredelige dyr - de gør deres afdærd af 2 årsager: Enten har de ondt eller også er de stresede. Det er nogle gange en kombination af de 2. Men det sådan de 2 hovedkategorier man deler "uønsket" adfærd ind i. Jeg har en vallak. Han er næsten 20 år gammel. For snart 2 år siden begyndte han at bide under træning. Det startede efter indlæggelse på et hestehospital, der nær havde taget livet af hesten mentalt (og jeg troede faktisk i meget lang tid, at det var årsagen til frustrationen). Hesten blev undersøgt af en kiropraktor, der også var dyrlæge men problemet blev ved med at være der. Jeg forsøgte at træne mig ud af det på blidest mulige vis uden større held. Til sidst var jeg ved at flyde over. Faktisk var jeg klar til at aflive ham, fordi han virkede til bare ikke at trives og jeg ville ikke byde en hest at være kostant stresset. Først fik vi massør ud. Det var ikke nok. Hun fandt en masse, men det var slet slet ikke nok. 3 dage efter så var problemet der igen. Så ringede jeg så til en - og som jeg tænkte "Hvis der er noget at finde på den hest, så finder hun det". Det har hun nemlig ry for. Skide upopulær rigtig mange steder - især hos dyrlæger. Men hun kan et eller andet med en hest. Hun kom kort tid efter. Under første behandling var det fuldstændig håbløst. Aldrig har i mit liv har jeg set så mange flyvende forben, tandsæt og bagben fra en yderst fredelig hest. Men vores behandler tog ingen notis udover: At hvis den hest ikke har bændelorm så er den HELT gal. Den var så også god nok. Og så fik hesten ellers en genopretningskur af større sidestykke. Lige så stille forandrede han sig. Forbene sad ikke længere så løst. Tandsættene kom ikke længere flyvene og han følte ikke længere behov for at forsvare sig. Jeg kunne kende min hest. Og bare lige for at sige forandringen: 1. gang kunne behandleren ikke komme til ham lige meget hvad hun forsøgte så slog han os ned - 2. gang stod min vallak med hovedet i hendes arme og sov. Så i stedet for at sige "at den bare er fræk og skal sættes på plads" så overvej lige 2 gange hvorfor næste gang.
horsemanshipfan.... - han bider fordi han er en et års hingst...det er jo i deres natur at slåsse og være drengerøve i den alder...jeg har avlet ca 15 føl, og ALLE hingstene har været sådan, og jeg kan sige det med 100 procents sikkerhed, da jeg aldrig kastererer dem før de er 2-3 år gamle.... og det skal de ha lov til....PÅ FOLDEN MED HINANDEN - og IKKE med mennesker! - mine hingste får klap og nusning, men hvis de så meget som tænker på at behandle mig som en legekammerat, så ryger de rundt på taget...så derfor gør de det aldrig, og selv min mor kan trække mine 2 2 års hingste til og fra fold sammen, de gør aldrig noget, fordi de ved hvad konsekvensen er- og derfor behøver jeg ikke skælde ud hver dag. og i øvrigt, så var den ene af mine klaphingst til han var 2,5....
anecob: Det er ALDRIG nogensinde løsningen at slå eller bruge anden form for vold. Aldrig. Set fra et indlæringsmæssigt perspektiv, så er det - undskyld mit franske - fuldstændig hovedløst at vælge den løsning. Ærlig snak. Heste fungerer nemlig meget simpelt. Enten så er den motiveret. Eller også så er den ikke. Det er simpelthen så simpelt. Jeg kan ikke sige, hvorfor hesten bider uden at have set hesten. Det er ret svært. Men jeg kan sige, at når du vælger fx at slå, så bruger du positiv straf (du tilfører noget ubehageligt) og den form for indlæring virker ret dårligt på heste. Motivationen for ikke at bide vil fremover være, at jeg vælger ikke at bide, fordi jeg ikke vil slås. Det er ikke, fordi du slår den, men fordi hesten ikke ønsker at blive slået. Jeg kan tage min egen som eksempel, fordi der opstod virkelig nogle ubehagelige situationer dengang. Virkelig ubehagelige: Jeg kunne bede hesten om at bakke 1-2 skridt for det mindste pres og så *BANG* så sendte han mig et tandsæt. En dag stod min søster med ham i et tov. Vi var på vej i skoven og ud af det blå - sådan så det virkelig ud i situationen så bed han hende. Og sådan noget skete 1,2...10 gange om dagen. Jeg kunne have smækket hesten sådan en. Det havde jeg, da også ind i mellem i ren og skær frustration ualmindelig meget lyst til. Jeg gør bare ikke sådan. Ikke engang i afmagt. Ikke engang da verdens minst opdragede unghest jeg har mødt væltede mig, så jeg måtte undvige med rullefald og lavede et blåt mærke hele vejen rundt om min fod, fordi jeg smadrede foden ind i en boksfront for ikke at blive tråt på, slog jeg hesten. Det var en opstalder hos mine forældre som jeg lige ville bakke, fordi den var lidt agressiv omkring høet. Den kvitterede ved at gå direkte ind i mig. Jeg tror dog hesten var ekstremt stresset, for den var virkelig agressiv. Hvis du mener, at det er fordi, at hesten er hingst, så mener jeg, at det er stress på grund af hormonniveuet i kroppen. Det skaber en sindsyg frustration - og skal hesten ikke avle, så gør den en tjeneste: Kastrer den - liggende, under fuld narkose. Det er stress over mængden af hormoner og ikke ane, hvad den skal gøre ved dem. Så er vi tilbage tli 1 af 2 mulige årsager.
Hej Jeg står i den uheldige situation, at min hest kom galt af sted i traileren, da den skulle ud. Nu vil den simplehen ikke læsses længere, hvilket den altid har været sød til. Jeg har ikke erfaring med sådan noget, så jeg vil gerne have en professionel til at hjælpe mig og hesten til at genvinde tilliden til trailerlæsning. Er der nogen, I kan anbefale?
Er du på Facebook? Så skal du finde Lohse's Trailertræning 
bor du?
Jeg bor i Fredericia. Jeg fik kontakt til en Julie, som kommer i dag. Spændende 
Hej! Øv hvor trist   Jeg har også prøvet, at min hest blev bange for at gå i trailer, efter den havde haft et uheld, hvor midtervæggen væltede nedover den. Vi havde rent faktisk held med at få den ind igen - det tog mange timer, men det lykkedes. Jeg har skrevet et indlæg på min blog om det her: Håber, du kan bruge det til noget    KH Line
Så lykkedes det endelig at få en trailertrænet hest   Jeg brugte ovenstående nogle gange, med det gav desværre ikke det ønskede resultat. Hesten blev nogenlunde at få ind i trailere, men den kastede sig fortsat baglæns. Så kontaktede jeg T.A. som jeg engang brugte for 8 år siden. Det lykkedes ham at få frygten ud af min hest og tilliden tilbage. Nu er den helt vild god i trailerlæsning og AFLÆSNING