og i denne skrevne stund er Jonas snart 5 uger   hvor bliver tiden dog af, jeg har lige kasseret alt det tøj der står str. 56 i og han bruger nu en str. 62 phye de bliver hurtigt store de unger.. nå men i skal jo også belemres med et billede af den dejlige dreng.   Tina
HEJ hvor ser han dog barer dejlig ud,   ja tiden går barer så stærkt.  jeg har også lagt det første af amandas tøj væk str.50-56. og nu bruger hun str 62. lige et nyt billede af hende.    HILSEN LOUISE
Anita - bruger hun str. 86 ?  Er du vimmer en basse pige i har der  Mikkel er nu i str. 74 - dog stumper de lidt i benene, syn's hans mor - men han har jo kun været i str. 74 i en mdr. og er nu 6½ måned.. Suk - som tiden flyver. Jeg tuder bare ved tanken om at andre end os selv, skal passe ham snart - det kan jeg slet ikke forene mig med  Tina - fin dreng i har   Han ser meget lang ud, eller er det bare vinklen på billedet? /Eva
Str. 74 og 86 til jeres børn der er henholdsvis 6½ og 6 mdr...Vildt... Rasmus bruger 74, dog stumper bukserne efterhånden lidt, så noget af det er efterhånden str. 80, men der er god plads i det tøj. Men så kommer det lille men...Ramus er altså 14 mdr.  Søde og dejlige billeder af jeres små poder...
Der er vel nok stor forskel på vores små babyer - Mathilde er lige begyndt at bruge str 62 - hun bruger stadig str 56 i enkelte bluser... Hun bliver 4 mdr på lørdag d 28/10...  Hun er også en lille nips   
JA, det er helt utrolig, så hurtigt tiden den går... I morgen bliver Emil 1 mdr. Han er også begyndt at bruge str. 62, men vi har da enkelte sæt, hvor han stadig kan bruge str. 56.
sådan et bette nips var vores Mette også..    Og alle troede det vr fordi, at vi sultede hende...      Men en dag jeg sagde det til SP ja da svarede hun mig: at hun hellere ville se 10 af Mettes størrelse en bare een af de andre...    Spurgte så min læge, ved en børneundersøgelse, hvad hans mening om det var, og han ville KUN holde med min SP...      Det er jo bevist nu, at er man, undskyld mit ordforråd nu, fed som lille, ja så er man det også nemt som stor..    Hmmm det har Mette vist glemt, at få at vide.. Hun var det der bette nips som lille... Og er i dag en rimelig mega stor rund pige på 13 år...         
anna skal ha det i 86 da hun er 75 cm nu . så er der lidt at vokse i men hun er mega lang i kroppen og har lange ben. nu passer længde og vægt også bedre sammen.. jeg er ik bange for hun blir fed som voksen da jeg selv var en fed prop... meget værre end anna men jeg har altid været slank og nu har jeg smidt alle mine 35 graviditets kg. hvorimod min storesøster var en lille nips og har altid døjet med vægten siden. så den holder altså ikke helt... her er hun i str 74...  
Hvor ser han sød ud  Viktor var 4 uger i går (SLAP af hvor blev de 4 uger af   ). Han kan stadig bruge det meste i str. 56, men, vi har også ting i 62 han allerede bruger. Vægten er han i hvert fald fint med på, vejer nu 5,2 (3900 ved fødsel, og tabte 300 gram ugen efter). Ida er 16 måneder nu, og bruger str. 80 
krydser fingre for dig, det må have været slemt sidst... håber det bedste for dig...
I tirsdags ringede jeg til min x-svoger, for at høre omkring min lille niece (4 år), der var nede på Skejby med Erik (x-svoger). Jeg ringede ham op, da han skrev at det var for besværligt at skrive, så det var jo bare at ringe op.  Det jeg fik af vide, det gjorde at jeg mest af alt havde lyst til at skrige højt.  Anne-Marie havde været i gennem en større operation den samme dag.  Den skulle have taget 1 time, men tog i stedet 4.  De fjernede betændelse fra der hvor den gamle sonde sad, lavede et nyt sted til en sonde, og opererede hende for mavesår (mavesår i en alder af 4!) Derefter fik af vide at lægen havde fortalt Erik at de godt kunne behandle Anne-Maries symtomer på gigten, men de kunne ikke gøre noget ved selve gigten  I dag skulle hun så igennem en blod transfusion og de skal have kigget på alle hendes led. Så det hele for hende går den forkerte vej, og nu var det ellers ved at lysne lidt for hende. Skal vi ikke bare sige at jeg tudede vildt, da jeg skulle fortælle det videre til min far og Alex?  Alex gav nogle ryk i hele kroppen, og det var vist lidt svært for ham at koncentere sig om at køre.  Min far måtte tørre nogle tårer væk.  Så det vi er mest bange for er at før vi aner det, så kan Anne-Marie ikke mere, og vi skal til begravelse.  Jeg kan ikke holde tanken ud, men hvis hun får det værre og værre, så er det måske den mest humane vej for hende      Den jeg har mest ondt er at Erik.  Han står alene med hende, da min kære søster ikke rigtig fatter alvoren i Anne-Maries tilstand.  Det gør ondt, og jeg frygter hvert opkald det kan være. Har dog senere i dag fået en sms fra Erik der kunne fortælle at de var kommet hjem, så jeg krydser bare fingre for at det vil gå den rigtige vej nu.
hvor kan jeg følge dig.. men du må håbe og tro på at hun nok skal blive bedre, det er nemmere sagt end gjort.. børn er stærke meget stærkere end os voksne. jeg forstår godt din angst - både for hvad der måske venter hende i en alder af kun 4 år, men også at hendes krop måske en dag siger stop. Selvom hun måske får det værre og værre, det er ingen trøst, men børn de er så - ja hvad skal jeg kalde det - barske, de kan klare meget mere end vi tror. Jeg håber alt hvad jeg kan at den lille pige skal komme sig til en tålelig tilstand. Hvor er det synd for hende og jer som familie. Pas godt på hende !!! Kh. Mette
Hvor er det synd for den lille pige. Der er ikke så meget man kan sige som vil give nogen af jer det bedre, så jeg vil nøjes med at sende jer alle en varm tanke, og de bedste ønsker og håb for Anne-Marie.
du er.(nesten)   Min søsters dreng fikk kreft i hjernen som 2 åring, det var et forferdelig sykeforløb med 6 opprasjoner hvor de hver gang trodde de hadde fjernet det hele, men den kom igjen hver gang mer agresiv.  Til sist var det ikke mer at gøre og den siste tiden var forferdelig.Han lå i en seng der hjemme og ventet på døden med forferdelige smerter.18.mai 2003 døde han 7 år gammel.  Han er dypt savnet,men han er fri nå,han var så tapper og tenkte mer på hvordan oss i familien skulle klare oss når han døde enn på sine smerter.Han sa:VÆRE IKKE KED AF DET NÅR JEG DØR FOR JEG VIL ALLTID GÅ VED SIDEN AF JER. Jeg sender jer tusen tanker i denne svære tiden,og mist ikke troen på at hun kan få det bedre.Vær der for henne og la henne føle at i er der fordi hun er hun og ikke fordi hun er syg.
Tja syntes da lige at i skulle se nogle nye billeder af Mathilde. Hun er endelig begyndt at spise ordentligt og tage på - men det har også været en lang kamp for at nå så langt! Hun har da selvfølgelig fået sin første "ridetur":   Samtidig er vi begyndt til babysvømning hvor vi rigtig hygger os - hun elsker simpelthen at ligge i det dejlige vand og plaske rundt:   Håber at i syntes lige så godt om billederne som de stolte forældre... Nu håber vi bare at det er vores tur til at få lidt medvind...
Sikke nogle dejlige billeder. Mathilde er da bare dejlig. Og babysvømning er bare så godt at komme afsted til. Vi går til det med Jeppe, og når Emil bliver gammel nok, så skal han også i vandet.