Jeg har en unghest på 5 år som jeg købte her i starten af året Jeg har kun skritte og travet på ham for at han skulle blive nogen lunde stabil i det inden jeg ville begynde på gallopen men nu er vi kommet der til hvor vi skal til at arbejde med gallopen og lige så snart jeg sætter i gallop ja så springer han endten forkert an eller bukker helt vildt med mig. Jeg rider på volte da jeg har hørt at det er det bedste også starter jeg gallopen fra letridning. Men er der nogen som har nogle gode råd for han er ved at smide mig af hver gang. og man har jo ikke købt en hest for at skritte og trave kun.
men det med at det er nemmere at gøre det i volter er ikke korrekt... ungheste der er igang med at blive redet op kan ikke altid holde galloppen i en volte. det er rigtigt at det er nemmest at starte i et hjørne da man der har en naturlig bøjning på hesten. samtidig kan bukkespringene skyldes at dit udvendige ben kommer for langt tilbage, det problem har jeg med min vallak... må jeg spørge hvorfor du starter galloppen fra letridning?? istedet for nedsidning hvor dit sæde vil være mere roligt mvh mie
det er fordi at min gamle underviser har sagt at jeg skal gøre det da han ikke har muskler til at jeg kan sidde ned på ham i traven. da det er noget jeg også skal til at arbejde med
jeg fik også at vide at jeg skulle ride på hele banen fordi en nytilredet hest ikke har balance i kort galop som jo er nødvendigt på en bane. Berideren i rideklubben sagde at det bare var at blive ved med at ride frem til man fandt en rytme så lære hesten også at holde balancen og kan lige så langsomt blive kortet ned i en kortere galop.
Jeg ville til enhver tid forsøge at   mig gennem bukkespringene. Jo bedre hesten går frem, jo mindre mulighed har den for at lave ballade. Brug en stor del af banen, og sørg for at hestens hovede er oppe (også for at imødegå bukkespring). Så lige så snart hesten er i galop skal der rides FREM. Selvfølgelig ikke for voldsomt, men forsøg at få den op i en god gallop så hurtigt som muligt. Det samme gælder heste der stejler: frem, frem, frem... Jo kortere du rider din hest, jo mere har den mulighed for krumspring.
men som susanne siger, sørg for at sidde ned i anspringet, så der er ro i sadlen og du kan drive med sædet. min bukker når han anspringes især hvis man prøver at få ham ind på en volte, men er han først igang så har han ingen problemer med at bliver redet på volter... og i naturen hvor han ofte rides har jeg overhovedet ingen problemer med ham. en ting du kan øve med er galop i longen, kan din hest det uden problemer har den også balancen til at kunne rides på store volter, men husk når du rider skal hesten jo også holde dig i balance... min kan f.eks ikke gå galop i longen... mvh Mie
Hej alle sammen Jeg vil gerne takke for jeres gode råd og i dag ja der sprang han rigtig an på begge volter   dog løb han meget hurtigt og prøvet at bukke på venstre volte som han plejer men i dag red jeg ham ud af det inde han begyndte at bukke. så tak til jer alle sammen Hvad skulle man gøre uden HN 
Min part hest er kommet rigtig slemt til skade, så derfor skal jeg i mellemtiden ride en anden hest. Jeg kunne godt tænke mig at prøve at ride på en unghest, min underviser har (jeg har fået lov at prøve i morgen). Jeg har redet på den én gang, og der gik det rimelig ok. Så kommer jeg til mit problem: jeg kan simpelthen ikke få den til at stå stille. Det er jo meget naturligt, når det er en unghest. Jeg ved godt, det er 1-2-3 og så op, men jeg har bare en superdårlig ballance, når jeg skal op på hesten, og det har jeg altid haft. Har I ikke et godt råd til, hvordan jeg kommer op på den, inden hesten mister tålmodigheden? Fint nok med at få en anden til at holde, men jeg vil altså gerne klare mig selv, og jeg kan ikke forvente, at der er en til at hjælpe mig op. Karina
Netop med en unghest vil jeg ikke bare sige 1-2-3 op  Hvad gør hesten? Går frem, eller rundt omkring dig i en cirkel?
Det er en rigtig rolig hest på mange punkter: står pænt, når man strigler og sadler op. Går rigtig pænt, når man henter den fra fold osv. Da jeg skulle op på den, prøvede jeg at få den til at gå hen til en bænk, som jeg plejer at bruge, når jeg stiger op, men ikke om jeg kunne få den til at stå ved siden af den bænk. Hver gang, jeg flyttede bænken, flyttede hesten sig også. Den går både frem, tilbage og rundt i en cirkel. Karina
jeg rider selv en helt ung hest som jeg tilred for blot 4 mrd siden. han har også problemer med at han bliver for ivrig efter at komme frem når jeg skal op og hvis jeg så tager fat i ham går han bare baglæns i stedet. Det har en rigtig god effekt på ham hvis jeg stiger op og af flere gange uden at rose indtil den gang han står stille så får han at vide han er en dygtig hest
lære hesten at du godt kan bevæge dig rundt om den, mens den bare skal stå stille. Flyt den hen til ting, og lær den at stå stille uanset hvor du eller tingen befinder sig i forhold til den. Indøv nogle signaler for "stop" og "flyt" - f.ex. en løftet hånd/pisk og et tryk med fingeren/pisken kan virke. Lidt træning fra jorden kan gøre underværker, bare husk at gøre det stille og roligt. God fornøjelse, Maiken 
Er der nogle der ved hvornår denne geniale mand kommer til Danmark igen, eller hvor man evt. kan finde ud af det?
Du kan enten spg. Susan Kjærgård over beskedcentret eller tjekke hjemmesiden  . Der står tit noget om, hvornår han kommer igen. KH Søs
hos Susan næste gang hun kommer til Karina og holder noget- Susan underviser i de samme principper- jeg har været på kursus hos hende en enkelt gang- det var ok- ligeledes har jeg været hos ham nogle gange og tør godt sige at Susan som udgangspunkt bruger hans metoder i forhold til ridning. MVH Dorthe
Hej igen Vil bare lige sige, at Andrew McLeans søn Warrich kommer til Susan i juni - ugen efter Susans eget kurset. Så det lige på hendes hjemmeside  KH  Søs
Er det nogle der har tider og pris på dette- har brug for at overnatte i det jyske hvis jeg tager afsted- nogle der bor tæt på Susan og har en seng til overs ?? MVH Dorthe
Har netop set på Susan's hjemmeside   at der er kommet kursusforløb, priser m.m. Kurset med Warwick McLean er 7. - 10. juni, og man kan melde sig til både med og uden hest på forskellige moduler. Det ser super cool ud - jeg skal helt klart derop  Og Dorthe: Man kan medbringe telt, og overnatte hos Susan - så bliver det heller ikke så dyrt med overnatning etc. Vi ses måske deroppe?? KH  Birgitte
Heej.. Jeg har et lille problem med min Fjordhest. Jeg kan ikke få den til at sænke hovedet/gå til bidet når jeg rider hende. Hun forstår ikke hvad hun skal, selvom jeg har prøvet meget forskelligt får at få hende til at gå til bidet. Håber der er nogle der kan hjælpe mig.. ? :b Hilsen Laura.
Hejsa Da det at ride hesten til bidet ikke kun handler om at få dens hoved sænket vil jeg foreslå dig at finde en god underviser, som kan lære dig hvordan du bedst hjælper hesten ind i den rette form. selvfølgelig vil hesten tage hovedet ned hvis du spænder den ind med diverse hjælpetøjler men før du selv forstår at ride den korrekt har det ingen effekt på længere sigt. Håber du kan bruge mit svar Trine
Jeg har en del spørgsmål ang. heste i tilridning, som jeg håber i vil svare mig på. Hvor længe har i jeres heste i tilridning, 1- 2 mdr. eller måske længere? Hvad forventer i af berideren? Hvad forventer i at jeres hest skal kunne når i får den hjem , alt efter hvor længe den har været afsted? Jeg ser mange beridere \ ryttere eller hvem det nu er, tilbyder tilridning på 1 mdr. er det nok? Vil i selv deltage? Jeg mener er det nok at i har set berideren ride på hesten i skridt, førend i sætter jer op? Er jeres heste blevet tilredet på en måde i ikke selv brød jer om at se, men at i stod magtesløse overfor beriderenss argumenter? Var i tilfredse, eller var det slet ikke som i forventede? Jeg vil gernes høre historien om tilridnigen af jeres heste, godt ,som dårligt.
hejjeg har aldrig fået en hest tilredet prof. men synes det kommer an på for arbejdet hvor lang tid man skal bruge. hvis hesten er i god kondi,er 100% håndterbar, er tryg ved ved sadel og trnse og er trænet med dette, tror jeg godt det kan gå med kun en måneds tilridning. men hvis heste er mere eller mindre rå og uden kondition synes jeg man skal give den mere tid så det stille og roligt vænner sig til sagerne men det kommer self. også an på den enkelte hest 
Jeg synes generelt, at en måned til tilridning er vanvid. På en måned kan man i mange tilfælde vænne hesten til at bære rytter og være nogenlunde styrbar i de 3 gangarter, men bare det er høje mål, hvis man ikke vil bruge hårde metoder og ikke vil have, at hesten lærer at bukke eller foretage anden afværge- eller flugtadfærd fordi den er bange. Meget afhænger af hestens håndtering inden tilridning. Er den forberedt så vidt, at man bare kan sætte sig op (husk på, at hesten ALTID har brug for tid til at vænne sig til at være et nyt sted, når den samtidig skal lære nyt) eller er den praktisk taget ikke tam? Samtidig kommer meget an på hestens temperament og på kvalifikationerne hos den rytter, der ejer hesten. Hvis det er en rutineret rytter, kan vedkommende måske godt overtage hesten efter nogle ugers tilridning, mindre rutinerede bør slet ikke have en så ung hest. Jeg synes som minimum man selv skal være med i processen og overvære en stor del af tilridningen (hvilket absolut ikke er beridernes præference, man kan jo både kontrollere hvor tit og hvordan og af hvem hesten arbejdes på den måde). Allerbedst er det, at man selv tilrider hesten og lader det tage den tid det tager med støtte, hjælp og vejledning fra en, der kan tage ansvaret for opgaven. Så kan man dels selv gøre en del af arbejdet, hvilket giver viden, erfaring og måske sparer penge, og samtidig kan man hele tiden følge med sådan, at hvis berideren fx. kan vise rytteren, at det er sikkert at stige op på hesten, så kan rytteren derefter selv stige op og forvisse sig om det samme og på den måde kan man arbejde sig frem. Den helt store hurdle kommer i en del tilfælde når man finder ud af, at rytteren faktisk aldrig har lært at ride, for så har man en dobbeltopgave, både at lære hesten at blive redet og at lære rytteren at ride, og det kan tage LANG tid at nå igennem alt dette. Det er ikke så svært at lære hesten at respondere på basale kommandoer men den videre uddannelse i dressur eller spring eller andet er svær og kan vel egentlig heller ikke regnes for tilridning. Man må påregne, at jo mindre erfaren man selv er som rytter, desto mere tid vil det tage og desto mere skal man skrue ned for ambitionerne. Hvis man har store ambitioner og ikke så store ridekundskaber bør man slet ikke købe sig en unghest. Alt i alt, så synes jeg, det er uetisk overfor hesten og bedragerisk overfor rytteren at garantere tilridning på en måned. Ryttertilvænning, dvs. at vænne hesten til at bære rytter og være nogenlunde styrbar er noget andet, det kan man godt gøre på en måned, men ikke nødvendigvis på en måde, så ejeren selv er i stand til at komme videre derfra. I mine øjne er tilridning en individuel proces, der indebærer en nærmere aftale med hestens ejer om, hvad der forventes og tiden, den varierer fra hest til hest og fra ejer til ejer. Men det er jo ikke alle, der tager etikken overfor hesten ligeså tungt, som jeg gør...
Jeg vil da gerne fortælle om den super gode og positive oplevelse jeg har haft i forbindelse med tilridning af min unghest   . Havde været ude og kikke hos en berider, men her havde han alt for mange heste i gang på samme tid - han havde over 10 heste i ridning - så de virkede en smule stressede. Ham droppede jeg, da jeg helst ville have ro og fred omkring min hests tilridning. Så fandt jeg på Markedspladsen her på Heste-nettet en annonce fra Matilde Halling, som godt nok ikke er berider, men er en super-dygtig rytter. Tog op og talte med hende, og så var jeg overbevist. Hun virkede rigtig rar og ikke mindst ganske fornuftig - lige en pige efter mit hoved. Og så havde hun kun 1 anden hest i ridning  Sendte min hoppe derop den 1. april, og aftalen var, at hun skulle være der "så længe det nu ville tage", hvilket kunne være et sted mellem 2 og 3 måneder. Vi skulle løbende tales ved mht. hvordan det gik, og Matilde sendte SMS, hver gang hun havde haft min hest i aktion, hvor hun kort fortalte, hvordan det var gået. Samtidig har jeg besøgt hende hver weekend, hvor Matilde timede det således, at jeg så hende i aktion, og dermed kunne følge forløbet. Så faktisk også første gang min hest havde rytter på, første gang hun red uden longe m.v., så jeg føler, jeg har været MEGET med - dejligt!  Efter den første måned var Matilde allerede MEGET langt fremme - længere end hun selv havde turde håbe på. Her kunne hun selv stige op, ride hende såvel på udendørs bane som i ridehus i alle 3 gangarter, og min hest var også ganske styrbar. Men da både Matilde og jeg var temmelig overraskede over, at min hest allerede var kommet så langt i sin uddannelse uden nogen som helst kvaler overhovedet, ja så snuppede vi lige 14 dage mere for at være sikker på, at hun ikke pludselig fandt på "skæg og narrestreger". Hentede hende så hjem i lørdags, og søndag vovede jeg forsøget med at ride hende selv, og det gik bare super godt. Synes hun var meget styrbar i forhold til hendes uddannelse - herregud 6 ugers ridning, hvor hun har haft rytter på ca. 3 gange pr. uge, ja det er jo ikke møj  Men hun gik bare - vippede ikke med et øre selvom det var en ny rytter og andre omgivelser. Så jeg må sige, jeg er særdeles tilfreds med resultatet af tilridningen, og det har jeg også skrevet til Matilde. Vil anbefale hende til en hver tid  Men det afhænger jo MEGET af hesten. Jeg har haft min siden hun var knapt 1 år, og har haft hende meget i hænder. Har gået ture plus mønstret hende. Longe har vi ikke gjort så meget i, men hun havde haft underlag og en spændt longegjord på, så hun var ikke helt rå. Den anden hest Matilde har i ridning, var ganske rå, og den har hun fortsat i ridning, selvom den også stod dér, da min kom. Så tvivler på man kan sige en helt eksakt tid mht. hvor længe det tager. I min verden er det jo langt bedre at se, hvordan hesten tager det. Det skal jo være en god oplevelse for den. Vil anbefale, at du finder nogle stykker, du kunne overveje at bruge til tilridningen og så tage ud og iagttage dem. Det handler MEGET om kemi. Og til slut vil jeg sige, jeg er meget til det ordsprog der lyder: "Skynd dig langsomt!"  Pøj, pøj med det! Kan ikke beskrives, hvor fedt det er, at komme og ride sin hest for første gang  Håber du kan bruge mit input til noget!
Jeg har haft min 4-års afsted 1 måned her i foråret. Da hun blev sendt afsted kunne hun skridtes i terræn og på bane og havde prøvet at trave nogle få runder. Deroppe blev hun redet 5 gange om ugen, og efter en måned kunne hun rides i alle tre gangarter (ligeud og på buede spor) og var begyndt at søge ned i skridt og trav. Jeg var oppe og besøge hende flere gange om ugen og så hende flere gange blive redet. Lige inden jeg hentede hende hjem, var jeg oppe og ride hende og fik lidt fif med hjem.
jeg har ikke sendt mine til tilridning, da jeg selv kunne klare det.. men ved tilridning mener jeg at hesten skal have tid til at vænne sig stille og roligt til det hele, -hastværk er lastværk som man siger. det tog mig 3mdr før min første selv-tilredne pony var klar til at blive redet ud, der kunne han skridte, trave og galopere med rytter, begge volter, slangegang og var vant til halv og helparader ,samt havde prøvet at blive redet både sammen med andre, og alene, og haft en veninde på ryggen også. men til gengæld har den aldrig set en pisk, og den har kun haft sadel på 6gange i alt, da jeg foretrækker at ride uden sadel. -men alt er relativt.. man gør vel hvad man selv har det bedst med. ..jeg har også tilredet den hoppe jeg har nu, hun var 7 da jeg købte hende, og havde kun gået som avlshoppe, og jeg begyndte tilridning knap efter hun fyldte 8 (købte hende om vinteren og havde ingen ordentlig ridebane) hun kan gå ganske fint i alle gangarter, er nem at styre, kan lave tilbagetrædninger, og versader, samt er 100% trafikvant, -så det er jeg også helt tilfreds med. -hende skal min veninde starte stævner på i år..
Hej. Jeg har en 12 års vallak som altid har meget energi. Men vi har et lille problem, når vi rider udendørs. Han begynder at løbe fra mig lige så snart jeg sætter ham i trav, og han er svær at styre. Er der noget man kan gøre, da jeg skal ride stævne udendørs i weekenden, og gerne vil have en hest der ikke løber fra mig. Det skal lige siges, at vi har redet udendørs mange gange før, men hver gang vi har redet inde i en periode og vi så kommer ud, så er det han laver det nummer. Håber i kan hjælpe.
Jeg plejer at arbejde rigtig godt med hesten, mens jeg varmer op. Mange små volter, skifte volte, øg tempo i skridt osv. Efter ca. 10-15 minutter er det klaret, og hesten og jeg kan bedre koncentrere os. Ved godt, det lyder lidt enkelt, og det er det bestemt ikke, men prøv at arbejde dig ud af det.. Karina
jeg har selv i øjeblikket en hest i ridning som drøner afsted hvis han kan få lov. Med ham hjælper 10.000.000 halve parader i løbet af fem minutter og en masse overgange til skridt. Med det samme hesten ignorerer den halve parade og løber laver man overgang. Tripper den i skidt laver man parade, er den urolig i paraden laver jeg endog en gang imellem tilbagetrædning. Pointen er jo bare at han skal "komme tilbage" når jeg beder ham om det det kan godt tage tid før hesten er på plads men når den så er det kan man også mærke hvor meget mere hest der er under en fordi hesten får tid til at gå på bagparten i stedet for bare at suse afsted på forparten
Jeg kender en pige der for ca. en måned siden købte en haflinger på 7 år. Det er en rigtig rar haflinger, og den har bare gjort så store fremskridt siden de fik den (blevet roliger). Moderen har redet en del ture på den, for at lære den at kende, og ellers cykler moderen med pigen i et træktorv. Nu vil de gerne videre så pigen selv kan ride (så de kan ride sammen) Men haflingeren kan være lidt en bisse og med pigens få kilo har kun ikke meget at stå i mod med (holde den), derfor har vi tænkt at få fat i et skapere bid el. kraftiger bid, så der skal midere halvparader til for at få hold på. Det er kun for en kort periode så den ved at hun bestemmer, der rides mest ture, så der bliver mest redet for lange tøjler. Nu har de et 3-delt bid. I stalden er der et gummi-stangbid spørgsmålet er så om det er for kraftigt igen? Vi har ikke megen forstand på andre bid end 3-delt, så håber i kan vejlede os lidt med jeres erfaringer. Vi vil for alt i verden ikke gør skade på den, hård i munden og sådan. M.v.h Anne
Hej Anne har I ikke en ridelærer I kan spørge til råds en som kender hesten/ponyen?! Jeg har haft god erfaring med et tre-ringsbid fordi det ikke er helt så skarpt som pelhamsbid,men det virker forskelligt på foskellige heste. mvh Johnna
Tak for dit svar. Lige i dette tilfælde har vi ingen ridelærer. Hun skal måske til at gå til ridning, men det bliver først efter sommerferie. Så kan hun selv lærer den lidt bedre at kende først. Har tænkt på 3-rings bid. Andre muligheder, og vejledning til 3-rings bid? M.v.h Anne
Hej er der nogen, der ved om man kan omskole en westernhest til dressur? Mvh Trine
kan man da - i princippet - sagtens 
Hej Det ved jeg at man kan for en af mine veninder er igang med det og det går fint...det anbefaldes dog typisk ikke...det skulle hellere være fra dressur og over til western. Grunden til dette skulle grundes i at dressur ikke er lige så frit for hesten som western, så hesten vil have svært ved at acceptere at den skal udføre noget "mindre frit"...men altså jeg har nu aldrig set noget blive rundtosset af det  Venlig hilsen June
hej.. mig og min mor har selv prøvet, både at ride fra dressur til western og fra western til dressur med 2 forskelling heste.. den ene var først dressur så western og så var den dressur igen.. og har fået min tilredet i western og så ville jeg hellere ride dressur.. så har prøvet begge veje.. knus..
skulle man ikke kunne det? Lisså vel som man kan omskole hesten fra dressur til western, kan man vel også gå den anden vej. Det er jo sådan at alle heste, kan gå alle discipliner - det er bare ikke alle, der har lige stort talent. Så har du en hest, der fungerer rigtigt godt som westernhest (dvs, naturlige "flade" gangarter, lav hovedholdning og et lidt "tilbagelænet" temperament dvs, ikke specielt fremadgående) Kan den få problemer med at honorere de krav, der stilles til den i dressur (høj nakke, elastik, selvbæring og "fremad" mentalitet). På samme måde som ikke alle heste, der er bygget til dressur, bliver særligt gode til western, selvom de sagtens kan lære principperne. Så det er aldrig et spørgsmål om en hest kan omskoles til det ene eller det andet, for det kan den. Spørgsmålet er om den er bygget til og har evner for den disciplin du vælger til den. mvh maria
Hej tak for kommentarerne : )... Min tanke var bare, at det måske var svært at komme til at gå i holdning (som hest) hvis den har været vant til at gå med halsen strakt, som i western.. + at den ike har den samme opmærksomhed overfor bid og schenkler... Men godt at høre, at nogen har succes med det. mvh Trine
Min unghest, Wizard, blev tilredet i efter western principper. Han er ikke blevet forvirret. Mere afbalanceret af det, og meget mere cool overfor mange ting. Selvom han er en rigtig hidsig prop. Men tror det kommer meget an på hvor meget western hesten har gået. For hvis det er en rigtig konkurrence hest, tror jeg det bliver en udfordring  Men tror sagtens det kan lade sig gøre, stille og roligt. Held og lykke 
Jeg har tilredet en hel del heste, og jeg mener at det kommer meget an på hesten, men også på hvad man lægger i ordet tilridning. For hvis det bare er at hesten er sadel og rytter vant, samt kan rides rundt i alle tre gangarter og ved hvad frem, stop, højre og venstre er. så kan det sagtens gøres på en mdr. Hvis der imod hesten skal have en idé om at flytte sig for schenklerne, let bøjning, tilbage trædning, sæde og begyndelse til korrekt sug på tøjlen. Ja, så tager det lidt længere tid. Men det kommer også an på hesten. Jeg havde på et tidspunkt 4 heste, alle fra samme sted, havde oplevet de samme ting og var alle vant til både trense og sadel. På samme antal dage, kunne jeg med den ene ride rundt alene i alle tre gangarter, mens jeg på en af de andre kun var nået til at trave i longe. Så man kan aldrig vide det før man kommer igan.
En hest er under tilridning til den er færdig. Det er egentlig meget enkelt og alligevel meget kompliceret. Det afhænger jo af så uendeligt mange ting, hvor hurtigt det går. Er hesten vant til at være i hænder? Kan den trækkes med? Har den nogen uvaner? Kan man røre den over alt? hvordan er dens temperament? Hvordan reagerer den på sadlen? opstår der uventede problemer undervejs? osv osv osv... Det er et håbløst spørgsmål at svare på - netop fordi det er så individuelt- nogen heste kan rides til på 4-6 uger - andre tager 4-6 måneder...og langt de fleste ligger et sted mellem 8 og 16 uger.
Jeg fik en helt rå hest i ridning i starten af april. De første 14 dage gik med tilvænning af sadel og hovedtøj og arbejde fra jorden. Da jeg først kom på ryggen af ham, er det gået stærkt. I løbet af 3 uger kunne han rides løs i alle gangarter.
redet dressur på en westernhest i cowboysadel og med stangbid i weekenden. Anede ikke hvordan man skulle ride sådan en hest og spurte og fik svaret. Gør som du plejer og det gjorde jeg så.  Hesten gik faktisk ret pænt, men i western lægger man benene frem for stop og tilbage for fremdrift, så fik nogle stop indtil vi talte samme sprog. Havde så den fordel at jeg har prøvet at ride med kandar før og følelsen på stangtøjlen er den samme. Dog var tempoet noget moderat, da en westernhest ikke kender sædets drev. Har desværre ingen billeder af det. mvh. Britta
jeg har en super skøn fuldblods-trakhener hingst,som lige er blevet 3 år her til maj. da han stadigvæk vokser har jeg tænkt mig at vente med at begynde med træningen et halvt års tid endnu,og starte langsomt op fra jorden af. og her kommer mine spørgsmål ind i billedet. 1.er der nogen der kender nogle gode bøger man kan bruge i forbindelse med dét at arbejde fra jorden (horsemanship,longering,o.s.v.) og hvilke metoder ville i anbefale? jeg er intereseret i alt! 2.er der nogen som evt. kender nogle gode undervisere? 3.er der nogen der ved hvor man kan købe godt og funktionelt longerings udstyr? jeg vil være meget taknemmelig for alle svar,da jeg er lidt i vildrede omkring de mange metoder der efterhånden findes når det kommer til at arbejde med sin hest fra jorden.
Til alle jer der rider mere end en hest. Jeg har to hyppere og mere forskellige heste hos sammee ejer ska lman vist lede længe efter. Belle har jeg haft i snart 4 år og selv redet til. Når jeg sætter mig op på hende er jeg altid sikker på en god tur. Hun reagere rigtig godt på alle signaler og gør sig altid super umage. Hun sætter aldrig spørgsmålstegn ved tingene, men har heller ikke meget gang. Der udover er hun ekstremt rolig, man kan springe en bombe ved siden af hende uden effekt. Så derfor gav min mand mig en gave, en hest mere, der kunne nogle flere øvelser og have noget mere gang. Jeg ledte temmelig længe, men til sidst faldt valget på en vallak efter Elmegårdens Fight. Med ham ved jeg aldrig hvad jeg kan forvente mig, han sætter spørgsmålstegn ved alt og er i det hele taget måske en meget stor mundfuld. Han er til gengæld meget nervøs og reagere uhensigtsmæssigt på en mindste forandring. Som i nok kan regne ud ligger de fleste af mine problemer hos valakken, i det øjeblik jeg sætter mig op, føler jeg mig som den grønneste nybegynder, der knap nok ved hvordan man laver nedsidning. Er der andre der har det på samme måde? Eller har haft det? Hvordan har i det med at gå fra den ene til den anden?
Jeg har også 2 ponyer som jeg rider  Den ene er lidt som den første du beskriver, man er næsten altid sikker på en rimelig god tur, den errimelig nem at styre og sød og rar . Den springer lige hvad man styrer den på og stoler ¨på rytteren. den anden er en hidsig stædig pony, han har et kæmpe springkapacitet, men har det med a stoppe og være rimelig ustyrlig, den er frygtelig at ride dressur på :/ Hmm, den var sværre. Det er fedt nok at ride på dem begge, men jeg hader når jeg lige har redet dressur på den første og jeg skal til den næste. De er vidt forskellige at ride på og det kan derfor være svært at omstille sig.
havde heller ikke ry for at være den "flinkeste" hest i stalden. Mener endda de endte med at kastrere ham. Jeg rider også flere heste. Min vallak er en lille rund krudttønde. Han er ikke desideret vild eller ondskabsfuld. Det skal bare gå fremad, helst så hurtigt som muligt. Han er ikke noget stort dressur eller springtalent, men han elsker at lave noget, og laver han "ballade" er det udelukkende fordi, der sker for lidt. Han er super stabil på tur, men vandpytter og pletter på vejen stopper vi op for. De bider en i hovene. Min hoppe derimod er modsat, ikke at hun er doven, men alt skal helst foregå på hendes præmisser. En rigtig hoppe. Hun har talentet, men er svær at ride pga. en meget stor portion stædighed. Hun kan når hun vil, men gør intet af sig selv, hvis hun ikke vil. Hun er også rimelig stabil på tur, men ser hun noget, hun er bange for, så vender hun på en femmertyveøre og forsøger at stikke af. I starten synes jeg også det var svært at omstille sig fra den ene til den anden, dels pga. temperament men også i særdeleshed kropsbygningen. I starten red jeg altid hoppen først, d jeg ellers syntes, hun føltes underlig, når jeg lige havde siddet på den lille runde. Nu har jeg vænnet mig til det. Jeg er lige begyndt at ride vore 3-års, og den føles helt mager og ranglet at sidde på ved siden af de andre.
Har kun en hest at ride nu men dengang jeg red pony red jeg også to meget forskellige.. de lå på to helt forskelige nievoer alder højde og drøjde og havde (og har stadig den dag idag) meget forskeligt sind. jeg husker ikk noget om at jeg syntes det var svært at omstille sig fra den ene til den anden . Red altid den "besværlige" først så man er 100% på det var jeg os når jeg red den "nemme" men når man hved hvad man kan regne med af hesten og ikke regne med så finder man hurtigt ud af at man skal være helt på dupperne når man sætter sig op .. men tror enligt det bedste råd er at ride begge heste lige meget så man også selv vænner sig til at det er to helt forskelige heste man sider på.
Jeg har så 1 hest, men man skulle sku tro, at jeg tager en anden hest nogle dage.. Han kan være lige præcis så forskellig som de to heste du beskriver du har.. Det er helt utroligt, for er jo altså mig der rider ham hver gang - men nogle dage føler jeg mig også som en nybegynder med en tvær krikke, der kan starte begynderklasser, og andre dage rider vi på LA niveau, hvor han kan lave små galopvolter og alting.. Meget mystisk hest..
sådan man lærer noget. - ved at ride heste, der er meget forskellige. Man bliver kun dygtig(ere) ved netop at lære at skelne mellem hestes forskellige personligheder, og finde ud af, hvordan man bedst håndterer hvert individ. mvh maria
Hej alle kloge folk... jeg skal måske begynde at stille op til stævner, men der er nogen ude i stalden der siger at jeg ikke må bruge det bid jeg bruger og der var nogen der sagde jeg godt måtte bruge det. så er lidt forvirrert vil så lige spørge jer. der er et billede af det på min præsentation. tusinde takk Sanne!
Hej. Hvis det er til dressur, tror jeg bestemt ikke, at du må bruge det. Jeg har et muffebid, og det måtte jeg ikke bruge fordi ringene sad fast, så jeg tror det er det samme med dit bid. Kram Maria
Du kan se i reglementet hvilke bid der er tilladt at ride med og det du viser er ok  Maria 2112, hvem har sagt at du ikke må starte med muffebid??? Det må man godt! Mvh Alette
Man må gerne starte med et muffebid. Det synes jeg er blidere på mange punkter end et almindeligt trensebid. Jeg har et Monty Roberts bid og jeg har aldrig været mere tilfreds end da jeg fulgte mit instinkt og købte det bid. Min underviser siger også at det er super - det er bare et problem, når det er sweet iron, fordi det vidst ikke er tilladt til stævne.. andet end klub i hvert fald.
bilag 1.8 er biddene vist, det er nr. 1-26 der er tilladt i dressur jf. dressur reglementet, der er et tilsvarende i springning. Håber det er hjælp nok, selvom jeg dog ikke lige kunne se dit bid i samlingen.
tusinde tak for svarene... kan jeg godt bruge... bare bliv ved med at skrive.. men kunne det ske at jeg bare skulle finde et andet bid? eller er det en dum ide?
Hej Nu er jeg nået til det punkt at jeg ikke har flere ideer jeg kan øve med Nobi i horsmanchip. (SH*T!) så tænkt på om i havde ideér?  hun kan; stå bakke trav skridt galop er vi begyndt på dreje rundt om sig selv. Er hun sk*de god til  parade Er der nogle der har ideer? Jeg kan da os godt fortælle mine råd til 1 tricks. jeg vælger dreje rundt. *Jeg startede med at ville ha hende drejet til venstre(venstre rundt) *lagde mit venstre ben frem og højre tilbage *holdt i bøjlerne/træktorvet,(jeg brugt træktorv) *pres med schenklerne samtidig med du har fat i den, *jeg valgte så at fra starten gi den komando "et prik på numsen" *nu gør du alle tingene på 1 gang schenkler-tøjler-prik *nu burde hesten gå rundt om sig selv * til sidst lærer de at dreje kun på bagbene uden de rør sig, mens forbenene går rundt *Til aller sidst når den kan komandoen, slipper du tøjlerne og bruger hun schenkler og komando (prik) *Når i har det 100 % på plads, blir det kun komandoen (prik) Det var det ;:D Har i hjælp til nye tricks? FRA RYGGEN 
Du kan jo lære hende de ting hun kan på ryggen fra jorden af.. Min kan alle øvelser både på ryggen og jorden, sådan næsten da... Det er jo en mulighed.. En anden mulighed er at lære hende forcere en pressening i alle gangarter uanset om vinden blæser eller ej, bakke omkring et hjørne, gå over en palle - det kan både indlæres fra jorden og på ryggen alt det jeg lige har nævnt.. Det er bare gå i gang, verden er sjov nok.¨ Er f.eks. ved at lære min spanske skridt fra jorden..
Det var faktisk gode ideer. Undtagn jeg ikke har noget af det   vores ridebaner (i hjørnerne) er der træer vi har ingen pressening eller palle
hej. jeg rider selv på en traver hoppe, og hun har den dejligste galop man kan tænke sig! men i trav er det svært at ride nedsidning på hende, men det er måske et tilfælde?
Hvis træneren er dygtig nok, skulle der ikke være noget i vejen for at en traver kunne lære at gå de højeste klasser. men der er ikke ret mange af de dygtigste trænere, der gider at smide kræfterne i "afdankede" travheste, fordi de på en dressurbane ville blegne noget i forhold til en stort velgående varmblod. Men travheste kan galloppere, omend ikke altid lige kønt..  (Nogle travere har også mere talent end andre..)
skriver, så kan travere i teorien sagtens gå dressur som andre heste. Men man skal stadig holde for øje, de er avlet til at trave. De er avlet til at gå foran en vogn. De er ikke avlet til dressur eller spring. Så hos nogle travere er det mere svært pga fysikken. Travere kan sagtens lærer at galoppere. Men ofte har de nogle anderledes gangarter end heste der er avlet til ridebrug, hvilket vil trække ned til stævne og gøre noget træning mere svært. En traver kan være en rigtig god hest, men man skal stadig huske, at den er avlet til andet end at have en rytter på sig, så man for ikke ligeså meget foræret som på en ridehest.
... det er vældig informativt:  Hilsen Sif
Sif: Det er der jeg har mit fra..  Vil dog godt lige tilføje noget til B1'eren..: Springene bliver sat 10 cm op..
... i springreglementets   (side 26) - skemaet kræver bare at man ved det meste i forvejen, for at kunne tyde det  Hilsen Sif
Nu sidder jeg her på arbejdet og keder mig.. og så tænkte jeg at nu, efter efterhånden mange debatter om emnet, så må jeg vide det.. Hvad er det hjælpetøjler gør, som får folk til at bruge dem ? altså hvordan virker de helt principielt ?? ikke bare, "de får hesten til at gå korrekt" eller "de får hestens ryg op" men hvordan gør de det.. hvad gør hjælpetøjlen der får hesten til at gå korrekt?.. hvilke muskler træner de ?? Endnu er det ikke lykkedes mig at finde et menneske eller en hjemmeside der kan forklare hvorfor og hvordan div. hjælpetøjler skulle have nogen gavnlig effekt.. kun tomme floskler og "det siger min underviser"... Og hvis man faktisk ikke ved hvorfor de virker og hvordan.. hvorfor så bruge dem ?? Håber virkeligt nogen kan forklare det, så jeg lære noget nyt... men dette skal ikke tages som en debat hvorvidt man skal bruge dem eller ej..
Når jeg på et tidspunkt får en "glidetøjle-aspirant" i træning igen, så skal jeg love at lave en video og linke til den på vores hjemmeside 
Det lyder rigtig spændende   kan huske du engang viste nogle billeder af en hest hvor du havde brugt glidetøjle.. men så vidt jeg husker var det til "symtombehandling" (ved ikke om det er det rette ord.. kunne ikke lige finde bedre) forstået på den måde at du brugte den til at fjerne et problem, hvor efter du kunne starte forfra uden det problem og uden glidetøjlen.. håber jeg har forstået korrekt.. Men du er så vidt jeg ved også ganske velvidende om de problemer man risikere at skabe ved at bruge sådan en.. og så er det jo et valgt om de evt. nye problemer er lettere at fjerne igen end de nuværende og det så kan betale sig.. Desværre er det jo sjældent sådan man ser glidetøjlen anvendt.. oftest er det til at få hesten "til bidet".. og folk aner sjældent hvad den egentlig gør.. Det kunne være spændende at høre hvad din indstilling til andre hjælpetøjler er 
Jeg kender en nu som rider meget med glidtøjle. Det siger hun at hun gør fordi hendes hest er for stærk i galoppen. Hvis den går uden slår den fra og bliver stærkere og sværer at stoppe end hvis den ikke har den på.. Giver det nogen mening ???  Jeg har en veninde som før i tiden altid havde glidtøjle på sin hest. Den var stiv og derfor fik den sådan en på. Hun er så gudskelov blevet klogere og har opdaget at stivhed kan rides væk.  Jeg møder meget tit børn og voksene som rider med indspændingstøjler. Det kan gøre mig helt vildt gal   Det er i mine øjne for sindsygt farligt. Hvis hesten bliver bange eller lign så er den bare lås fast i nakken og kan komme vildt til skade! Jeg har ALDRIG forstået hvorfor folk gør sådan noget. Jeg er slet ikke til den slags når man sidder på hesten, div hjælpetøjler er ok når man longere eller kører hesten.
Kan du fortælle mig hvordan hjælpetøjler (hvilken bruger du ?) skulle hjælpe med at få underhalsen væk ? i de fleste tilfælde vil hjælpetøjler få hesten til at gå bagom tøjlen og netop bruge underhalsen til at bære hoved og derved udvikle den... Jeg søger ikke "undskyldninger" eller forklaringer på hvorfor folk bruger hjælpetøjler.. men en desideret forklaring på hvad hjælpetøjlen gør.. altså når folk skriver "Den får hestens ryg op" eller "Lære min hest at gå korrekt" så vil jeg vide hvordan.. hvordan bære en tøjle sig ad med at få hestens ryg op ??? hvilke muskler træner den ?? Håber nogle kan svare mig.. virker til at være helt umuligt at få sådan et svar..
Christina. Hvis der er nogen der går til angreb her, så må det da vist være dig... Dér er da vist godt nok hormoner i farvandet  I de rette hænder kan visse hjælpetøjler vist godt være en hjælp. Jeg brugte en periode en ægte chambon (uden elastik) til min vallak for at arbejde med hans galop i longen. Han var ikke ret god til at søge frem og ned når han gik i longen, og jeg havde svært ved at få ham til at blive nogenlunde dér, når jeg red temposkift på ham (bl.a. fordi jeg var gravid og derfor red i let sæde i galoppen). Med chambon'en blev han vist vejen - han kom frem og ned med næsen og begyndte at arbejde bedre og mere rummeligt i galoppen. Når jeg så red ham, kunne jeg efterhånden også "holde ham dernede/fremme", når jeg skulle ændre tempo, selv om jeg red i let sæde  . Så dér har den ægte chambon hjulpet mig, og det er også den hjælpetøjle jeg bruger, hvis jeg skal bruge nogen. Umiddelbart vil jeg så skyde på, at den hjælper med at få ryggen op, fordi den så at sige "trækker næsen frem" på hesten - eller i hvert fald slipper mest, når hesten går fremme og nede. En glidetøjle i de rette hænder kan måske have en lignende effekt, for jeg har også set et billede af Susan med glidetøjle på en eller anden hest, der gik fremme og nede, afslappet og lige efter bogen. Men jeg føler mig ikke dygtig nok til at bruge en glidetøjle sådan, så det lader jeg være med. I det hele taget føler jeg, at jeg bliver for stærk, når jeg rider med den slags, og det er efter min mening aldrig positivt.
Ja det med en fast chambon er jeg helt enig i.. den tillader nemlig hesten at tage næsen frem, uden at rykke i munden, så vidt jeg ved som den eneste.. derfor var det også det eneste jeg ville overveje.. Den har jeg også som den eneste hjælpetøjle kunnet find gode informationer om på nettet.. Med hensyn til glidetøjle, har jeg hørt om den sat som 3 kant tøjle under longering, hvilket vist nok skulle have samme effekt.. Jeg er heller ikke i tvivl om at Susan i det tilfælde du nævner fik noget ud af at bruge glidetøjlen... men så vidt jeg husker forklarede hun også at det fjernede det oprindelige problem, men let risikere at give nue.. som jo så skal fjernes bagefter.. derfor tror jeg kun den skal bruges af meget kompetente ryttere (som fx Susan) der ved hvad de risikere ved at bruge den og som ved præsic hvornår det oprindelige problem er løst..
min datters hest har ikke lært selv at bære sig (=søge ned og frem) og er meget stiv i nakken. Derfor vil jeg ikke sætte en glidetøjle eller en indspændingstøjle ej heller en chambon på hende. Thiedemannstøjlen giver hesten frihed til at bruge hovedet frit inden for en vis tolerance og låser ikke nakken. Men stadig er hovedet mere frem og ned, end hun normalt går med det. Hesten skal ikke "kæmpe imod" og derfor slapper hun meget hurtigt af og søger selv frem og ned. Vi har i alt fald god erfaring med den.
Jeg har godt set tråden, og selv svaret... men det jeg er ude efter er jo netop det modsatte af dig.. ikke folks personlige ideer og oplevelser... men den korrekte "videnskabelige" forklaring på virkningen... Anette: Tidemanstøjlen må jeg indrømme at jeg ikke kender så meget til... men minder den ikke meget om en fast chambon ?
her er et link til hvordan en thidemannstøjle ser ud. Hesten på billedet er meget "strammet" ind men man kan nemlig via de spænder der sidder på tøjlen starte med at nakken er bøjet kun en anelse så hesten over en periode kan blive mere smidiggjort i nakken og derefter bøje den mere via spænderne. Det er svært at forklare men hvis du ser godt efter på billederne kan du ane metal spænder på tøjlen.
Fordi jeg regner med at folk der bruger hjælpetøjler og skriver om alle de gode ting de mener det gør for hesten også ved hvordan de faktisk virker... Hvorfor er det så forkert at søge svar ?? ja ud fra min nuværende viden kan jeg ikke finde noget der skulle tale for at bruge hjælpetøjler... men derfor vil jeg gerne se den anden side af sagen også.. hvem ved måske det kunne ændre min mening.. men man skal jo åbenbart være fastlåst på en mening og må ikke søge ny viden  Jeg ved Julie har søgt lignende information fra folk i en tråd uden at få svar..
så begynder jeg at tvivle på at den viden findes.. hvilket jo så må bevise er der videnskabeligt ingen positiv effekt er af hjælpetøjler  Prøve at læs en gang til hvad jeg skrev.. Du er nød til at have hele sætningen med.. jeg søgte ikke efter hvad folk mener.. men mener at hvis man bruger noget og roser det, så bør man også vide hvordan det reelt virker.. ikke kun hvad man mener det gør.. Lige som jeg stadig ikke mener hjælpetøjler er et tabu.. alle vil gerne diskutere det.. men det er at tabu at spørge tilhængerne hvorfor og hvordan det helt reelt virker og spørge ind til deres svar.. så er man hellig, gider ikke forstå, rider ikke godt nok til at forstå og en helt masse andre ting jeg har fået smidt i hoved forskellige steder for at spørge..
er nogen videnskabeligt beviste bonuser ved glidetøjler betyder det jo ikke at de ikke findes. Findes der et videnskabeligt bevis der endegyldit beviser at de kun er skidte??? Iøvrigt kan et videnskabeligt forsøg i den retning være svært at designe, plus det ville kræve at hestene over tid (både kontrolgruppen og dem med hjælpetøjler) blev behandlet og redet helt ens i en længere periode MVH
Hej med jer - jeg har siddet på et badehotel ude på den yderste vestspids af Connemara i tre dage uden internetforbindelse. Dejligt   Men nu er jeg tilbage. Så vidt jeg ved findes der ingen videnskabelig dokumentation for at glidetøjler skulle være hverken gode eller dårlige for hesten. I hvert tilfælde ikke i form af egentlige kliniske testresultater - som Shalu siger, ville det være nærmest umuligt at dokumentere det ene eller det andet, fordi der er så mange variabler, at man altid kunne skyde hul i et resultat. I den hedengangne tråd om indspændinger på opslag og billeder efterlyste jeg selv fysiologiske og læringsteoretiske begrundelser for brugen af diverse hjælpetøjler. Det er IKKE det samme som at bede om "videnskabeligt bevis". Jeg kunne stadig godt tænke mig at høre fra nogen med viden om fysiologi og biomekanik, HVORDAN glidetøjler, indspændinger o.s.v. virker. Jeg er altså ikke ude efter nogen "tysk forskningsrapport", men blot et holdbart argument baseret på egentlig viden om skelettets funktion. Susan kommer tættest på med sine forklaringer, idet hun fortæller os, at hendes stopknap ikke lider skade af at hesten går med glidetøjle. Hvis det passer (og det må vi gå ud fra), er der jo en grund til det. Der er så åbenbart et eller andet, der tillader Susans heste at fatte, at de skal sænke hovedet og ikke bare bøje nakken, selvom trækket fra glidetøjlen går bagud. Jeg kan ikke selv forestille mig, hvordan DET fungerer. Men jeg vil meget gerne vide det. Kan vi ikke ligefrem forbyde glidetøjler, kan vi måske få lavet nogle konkrete anvisninger til deres brug - og de anvisninger skal naturligvis baseres på viden om HVORDAN glidetøjler virker... ikke bare hvilken effekt, de KAN have på en god dag med en god rytter, når vinden blæser den rigtige vej. Desuden - og dette ligger mig på sinde - er det ekstremt vigtigt, at alle ryttere bliver bedre til at tage ansvar for deres egne træningsmetoder. Det betyder som minimum, at de forstår, hvordan redskaberne virker. Vi starter med at fortælle ponybørn, at tøjlerne sidder fast i biddet, som kan gøre ondt i hestens mund. Det hjælper børnene til at indvirke med omtanke. Hvordan skulle de kunne det, hvis de ikke var klar over, at de kunne forårsage smerte ved at gå for iltert til makronerne? Men hvor stopper så nødvendigheden af den basale forståelse for redskabernes effekt? Hvorfor er det vigtigt at et ponybarn forstår tøjlernes funktion og effekt, men ikke at en dressurtante kan se på sin indre videoskærm hvad hendes glidetøjle gør ved hestens skelet? På mine gamle dage er jeg blevet mere mellow i denne hersens hjælpetøjledebat. Jeg gider ikke at kompromittere mit blodtryk på den konto, men jeg fortsætter med at forsøge at provokere folk til at slå op i en anatomibog, hvad de egentlig gør ved deres dyr. I stedet for bare at kigge på ydersiden, og halvgætte sig til hvad skelettet foretager sig. Det er IKKE nødvendigt at være "ekspert" for at kunne svare på det enkle spørgsmål: Hvordan virker glidetøjlen? Det eneste, der er nødvendigt, er at kunne se skelettet for sig i bevægelse, og forklare med egne ord, hvad man tror, der sker med det, når hesten får glidetøjle på. Bare en helt simpel forklaring. En indscannet tegning, måske? Det tror jeg ville stille Signe tilfreds... uden at jeg kan tale for hende. Mvh Julie
Der reddede du lige min dag   du har selvfølgelig ret i at det ikke desideret er en videnskabelig rapport jeg er ude efter.. bare den letteste måde at forklare hvad det var jeg søger, da det ikke lod til at folk forstod det... Heldigvis formulere du dig 100 gange bedre end mig... og du fik formuleret lige det jeg gerne ville have skrevet hvis jeg kunne 
må jeg vist hellere forsøge at forklare for 117. gang. Jeg har jo redet en del med glidetøjle - på Grandi som under normale omstændigheder havde en aldeles glimrende fungernede stopknap   Men bare ikke    Det gjorde jo, at jeg fik tænkt rigtig meget over, hvordan den kunne virke, havd den kunne skade og hvordan den kunne hjælpe. Glidetøjlen (brugt rigtigt) gør først og fremmest dét, at den kan 'vinkle' virkningen på biddet, så biddet - hvis hesten tilfældigvis   skulle løfte hovedet op i vejret - alligevel virker på laderne    De fleste heste har det med at løfte hovedet, hvis de bliver nervøse - og det bliver nogle heste mere end andre, nogle har jo en del med i bagagen - derved er de ofte samtidig blevet 'belønnet' for at løfte hovedet   , for biddet virker så kun i mundvigene  Hvis nu hesten på et tidspunkt i sit liv er blevet redet hårdt på biddet, vil den muligvis havde fundet ud af, at når den bliver nervøs og løfter jeg hovedet, virker tøjlen blidere. Altså bliver resultatet at hesten foretrækker at gå med løftet hoved og sandsynligvis vil bruge det i angstsituationer/konflikt-do. Det er uhensigtsmæssigt, og kan ind i mellem afhjælpes med en glidetøjle, hvor man jo vil få biddet til at virke på laderne trods hovedets stilling. Er det forståeligt?  Som Julie engang skrev, så kan man pokkers hurtigt komme til at belønne uønsket adfærd hos hesten  Så selv om der jo altid er tale om rytterfejl, når hesten ikke opfører sig som ønsket - så kan det jo være en anden rytters fejl, og det kan også være én selv, der ikke altid har været den helt perfekte rytter... For hvem er lige det? 
Okay... her er en forklaring for hvorfor glidetøjlen har hjulpet mig EN gang. Havde en hest der var headshaker når den skulle galoppere. Den blev tjekket igennem af dyrlæge, røntgenfotograferet og fik ordnet tænder.. Der skulle intet fysisk være galt med den ( hvilket der så tydeligvis var alligevel). Jeg var gravid- omkring 20 uger, og fik undervisning. Skulle springe ham an i galop, og KNALD så havde jeg hestens manke i min ridehjelmsskygge. Havde jeg ikke båret ridehjelm var min næse 100% sikkert brækket. Som den kylling jeg er ville jeg ikke tage nogle chancer, og red gangen efter med en løs glidetøjle. På den måde kunne jeg også afprøve om problemet fortsatte, eller hvad reaktionen ville blive. Reaktionen var den at hesten kastede hovedet, og da den ikke kunne komme til det, så begyndte den at bukke. Så vidste jeg altså godt den var gal  Der var intet problem i skridt og trav, men lige galoppen- ja der har åbenbart været noget der trykkede, og hesten han endte med at blive slagtet da jeg ikke kunne finde grunden. Glidetøjlen blev ikke brugt konsekvent i en træningsform, men som ekstra sikkerhed for mig, og en "afprøvning" af reaktionen ved modtryk. Det var sikkert væmmeligt af mig, men jeg fortryder det nu ikke. Hesten anede ikke at der var en ekstra tøjle før der kom det modtryk, og jeg blev meget klogere på hesten. Jeg synes ikke en hjælpetøjle bør være nødvendig i den daglige ridning- SLET ikke når den blot benyttes til at "pakke" en hest så meget sammen fortil at den dårligt kan løfte benene (endsige ryggen). men jeg tror folk taler forbi hinanden- nogle snakker om konsekvent brug af hjælpetøjler altid, og andre taler om de der 5 gange om året hvor man lige skal have styr på et eller andet.. Og brugen... brugen er jo SÅ forskellig at jeg slet ikke synes at man bare kan generalisere og sige at det bare er ens for alle. Og nej, det er sjældent jeg klapper i mine hænder ved brugen af hjælpetøjler, især fordi jeg ofte ser dem benyttet hårdthændet eller på "Lotte" der er rideskolepony og lige får en elastisk chambon på.. Men helt at afskrive dem synes jeg er forkert. Og nej, jeg har hverken det ene eller det andet bevis for noget som helst, så mine meninger er skam ikke alment gyldige.
Det er lige den type forklaring, jeg er ude efter, og jeg hælder også selv nogle gange til at glidetøjlen "virker", når den gør det, fordi den hjælper rytteren til at være mere konsekvent i sin indvirkning. Når den IKKE virker, er det af den modsatte grund: Fordi den gør rytterens indvirkning MINDRE konsekvent ved at belønne hesten for at bøje nakken. Mit store problem med glidetøjlen (altså når den bruges "korrekt") er, at det er overladt til tilfældighederne om den virker godt eller skidt. Hesten kan til enhver tid unddrage sig den stoppende hjælp. Bare ikke ved at rende ovenud. Den kan søge ind bag lod, og blive ved med at rende sin vej. Hvordan undgår man det? Og hvad mener du med at Grandi havde en god stopknap "bare ikke altid"?   Hvis man med jævne mellemrum oplever situationer, hvor man slet ingen bremser har, er det så ikke netop et symptom på at man har en dårlig stopknap? Mvh Julie
Hvis hesten unddrager sig den stoppende hjælp ved at søge ind bag lod, så er det vel ikke den slags hest man ville bruge glidetøjlen på.. ? Man kan jo også bruge den som et redskab til at omdanne en uønsket vane til en mere konstruktiv vane.. Jeg har brugt den på en hest der oprindeligt klaprede nogle gevaldige bukkespring af, når den landede efter springene.. Jo bedre den sprang, desto bedre bukkede den..  I begyndelsen lod jeg den bare bukke men da den efterhånden skulle på salgsmarkedet kunne jeg godt se at det ikke var så hensigtsmæssigt..   Jeg begyndte derfor at stoppe den hver gang, den lagde an til fyrværkeri... Det virkede ganske hurtigt, men den sidste rest der var tilbage af adfærden var lidt tilfældig kasten med hovedet i nogle af landingerne.. Det var uanset om man havde kontakt til tøjlen eller bare lod tøjlen hænge.. Altså en slags vane der blev udført ved landing.. Jeg sprang den en enkelt dag med glidetøjlen og to eller 3 gange svang den hovedet op i glidetøjlen og så var det egentlig det.. Da jeg sprang den igen 3 dage senere var der nul kasten med hovedet  Ganske udramatisk og effektivt..
jeg har været så heldig at få lov at låne en dejlig lille hest, mens min egen står skadet. Jeg er meget glad for ham,han er meget nem at ahve og dejlig at ride... men men men mit stor problem er han er meget angst for stalden mm. vidste godt han var svær at læsse, men det gik, men han var desværre meget bange for det (stod pænt på hele turen) men har det problæem at jeg knapt nok kan få ham ind i stalden, og skal ha nogen til at "skubbe" på bagfra for han vover sig der ind.. og når han så endelig er inde farer han afsted. Det mærkelige er, at ligeså snart vi står i en boks, så bliver han rolig igen (eller ihvertfald mere afslappet) Det skal også siges at de går på døgnfold og min stald er lille med smalle staldgange (det er ikke muligt at vende på dem) men har aldrig haft problemer før og har store heste ellers. Det jeg søger er nogle træningsmetoer, så jeg ligesom kan lære ham det ikke er farlig.. ligesom med traileren, da jeg gerne vil køre med ham. fik ham idag hen til stalddøren og satte mig et stykke inde på gangen, og lokkede med foder.. fik ham til at komme helt inde med hoved og hals, men heller ikke mere... så det var dagens lektion,. Har også valg at når han endelig er kommet ind i stalden får han selv lov at tage det i eget tempo, altså uden jeg trækker... så han ikke både skal flygte fra mig og stalden. det værste er han tør jo ikke engang selv gå ud af boksen, selvom de andre også går ud, så står han fortvivlet tilbage.. håber der er nogen som har nogle gode råd
Jeg undrer mig lidt over, hvordan han kommer ind og ud fra fold... Men bortset fra det, så kan du bruge følgende fremgangsmåde: Træk ham rundt udenfor stalden på et sted, hvor han er rolig. Træk ham rundt i en cirkel, og hver gang du er nærmest den stalddør du gerne vil have ham ind ad, så giver du ham en lille godbid. Når han er helt rolig ved at stå i en eller anden afstand fra stalddøren, så trækker du ham nærmere - stadig i en cirkel, men nærmere, og hver gang du når den del af cirklen for I er nærmest, så stop og giv ham en godbid. På et tidspunkt når du nok helt hen til døren. Så giver du ham godbidden med hovedet inde i stalden, og trækker ham væk igen. Gentager til han er helt rolig ved at tage godbidden der. Så skal du have mindst et forben et skridt nærmere før han får sin godbid. Igen skal han derefter trækkes væk, og så gentager du. NÅr han er helt rolig ved det, så skal det andet forben også med. Sådan fortsætter du, til han er helt med inde i stalden før han får sin godbid. Du skal stadig straks trække ham ud igen. Samme metode bruger du til at få ham ud af boksen, og hele tiden skal han tilbage i den sikre boks igen. Hesten bestemmer hvor lang tid, det tager. Jeg kan næsten garantere dig at det virker, hvis du bare går så langsomt frem, at hesten ikke bliver bange, men tvært imod mere og mere tryg.
Hejsa alle sammen ville lige høre om der er nogen der ved hvor man kan købe rigtig små matingals "staves" altså til en 3ér pony som ikke skal klikkes fast på gjorden men spændens... og samtidigt er et fortøj?? håber nogen kan hjælpe da det ikke er lykkes mig at find eet inu   mange hilsner stine
Jeg kan acceptere kortvarig brug af glidetøjle i en situation som den, Susan beskriver. Her bruges den ikke som erstatning for god rideteknik, og den bruges kun til at afbryde en vane, som hesten allerede har øvet sig meget på. Sådanne vaner kan være svære at bryde, og der er himmelvid forskel på, at en meget erfaren og teknisk dygtig rytter som Susan lader hesten rende ind i en glidetøjle et par gange efter forudgående forarbejde og at bruge den som erstatning for god rideteknik. I et eksempel som med Grandi ville jeg i stedet vælge at arbejde på at øve stop på et sted, hvor hesten ikke var nervøs og i øvrigt arbejde med desensibilisering, hvis nervøsitet var årsagen til problemerne. En velredet hest skal stoppes for sædet, ikke for tøjlerne og da hesten ikke var livsfarlig synes jeg ikke denne symptombehandling var den rette løsning i dét tilfælde. Havde Grandi nu til gengæld tidligere været en hest, der fx. stak af, og man vidste at glidetøjlen kunne forhindre den i dette, kunne jeg godt acceptere, at man i en periode red med en løs glidetøjle af sikkerhedshensyn mens man på alle andre måder arbejdede på at løse problemet ved at dæmpe angst og gøre hesten følsom for hjælperne. Hvis hesten stikker hovedet op i et stop kan det udover nervøsitet (som glidetøjler ikke hjælper på) betyde, at man har trukket for hårdt eller at hesten er på forparten, og her er der heller ikke god mening i at bruge glidetøjlen. Alt i alt synes jeg, at hjælpetøjler er noget bras, men i enkelte tilfælde, under arbejde med at løse problemer kan nogle af dem have deres berettigelse - problemet er bare, ud over at de skader hesten fysisk, at det bliver en alt for nem løsning, man bare kan ty til, når man har lidt problemer i stedet for at se på årsager, og så er man ude på et skråplan. En god anatomisk forklaring kan jeg ikke give, da jeg ikke mener der er nogen. Når man bruger hjælpetøjler som glidetøjle og chambon, så hiver man munden ned og ind mod bringen. Igen må jeg henvise til den gode artikelserie der pt. er i Magasinet hest, heri er der beskrevet, hvorfor man kan dette - fordi hestens hoved er langt og virker efter vægtstangsprincippet modsat det korte nakkebånd, der må give sig, og derfor beskadiges eller i bedste fald bare giver smerter og spændinger. Under genuddannelse af en hest, der slår hovedet højt i vejret, kan jeg også - af sikkerhedshensyn, acceptere, at man bruger en martingal. Korrekt påsat virker den nemlig først, når hesten slår hovedet meget højt op, og ellers slet ikke - men det er ALDRIG noget, man skal ride med altid, og helst skal hesten slet ikke være fejlredet så det er nødvendigt.
har jeg brugt en smule på min hoppe under træningen i dressur, ganske enkelt fordi hun ellers stak næsen i sky og man dermed mistede al kontakt til munden... efter de første par gange begyndte hun i skridt og trav at søge naturligt ned og jeg kunne fjerne den i de gangarter, vi arbejder stadig med den i galoppen hvor hun gerne forsøger at løfte næsen i sky, men ved hjælp af champonen har vi fået hovedet nedad, dog er hun blevet redet i lod uden hjælp af chambonen, og vi har fået udviklet en meget bedre balance. Herudover er det meget tydeligt på hendes bagpart at hun nu er kommet ned og arbejder med hele ryggen, da hendes lænd ikke længere er kantet men har en blød runding og hele bagparten er blevet meget mere muskelfyldt, hvor det før var forparten der trådte frem... jeg brugte min dyrlæge en del under orløbet, gør jeg stadig, for at sikre mig at jeg ikke skadede min hoppe under brugen af champonen. min ridelærer vil så gerne have at jeg begynder at benytte en elastikchampon på min vallak, for at "skabe mund" på ham, så han kan lære at gå til bidet, men her vil jeg som flere af jer andre gerne have forklaring på hvordan dette kan "skabe mund" på ham.. han søger stille og roligt nedad mod bidet når vi rider, så jeg ser ingen grund til champonen her, men vil hellere ride ham naturligt ned... dette diskuteres stadig med min underviser. men personligt ser jeg gerne at der kom flere og bedre anvisninger med når man købte hjælpetøjler, samt at man kun bruger dem til at afhjælpe et problem, ikke konstant under ridning. mvh mie
>>>Hvis hesten unddrager sig den stoppende hjælp ved at søge ind bag lod, så er det vel ikke den slags hest man ville bruge glidetøjlen på.. ?<<< Det tænkte jeg nok, du ville skrive   Altså EFTER at jeg havde trykket "godkend" Det er jo ganske logisk, må jeg indrømme  Mvh Julie
ikke sit hoved ind bag lod, for jeg trak jo ikke til i glidetøjlen  Og han stak ikke af, men han havde ind i mellem, og det vil sige måske 3-4 gange om året en tendens til en mere eller mindre panisk reaktion. Som om han var en helt, helt anden hest. Man følte det som om man sad på en krudttønde, hvad man sikkert også gjorde. Det var altså mere end Susans hornorkester, det var heavy metal  Det turde jeg ikke udsætte mig selv for. Og glidetøjlen blev simpelthen det kompromis, som gjorde, at jeg godt turde ride ham i skoven alligevel - til stor glæde for os begge   . Den hang jo stort set hele vejen, var lidt mindre hængende, men stadig ikke stram, ved vejoverskæringer - og så ganske få gange, har jeg taget i den, sandsynligvis med samme kraft, som en mandlig rytter ville have gjort det i den almindelige tøjle. Min søster og jeg snakkede med Mclean om hestens 'angstanfald' og han sagde, at sådan var der nogle heste, der var. Grandi havde inden min søster købte ham, haft 5 ejere, og brækkede hoften på berideren. Og han har 1 gang - men kun 1 gang   - lavet et kæmpemæssigt stort bukkespring med mig. Jeg tror nok, han fik sin traf, for jeg landede lige ned i sadlen og fik to gigantiske blå mærker på indersiden af lårene  Men Grandi historie er netop kendetegnene for, at ridning ind i mellem er nødt til at være et kompromis   . Det gælder dog stadig om, at være så  , som muligt. Grandi kunne sagtens stoppes for sædet. Det tog mig ½ time at lære ham det, men jeg holdt op med -   - at bruge det igen, da det virker for upræcist. Så bliver hesten lettere forvirret - iflg. Mclean, og det var da også min erfaring.
Nu har jeg ikke læst den så grundigt, men måske har den noget af det du søger? Den er på engelsk:
Især den del om bid, man kan vælge nederst i det link er yderst interessant. Der får man virkelig indsigt i, hvordan de enkelte bid fungerer i hestens mund. mvh Jeannett
Jeg er bestemt ikke fan af hjælpetøjler. Min erfaring er, at det ødelægger mere end det gavner. Spændes fast i gjorden, går igennem biddet og sættes op bag ørerne på hesten. Chambonen tvinger derfor hesten i holdning og rytteren kan ubesværet sidde oppe på hesten og koncentrere sig om sin opstilling. Det lyder på sin vis godt nok - problemet er bare, at chambonen giver hesten spændinger i nakken, da hesten ikke velvilligt bøjer nakken. Derudover er hesten præcis den samme, når du smider chambonen igen. Lidt samme princip som chambonen, dog går denne tøjle ikke op omkring nakken på hesten, men derimod sættes den fast i gjorden og går gennem biddet for derefter at gå op til rytterens hånd, så rytteren får en ekstra tøjle. Glidetøjlen kan altså reguleres af rytterens hånd modsat chambonen. Det kan selvfølgelig både være en fordel og en ulempe. Fordelen er, at du hele tiden kan styre, hvor meget tryk der skal lægges på tøjlen. Ulempen er at hvis du ikke er lethåndet nok, så kommer du let til at holde alt, alt, alt for meget fast i glidetøjlen. Mine erfaringer sige mig, at når ryttere har brugt en glidetøjle i 2-3 dage, så er hesten nogenlunde i 2-3 dage, hvorefter den igen vil vende tilbage til dens "gamle jeg". Jeg har ikke rigtig noget forhold til de hjælpetøjler man kan bruge i springning ud over martingal'en som egentlig virker fint. Hesten venter bedre og det kan være en utrolig stor fordel i f.eks. skoven. Jeg håber du kan bruge dette 
kan finde ud af at ride med glidetøjlen, er den faktisk blødere end martingalen  Med glidetøjlen kan man nemlig give helt efter   uden at give efter på den almindelige tøjle. Hvis martingalen skal have en effekt, kan det ikke lade sig gøre der. Der kan man netop ikke rigtig adskille de to virkninger. Det synes jeg er en stor fordel ved glidetøjlen  For mig var det den blideste form for 'ekstrahjælp', jeg kunne finde. Jeg prøvede 3-ringsbid, men så puttede den sig, straks jeg samlede tøjlerne   Og jeg kan ikke fordrage, når de går bag biddet   Jeg overvejede pelham, men regnede med at det ville være det samme, og så skulle jeg jo ride med et kraftigere virkende bid  . Med glidetøjlen kunne jeg ride med et helt normalt bid   Jeg vil gerne ride med et ganske let tøjletryk, mine (gamle) fingre kan ikke tåle at holde fast i noget - og jeg kan heller ikke lide, hvis hesten får ondt i sin mund 
Det er interessant at se hvor mange af dem der synes at hjælpetøjler er noget skidt, er begejstrede for martingalen  Jeg har absolut intet imod at ride med martingal og bruger den efter behov på forskellige heste. Men det martingalen jo   gør, at at maskere et   på et problem, der oftest kan trænes væk..  Ligesom LovePhoebe i denne tråd, synes mange at den er god til at bevare kontrollen over hesten ved f.eks springning eller i skoven. Men det den gør, er at sørge for at hesten ikke kan få hovedet for højt op. Det gør en glidetøjle f.eks også. Fordelene ved en martingal er at man ikke kan komme til at stramme den yderligere mens man rider, som man kan med glidetøjlen. Men glidetøjlen kan man tilgengæld løsne efter behov, det kan man ikke med martingalen. Jeg stræber efter at få hestene så højt op fortil som muligt, uden at smide ryggen, når de skal springe.. Derfor synes jeg det er ubehageligt når jeg f.eks skal prøve en hest og martingalen ikke er løs nok.. For det første mister jeg følingen med hestens mund hvis tøjlen ramme ringen i martingalen og for det andet, så modarbejder den mit forsøg på at få hesten løftet fortil.. Jeg synes generelt folk har tendens til at ride med alt for kort martingal.. Her kommer lige 2 billeder af den form jeg godt kan lide.. Og hvis man ser på dem, så skal der en temmelig lang martingal til for at der stadig er "frigang"..     Tilbage til det med at maskere et symptom.. Det at hesten klapper hovedet op i luften når man prøver at bremse, kan korrigeres ved at man får trænet hestens reaktion på den anholdende hjælp.. Når anholdningerne går forholdsvist let igennem, holder hesten op med at kaste hovedet op i luften.. Og martingalen er blevet overflødig..  Når hesten skal sætte af over springet, så er det forparten den løfter først.. Det er derfor en fordel jo højere man kan ride dem på vej derhen, for så er den direkte klar til at springe op i luften i stedet for først at flytte vægten bagud og derefter sætte af.. Man minimerer også risikoen for at hesten springer fladt og deraf river ned.. Jeg bruger gerne martingalen til et par stævner når jeg har nye heste med.. Hvis de ikke er så stærke over ryggen eller i reaktionen på anholdninger.. Når jeg rider dem så højt kræver det en ret fornuftig overlinje for at de ikke bliver hule i ryggen.. Sammenholdt med en dårlig reaktion på anholdningen, kan det godt give et lidt for højt løftet hovede.. Her er martingalen en god hjælp, men efter et par stævner, hvor hesten gerne skulle forbedres gennem den daglige træning, bør den blive overflødig.. Så hvis man rider med den som standart, kan det jo være et træningsmål i sig selv, at arbejde hen imod at kunne klare sig uden... Nøjagtigt som med alle andre hjælpetøjler..  Til slut et billede af en med martingal.. Selvom hesten er ganske høj fortil, er der stadigvæk meget længde tilbage på martingalen.. Den får først effekt hvis hesten kommer i en helt ekstrem yderposition og har ingen forstyrrende effekt undervejs..  
Susan, jeg er ret overbevist om at den generelle accept af martingalen hænger sammen med, at den er tilladt i konkurrencesituationer, og ikke nødvendigvis med dens egentlige virkning. Som Nina siger, er det nogle gange nødvendigt at maskere et symptom med henblik på rytterens sikkerhed (og forfængelighed   ) Det kan jeg ikke hidse mig op over. Jeg bliver bare irriteret når der igen og igen bliver skrevet, at diverse hjælpetøjler får hesten til at "bruge ryggen" uden at der bliver redegjort for hvordan. Denne tråd er interessant, for samtlige gode argumenter FOR brug af hjælpetøjler går på at de kan anvendes i adfærdskorrigering og/eller katastrofekontrol   Det er jo meget anderledes end de argumenter, jeg synes, vi er vant til at se, hvor der ALTID er nogen, der bliver VED med at gentage, at de *synes* hesten "bruger ryggen mere", når den har denne eller hin hjælpetøjle på  Nina, jeg mener ikke, man kan sige, at hesten har gode bremser, når de kan finde på at sætte ud lige pludselig, uden at man kan gøre noget ved det. At "nogle heste er bare sådan" giver sig selv. Faktisk vil jeg hævde, at rigtigt MANGE heste bare er sådan. Men det bliver deres stopsignaler jo ikke bedre konsolideret af. Derfor min kommentar - det er da paradoksalt at sige, at forlygterne virker helt perfekt på ens bil, bare ikke hver 14. tirsdag, når det er tåget  Mvh Julie
Der er vel, som med alt andet, en hel del gråzoner.. Jeg har da oplevet hjælpetøjler der fik hesten til at bruge sin krop bedre.. Men som et   resultat af hjælpetøjlen.. Hvis hesten har en momentvis foretrukken holdning, som er uhensigtsmæssig og man via hjælpetøjlen afskærer den fra at benytte sig af denne mulighed uden dog at påtvinge den en anden holdning, så må den jo finde "et andet sted at gå hen"... Som så forhåbentligt er mere hensigtsmæssigt, og deraf begynde at bruge kroppen bedre.. ,,, ( ) 
Jo, det mener jeg faktisk godt man kan  Hesten er netop et levende væsen modsat en bil. Jeg kan garantere dig for, at jeg kan få stort set   heste i verden til at blive bange og stikke af, ved at jeg gør 'et eller andet'   . At nogle heste så har en meget kortere lunte end andre, er velkendt - sikkert også af dig  Grandi var dejlig at ride 'til daglig', tingene virkede, og jeg har jo prøvet at ride andre heste   - så jeg ved da, hvad jeg taler om.
Jamen Nina - det er jo ikke alle heste i hele verden, der må rides ud med glidetøjle på, fordi deres bremser sætter så voldsomt ud at man ikke kan komme i kontakt med dem. Jeg kender udmærket til forskellige luntelængder, jo tak     Men jeg ville stadig ikke betegne en hest som havende et godt, konsolideret stopsignal, hvis jeg med jævne mellemrum var ude af stand til at stoppe den. Jeg har faktisk selv sådan en hest, som en sjælden gang imellem bare skrider, når man trækker den i grime. Den bliver pludselig meget "høj", som om den går på tæer, hvis man lige trækker i tovet, føles det som om hesten er lavet af træ, og overhovedet ikke reagerer. Og så løber den. Det skete hele tiden før i tiden, men nu sker det en meget sjælden gang imellem. Men det faktum, at det sker, diskvalificerer i mine øjne hesten som velstoppende. Forskellige definitioner er det vel bare. Mvh Julie
så ved du jo også hvor svært det kan være at ændre  Nu er mod jo noget individuelt, jeg er ret meget en kylling   . Du ville muligvis sagtens have turdet ride ham uden ekstrastop   . Men for mig stod valget imellem ikke at   ride ude, at finde den blidest mulige optømning udover et almindeligt bid, eller at finde mig en anden hest at ride på. Og da min søster og jeg fungerer godt som hesteholderpar, ville det jo have været trist. Desuden holdt jeg rigtig meget af hesten, som vi jo også forsøgte i vældig lang tid at holde i live... Til gengæld er turridningen blevet lidt nemmere nu hvor Grandi ikke er mere, skønt Freja jo har sparket en pensionær og blev smidt ud af stalden. Men hende har vi ikke de store problemer med at ride, hun har stejlet en enkelt gang, men hun løber ikke. Og hun er jo ret ung og uerfaren - og vi er selv blevet klogere. Hende er der nok ikke alle mulige unge piger, der skal få lov til at springe på  Jeg læste (sidste år?) en artikel i HEST, hvor Jan Ladewig, tror jeg det var, sagde, at man aldrig måtte købe en problempony til sit barn, for den ville altid have nogle lig med i lasten. Det var også det Mclean sagde. Men - det er nok noget, man skal opleve, før man vil tro det   - den søde, gamle hest 
Hæ hæ... det tvivler jeg på, efter alt hvad du har fortalt  Lig i lasten: Ja, dem har vi også rigeligt af. Og de kan sagtens stå i vejen for at stoppet nogensinde bliver helt pålideligt. Så kan jeg godt forstå at man vælger høflighedstøjlen. Det har jeg også selv gjort engang. Mvh Julie
Hej alle, Jeg har lige været ude for at prøve en helt fantastisk Frieser hingst! Han er bare helt unik og jeg er meget fristet til at købe ham. Han vil/kan blive leveret som vallak efter mit ønske og i den forbindelse, ville jeg meget gerne høre fra nogle af jer, der har erfaringer med den ændring som en hest gennemgår når han går fra at være Hingst, til at blive en Vallak... Den er allerede helt utrolig rolig - Det er næsten ikke til at tro at det er en hingst... Han har absolut intet "Hingstet" over sig... Jeg er jo bare lidt bekymret for, om han vil være meget anderledes som Vallak... Jeg har ingen erfaring på dette område og vil sætte pris på jeres input, Mange hilsner Christel
Jeg købte min egen som 2-årig og der var han hingst. Han var blid som et lam og rigtig rigtig sød, men sommeren i hans 3. år blev han pludselig - som et lyn fra den blå himmel - helt hingstet. Han nappede, stejlede, ville intet. Jeg fik ham så kastereret og har ingen problemer haft siden. Han går aldrig på bagbenene, kommer når jeg kalder, er SÅ sød med tilridningen og vil hele tiden nusse. Der har ingen ændringer som sådan været i hans sind, han stoppede bare med alle "hingste nykkerne".
Jeg har lige køb en frieser vallak som var hingst indtil for en måned siden ca. Han går sammen med andre vallaker nu uden problemer, han leger ret meget ude på folden, men han er os kun tre år. Han er heller ikke så glad for at få taget bagben, men det jo bare lidt træning, ellers har jeg absolut ingen problemer med ham. Hvis du er faldet for frieserbassen, synes jeg da du skal købe ham, især hvis han har et godt sind. Det lyder som om det er en af de ting du godt kan li ved ham, derfor er det vel også meget godt at han bliver kastreret så han ikke har for mange hingstenykker, de kan jo godt komme hen ad vejen hvis der kommer hopper i nærheden. Det kan jo være han ikke har fundet ud af han er hingst endnu!! Håber du finder ud af det og hvis du køber ham, så held og lykke med din nye frieserdreng!! knuzz
Jeg har fået en ponyhingst stillet til rådighed for ca. to år siden. han var simpelthen den lækreste lille pony med fuld af godt humør osv. Men desværre skulle han kastreres da vi ikke kunne have hingste hvor jeg ville have ham. Dette er godt nok noget jeg har fortrudt nu. Han fik en mega depression og var helt mat i humøret i mere end en måned efter. Intet kunne få ham glad i den periode. Da han så blev sit nye vallak-jeg havde han ændret sig meget. han var stadig en glad pony men havde slet ikke den samme livsglæde og energi Derfor har jeg besluttet at hvis jeg nogensinde får en hingst igen skal den være hingst. jeg synes faktisk det er lidt synd og jeg ville helst undgå det hvis hesten er til at styre uden
Hejsa. Da jeg ofte - og med stor interesse - læser alle indlæggene om heste med trailerlæsnings-problemer, tænkte jeg, at jeg lige ville gøre opmærksom på en demo, som vi lige har meldt os til. Det er Warwick McLean, som afholder demo om Rdning og Trailerlæsning i forbindelse med sit besøg hos Susan Kjærgård 7. - 10. juni. Demoen er torsdag 7. juni kl 18 - 21. Har tidligere oplevet McLean, og ved at deres demoer er ekstremt effektive, og man får helt vildt meget med hjem til den daglige træning. Vi er en lille gruppe fra rideklubben, som tager afsted, da de andre (som ikke har oplevet Susan og McLean endnu   ) så kan få at se og høre hvad pokker det er, vi hele tiden går og fabler om   . Det er jo en super mulighed for at få en smagsprøve på det hele og få nogle gode tips med hjem - og så endda til en overkommelig pris. Tror faktisk, at nogle af vores rytterkammerater allerede nu overvejer at melde sig til undervisning senere på ugen også   . Som sagt: Bare et lille tip til en demo, som jeg tror bliver en kæmpe oplevelse   Susans hjemmeside hedder  KH  Birgitte
ligger det bare så uendelig langt væk når man bor på Djævleøen... Suk! Var på kursus med Andrew MacLean på Søborggård - det var super! - har hørt at sønnen er mindst lige så god! Håber også at kunne komme på kursus med Susan nær hun kommer til Sjælland igen!!! God fornøjelse - og fortæl endelig hvordan kurset gik!!!
Jeg er jo selv ekstremt McLean-begejstret, og blev ret imponeret over Warwick, da jeg så ham til en demo sidste sommer i Milano. Så her er lige et link til den gamle nyhed, som I kan varme op med, hvis I ikke har set den før  Julie
det giver bare endnu mere blod på tanden til kursus og demo  Tak for det 
Hvor højt springer man til LD?? Jeg er lige begyndt at springe, også skal min klub holde et klubstævne...Også tænkte jeg måske på at starte LD... Nina
En Ld er ikke en officiel klasse fra DRF - men normalt ligger den på 90 cm. Det kan du læse i propositionerne fra stævnet normalt - altså der hvor det står hvor stævnet afholdes og hvad det koster at deltage osv. Føler du dig klar til at ride en hel bane med kun dig selv på banen? - hvis ja - så go for it... Hvis ikke, så lad være - vent hellere lidt så den første klasse bliver en god oplevelse for både dig og hesten...
Ja, når du er over 16 år skal du ifølge Dansk Rideforbunds reglement starte for hest. Så følger stævnet de regler, så skal du op i hesteklasserne, men det må du jo ige undersøge med stævneledelsen. Normalt er en LC 100 cm og da LD ligger lige før, så er den 90 cm på de højeste spring, for der er ingen der siger at alle springene på banen skal være i max højde. Held og lykke med stævnerne 
For heste: LX 80 cm LD 90 cm LC 100 cm LB 110 cm LA 120 cm For kat. I: LX 60 cm LD 70 cm LC 80 cm LB 90 cm LA 100 cm Ved nogen udv. klubstævner udskriver de ponyklasserne som VP klasser, som betyder at voksnerytter må starte i ponyklasserne, men kun på en Iér pony. Mvh Christina
Alle metoderne og afstande findes på denne side 
pony: LD 1'er= 70 cm 2'er= 60 cm 3'er= 50 cm Lc 1'er= 80 cm 2'er= 70 cm 3'er= 60 cm ovs (sættes op med 10 cm) Hest: LD 80 cm LC 90 cm LB 100 cm LA 110 cm Ovss..
Hejsa, Hvilke sadler bruger I til Jeres tinkere? Jeg har en lammeskindssadel som jeg bruger hver dag, men savner en gang i mellem en sadel med lidt mere støtte i. Jeg købte en bomløs i Höoks, men jeg synes ikke jeg sidder specielt godt i den. Min tinker er er højt bygget bag til, så det skal ikke være en sadel der kommer til at fylde for meget bag til, men samtidig skal jeg jo også gerne kunne have måsen i den. Håber I vil dele ud af Jeres erfaringer.
Jeg har en Bates Caprilli til min tinker. Jeg valgte en Bates da der er stor mulighed for at tilpasse (udskifteligt kopfjern) og min er ikke vokset helt færdig nu og kun igang med tilridning, så jeg regner med at han bliver bredere når han sætter muskler. Jeg ved at et par af de andre tinkere i stalden også har Bates sadler...
en trainer mariel til jintse og emma. den ligger rigtgi godt på dem
Jeg bruger en 16´ Wintec 500 dressur til min tøs... Den er vi vældig godt tilfredse med...
Har en 17 tommer Wintec 500 til Galloway og den sidder fint.
Til mine har jeg Isabell Werth Passier Grand Gilbert Bomløs London Conni
Jeg har lige købt en Freeform Icalandic som bare er SUPER god ! Der er stor knæstøtte og også støtte bag til, ligner ikke en bomløs, er rigtig glad for den, og Odin elsker den - han hader "almindelige" sadler til hans ryg .. Kan klart anbefale den - man kan også få en Freeform classic og shortback. Kig eventuelt på JO-PO.dk
Hejsa, Vi bruger Wintec Australian Stock, og Wintec Isabell Werth, Bates. Alle med udskifteligt kopfjern- og Cair System. Det udskiftelige kopfjern, er vi meget glade for, i græsning perioden, og i vinter sæsonen. Det er nemmere at skifte et jern, end en sadel. Og cair system fordi det skåner deres ryg, og er nemmere at have med at gøre end en uldstopning, der skal vedligeholdes. Vi har tilredet i samme sadler- og aldrig haft problemer med hverken rygge eller sadler. Det kan herfra varmt anbefales med både Cair og udskifteligt kopfjern. Hilsen Kristina
NinA det er jo pludselig nogle helt andre drejninger der kommer på historien. Generelt er jeg imod brugen af hjælpetøjler, men jeg kan også godt komme på situationer, hvor det kan gå an til kortvarig korrektion eller til sikkerhed. Jeg synes, det er helt legalt at indrømme, at du havde glidetøjlen på som ekstra sikkerhed i skoven, det er jo også en ganske anden sag end at anvende den til formgivning og så påstå at den har en værdi for hestens fysiske udvikling. At ride med en løs glidetøjle, såfremt den virkelig er løs, generer jo ikke hesten, og så har man den i nødstilfælde. Helt forståeligt. MEN jeg synes stadig der er et stort men her - hvis Grandi kun havde disse "angstanfald" som jeg gætter på skyldes, at et eller andet stressede ham inden rideturen, 3-4 gange om året, hvorfor så ikke bare afstå fra at ride i skoven disse få gange? Skovture er højt rost for at være elsket af heste, men det er jo ikke særligt naturligt for heste at gå hjemmefra og forlade flokken, så i virkeligheden er skovture stressende for de fleste heste, det er kun os mennesker der bliver afstressede af at tage alene ud i skoven.
råd  Men man kunne faktisk ikke altid vide det på forhånd. Nogle gange er vi redet ud, og så har skoven vrimlet med flyvende kryb, og så kunne han blive overordentlig vild - det kunne man nogen gange forudsige, og da det - glidetøjle eller ej - aldrig var rart når han spassede ud, red vi mark- eller baneridning de dage.   vi altså havde forudset det   . Men andre gange skete der simpelthen bare et eller andet - fx fyrværkeri, et bæltekøretøj på vejen   , en hund, der gøende løb efter ham, nogle elendige (dressur!)ryttere, der   red med nødstop og galoperede     Skrigende barnevogne var ualmindeligt lumske. Og så var det de usynlige ting. Men som sagt var det ikke ret tit det skete, hvor man blev decideret bange. Men det skete altså! Jeg har også redet på ham, hvor et træ pludselig flækkede midt over. Hold da kæft hvor han rystede over hele kroppen  --- Når jeg fortæller om glidetøjlen, hvilket jeg har gjort rigtig mange gange herinde, har jeg altid fortalt, at min mening med den har været at bringe biddet til at virke på laderne i stedet for i mundvigene - og så give slip på glidetøjlen, så den almindelige tøjle kunne tage over. Jeg tror, jeg i hvert eneste indlæg har skrevet, at man ikke kan 'ride' på glidetøjlen. Så man   ikke ride med en   glidetøjle, hvis man ønsker at ride hesten frem til biddet. Hvis nogen har forstået det anderledes, har jeg muligvis ikke forklaret mig ordentligt, eller også har folk ikke rigtig fået fat i det jeg har skrevet  Det er meget interessant, som nogle ting bliver 'fjenden', og andre bliver betragtet som ok, som det med glidetøjle/martingal. Jeg red aldrig med martingal på Grandi, da jeg ikke kunne give efter på den. Jeg har et fjendebillede i kandarbiddet, da det kan være så umanerligt hårdt i en hests mund - men det kan jo også bruges fint og følsomt. Desværre er der lidt samme tendens som med glidetøjle, det bliver let for kraftigt IRL 
Jeg havde en enkelt shetlænderhingst i forvejen; men pludselig her for et par uger siden fik jeg pludselig to mere. MEGET rå og 6 år gamle. Så det turde jeg ikke tage chancen med mht slåskampe osv, så jeg fik dem alle kastreret. Det er nu 15 dage siden og de er ved at falde godt til ro - i den forstand, at de ikke slås indbyrdes. Min gamle fyr og den mindst dominerende af de to nye er blevet rigtig gode venner; mens den mest dominerende af de to nye stadig har lidt vanskeligt ved at finde sig til rette i flokken, da vi har en gammel hoppe her, der styrer alt med hård hov - og hun tolerer ikke hans attitude som chef over sin mindre ven. Cornelius (som min "egen" hedder) var lidt mat de første dage og virkede lidt træt af det hele; men han er tilbage i sit gamle arbejdsglade jeg (kører vogn med ham) og virker mere tilpas i flokken. Så en af de ting, jeg har set som et problem både med Cornelius og min lille miniaturehingst, som jeg havde før var, at hopperne i flokken kan være noget hårde ved dem, når de ikke er brunst. Og eftersom mine hopper er bedækket andetsteds, så har han ikke haft meget at sige - det lader til at ændre sig. Min miniaturehingst, jeg havde før havde stamtavle og skulle bruges til avl; men desværre blev han ikke så gammel. Så jeg mener, at hvis man skal have en hingst, skal den også have lov til at bedække - ellers er det synd at beholde dem som hingste. Så hvis fyren ikke har fremtid som avlshingst - ja så synes jeg faktisk, at du skal kastrere ham - det er nemmere for ham at finde sig til rette i en flok og han går ikke og bliver frustreret over de hopper han ikke kan/må bedække. Og min erfaring er, at jo yngre de er, når det bliver gjort - jo mindre forandring er der at mærke på dem. MVH Tanja
alle de hingste jeg selv har oplevet gennemgå at blive vallak de har ikke ændret sig i deres grundlæggende sind. kun hingste adfærden er ophørt. De har været lige så ernergiske, frække og søde som altid. Men jeg kan huske at have set hingste der kørte meget på hormoner og nærmest kun var levende pga det (nærmest stress -, vrinskede hele tiden. steppede rundt, spillede op - altså var konstant "på" som hingst) - og ja - de faldt helt sammen som valakker. Men de havde nok heller ikke gnisten til at starte med - det var kun hormonerne de kørte på. en hingst der ikke viser hingsteadfærd ændrer sig sjældent ret meget. en smule muskler kan mistes , men ikke noget der ikke kan trænes på igen.
fra pony til hest skal klasserne op med 20 cm. dv Lc er 1m. hvad Ld er kan man ikke sådan lige svare på, for det er ikke en officiel klasse. til nogle stævner rider man Ld og Lc, til andre Ld, mini Lc og Lc. altså har jeg set ld være både 80 og 90 cm. Der er ikke andet for end at høre klubben ad.
Ja, hvad er forskellen på de "glatte" hjulsporer og så dem med takker på? Kom gerne med erfaringer 
nu vil jeg ikke være næsvis eller noget... men siger det ikke lidt sig selv? Den glatte hjulspore, hvis den bliver brugt rigtigt, er en spore som markere på huden men glider af igen med det samme... Dem med takker på er jo noget skarpere ind mod huden, du kan jo evt. køre dem begge imod dit lår og så mærke forskellen?
Jeg bruger de runde hjulsporer på min hingst, da han bliver sur på dem med takker. Dem med takker gør IKKE ondt, så længe man forstår at bruge dem. Man ruller dem op og ned af hesten, og det kilder en del.(Netop derfor min hingst ikke bryder sig om dem) Jeg bruger de takkede til min dressur-trætte vallak, for han bryder sig ikke om at blive prikket ind i siden, og der fungerer de her hjulsporer.
Hej Jeg bruger Glatte hjulspore på min, og hjulene er mildere end normale spore da de ikke sidder og "stikker" hesten konstant, hvor hjulspore som ovennævnt glider op og nem på hesten og dermed kilder hesten. jeg er rigtig glad for mine og jeg mærker meget meget stor forskel på når jeg bruger hjulspore og almindelig spore. klart negativ overfor lange dressur-spore. Knus herfra..
Stald Egeskov Ridecenter: det var lige netop sådan et svar jeg eftersøgte  Har nemlig også en halvdoven dressurvallak, og ville hellere bruge "kilde"effekten end at sidde og presse med en alm. spore konstant  Men tak for svar i hvert fald. Og øh, må de bruges i dressurklasser?
Det var godt.   Er sikker på du gerne må bruge dem, men tjek hellere i reglementet for dressur, for da jeg er springrytter har jeg ikke lige styr på de dressur regler. Jeg er også super glade for mine, både de runde og de takkede hjulsporer, for du kan bruge dem til alle slags heste.
Jeg og en veninde har en dejlig 4-års hoppe, som i de fleste situationer er meget nem at arbejde med. Hun har dog en tendens til at té sig en del i longen, bukker, vender rundt og stikker af osv. Jeg har hende mistænkt for, at synes det er totalt latterligt og r*vkedeligt, at skulle gå rundt for enden af et tov, så hun derfor laver ballade, for f.eks. bukkespring er aldrig noget hun laver under ridning. Hun er en intelligent dame, og arbejder generelt bedst når hun bliver udfordret, så kunne godt tænke mig lidt tips / inspiration til, at gøre longering lidt mere spændende for hende, da jeg tror at det vil kunne få hende til at glemme "spillopperne", da det er det mønster vi ser under f.eks. ridning. Så snart vi kræver noget af hende, er hun en engel og arbejder super godt. Jeg er naturligvis godt klar over, at vi ikke skal longere hver dag osv., men sagen er den, at både min veninde og jeg er midlertidigt lettere "ude af drift" ridemessigt (hun er gravid og jeg har ondt i ryggen), så det kunne være meget rart at kunne longere en gang imellem. Vi træner desuden "gå-og-stå-øvelser", "gå-over-ting" osv., men kunne som sagt godt tænke mig lidt gode idéer til, hvordan vi kan gøre hende interesseret i longearbejdet. Har i nogle guldkorn?
Du kunne ligge trav-bomme og kegler, som hesten skal gå over og igennem. Du kan også ligge plastik ud, osv. Du kan øve vendinger og overgange.
I forlængelse af den anden tråd vil jeg da lige skrive hvordan det gik. Der var meget for og imod at jeg tog afsted til Baunehøj, mest imod. Det var vist egentlig kun mig selv der var for. Men jeg er glad for at jeg pakkede hesten og tog derop. Hun var frisk og ivrig og helt eksalteret i opvarmningen til den første lb. Vi gik ind og red, hun flød over den første uden problemer, men nr to sjuskede jeg lidt og fik hende ikke støttet fortil. Der var lidt ekstra at kigge på på den, så det gjorde vi. Anden gang fløj hun over uden noget. Så tog jeg 4 spring mere der alle gik helt fantastisk, hvorefter jeg lavede en parade og klappede hende og red ud. Anden Lb gik forrygende. Jeg satte tempoet en lille tak op, hun havde ørerne fremme hele vejen, og gennemførte med en enkelt nedrivning. Hun var helt tilbage til sit gamle jeg, så jeg er glad for at jeg tog afsted. For at hun fortsat skal være glad ved hele cirkusset, får hun nu en lille pause, efterfulgt af en masse bittesmå spring. Så går vi ud og starter en ld eller lc og så tror jeg vi er flyvende. Tak til alle dem der var så søde at forklare og komme med gode råd. Lene
Jeg har det sidste år redet en dejlig hoppe, som indtil da ikke rigtig havde prøvet noget. Nu går den en fin La og har fået lidt rutine. Hun havde i starten lidt for meget mod til det var godt for hendes helbred. Dvs hun satte af selvom hun havde fået en lidt skidt afstand og jeg desperat bad hende om at stoppe. Så hun slog sig lidt af og til. Hun lærte dog efter hånden at passe lidt på sig elv og fandt ud af det var bedre at lytte lidt til styrmanden. Hun har gået en del stævner og stopper ALDRIG, river lidt ned, ja, men er af afstamning dressurhest, bygget lidt sjovt og har ikke fra naturens side en fantastisk teknink, så det kan jeg godt leve med. Men til stævne sidste uge stopper den fisme ligepludselig i første klasse(lb)!! "hmm jeg har nok ramt forkert" tænker jeg og rider på igen og fuldfører. Det gentager sig i næste klasse og jeg kører slukøret hjem med den lille hest. Overvejer her seriøst om det er på tide med briller. Træningen derhjemme går fint, bare små spring på 1 - 1.10. Afsted til stævne søndag og BANG så står den med forbenene foran 1. spring i første klasse(en bette LC!) "Pokkers, der gjorde jeg det igen" var min tanke og så på springet igen. Vi når til nummer 4 og så sker det igen. Nøjagtig samme tur i lb.  Den har ikke ondt, er i fin foderstand og kondition, og er frisk og så videre. Så min tanke er, at nu har den fået nok. Den skal have en pause. Det hænger den garanteret langt ud af halsen. Jeg skal afsted til Baunehøj på fredag, og indtil da får den lov at går på fold og lidt på græs, så får den lige en longe, og så ser vi hvad der sker. Uanset hvad får den 3 uger med afslapning, lidt longearbejdet og skridtture bagefter, og så ser vi om den bliver glad igen. Inden nogen spørger om hvad min træner siger, så har jeg pt ingen, da det dælme er svart at få kvalificeret hjælp på vestsjælland når man ikke kan komme nogle steder med hest og trailer i hverdagen. Det er ikke fordi jeg nødvendigvis forventer ris ros eller opbakning, men tænkte lige jeg ville af med det. Lene
at jeg spurgte flere i søndags om jeg havde gjort noget forkert, og alle sagde at jeg havde ramt springene som jeg skulle, så det burde have sat af. Alle var lige forundret da den stoppede. Det er ligesom aldrig set før. Lene
Hejj .  Hvad jeres mening om svævner?
Stævner er en fin måde at få afprøvet sig selv og sin hest, og jeg synes egentlig at det er en fin idé hvis det er det man vil, så længe det gøres forsvarligt og på hestens præmisser. ...Bare ikke for mit vedkommende   Jeg gider ikke stævner... Jeg er typen der hellere deltager i en klassisk dressur kvadrille som underholdning i pausen mellem klasserne  Det som jeg synes er kedeligt ved dressurstævnerne, er at dommerne ikke kender hestens forhistorie, og arbejder ud fra et 'ideal' - Hvor en underviser f.eks. kunne tage udgangspunkt i den enkelte ekvipage og 'hvor de er' og hvad de kommer fra. Det er en fin og (i teorien) objektiv måde at gøre tingene på, men det er bare ikke lige mig.
Det er også lige hvad den får..  Lene
lyder spøjst men jeg undre mig over hvordan du kører til stævner hvis du ike kan køre til undervisning??? Enig i der ikke er mnage undervisere at vælge imellem i området, emn nogle er der da  Og nej få en hjem for hun 1 hest er nærmest umuligt eller ikke til at betale. Håber din hest kommer på bedre tanker, så I får massere af gode ture. Karina
Det er fordi det er ejeren der kører bil + trailer. Hun har børn og kan derfor ikk lige smutte til træning f.eks. tirsdag aften, da de jo skal i seng osv. Desuden vil hendes mand også gerne se hende.   Så i weekenden tager vi gerne pigerne med da det jo er i dagtimerne, eller også er deres far jo hjemme. Derfor er det svært at komme afsted til hverdag. Hvis kæresten og jeg skal låne en bil, så skal vi henholdsvis 30 0g 40 km for at hente den. Det bliver dyrt i benzin. Men tak, tror også hun bliver glad igen. Bare de her tre dage den ikke har lavet noget er hun fuldstændig overgearet for at komme i gang. Står ved leddet og vrinsker hver gang hun hører nogen i stalden.   Sådan en hest kan man kun holde af... Lene
Ja og disse heste er også desværre nemme at "glemme" og give pauser. For selvom jeg max har sprunget engang i ugen plus evt et stævne, og derudover har det været dressur, og ture, så har den åbenbart fået nok af de farvede pinde. Tager den nu med til Baunehøj på fredag, da den er meldt til. Det er nok ikke det bedste, men er nødt til at se hvordan den reagerer. Jeg regner nu ikke med at ride for at vinde, men gå ind på banen, tage et par gode spring, ride lidt rundt og give den en god oplevelse, bare så den ikke går på ferie med "dårlig bagage". Den har kun gået på fold siden søndag og får lige lidt let longearbejde fredag. Så lidt ferie er den allerede på. Lene
undskyld mig men hvis den så har dårlig tur på Baunehøj, vil du så ride stævner til den får en god tur før den får pause? Det ved man jo aldrig om er om 1 stævne eller om 100  Såsan opfatter jeg det du skriver. Og RBH´s bane er IKKE en let springbane, den er på græs, let kuperet og de har igår SJM for senior, ergo plejer banerne(linieføringen)at være en tak mere krævede... Hvis du vil slutte med en god tur, så rid et stævne, en lav klasse, evt uden for konkurrance hvis du ikek er startberettiget. men jeg har godt nok aldrig hørt at en springtræt hest skal slutte emd en god tur før en pause. Du gør måske skaden større ved at springe videre... har du overvejet den indgangsvinkel? Karina
Ja det har jeg faktisk. Det fremgår vist også af ovenstående indlæg.. Jeg har heller ikke nødvendigvis tænkt mig at den skal igennem hele baduljen, men at gå ind og se hvad den siger til det. Tage et spring eller to, og så evt. ride ud, og så er det jo bedøvende ligegyldigt hvordan banen er bygget. Tror nu ikke de bygger Lb fredag morgen sværere fordi der går sjællandsmesterskaber senere på weekenden. Nu er det jo svært hvis du ikke så den til sidste stævne, men den er ikke sådan at den nægter konsekvent at sætte af, og så langt skal man jo heller ikke før jeg reagerer.(det gjorde jeg allerede første gang den gjorde det) Den havde enkelte stop på banen og resten af turene forsatte jeg min sædvanlige ridning.. Det vil sige ingen ekstra brug af sporer(små bitte ponysporer, vel at mærke) ingen brug af pisk, for sådan en har jeg slet ikke med. Så jeg har ikke tænkt mig at "jagte" den igennem en lb (som er en lav klasse), eller på nogen måde ændre min ridning. Men jeg er simpelthen nød til at se hvad den siger. F.eks om jeg kan observere en ændring i dens opførsel når vi ankommer og så videre. Problemet er jo den springer fint, den slår bare bremsen i ved et enkelt spring eller to. Uanset hvad har jeg meldt fra alt andet, så fra lørdag her den fri i 3-4 uger. Så må nok indrømme at jeg har svært ved at se det skulle give den en endnu dårligere oplevelse ved at tage afsted imorgen. Du får det lidt til at lyde som om RBHs stævne er supervigtigt og alle der starter kun gør det for at vinde. Jeg starter det for træningens og for erfaringens skyld denne gang, så er jeg lidt ligeglad med det er et landsstævne. Lene
jeg skriver intet sted at RBH stævne er super vigtigt, emn tro mig, de har ikek ry for at bygge lette baner. Og når du ikek ved hvornår dyret klodser på et spring, kan jeg ikek se om du overhoevdet kommer over spring 1+2+evt3... derfor min undren over din taktik med at den skal slutte med en positiv oplevelse inden 3-4 ugers ferie. jeg er selv springrytter + dommer, og har aldrig før hørt nogen bruge denne taktik  Hvis vi hjememfra kan sige om det er en positiv eller negativ tur vi vil få, ved man jo hvilke dage man skal blive hjemme/tage afsted  Og det er da normal viden at jo flere dårlige oplevelser en hest får, jo flere gode skal der til at rette op på psyken... hos både hest og rytter, for normalt forplanters usikkerheden sig til rytteren: "mon det er dette spring eller næste den stopper på?" men nej jeg kender hverken dig eller hesten, udtaler mig ud fra et generelt synspunkt, om hvordan man takler en hest med stop-problemer: gå ned på et niveau hvor den 100% sikkert vil synes det er sjovt. Karina
Og det af mange grunde. for det første er det et landsstævne med distriktsklasser, dette gør altid banerne sværere. Jeg kan ikke lige pt huske hvem det er der bygger dernede, men jeg kan huske at jeg tænkte dengang jeg så det at så bliver det ikke nemt. Baunehøjs bane er et bjerglandskab uden lige. uanset hvor de stiller springene er de ikke lette at få en let og flydende tilridning til, ligesom det også er svært at se afstande når det går sadan op og ned. Og ja alt dette kommer også til at have bedtydning for Lb fredag morgen kl 7.30 Noget helt andet. Hvor god er du selv til at ramme afstandene? heste bliver ikke trætte af at springe medminder de skal anstenge sig unødigt eller slår sig for meget. en hest skal anstrenge sig unødigt hvis man springer højere end den har kapacitet til hvis rytteren kun ser en afstand inden for det grønne felt hver anden eller tredje gang. resten af gangene skal hesten jo så på en eller anden måde strække sig eller klatre op over springet. Hvis man springer på en træt hest, eller sprigner for mange spring hver gang. Jeg tror på at det er vigtigt at slutte med et godt spring hver gang. specielt de gange man har sprunget større end man plejer. Dette gør jeg det selv en del i, og hvad der er store spring er jo afhængigt af hesten. vi slutter næsten altid vores springning med at springe et kryds tre eller fire gange. På skimlen hvis vi har sprunget mere end 130 og på den brogede hvis vi har sprunget mere end 1m. Disse grænser rykker sig jo langsomt opad (må man håbe). Tilsvarende springer jeg næsten altid et kryds to gange når jeg har redet Ma på skimlen, så er jeg sikker på han har sluttet godt. Måske dette skulle overvejes i din daglige træning. Selvom Lb er en lav klasse har din hest jo til de sidste par stævner fortalt dig at den pt er for stor. Jeg må indrømme at jeg tror meget ldit på en rytterfri pause. jeg tror mere på en pause fra 'store' spring. selvfølgelig skal den jo efter sine stævner have sin fridag samt hvis den har gået to dage have en uge uden spring. Men en pause fra springningen får den jo ikke til at glemme at det ikke var sjovt. det eneste der får den til at glemme det er jo en masse ture hvor det er sjovt. Ind imellem er man altså nødt til at melde ned og ride det der populært kaldes reperationsture. det er ture man rider når man er lige ved at have sat sin hest i stå. Det skal altså helst gøres før den begynder at stoppe, hvilket selvføglelig ikke altid er muligt. når man det tidligt nok er en reperationstur gerne nok. En reperationstur er en klasse der er noget mindre end man plejer. på skimlen kunne det for mig være en Lb eller La. Pt rider ejg mange La'er fordi jeg har redet alt for dårligt i Ma den sidste del af indendørssessonen. så u rider ejg en masse La'er så jeg rigtigt har den fremme i snorene og ørene til at vise vejen, så må vi ride Ma når han igen har overskud til at hjælpe. vicky gjorde det med linse så sent som i den forgangne weekend på morsø. hun fik et stop i La torsdag. derfor meldte hun Lb og La fredag og var placeret i dem begge (så vidt jeg husker) lørdag red hun så La og Mb efter planen og vandt begge klasser. det er en hest der for 4 måneder siden gik 4 fejl i Ma, den skulle også lige repereres på. Det er blevet lidt langt. men jeg håber du forstår min pointe. Hvis du er sikker på den ikke har ondt nogen steder (ryg, ben, nakke etc) så tror jeg at kuren er en kort pause nu (personligt ville jeg ikke ride RBH) derefter et hav af små spring og så en enkelt eller to Lc'er til stævne. lige til at komme igang på.
       til Line for en fremragende forklaring 
Øv Susan - du kom mig lige i forekøbet: Line - du er en stjerne herinde på HN. Læser altid dine indlæg med nikkende hoved og smil om munden Hurra for dig  Eva
Line: Jeg er enig med dig rigtig langt hen af vejen. Der er bare mange ting der spiller ind. Bla. andet slutter jeg også altid selv med små spring, hvis jeg har været oppe over noget der var større. Ligger heller aldrig og træner kæmpe spring igen og igen. Jeg har set Baunehøjs bane og har redet på den flere gange. Som du siger har den nok brug for en reperationsklasse og jeg burde nok finde en lc, men har ikke supernemt ved at komme afsted, så da dette stævne er planlagt, og kørslen arrangeret så tager vi afsted. Så må jeg ride en volte her og der og evt nøjes med et par spring. Ser det helt umuligt ud, så må vi jo køre hjem igen uden den har været ude af traileren.  Ang. afstande så rammer jeg på en lb-højde nok rígtigt det der svarer til 9 ud at 10 gange, og ellers prøver jeg så vidt muligt at tage en volte og ride på igen, så den ikke får den dårlige afstand. Jeg kan godt se ideen med at give den en masse små spring frem for alm træning skulle være bedre end en helt rytterfri pause, men jeg ligger netop oftest og rider disse små spring. dvs 70 - 90 cm. Det er jo her man sørger for alt det tekniske er på plads. Så det ville være lidt at fortsætte som før, at blive ved med at springe "lavt". Men tror at jeg efter din forklaring, Line, vælger lidt en kombi. Giver hende lidt kortere rytterfri pause, starter op med nogle flere ture i terrænet, og så let træning på endnu mindre spring, og så må jeg vel helt ned i Ld, selvom det nok bliver udenfor konkurrence så   . Er det ikke nok så må jeg blive mere opfindsom. Lene
Jeg tilslutter mig Lines røvkysserkor. Uden at have forstand på ridebanespringning i øvrigt. Mvh Julie
HVor mange gange kan man sige "røvkysserkor" i træk uden at slå knude på tungen eller bryde ud i tøsefnis Prøv så igen efter indtagelse af 2 flasker rødvin (og et par cowboytoasts) God fornøjelse Eva
Jeg kan ikke helt læse mellem linjerne i dit indlæg om du bare skulle have lidt luft eller om du gerne ville have vejledning med på vejen ?? Det får man tit på HN, selvom man ikke ønsker det   .. Og det gør du så også af mig  Jeg synes at dit udgangspunkt for at tage til stævnet, er lidt skidt, samt dine argumenter for hvorfor du vil tage afsted, selvom du egentligt har besluttet dig for at den trænger til en pause.. Næsten hvert eneste år, ser jeg gode junior heste med gode ryttere gå i stå i månederne forud for DM. De har alle det til fælles at de har et mål om at ride DM. Så kigger de på stævneterminen og planlægger derefter hvilke klasser de skal nå at ride i hvilken højde, for at "være klar" til DM. Det betyder at de ofte får reddet klasser de ikke var helt klar til, fordi det står på planen.. I stedet for at lytte til dem selv, og fremfor alt, hesten. Så inden de når frem til DM datoen har hesten sagt fra..  Du har jo allerede et forspring, fordi du har opdaget, at der tilsyneladende er noget, der ikke fungerer for din hest.  Jeg anbefaler at du holder fast i det forspring, og bliver hjemme fra stævnet fordi der intet fornuftigt er at "vinde" (ikke ment som i præmie forstand)ved at tage afsted.. For det første er der ikke noget ved at sidde i sadlen på en hest, som man godt fornemmer egentlig burde være et helt andet sted og lave noget andet. Hvis den går dårligt, så har du fået endnu en skidt oplevelse til både din og dens baggage. Hvis den går godt, skal den så ikke have ferie alligevel, og hvor mange spring skal den springe før du ved om den går godt nok ? Det er altid et skidt udgangspunkt at tage til stævne og håbe på at det går.. Den følelse får man nemlig når man har på fornemmelsen at noget ikke er helt som det skal være.. Hvor frustrerende det end er når man har lagt en masse planlægning i det..  Jeg hæfter mig ved 2 ting i dit oprindelige indlæg:  Hver gang de river ned, er det jo en straf i sig selv.. Ingen heste bryder sig om at slå deres ben.. Kan det tænkes at i starten hvor hun ikke registrede dig og dine anvisninger, heller ikke registrede nedrivninger som værende en del af springet? (men blot generel ubehag). Nu har du så fået hende til at være mere nærværende, hvilket selvfølgelig er godt, så hun lytter til "styrmanden", men det har måske også gjort hende mere nærværende i forhold til springene og det at slå sine ben ?? Du må så prøve at finde ud af om hun river ned fordi hun ikke går korrekt i forhold til springene eller om hun simpelthen, rent genetisk, ikke har formåen til at klare den opgave hun bliver stillet... Når du finder ud af det, og får rettet tingene til, er du godt på vej, til at få din hest glad igen 
jeg kan os godt lide stævner. og når man efterhånden har startet mange og i forskelige klubber finder man hurtigt ud af hvor man har lyst til at komme igen osv. Så nogle stævner er hot eller er not. nogle gange kan jeg godt ærge mig over den steming der er nogle steder. hvor blir den gode moral og tone af nogle gange ? og hvad er der galt i at klappe af en modstander hvis man sys at vedkommede red et flot program eller sprang godt ? sådan er det heldigvis ikke alle steder men der er da nogle hvor man blir kigget meget dumt på hvis man ikke lige er helt super eller udtrykker at man faktisk sys de andre i ens klasse var gode. med det mener jeg ikke man behøver at heppe på hinanden osv for man vil jo altid gerne selv vinde   men derfor behøver man da ikke at blive mødt med snoppede blikke . men heldigvis sys jeg der er flertal af de gode stævner med god stemning hvor folk er søde og vennelige så alt i alt sys jeg godt om stævner. tænker meget over hvad jeg starter så det passser til min hest så han også kan få en god dag så det blir taget som en god oplevese.
Jeg vil lige sige at det der med stævner heller ikke har været noget for mig...men her den 13.maj var jeg til mit første (fjordheste) stævne nogen sinde og det var vildt hyggeligt og godt organiseret . . så det er bestemt ikke sidste gang jeg skal af sted... Men det er jo en smags sag . . har prøvet at være til klubstævne hvor stemningen var Rigtig dårlig . .og det er nok det der har været skyld i at jeg i første omgang mente at det ikke var noget for mig . . . .men det har bestemt ændret sig 
Jeg vil sige at stævner er noget af det sjoveste, og især hvis du kender nogle som også starter , og hvis du har et godt forhold med dem , som du starter sammen med ? Altså hvis i er flere afsted .. Så efter min mening er det noget af det hyggeligeste der findes.. Det kan være stressende, ja, men det må du jo bare lære at "koble" fra, hvis du har nok efaring og rutine indenfor det .. :')
Jeg synes det er dødsygt og kedeligt både at deltage og kigge på. Et par enkelte topekvipager er da spændende at se, men jeg gider ikke engang en hel klasse. :Pia
Stævner er da noget af det sjoveste  At få afprøvet sig selv og hesten, snakket med alle dem man kender og måske også vinde nogle rosetter 
Jeg kan godt lide stævner, så længe det ikke er mig der deltager  Jeg har redet meget få stævner, men måtte indse, at det ikke var min kop te. Jeg bliver nemlig enormt nervøs og stresset, så ingen stævner til mig tak. Derimod nyder jeg at følge med fra sidelinjen, når venner og bekendte rider stævner. Engang imellem finder jeg også et dressurprogram og rider "hjemme" på banen, det giver et mål i træningen uden, det kræver et "rigtigt" stævne.
til malene: ja man må ellers... stævner er ok, min hest elsker det.
personligt er jeg helt vild med stævner.. Min hest er rimelig afslappet med det... Og jeg synes det er fedt med den "rus" man kommer ud med, efter man har sprunget en kanon god bane.. eller har redet et flot program... Men nogen stævner er stemningen dårlig...
kan godt lide hyggen ved klub stævner, men elsker banerne på distriks plan de er ofte bygget bedre med en bedre linieføring. Jannie
Jeg kunne ikke undvære stævnerne. De er mit "mål" for træningen. Ikke, at jeg har brug for at starte hver weekend, faktisk kører jeg træt i det, hvis jeg starter "for meget". Musse har gået 4 stævner siden december og jeg har allerede måttet melde om fra et c-stævne til et, for os begge, mindre krævende d-stævne, fordi jeg ikke orkede mere lige nu. Men selvom man ikke lige skal til stævne i næste uge, så er det alligevel en del af glæden ved, at lave den der super versade i træningen eller når det bare fungerer med bagpartsvendingerne - man glæder sig til at få en lejlighed til at vise det frem og forhåbentligt blive belønnet med en god karakter. Jeg bliver så glad, hver gang jeg får 8 for mine øgninger, for det er noget, jeg har lagt et stort arbejde i, med mange, mange temposkift osv. - så gør det ikke noget, at hesten til samme stævne fik 3 i skridten, fordi den blev uopmærksom eller forvirret, for jeg ved godt, at jeg ikke har arbejdet nær nok med dét problem, og at min hest synes det er svært. Men ja, jeg er glad for at komme ud og få en slags "belønning" for min træning. Det holder mig motiveret, fordi jeg et eller andet sted har et lille og overkommeligt delmål; fx at få finpudset den her øvelse til næste gang. Ellers tror jeg, at jeg ville give op. Ridning tager så lang tid at lære, både for mig og hesten, og det kan være svært selv at se en forbedring. Så er det lidt en fed oplevelse at komme ud og opleve, at andre (dommere) pludselig giver dig 5% højere, eller pludselig giver dig 3 karakterer højere for en øvelse, som du plejer at være dårlig til, men som man måske har fået på plads uden selv at tænke over, hvornår det egentligt begyndte at virke. Det er også rart, når dommerne giver sig tid til lige at bemærke, hvorfor 7-tallet ikke var et 8, eller 8-tallet ikke var et 9 - jeg ved jo godt selv, hvis hesten faldt i trav, sprang i krydsgalop osv, men de "gode øvelser", kan det være svært at se selv, hvad det liiige er, der mangler. Så de dommere, der er flinke til at understrege, hvor jeg mister point, er jeg glad for. Det giver også lidt friske øjne på træningen, når man synes, at man er kørt fast, og ikke ved, hvordan man kommer videre. Og så giver min hest mig altid en supertur på banen, så det er jo bare endnu federe. Til gengæld bryder jeg mig ikke om de store stævner, hvor der er alt for megen stress, og folk ikke kan finde ud af at tage hensyn til hesten. Fx tilbragte jeg meget af min weekend på mors med min hest i et træktov oppe bag trailerparkeringen; der var ro! Jeg bryder mig heller ikke om at "rykke en klasse op"; jeg bliver super nervøs - specielt fordi jeg sjældent når at ride programmet igennem derhjemme og ikke selv har styr på, hvor jeg skal være opmærksom osv. Men jeg bliver jo rolig igen, når jeg får lidt rutine, og hesten kan heldigvis godt tøffe selv, selvom jeg glemmer at ride (så må jeg jo tage mit 5/6-tal for en "kedelig" øvelse og rytterens indvirking), og jeg ved jo godt, at jeg ikke kan blive ved at ride klasser, som jeg er "vokset fra".
hejsa ja jeg kan godt lige at se srævner. spring giver suen et sus i en man bliver helt bidt af at følge hest og rytter for at se om de gennemføre *SS* dressur synte sjeg er enormt flot specielt de høje klasser syntes det er vildt imponerende som nogen kan få en hest/ppony til at gå. personligt rider jeg ikke stævner - jeg ville være for nervøs og ja så vil jeg helle rride en dejlig tur til stranden eller skoven - deltager dog i den loakle jagt en gang pr år bare for hyggen skyld. - ja og med en arbejds hest ville vi nok ike nå langt  men selvom jeg ikke har et mål i den forstand ved at gøre mig og hesten bedre til de forskellige klasser, så vil jeg sige at selv om man "kun" rider hyggeture har man et sted også et mål for hvis man ikke kun vil skridte på turen så skal man ud flere gange pr uge ellers bliver hesten musskel fattig og i dårlige kondi, og så er de ringen formål i at tage en frisk galop over marken hvis hesten står stok halt flere uger efter. så vi hygge rytter har bestem også et mpl med vores ridning  men flot ser det da ud med dem som kan rride stævner.
Hot når de får ryttere til at arbejde seriøst og målrettet, og tage ansvaret for ekvipagens harmoni alvorligt. Not når vi kan have en verdensmester i dressur, der ikke kan styre sin hest og en danmarksmester i spring, der kan finde på at ride med elastikchambon  Hot når den bedste rytter med den mest velredne og bedst forberedte hest vinder. Not når der bliver delt rosetter ud til heste med huller i siderne. Mvh Julie
For mit vedkommende er stævner not, jeg kan slet ikke se pointen med dem for mit vedkommende - jeg bliver høj af de mål vi når til daglig, høj af harmonien, samarbejdsviljen og følelsen af at være brugt i kroppen. Jeg tror det er fordi jeg mht ridning er proces-fanatiker og nørd, jeg tænder helt af på at skulle vise alt hvad vi kan inden for en fast defineret ramme og tid, og på kriterier man dybest set ikke kan konkurrere på. Jeg er i det daglige dybt konkurrencepræget - selvom jeg sjældent står ved det - jeg bliver gnaven når nogen er bedre end mig til ting som jeg selv synes jeg er pænt god til. Derfor har jeg dømt ridning til at være et frirum for mig, jeg har ingen personlige ambitioner udover at blive bedre, og derfor heller ingen jeg kan måle mig med - for jeg ved at jeg viser maksimalt hensyn til hesten, jeg ved at jeg har en filosofi og en teori bag hvad jeg laver, og dét er det vigtigste for mig. Men jeg har bestemt intet imod at andre rider stævner. Og hvem ved, måske når jeg en dag så langt i min personlige udvikling *fnis* at jeg kan lægge konkurrencegenet på hylden og starte en LD - og være lykkelig for at være MED. For jeg har dyb, dyb respekt for ryttere som kan dét - starte stævner og stadig holde fokus på processen. Anissi
godt lide stævner... Ikke at jeg får redet særligt mange af dem, men jeg synes det er sjovt at blive smidt ud i fremmede omgivelser og så se om man kan få det til at fungere lige så godt som hjemme... Det kan man jo så sjældent 
Jeg vil   gerne have lært Monet at skridte og trave på kommando i longen. Her kommer problemet så: Han dominerer  , og kaster forben frem når man prøver at få ham til at gå ud i longen. Jeg har prøvet at gå om på siden af ham og prøvet at drive ham frem på den måde, men han vender bare fronten mod mig og så kommer der et forben. Min far har prøvet at trække ham ud i og gået rundt med ham mens jeg stod og holdt longen, men det virker heller ikke, for så snart min far slipper vender han fronten mod mig eller min far. (Han kan sagtens trækkes med i skridt) Han er kun to og allerede 1.68 høj, så han skal lære det nu. Jeg vil meget gerne have nogle gode råd, for jeg er virkelig på herrens mark  Det skal dog også påpeges at han ikke er aggresiv, og ser mere legesyg end dominerende ud.
faktisk ikke hvordan min fik lært det men det gik meget hurtigt dog er han heller ikke særlig dominerende overfor mig det tør han simpelthen ikke, i dit tilfælde vil jeg nok lave nogle øvelser som kommer jer begge til gode med det mener jeg at han skal lære at lytte efter hva du siger, en så stor hingst på 2 år kan blive et kæmpe problem senere hen og jeg vil mene du skal sætte dig i respekt 1 gang for alle. feks sig bestemt nej med mening i stemmen bak ham evt hvis han ikke lytter osv , men altså det er jo svært når man ikke har set jer sammen. håber det løser sig for dig... carina
tak fordi du lige kommenterede den sætning i det oprindelige indlæg (og iøvrigt tak til resten af rvkysserkoret, jeg kunne ikke engang læse det uden at bryde ud i tøsefnisen). Jeg tænker også at det måske kan være dens lidt upraktiske teknik der gør at den river ned og i virkeligheden ikke fordi den hører til det ikke-helt-topforsigtige heste. Ulrich gaarslev rider sådan en. den har massere af spring og mod, er temmelig forsigtig men har rigtig ofte 4 fejl. dette fordi den er MEGET upraktisk i sin teknik (nok mere end de fleste heste jeg har set) den har forbenene hængene ca 1 m under maven, den bukker dem faktisk ikke, vender lidt som et badekar i luften og forsøger så at springe op gennem skulderen... dette lykkes selvsagt sjældent. den går for ulrich fordi han kan hjælpe den så meget at den ikke slår sig hver gang. hende der har den kan dog ikke hjælpe den nok og derfor har den tit stop i La med hende. Jeg siger ikke at det er det samme der gør sig gældende for din, men måske det er en ting man skal overveje.
Cowboytoast, selvfølgelig! Nu kan jeg huske, hvorfor jeg må ud at starte stævner igen   Chancen for at vinde en sløjfe er det i hvert tilfældet ikke   Hvad hedder "reparationsklassen" til problemet "min hest er tam som en ko under åben himmel, men forvandles til et ræbende udyr, når den kommer ind i en ridehal"? Mange røvmøzzer. Julie
reperationen til den er jo bare hele værktøjskassen i munden, det du ikke kan få plads til i munden, selv ved brug af dunkraft, bindes fast til støvlerne. kan du få fat i et bilbatteri og montere under sprakepladen så er den hjemme (hvis ikke du kan huske hvorfor bør du søge efter tråden 'hjælp mig til at blive en rigtig springrytter' eller hva den nu hed på hyggen sidste efterår). Man behøver jo ikek selv starte for at indfinde sig på diverse stævnepladser rundt om i landet og spise cowboytoast (noget så afskyeligt har jeg dog sjældent smagt) der er blandt andet rig mulighed for at indfinde sig i næstved lørdag eller søndag, der mangler jeg hestepasser.
Hestepasser... det var selvfølgelig en idé. Men hvis jeg vil knokle hårdt, svede og blive beskidt, have ukvemsord slynget i hovedet, ignoreres og tages for givet, mens jeg spiser cowboytoast og trækker 13 km mellem klasserne med et forpint og mishandlet, trebenet springdyr, så har jeg jo heldigvis mulighed for at blive ponymor om ganske få år  Jeg HAR allerede pacet min toårige datter til at hoppe på nakken af begge mine plage for at se om de ville finde sig i det. Så mon ikke hun er klar til stævner lige straks? Så får jeg oven i købet også mulighed for selv at betale penge for fornøjelsen. Det er noget, der passer en masochist som mig. Mvh Julie
Fik først læst dit indlæg efter jeg var kommet hjem fra stævne. Har lavet en ny tråd om det da jeg synes det rodet med opdateringer i "gamle" tråde.  Ja, ang nedrivninger, så er det netop ret mystisk at den det sidste lange tid er   at rive ned, netop fordi vi havde fået så godt styr på det mellem springene. Så kunne ikke forestille mig det var det der havde gjort den ked af det. Selvfølgelig er det en straf i sig selv den river ned, det gør jo ondt, men hele min pointe var bare, at jeg er ikke typen der hiver og flår i den og bliver sur når den nu og da puffer en pind ned. Men prøv og læs den anden tråd. Det var en rigtig god og positiv oplevelse.   Selvfølgelig kunne det også være gået den anden vej, men det gjorde det ikke. Lene
Som sagt er dette   en debat om longering. Og ja, her er vi forskellige.
Enig med Spangbo og 10vildeheste! Hvad skal du med en hingst? Hvorfor skal den gå i longe? Hvorfor skal den kunne det DU gerne vil - og lige nu? Da du er ung kan det måske endda være du ødelægger mere end du gavner!? Få fat i en meget erfaren person der har erfaring med hingste, - hvis du absolut vil beholde den som hingst. Som 17 årig har man ikke haft mulighed for at hente meget erfaring. Dit spørgsmål viser ihvertfald at du har behov for en praktisk hånd mere end teoretisk hjælp på nettet. Fra en der har haft hingste i 30 år. Held og lykke! TOP12
det vigtigste er egentlig at din hingst respektere dig og den eneste måde du kan komme frem til dette er ved at stå fast overfor ham... man kan kalde det en "kamp" mellem viljer herefter skal han tillæres tingene som alle andre heste skal det, stille og roligt men med fast hånd... det faktum at han er hingst gør egentlig ikke at han skal lære tingene på andre måder, blot at man skal være ekstra opmærksom og håndfast, især overfor en 2 års hingst der vil prøve grænser af... Hingste er rigtige dejlige at arbejde med så længe man har rangordenen i orden og det lyder det ikke som om i har.. men få en proffesionel til at hjælpe dig, evt din egen træner, men husk det skal være hjælp, ikke overtagelse af træningen for så risikere du at stå med samme problem når du selv skal i gang igen også selvom han velvilligt går korrekt for andre... god fornøjelse med træningen af en hest der ser rigtig dejlig ud mvh Mie
HEJSA.. hvad med at glemme longeringen lidt endnu,og så lave lidt øvelser på ridebanen. så som at stoppe når du siger STÅ..,øve at han skal vige for dig. evt gå over bomme med ham,ovs.. ja kun fantasien sætter grænser. så at i kan opbygge tillid til hinanden,og han får merer respekt for dig. men simpelhen træne lidt merer god opførelse på ridebanen,og husk endelig ikke for langtid ad gangen. ung heste bliver hurtig trætte i hovedet over,alt det nye stop mens legen er god.  held og lykke...  HILSEN LOUISE
Jeg vil   gerne lave andre ting end longering, eftersom jeg heller ikke er vild med det, derfor er det også meget sjældent at han kommer i longe. Jeg går en masse ture med ham, og leger på ridebanen.  For han er allerede 1.67 og 1.75 over krydset, og hvis han ikke vokser fra det, står jeg med en kæmpe som kaster forben i hovedhøjde, hvilket ingen er særlig vilde med.
Hej Uden at have noget kendskab til hingste, tror jeg ikke han bare vokser fra det. Det er noget han skal lære NU at det er ikke en acceptabel adfærd. Mennesker er ikke nogle man kan lege voldsomme lege med, der må han afreagere med de andre heste på folden. Jeg har en vallak på 14, da jeg overtog den som 5-årig, havde han stadig ikke lært at man ikke smider med forbenene når man ikke lige gider det man skal, eller det bliver lidt ubehageligt. Det er altså ikke rart når man står med en hest på over 170cm i stang. Det er efterhånden pillet helt af ham. Dog kan han hvis han presses meget godt komme med en antydning, han havde nær ramt dyrlægen sidste år og det er altså ikke behageligt. Gør noget ved problemet nu, ellers udarter det sig Hilsen Anne
Hvad skal du med en avlsgodkendt hingst - unghingst endda - som 17 årig, hvis ikke du har nogle forældre der har uhyre meget erfaring i det? Det lader det jo ikke til! Der er også noget der så hedder bedækning, og en hingsts opførsel ændrer sig også i bedækningssæsonen, og det er oftest ikke til det bedre. Hvis jeg var dig ville jeg overveje situationen grundigt og hvis du tror på det er en mulig avlshingst, så hurtigst muligt få den flyttet hen til en erfaren person der har opdraget unghingste før, og så igen overveje hvad der så vil være bedst hvis den bliver kåret. TOP12
Nej, han vokser ikke fra det med mindre du lærer ham, hvad du vil have ham til, og belønner ham for det. Samtidig skal du sørge for, at han har jævnaldrende legekammerater, så han kan få brugt sin energi. Træningen skal foregå STILLE OG ROLIGT, måske presser du ham for meget, uden at han forstår, hvad du vil. Start i skridt før du begynder at trave, trav før galop og det skal FUNGERE før du går videre. Heste opdrager og træner ikke sig selv, og det de øver sig på, det bliver de bedre til. Dvs. at hvis du ikke sørger for, at han holder op med at kaste med forben når han ikke forstår dig, så øver han sig på det, og vil dermed blive bedre og bedre til det, og bruge det mere og mere, hvis han får noget ud af det.
Nu trænede jeg ham i går i det igen. Og jeg væbnede mig med en masse tålmodighed, og han kom ud i longe to gange i skridt. Så stoppede jeg. Er det den rigtige vej? Han kaster aldrig forben for noget andet. Kun når han skal gå i longe.
det skal trænes væk, og Tina forklarer det egentlig meget godt, lær ham det hele et skridt af gangen... 2 runder i longen i skridt er en god start, og også rigtig godt at du stoppede da han gjorde som du ville have = belønning for at gøre det korrekt. men hvis i ikke har den store erfaring med hingste ville jeg i dit sted få en profesionel ind over træningen, for er han ikke sat på plads i jeres interne hiraki, kan han meget let komme til at skade mennesker eller andre heste når i begynder at bedække og det ønsker intet... mvh mie
Jeg har tænkt mig at spørge min træner om hun vil hjælpe. Hun er dressur rytter og har redet under Hasse Hoffman.
Kine hmmm det er noget af en mundfuld du har gang i der puha... Nå men uanset så er det EKSTREMT vigtigt at du sætter ham i respekt ligemeget om det er i longen eller ej. Hingste er IKKE legetøj, hvis han ikke lærer som ung at han ikke slå med forbene jamen så bliver han ved og du vil nødig have sådan en med til hingste kåring... Og dte hjælper altså ikke og stå sige nej med en lille musestemme (ved ikk om du er sådan) men det er VIRKELIG VIRKELIG vigtigt du sætter ham på plads med det samme han laver numre. Han skal forstå det og jeg snakker ikke nødvendigvis om vold, men blot respekt... Min hoppe kunne jeg heller ikke få ud på volten i longen. Jeg satte en stykke tråd rundt om et hjørne sådan at det blev en lille rund longe fold i hjørnet af folden og efter et par dage fattede hun ligesom fidussen... Så derefter kunne jeg longere lige hvor jeg ville, for hun havde fanget ideen. Men vil da også lige sige uden at blande mig i din holdning at longering ville jeg nok først gører når han var 3 år, men derfor kan du absolut godt træne ham fra jorden allerede nu. Han skal jo opdrages sådan en basse... Prøv evt med horsemanship? Så kan han også sættes i respekt måske
Pernille i stedet for konstant at tænke i respekt når man først har presset hesten til at reagere aggressivt eller med konfliktsignaler, så kan man i stedet for bede hesten om det på en måde, så den forstår, hvad man vil have. Når denne her hest kun gør det i denne ene situation, så tror jeg, at lige netop denne øvelse er svær at forstå for hesten, og når man så presser og den ikke kan finde ud af at frigøre sig for presset, så bliver den frustreret og ophidset og gør sådan noget. Når den først har lært at slå med forben i én situation, vil den også benytte sig af denne teknik i andre situationer. Hvis man i longeringssituationen giver klare signaler, starter langsomt og belønner hesten for de rigtige svar, så undgår man ophidselsen og den lærer aldrig at slå med forben. Hvis man tænker i afstraffelse og sætte sig i respekt, så kæmper man med hesten, og kampe, dem risikerer man at tabe, og hesten lærer let en masse unoder, som man skal kæmpe med senere. I øvrigt er jeg enig i, at en hest ikke skal longeres før den er 3 år, og da også meget begrænset, da longering som regel gør mere skade end gavn. Hvis man longerer skal man gøre det for at opnå noget helt bestemt og stoppe når man har opnået dette.