Hej alle, jeg har en lille damehest som altid har haft et svært sind. Hun skræmmer let op og bliver meget nervøs, og har en underlig tendens til at slå med hovedet på en højst mærkværdig måde. Jeg har haft hende i et halvt år nu og gik ud fra, at hvis jeg bare trænede hende godt nok, og var en god nok "leder" for hende, ville hun med tiden blive mindre opfarende over småting (ingenting). Jeg nåede dog til et punkt for et par måneder siden, at det nok aldrig skete, og at jeg bare måtte acceptere Ayla, som hun var. For en uges tid siden erfarede jeg dog, at Ayla er meget dårligt seende. Hun har vævsforandringer i øjet, som nedsætter hendes synsfelt betydeligt. Her er et billed af sygdommen  Min har det i mere betydelig grad. Så først og fremmest: Er der nogen der har praktiske erfaringer med sygdommen? Der er MEGET LIDT information på nettet omkring det. For det andet, var det selvfølgelig en stor "lettelse" på en måde at opdage, at hun faktisk ser rigtig dårligt. Det forklarer jo en del mht. hendes adfærd, og det giver også mig mulighed for at ændre nogle ting i hendes dagligdag, som måske gør tilværelsen lidt lettere for os begge. Så er der nogen der har nogle gåde råd og erfaringer i forhold til blinde og/eller svagtseende heste? Alle erfaringer og oplevelser modtages med kyshånd!
Jeg har desværre ingen erfaring med svagtseende heste, så kan ikke rigtig hjælpe der... Men blev lige opmærksom et øjeblik, da jeg så billedet... Jeg havde i sin tid en hoppe, hvor den midterste af de tre runde dimser i øjet var forstørret på det ene øje, og jeg funderede ofte om det havde indflydelse på hendes syn... - Hesten fungerede fint og blev hovedsagelig brugt til spring... Selv om det ikke havde nogen indflydelse på min hest, tjecker jeg altid lige "dutterne" i øjet, når jeg møder en ny hest... Håber du finder nogle gode løsninger, der kan gøre jeres liv lidt nemmere 
Jeg har haft en oldenborgerhoppe, med nok samme sygdom - det er jeg lidt i tvivl om. Hun havde ihvertfald vævsforandringer i øjet, og blev til sidst helt blind.Øjenkanterne blev irritable og indadvendte til sidst, men ikke noget slemt. Som du opdagede jeg det egentlig ikke i begyndelsen, kun at hun ofte var "sær" hvis vi red forbi noget, hvor det dårlige øje vendte mod - kunne jeg se bagefter. I løbet af to år var hun blind på begge øjne. Hun klarede sig faktisk godt, fordi hun kunne bruge en anden hoppe som støtte. De gik altid sammen, og jeg kunne også ride, bare hun kunne følge efter den anden. Men der var alligevel problemer, blandt andet var hun helt afhængig af den anden hoppe, og kunne derfor ikke finde ud af, hvis en af dem blev taget ud af folden, uden den anden. Det blev rimelig problematisk, det krævede endeløse koordineringer, og duede faktisk kun rigtigt i en periode hvor den anden hoppe ikke kunne rides. Dernæst blev hun farlig, fordi hun panikkede over nogle ting, og i flere tilfælde løb direkte mod os og ikke kunne se os, og dermed kunne undvige. Det skabte flere virkelig farlige situationer, fx hvor vi blev klemt i stalddøren, eller en dag hvor hun løb i sanseløs panik på vejen med rytter, fordi nogen brændte marker af, og en gang hvor hun var 2 mm fra at løbe en pige ned, fordi hun hørte en hestebremse. Så tilsidst måtte jeg aflive hende - desværre.
Jeg har personligt ingen erfaringer med svagtseende/blinde heste - men kan da huske at Bent Branderup har haft i hvert fald en hest, der blev blind - og fungerede med det. Måske du kan få noget ud af at kontakte ham? Jeg ved at heste som mister synet på 1 øje kan fungere fint, når de har lært at kompensere for de mistede synsindtryk. MH Nana
Han har haft to blinde heste  Har selv tænkt på at kontakte ham, men skal til kursus med ham i den kommende weekend, så måske får jeg mulighed for at stille ham nolge spørgsmål dér 
Jeg har haft en blind hest. I løbet af de 11 år jeg havde med ham, gik han fra at være "kun" natteblind, som knabstruppere vidst hyppigt kan være, til at være helt blind.  Han blev først pludseligt blind på det ene øje pga en infektion. Et par år efter uddviklede han så grå stær på det andet øje, så de sidste 6 år af sit liv var han helt blind. Som jeg husker det, var det i den periode, hvor han var på vej til at miste det sidste af synet, at han havde det sværest. Han var en hest med et positivt sind, så han ændrede ikke opførsel og blev nervøs eller sur, men i perioden inden han blev helt blind, var han vanskeligst at ride. Han fik stadig visuelle input, men det kneb med at tolke dem på en (for mig) hensigtsmæssig måde. Eksempelvis ville han IKKE gå over lysstriber i ridehusbunden eller hajtænder på vejbanen. Du linker til et billede af din hests øjensygdom, men du nævner ikke, hvilken sygdom det er? Jeg gætter på, om det er denne, du mistænker din hest for at have:   Der findes en del litteratur om det, og på islænderforummet joras kan du finde beretninger fra hesteejere, der har haft heste med sygdommen, desværre ikke altid opmuntrende historier. Baseret på min smalle erfaring med én blind hest tror jeg, at det vigtigste er, at hesten har et sind til at bære et alvorligt handicap, samt at man som rytter virkelig "rider hvert skridt", altså er de øjne hesten ikke længere har, også ved al håndtering. Og det stemmer jo fint med Branderups træningssystem, der udpræget lægger vægt på kontrol af hestens bevægelser  Tanja Sau
Hej, jeg skrev til Claus Bundgaard Nielsen. Lidelsen hedder Corpora Nigra og, og Claus skrev således:
Min gamle vallak på 23 år har også denne lidelse i en mild grad. Jeg fik den konstateret for 4 år siden og han har fungeret fint. Jeg tænker faktisk ikke over det i hverdagen. Jeg fik det undersøge fordi han pludselig begyndte at blive bange for ting, som han ikke før havde været bange for. det holdt dog op igen da han tabte sig (han var meget overvægtig på det tidspunkt) Om det har en sammenhæng kan jeg ikke sige, men i dag mærker jeg ikke noget til den. Han er dog også en meget rolig hest af natur, og der skal meget til at skræmme ham. Vi springer kun små spring, men ellers tager jeg ingen hensyn. Det lyder dog til at din hest er lidt mere påvirket end han er. Jeg tror vante rutiner og omgivelser er med til at gøre det nemmere for det, og så ellers hensyn til venstre og højre, hvis der er en side den ser bedre med end den anden.
ja som overskriften lyder har jeg lige et spg angående tilridning af 12 år gammel hest. Det er sådan at mine svigerforældre har valgt at stoppe med avlen og de har den her skønne 12 år gamle avlshoppe som jeg går lidt med tanken om at få tilredet. er det en helt tosset ide? har i evt erfaringer med tilridning af ældre heste? fordele/ulemper evt. håber i kan hjælpe mig lidt 
gjort det flere gange, redet ældre hopper til, fra 8 år og op. De har som regel deres egen mening om tingene og kan have den ide at behandle mennesket som et føl, dvs de bruger "sprog til at rette føl ind" overfor rytteren og bliver man bange for den slags, skal man nok ikke gøre det. Det sagt, så er de ALLE blevet SUPER gode rideheste...så vi synes kun de er sjove at arbejde med. Vi er i de fleste tilfælde startet op med at gå ture og mere ture til fods, i trafik og alt det, op til et par mdr og typisk en time eller mere, ca hveranden dag. Derefter har de været klar og det er gået som smurt. Avlshopper er jo (forhåbentlig) heste af en vis kvalitet og derfor synes jeg det er værd at gøre arbejdet.......og den har en modenhed. Iklædt vedholdenhed, at være lidt fremme i skoene og en vis portion humor, er det smaddersjovt. Vi har lige tilredet vores 11-årige Superdulle her i vinter: Go for it.
jamen, selvfølelig kan du det og som Eva skriver er det en oplevelse, du skal selvfølgelige være klar over at det er en dame du har med at gøre, men jeg er helt sikker på at du får en dejlig ridehest. Vi har en hoppe, også med lidt alder og hun giver nogle meget meget sjove oplevelser i tilridning, det går ikke så hurtigt, men det gør bestemt ikke noget i min verden.
Tusind tak for svar  det var lidt de samme tanker jeg gik med, nemlig at det da ville være synd bare at lade hende gå som foldbums. hun har simpelthen det skønneste temperament, børnebørnene kan kravle overalt på hende og så elsker hun at blive nusset og få opmærksomhed og ja så fejler hendes gang bestemt heller ikke noget he he. nu glæder jeg mig bare til at komme igang, er lidt spændt på hvad hun siger til det hele. hun er ikke vandt til at være væk fra sin flok eller at blive gået med så tror jeg vil følge Eva´s råd og starte ud med en masse gåture.
Jeg komme rikke så meget på HN mere, da tiden går i stalden. Jeg har dog fået en udfordring jeg gerne vil høre lidt kommentarer til. 2. påskedag fik jeg to ponyer hjem. En 11 års miniaturehingst og en 3 års shetlænder/islænder hingst. De var lidt sølle med pels der var slidt af nogle steder og hove der trængte til en beskæring. Derudover havde de ikke været på fold i 2 mdr, så de var glade for at komme ud og strække benene. I starten stod de sammen, men der gik ikke længe før jeg måtte skille dem ad, da unghesten var for hård ved den lille. Og det er lige netop unghesten mine udfordringer drejer sig om. Han sover ude, da jeg egentlig ikke har plads i stalden. Jeg havde egentlig tænkt at min fjordvallak kunne gå med unghesten. Men da jeg lukkede dem sammen gik min ellers meget venlige vallak til angreb på hingsten. Han stejlede og bed sig fast. Hingsten gav sig ikke, så jeg endte med at få dem skilt ad og sat på hver sin fold. Han er meget sur på nabohestene og når de andre er ude kan han løbe for fuld fart hen mod hegnet med ørerne ned ad nakken og blottede tænder. Han går ikke igennem, men han vil ikke have dem tæt på. Jeg tænkte at jeg ganske let kunne begynde at arbejde med hingsten, men han er dog noget streng. Han maser, stejler op ad mig, bider og kaster med benene. Heldigvis er han ikke så stor, så jeg kan godt holde ham når han trækker frem. Vi har trænet helt alm basis-signaler som frem - stop og bak. Han kan gå 2-3 skridt frem og så hopper han frem, maser imod mig og sætter farten op. Her plejer jeg gerne at sætte et stopsignal ind, men han maser, drejer bare hovedet og drejer rundt om mig i stedet inden han stopper helt. Jeg har brugt det lidt at han får en godbid når han gør det rigtigt og uden modstand. Især ved bak-øvelserne og dem er han efterhånden også ok til. Når jeg kommer på folden for at samle spand eller tjekke hegn kommer han imod mig med tilbagelagte ører og et truende udtryk i ansigtet og i morges var jeg ikke i tvivl om at jeg slet ikke var velkommen på hans fold. Så alt i alt har han en meget dominerende adfærd. Over for mig og de andre heste. Jeg er slet ikke i tvivl om at han skal kastreres, men vil det have stor effekt på så gammel en hingst der allerede har fået nogle ideer? Jeg synes jo det er rigtig træls at han ikke kan gå sammen med de andre. Har dog en gammel hoppe og havde overvejet om de kunne gå sammen, da han virker glad for hende. Men på den anden side skal hun på græs i weekenden, så det er kun ganske kort tid de kan gå sammen. Jeg vil i øvrigt sige at selvom jeg ikke tror på at man skal slå hesten har han altså fået en på lampen et par gange. Jeg synes dog kun det har haft en ringe effekt. Jeg tænkte lidt i går at vi måske skal prøve noget lidt andet med opdragelse igennem noget leg. Han er jo unghest og måske han ville have godt af at tænke lidt imens vi træner basis-ting. Men er helt blank for ideer. Så kom frisk med gode råd og ideer.
Kastrer den. Vh Charlotte
... kap klodserne. Han er 3 år og det er forår - hormonerne fiser rundt i kroppen på ham i rekordfart, og han har SLET ikke overskud til at bruge energi på dig  Hilsen Sif
med mindre han er avlsmateriale så ville jeg gøre som ovenstående foreslår, du får meget mere ud af ham og får også et meget nemmere liv i stalden. og så skal du huske at selvom du måsker ser ham som lille, så er han helt sikker en kæmpe hest i hans egen verden, de små kan have et meget større ego
helt enig i at han skal kastreres. Han er ikke avlsmateriale og har en størrelse så han kun kan blive til en børnepony. Så at han skal forblive hingst er slet ikke noget der overvejes. Det er mere med om jeg kan forvente at det bliver bedre? Jeg har spekuleret lidt i hvorfor han opfører sig som han gør. Og fik en tanke i morges om han egentlig kunne være utryg. Ham han kom sammen med var noget reserveret i starten. Og kunne kun lokkes tæt på med godbidder. Jeg tror ikke de har fået tæv, men tænker at de har manglet noget kontakt. Så måske han opfører sig defensivt for at holde mig på afstand... Og så er det da i hvert fald skidt at jeg har fået dasket til ham... Øv øv... Så planen er vist for nu at få bestilt den tid hos dyrlægen og så måske bare strigle og hygge inden vi begynder med decideret træning. Flere gode råd er velkomne:)
Selvfølgelig vil det hjælpe at den bliver kastreret, og så kan det endda være at en voksen hestekyndig person, kan makke lidt med den og måske få den opdraget lidt. Men som du selv skriver, er de eneste fremtidmuligheder for sådan en hest at blive børnepony, og det synes jeg den lyder komplet uegnet til, selv om et voksent menneske gider bruge tid og energi på at få den opdraget, ville det stadig være meget uansvarligt at overlade sådan en hest til et mindre barn. Der er masser af søde og glade ponyer som børn kan få glæde af, hvorfor skulle nogen få lyst til at udsætte deres barn for en agressiv, farlig og sur pony. Den ender bare som kastebold på forskellige markeder og får et dårligt liv. Jeg synes du skal få den slagtet, istedet for at bruge flere penge og energi på den pony, det er der ikke rigtig noget fremtidsperspektiv i for hverkan dig eller ponyen. MVH Ditte
Kastration kan godt bedre hestens temperament, men vær opmærksom på, at der efter kastration nogle gange kan gå nogle måneder inden alle de hidsige hormoner er ude af blodet, så der kan du komme ud for at skulle have lidt tålmodighed. Lige nu er i øvrigt et perfekt tidspunkt på året for kastration (inden fluerne kommer), så start med at få det overstået. M.h.t. træning så gå langsomt frem og træn kun et par minutter ad gangen her i starten specielt, og stop altid træningen efter en succesoplevelse, så han får en god oplevelse at slutte på.Unge og utrænede heste kan sjældent rumme ret meget ad gangen. Du har jo ikke haft hesten længe, så hav tålmodighed. Til Ditte: Trådstarter skriver jo ingenting om at hun har tænkt sig at sætte børn til at håndtere hesten som den er nu. Der er da ingen grund til at opgive så hurtigt bare fordi den opfører sig som en ret normal utrænet hest/hingst.
Hvor meget af det der er blindhed, og hvor meget der er temperament, er svært at sige. Men udover at hun ser dårligt, så tror jeg også at hun af natur er meget sensibel. Min er i hvert fald ikke overvægtig, så det har ikke ret meget med sagen at gøre  Jaah, learning by doing. Men det tager meget lang tid med hende her, så de der skovture det er altså ikke noget jeg rigtig orker at tage så meget fat på   Hvis jeg selv går ved siden af, er en gåtur OK, men ellers er hun mest for at vi bliver på ridebanen...  Nogen kanon turhest tror jeg i hvert fald aldrig hun bliver, ligemeget hvor ofte vi så tager afsted ...
Det må være utroligt stressende for en hest at være blind. Hvad er grunden til at hesten skal leve videre med denne lidelse?
"Every horse is good at something. You know, you don't through a whole life away just because it's banged up a little." Chris Cooper, Seabiscuit (2003)
Ja undskyld - jeg synes det er et tåbeligt citat at bruge i denne sammenhæng. Det handler jo ikke om, hvad din hest evt. er god til, men om at den ikke trives, fordi den er blind. Synes du virkelig selv det er en lille ting for en hest at være blind?
Det kommer jo an på, hvad man skal bruge hesten til. Min hest skal jo ikke ud og starte en masse stævner, og den skal ikke vidersælges, og den står ikke et sted med meget larm og aktivitet. Blindhed er i mine øjne ikke en dødsdom, for hesten kan sagtens leve med det og blive en god ridehest, hvis man tager nogle hensyn i forholdene. Hesten fungerer rigtig fint på folden, og har ikke noget problem med at navigere rundt, og har også gode sociale forhold. Blindheden spænder heller ikke ben for kvaliteten af det arbejde jeg laver på banen. Hellere en blind hest, end en hest der har skader i bentøjet, det er da helt sikkert. Selvfølgelig er jeg ikke så dum, at jeg vil avle på den. Men jeg er ikke forskrækket for de "uperfekte" heste, der måske har lidt skader og defekter. Sålænge hesten ikke lider og kan leve med den sygdom eller defekt den nu har, kan jeg ikke se nogen grund til at kassere den. Jeg synes der er en generel tendens til, at folk kasserer mange fine heste, fordi der lige er en lille ting, som ikke er 100% i orden, istedet for at tage hensyn til det, og forsøge at arbejde med det. Jeg går slet ikke ind for, at man lader heste som lider, leve. Man skal selvfølgelig tage ansvar for dyret, hvis den ikke kan fungere, og den lider pga. sin sygdom. Men min hest lider ikke. Og der er mange andre heste, som heller ikke lider, eller som kun lider, hvis ikke der bliver taget forhold for deres særheder. Og jeg synes, at kunsten er, at få det bedste ud af det materiale man har. Min hest har en defekt - den er svagseende. Jeg har vurderet, at den kan fungere med det i sit naturlige liv på folden sammen med hestene. Det jeg søger nu, er måder hvorpå jeg kan få den til at fungere optimalt i MIT billede: som ridehest. Det er jo en smagssag, hvad man synes er en så stor skavank, at hesten burde aflives. Men jeg synes man skal passe på ikke at objektivisere heste, der måske ikke lige er helt perfekte. Det er jo bare min holdning.
Hej:) Heldige onyer at de har fået et nyt, godt hjem. Mht. den lille hingst: Du nævner selv utryghed. Jeg ved ikke, hvor længe, du har haft ponyen, men jeg ville starte med at bede den om så lidt, som muligt. Undgå konflikter og rose alt ønskelig adfærd i nogle måneder, så ponyen kan falde til og komme sig ovenpå kasteration uden yderligere påvirkning. Og fokusere på ikke at nå ud i de situationer, hvor ponyen bliver stresset/overivrig/frustreret/ forvirret. Bare være omkring den uden i hverdagen uden at stille krav. Det tror jeg vil være bedst i de første mange måneder med sådan en pony.
nu ikke tænkt mig at opgive så let. Selvfølgelig skal børn ikke håndtere ham som han er nu. Men hvis man nu får rigtigt fat i ham, tror jeg nu godt han kan blive en fin pony. Han har det mest fantastiske udtryk, så jeg tror og håber at det er hormoner og manglende træning der gør at han er som han er. Og det er lidt ideer til træning jeg søger. Kastration er bestilt og bliver gjort i næste uge. Og jeg kunne godt overveje at sætte den gamle hoppe ind til ham, da hendes sommergræs er blevet udskudt lidt. Måske hun kan hjælpe med at gøre ham tryg, men også vise ham hvordan man skal opføre sig. Han er i hvert fald ikke truende overfor hende. Tænke tænke... Jeg er dog kommet lidt i tvivl om hvorvidt det er pga utryghed. I morges rullede han sig mens jeg gik på folden ved siden af. Og en utryg hest ville vel ikke lægge sig. Under alle omstændigheder laver vi så lidt som muligt indtil han er kastreret. Det er uretfærdigt at gøre noget som han slet ikke kan koncentrere sig om pga hormoner.
Selvom det er nyt, vil jeg da gerne lige opdatere:) I mandags blev Lukas kastreret. Han fik en ordentlig snaps, så vi til sidst måtte parkere ham op ad væggen, da han blev ved med at vælte rundt. Tirsdag prøvede han lige at nappe en enkelt gang og siden har der faktisk ikke været noget. Nu har jeg selvfølgelig heller ikke arbejdet med ham og måske er han stadig lidt mat/smertepåvirket. Men jeg er forhåbningsfuld over, at det var nok at kastrere ham mht hans humør. Og i går da han skulle hentes ind fra fold stod han i den anden ende af folden. Jeg kaldte på ham og vupti så drejede han rundt og kom hen til mig i fuld galop. Et stykke fra mig så han lidt sur ud, men da han sænkede farten kom ørerne frem. Så det var bare fedt:) Hehe og så lige en anden sjov ting. I samme omgang han blev kastreret blev begge ponyer chippet. Lukas puttede jo, så han opdagede ingenting. Laban skovlede jeg godbidder i, også da chip-sprøjten kom i. Og så var han færdig med godbidder. Selv flere timer efter, ville han ikke have en godbid. Som om han sagde: Niiix du, den hopper jeg ikke på igen.
Er rigtig fint at du har fået ham kastreret, det er en hård periode når de bare ter sig tosset. Min unghest havde vældig gavn af at blive kastreret. Han var dog kun halvandet. Jeg købte ham som 6 måneders, men har kendt ham helt fra nyfødt, og han var så let og lækker at være i nærheden af, lidt fræk som baby, men det er både hingste og hopper jo indtil de lærer hvordan man omgås mennesker. Da han var et halvt år blev han flyttet til en anden gård for at blive fravænnet, og skulle her gå med en hingsteplag på egen alder og en ældre vallak der "skulle styre løjerne". Det gik rigtig fint og min unghest trivedes og var sød og nem at håndtere. Efter nogle måneder døde den gamle vallak desværre af tarmslyng, så min og den anden unghingst blev alene i en alder af knap et år. De gik på en dejlig stor fold, hyggede sig og var lette og søde at håndtere, MEN så begyndre min hest at ændre sig. Han var den mest modne af de to, og indtog pladsen som førerhest. Han havde selvfølgelig ingen erfaring i at være førehest og var jo bare en lille l***. Han begyndte desværre i den forbindelse at anfægte min rolle som leder, og jeg måtte arbejde en del med ham da han pludselig fik den "sjove" ide at stejle så snart jeg lagde det mindste pres på ham. En gang på tur stejlede han endda så voldsomt at han gled og faldt, men heller ikke det fik ham til fornuft. Jeg fik ham dog trænet rimeligt fra det i løbet af ret kort tid, men så stejlede han bare op af alle andre der nærmede sig på folden, og det blev jo til sidst ret farligt for den anden unghests ejer. Han er ikke avlsmateriale pga. fransk benstilling og desuden næsten ingen hopper af hans race, så jeg besluttede at få ham kastreret. Han blev som sagt kastreret som 1½ årig, og jeg har ikke set/oplevet ham stejle en eneste gang siden. Den adfærd forsvandt i skraldespanden sammen med kuglerne, og har ikke vist sig siden. Så selvom din hingst er ældre så tror jeg sagtens at du kan komme til at opleve en stor forskel allerede tidligt.  Selvom min var trænet til visse ting inden kastrationen (stå bundet, løfte ben, blive striglet, gå pænt, blive læsset osv) så startede jeg forfra efter kastrationen, og har idag en toårs der er umådeligt nem at have med at gøre. Han kommer glad på folden, opfører sig pænt og er meget mere modtagelig og villig til at lære sjove nye ting. Så måske det også er vejen frem med din? Kastrationen er jo overstået nu, så giv ham et par uger i fred og ro uden den store træning, og start så stille og roligt op igen ligesom du ville gøre med en meget yngre hest eller enddog et føl. Det vil hjælpe jer til at opbygge et godt tillidsforhold, og hvis du så samtidig kan finde "lege"/træningsmetoder han syntes er sjove så er kimen for et godt makkerskab lagt.
Jeg har det lille problem, at mit sommergræs ikke ligger helt ved siden af min gård. Man skal gå ca. 20 meter af en offentlig vej, og derefter ca. 50 meter af min egen grusvej. De tidligere år, har jeg bare haft en hest i hver hånd, men jeg har solgt min gamle hoppe og har nu kun min hoppe på 6 samt min 1 års plag, som skal gå på dette stykke græs. Jeg ville gerne kunne trække hjem selv, så jeg ikke er afhængig af andre. Jeg prøvede modellen, med en hest i hver hånd (min søn var med som backup). De er vant til at blive trukket sådan hjemme på min grund, og der går de pænt. Da vi prøvede, var plagen dog ved at løbe sin vej, og min søn måtte overtage den ene. Problemet med at tage dem alene er, at det er ret svært, at få dem gennem ledet uden den anden løber med. Ledet er ret bredt, da der skal kunne komme en traktor igennem. Jeg har overvejet, om jeg skulle tage en sadel med over, og så ride den store og have den lille som håndhest, men jeg synes det er en meget besværlig løsning for så kort en afstand. Nogen gode ideer til løsning? Er det for vildt at forvente at kunne trække de på en gang?
Tage dem ud af leddet ved at tage leddet med den ene hånd og trække begge ud med den anden hånd samtidig. Det kræver at ingen af dem er bange for leddet og at de begge respekterer træktovet. Lav fast rutine med at de står pænt, så åbner du og så går de lige præcis udenfor og drejer en halv omgang og står stille mens du sætter led på igen. Det tager lidt tid men de kan helt sikekrt lære en fast rutine i hvordan man går to gennem et led.. Evt tage dem ind og ud et par gange når du henter dem indtil de gør det pænt før i fortsætter videre. Hvis de så står pænt stille til du får fordelt en til hver hånd og er klar til at gå, så burde du kunne trække dem de 20 meter, især hvis du kan se langt til begge sider så du ikke trækker dem lige ud til en kæmpe lastbil eller landbrugsmaskine. Evt skal du have et indhak i hegnet ved dig led så i ikke går direkte ud på vejen men så der feks lige er 6 x 6 meter plads at få alt arrangeret på inden i går ud på vejen. og så gør lidt ud af at de går pænt i snor de første mange gange du trækker så det blvier en vane. Mvh Tina
hej ville klart foretrække at sided på den ene og kunne slippe den anden hvis der opstår problemer, - husk at have den unge ud mod trafik så den ikke kan skubbe den du sidder på mod trafik og den skal være trafik sikker den unge.
Kan du ikke nå at gå turen med dem et par gange inden de kommer på fold. Så kan du jo i starten have en med, så de første gange kun holder en hest hver, og når plagen så er tryg ved turen kan du prøve at gå med dem begge to og så have en back up med, som kan tage over, hvis det bliver nødvendigt. Alternativt kan du give plagen en kapsun på, så synes jeg man har har noget bedre styrring med dem hvis du skulle gå lyst til at løbe. Held og lykke.
TinaStormy: Det er ikke et problem at få dem ud gennem ledet, når jeg har dem begge. Der er ikke andre på folde, så jeg smider det bare godt over til siden. Problemet er, når vi har gået lidt. Den første dag begynde de begge at småtrave, fordi en hest løb rundt på en nabofold. Her fik jeg dem stoppet ved at dreje dem ind mod hinanden. Anden gang, hvor jeg havde dem alene, var det kun plagen, der pludselig mente han skulle løbe fremad. Han var ret svær at holde, og min søn overtog hoppen. Når jeg trækker dem hjemme går plagen pænt bagved, og hvis han begynder at lave lidt ballade, er det nok at brumme lidt og svinge lidt med tovet, så går han pænt igen. Problemet er klart fordi de er på udebane, og vil sikkert løses over tid, men jeg vil jo nødigt komme til skade.
Pariserpigen: Ja det tænker jeg også. Mariha: Hoppen har trense på og plagen rebgrime, efter den første tur, hvor de begyndte at løbe. Det er måske rigtigt, at det kan trænes. Som sagt går de pænt på hjemmebanen.
Hvis du ikke vil risikere, plagen stikker af, og løber små børn over, eller smadrer en bil e.l., så tag hingstekæde på. Ligesom alt andet er det kun som sikkerhed, så du får KUN brug for den, hvis hesten virkelig stikker af, og er ved at løbe ud foran en bil. Trense er en dum ide. Min er såå ligeglad, når jeg trækker den i trense. Og så siger man, at biddet gør ondt i munden! Ikke her i hvert fald. Rebgrime duer heller ikke. Jeg ville bruge hingstekæder, fordi du dermed har 100% styr på dem, hvis alt går galt. Heste kan jo let blive bange, især fremmede steder. Selvom man har en ansvarsforsikring, er det alligevel dumt at hesten løber andre ned.
Hs
Jeg har en hoppe på fem år og hendes føl fra sidste år, som går på en fold, hvor de også skal trækkes et stykke langs vejen. Jeg tager dem en ad gangen, den unge først og så henter jeg hoppen. Jeg har løst problemet ved at lave en sluse, altså et ekstra stykke hegnstråd nogle meter nede i folden. Nu kan jeg uden problemer lukke den ene fra, uden at der er risiko for at den anden løber ud. Hvis de begge løber ud, sætter jeg bare den ene tilbage igen, inden jeg åbner for ledet ud mod vejen.
Hej kærer heste menesker jeg skal til kåring her til september med min dejlige hoppe men ved ikke en dyt om kåringer så håber nogen kan hjælpe mig med at fortælle hvordan det forgår og hvad man skal og ikke skal er total grøn på det punkt tak på forhånd 
Når du kommer op til kåringen med din hoppe skal hun måles  - Så at lære din hoppe at stå stille under dette er en god ting.  Derefter kommer mønstringen som forefår på hård bund, hvor heste skal trave ind, derefter stå med siden til dommerne, når de så har vuderet hendes krop, så beder de om at se skridten i nogle meter og derefter skal hesten trave ud af 'banen'  - Dette skal trænes, både at hesten har det fint med at trave ved siden at dig, og at hun lystre dine signaler uden problemmer. (Og et godt tip, så når du skal vise hende frem i skridten, må i gerne gå lidt mere fremad end i muligvis er vant til, så hun træder godt igennem, og ikke bare ligner en der skal ud på fold   )  Mønstren skal have rød trøje på, og hvide bukser, og hoppen skal bare have et trense på.  Derefter bliver hoppen bedømt under rytter, først af dig (eller hvem der du vælger som rytter) og bagefter af en prøverytter der også vil bedømme ridelig heden. På banen er det rimelig nemt. Dommer siger hvornår man skal sætte i trav osv. så dér skal man bare følge ordrene..  Håber du kan bruge dette   Ellers må du lige uddybe lidt mere hvad du mangler at vide..  Pøj Pøj med det 
Hej alle. Jeg har sat mig i en ret stor udfordring for mig selv. Jeg er igang med at ride en kører hest til en dressur hest. Det går faktisk rigtig fint. Jeg har lige lært hende at galopere fra skridt, hendes bøjninger er også ved at være ret fine, plus overgangene og selvfølgelig hovedet og holdning. MEN.. - Hendes galop er der ikke helt balance i, får hun lov, løber hun bare som en stiv pind, og hun løber bare. Hvordan får jeg en bedre balance og et bedre tempo? Er det "bare" et spørgsmål om at få opbygget hendes muskler godt op inden det kan komme? Når jeg forsøger at for tempoet pænt, "hiver" jeg lidt i tøjlen og klemmer med benene, men hun glemmer det ret hurtigt. Nogle der har en god idé?  mvh
Jeg bøvlede en del med galoppen på min for et par måneder siden.. Det var også en meget stiv galop, og jeg kunne ikke få en ordentlig flydende galop.. Jeg galoperede derfor ikke så meget, da jeg ikke kunne finde den gode følelse, men efter min underviser påpegede at det ikke bliver hvis jeg ikke øver, stod den ellers på galop:) Og nu er galoppen blevet dejlig:) Jeg red galop, galop og galop! Gerne med lidt tempo ned af langsiden.. Og det har virkelig hjulpet! Min er en unghest uden muskler, og tænker at det er samme problem du har - manglende muskler. Så hvis jeg var dig ville jeg bare øve en masse galop med et godt tempo.. Så er jeg sikker på at den flydende følelse nok skal komme når den får muskler:) Jeg ville ikke samle hesten særligt meget før musklerne (og dermed balancen) er kommet..
Det er rimelig sikkert et spørgsmål om muskler og balance, så der skal "bare" træning til. Hvis du på nogen måde har mulighed for at komme ud i naturen og galoppere, tror jeg, du vil se de bedste resultater   Jeg galopperer konsekvent min unghest OP ad bakke - det er så dejligt hårdt for ham, og han synes det er skidesjovt 
Hvis du har mulighed for at lade hende galoppere op af bakke, er det en klar fordel. Og en masse overgange. Hesten er gerne fint løftet fortil i anspringet og et par skridt frem, så taber de balancen og må løbe sig fra det. Så masser af anspring, ned i trav eller skridt så snart hun løber eller går på forparten, og så anspring igen. Det er hårdt arbejde, men lønner sig hurtigt:)
Mange tak for alle de gode råd. Jeg bliver ved med det jeg er igang med, bare lidt mere intens  tusind tak. det kunne bruges!
Jeg har trukket dem sammen både i går og i dag. Det gik fint, og ligesom når de går hjemme. Plagen vil desværre ikke gå ud af folden alene. Han har opgaget at han bliver trukket væk fra den anden hest. Jeg kan sagtens trække ham væk fra de andre ellers, men det skal selvfølgelig trænes mere, så han kan trækkes i alle situationer. Jeg tør ikke lade ham blive tilbage på folden alene. Jeg er bange for, at han render gennem hegnet. Der er heldigvis rigtigt godt udsyn, på det lille stykke vej, så vi kan bare vente, hvis der kommer noget trafik.
Har ikke noget forslag som ikke allerede er givet. Dog vil jeg lige advare imod at bruge hingstekæde på så ung en hest. Den knogler er grundet dens alder ikke hårde nok til at kunne klare presset fra en kæde. Har hørt om ungheste der fik skader og et permanent mærke i knoglen pga en hingstekæde. Brug evt et træktov i stedet for en hingstekæde. Sæå det som om det er en kæde, det giver mere kontrol uden kædens hårde tryk. Håber du får løst problemet.
Jeg skal have tilredet en hest i år. Den skal udelukkende bruges til skovture og den skal tilrides "ude i byen". Jeg har tænkt over at benytte et billigere sted, da den ikke skal ud og præstere. Alternativt et mere kendt sted = mere konkurrence præget tilridning, eller sagt på en anden måde, det er måske ikke "nødvendigt" at bruge et dyrt og "smart" sted når det "bare" er en hyggehest. Der ER jo også dygtige ryttere som endnu ikke har et "navn" endnu og som gør et godt arbejde og som er lidt billigere. Håber du har forstået min kringlede forklaring.   . Jeg søger ikke henvisning til specifik person her, men afklaring omkring andres holdning til at benytte en dygtig rytter uden et "navn" kontra et mere kendt sted. Hesten er sød og nem. Den har haft rytter på flere gange, men jeg har brug for hjælp til at få "den i gear" så at sige.   .
Mine to ungheste røg i tilridning det sted, hvor min underviser kommer. Min underviser/berider tilrider ikke selv heste, så jeg valgte et sted, hvor jeg ved de får undervisning af hende, så vi rider med samme tilgang til hestene. Samtidig er det det sted, hvor jeg fremover kører op for at træne, så det var/er velkendt for mig, og blev velkendt for mine heste. Og så ligger det 3 min kørsel fra mig, så jeg var forbi dagligt. Mine ungheste skulle heller ikke gøres klar til hverken salg, eller championater - og da de kender mig i stalden, så vidste de godt, at der var vigtigt for mig, at jeg blev tryg ved hesten, mere end hvor meget hesten "kunne". De sidste 14 dage de stod i tilridning kom jeg op og red dem, mens der så var en i ridehallen, hvis jeg havde brug for hjælp. Det var en stor tryghed for mig, at jeg ikke bare lige pludselig fik en nytilredet hest hjem, og så stod med den et nyt sted helt alene. Jeg har så en god veninde med en gammel rutineret skovturshest, så skovture rides med hende. Men ellers ville jeg nok have haft prioriteret, at de ville blive redet ud i naturen i tilridningsperioden ellers. Det er så primært staldpigen som red mine ungheste, forstået på den måde, at med det samme de var styrbare udenfor longen, så overtog jeg selv. Den ene gik det hurtigt med, 14 dage, den anden tog længere tid, 1 måned, før jeg tog over. Jeg er selv for tung og uadræt til at være den første på ryggen i alle gangarter. Men når de først er vant til rytter, så kan jeg snildt selv ligge uddannelse og rutine i dem. Når man sender heste ud i tilridning og/eller ridning, så er det vigtigste efter min mening at fortælle, hvad det er man ønsker at der skal trænes. Mit tilridningsstedet ved at jeg ikke kan komme op uden skammel, så det har de selvfølgelig lært at stå ved. Jeg er også glad for en hest, som kan finde ud af at stå stille hvis man snakker e.l., så det kunne lige så godt være en del af træningen, som at kunne gå fremad osv. mvh charlotte
Vil give Karina meget ret. Og kan man som Morgan kombinere det med at man i den sidste periode får noget hjælp/ undervisning er det jo super  Selv kender jeg et sted hvor det at gå tur ved vej også kan indgå i ridningen 
Jeg ville være ligeglad med "kendt" eller ikke kendt personen er. Det vigtigste er, at du kan forene dig med den måde de gør det på. Selvom det er en skovturshest du skal have tilredet, så skal de basale signaler jo være det samme. Tag ud og snak med nogen og få anbefalinger fra andre. Jeg synes det er en god ide, hvis man selv kan komme og få undervising på hesten inden man får den hjem.
Ja jeg har også en hest der skal ryttertilvænnes, men han er en potientiel konkurrence hest og jeg har gjort samme overvejelser som dig. Min hest er en stor dressurhest 172 og vokser måske stadig   ( jeg er ikke særlig høj) og da han er efter Gribaldi har jeg da også overvejet om han skulle sendes i byen til en berider. Men når jeg læser div skrækhistorier om ungheste der presses for meget så synes jeg ikke at jeg tør. Du må finde en som du har en god kemi med og som kan lære hesten det du gerne vil have, og det behøver ikke være en dyr berider, men det er en god ide at vælge en som har erfaring med at tilride. Jeg har ikke fået redet i flere år, så jeg er meget rusten. Jeg har fået anbefalet en pige der skulle være god til ungheste som så skal hjælpe med at sætte i gang og jeg har besluttet at han skal tilrides hjemme så han ikke både skal tilvænnes nyt sted, nyt menneske og træning. Når jeg så finder ud af hvordan han udvikler sig, kan det være han bliver sendt i træning, lånes ud til en dygtig dressurrytter eller sættes til salg, hvis ikke jeg får lysten til at ride tilbage. Min skal kun vænnes til udstyr og rytter, den rigtige tilridning starter først når han bliver 4 hvis han er klar. Vh Charlotte
Tilridningen er vel den samme om hesten skal bruges til skovtur eller konkurrence. Det handler om at gøre hesten tryg ved at bære rytter, samt at lære den de basale signaler som frem, drej og stop. Hvem man vælger afhænger vel dybest set af hvilke metoder de forskellige anvender - så jegville ikke gå så meget op i om personen som skulle tilride min hest har et navn eller ej, men mere sætte mig ind i hvordan tilridningen vil foregå og om det er en fremgangsmåde som jeg selv kan stå inde for. Når det er sagt, må det alt andet lige være en fordel at bruge en der har prøvet det før og som ved hvad han / hun har med at gøre. Tilridningen er en ekstrem vigtig del af hestens uddannelse, da det er grundpillen til det fremtidige arbejde med hesten - uanset om det er konkurrence eller skovtur. Held og lykke med arbejdet  Ditte
Jeg ville klart vælge en dygtig amatør som du i den grad har tillid til og som du har set, hvordan rider andre heste.. jeg forsøgte at vælge de rigtige ( 2 gange), den ene gang uddannet berider, anden gang ikke uddannet men erfaren, og alligevel... Min hest blev ødelagt og aflivet... så vær meget varsom med dit valg 
Hvad du skal vælge kommer jo an på mange ting alt efter hvad man er til. Jeg ville vælge et sted hvor man kan komme og gå som det passer en. Kom uanmeldt og se hvordan det hele ser ud. Kig godt på de heste der står på stedet, er de glade og ser de godt ud. I min verden skal heste kunne komme på fold, og det ville også betyde noget om det var en mulighed. Hvad bliver der fodret med? Hø/wrap? Er der nok? Spørg ind til holdninger og metoder i forhold til tilridningen. Hvordan træner de? Hvor meget tid bliver der brugt på hver enkelt hest? (ved godt at det kommer an på så meget, men spørg alligevel) Hvis ikke de har tid og lyst til som minimum at svare på de her spørgsmål, så glem det. Find et andet sted.
Jeg kan godt følge dig i, hvad du siger. Det behøver ikke være noget fancy sted med et kendt navn. Der findes mange ryttere derude, der kan lave et godt stykke arbejde. Jeg har da købt en hest i efteråret, der var tilredet af avler og hun har gjort et glimrende stykke arbejde. Men! Hvor findes disse ryttere? Det synes jeg er sværere. Jeg overvejede at sende min i gangartstræning (islænder), og der havde jeg ærlig talt mest kig på et af de "kendte steder". Ikke fordi det et konkurrence, vil bare gerne have en skovturstølter, men fordi manden havde et rigtigt godt ry, og et trygt og gennemskueligt koncept. så igen: en mindre kendt rytter kan sagtens gøre det, men kig dig for. Og held og lykke med det 
Jeg vil anbefale det her sted jeg
Takker for indput som viser at man KAN være heldig og man kan være endog særdeles UHELDIG. Ligefrem at måtte slå sin hest ned bagefter lyder helt vildt! Jeg troede at jeg havde fundet et sted, men de har åbenbart for travlt til at svare deres mail..   . Måske jeg skal gøre som mettek06 skriver, selv ride ham til og så få ham gangsat et sted hvis jeg ikke er heldig at finde et sted som kan stå for hele tilridningen.
Det er islænderen på din profil, der skal i ridning? Den er godt nok skøn at se på  Altså, nu sætter jeg bare linket ind til der, hvor jeg købte min islænder. Hun avler og træner. Sød at snakke med. Bestemt og kærlig overfor hestene. "Amatør", men dygtig. Måske det kunne være noget.   Hun svarer dog sjældent på mailen, men altid på telefon 
  Helst ville jeg finde et sted i området, hvor ungerne kan gå til ridning og hvor de rider på islandske heste. De går ikke op i konkurrencer, men holder meget af at ride i naturen, men det er bare et ønske. Plan A er at få ham tilredet ordentligt først.   .
Hej kære TS  Jeg tænker lidt, at det lyder som du egentlig helst vil have en hest, der er på følgende måde: Hvis det er forstået korrekt, har jeg helt sikkert det du søger   .. Jeg går meget op i hestene fungere optimalt biomekansik, og bruger meget tid på, at tillære mig viden om hestens indlæringsevne; læringsteori   .. Mine heste skal selv bruges på spring og dressurbanen, men er bestemt ikke det endelige mål for mig, men mere at skabe glade, vellige letridelige heste   .. Som det er nu tager jeg 3.000 kr for en måneds træning, og 5.000 kr for to måneders træning.. Håber jeg har forstået dine ønsker til hesten korrekt   ..
Ja, godt spørgsmål Jeannette »Juniiper«? Hvad er det egentligt NØJAGTIGT man har brug for.. og arbejder du med islænder? .    .   .   . !  Det er han. Meget endda!  En islænder kan man ALDRIG stole på, når der er mad i nærheden..   . Det jeg nok primært forventer at få ham lært er, at indstille geaerne og skille dem samt finde dem når rytter ønsker det. Jeg red ham så sent som i går, og havde taget manden med i tilfælde af... Han blev dog i tvivl om, HVAD HANS job egentlig var.. Atli blev parkeret ved min sten, og jeg kravlede op og red afsted med ham til sommerfolden. Så er det jeg bliver lidt stolt og tænker at ens egen avl egentlig er lykkedes helt godt!   . I sidset uge stod tre børn og striglede ham og han faldt bogstaveligt talt i søvn, så meget nød han det.. Er sikker på at han bliver fantastisk!
Hej igen   .. Ja jeg arbejder også med ismulerne   .. men jeg mener ikke tølt og pas er noget, der skal decideres trænes i en ung alder, det er helt klart noget, der kræver en god muskulatur og fysik, som desværre tit går tabt i en klassisk tilridning.. Jeg ser hellere, at vi får gangarterne frem i hesten, som den er klar til   .. Hvor er det skønt, at høre I har det så godt sammen, og du har så meget glæde af din dejlige ismule     .. Jeg er helt sikker på, at det første du skal spørge dig selv om, er hvad forventer du din hest skal kunne   .. Hvis du ikke ved, hvilke forventninger du har, giver træningen sjælden mening, da man ikke har et overordnet mål, at gå efter   .. Håber det er med til, at give dig et svar på, om din hest skal i ridning ved professionel eller "amatør" - eller du "bare" skal modtage rideundervisning ved en, der har interesse i Islænder   .. Jeg synes bare det er vigtigt, at understrege at   ved, hvad du gerne vil have ud af hesten, og du har en idé om, hvilke træningsprincipper du vil træne ud fra 
Hej, Har brug for lidt konstruktiv input. Vi har netop fået konstateret at vores nuværede skønne skønne pony nok er færdig som konkurrence pony. stor sorg! Den skal have ro her over sommeren men i mellemtiden ville jeg gerne at pigerne havde en pony de kunne ride lidt på og hygge sig med...og kaste deres kærlighed på. Ikke for at glemme den de har - men for at bøde lidt for tabet og have noget at sætte i stedet. Det er hårdt at gå og kigge på sin pony man ikke kan ride - og ikke kender skæbnen på. Vi har så måske fået mulighed for en 3 års welsh pony hoppe. Hun er rå men "håndteret" og har et godt sind. Mit spørgsmål er: hvor meget ville hun kunne rides? vi snakker ikke skamridning af nogen slags - og opstart vil være stille og rolig. Men ville jeg kunne (hvis tidridning går godt, den er sød og rask og alt det der) forsvare at lade den gå ridelejr i uge 29 (5 dage)? Ser frem til at høre fra jer  Stine
men det hurtige svar til dit ? er NEJ. Den er altså kun en baby i sit hoved og jeg tror den vil have meget svært ved og rumme en ridelejr, med mange indtryk hver dag, samt ridning som også er nyt. Der ud over mener jeg ikke en nytilredet hest skal gå så meget som ridelejr kræves, vi rider på vores nytilredne hest på 4 max 30 min og ikke hver dag. Selv vores ældre men altid gået på fold og aldrig oplevet noget, har svært ved og kaperer et stævne til start når de skal lære og komme ud i byen, og vores welsh som ellers har levet sit liv på div skuer og udstillinger, fik nedlukninger mentalt over og komme med til undervisning en gang i mellem, fordi hun bare ikke kunne rumme alle indtrykne i hende hoved. Jeg kan der i mod godt følge dit ønske om og fremtidssikre en pony til ungerne i lyset af i ikke kender holdbarheden på den i har. Vi gjorde det samme, og det har været guld værd. Jeg ville i stedet kigge efter en lidt ældre, men ikke specielt uddannnet pony, de er til og få for penge, og kan mentalt overskue mere, den vil I i løbet af et par måneder kunne gøre klar til en ridelejr og hvad ungerne ellers gerne vil opleve med en pony.
Hej, Jeg forstår godt din tanke med denne pony, men nej, den er for ung til det, du gerne vil have den klar til. Jo, den kan sikkert godt blive klar til at "være med", men det er ikke hensigtsmæssigt. Jeg ville aller-aller-tidligst sætte ryttervægt på en hest/pony på 3½ år og slet ikke 5 dage i træk som på en ridelejr, hvor der nok sker mere end 20 minutters rolig skridt om dagen... En sådan ung pony bør ud på nogle gode, lange trækketure, langsomt begynde longering og tilvænning til udstyr. Arbejde fra jorden med HMS, dressur, lange liner, en let vogn eller hvad I nu er til i jeres familie. Til efteråret måske lidt ryttervægt, nogle trækketure med rytter hen over vinteren, mere arbejde fra jorden (bomme, let løsspringning sidst på vinteren/til foråret) og så først begynde "rigtig" ridning næste forår ud fra tommelfingerreglen: 4-års hest = 4 x let træning om ugen, 5-års hest = 5 x træning om ugen, springning med rytter tidligst som 4½-års. Det kunne jo også være en spændende og lærerig proces for dine døtre at være med til en hestevenlig tilridning af en unghest, så de ikke tror, at man bare kaster sig på ryggen og så rider løs  Så hvis ridelejren betyder meget for dine døtre, ville jeg synes det var bedre at gå ud og låne en ældre pony et sted. Det er jo ikke netop sælgers marked, så vidt jeg er orienteret, men hæng mig ikke, hvis jeg tager fejl, så måske står der en dejlig pony et sted, der mangler nogen til at tage sig af den i en periode? MVH Jette
Hvor meget man må ride en 3 års: Beriderne siger, en 3-års må rides 3 gange om ugen, max 30 min (hvis den langsomt er sat i form til det) 4 års må rides 4 gange om ugen, etc.
Jeg synes det lyder som en rigtig dejlig ide at dine piger kan komme til at ride en ung pony. Det kan de lære en masse af  En 3-års pony ville jeg sætte i ridning/jordarbejde 3-4 gange om ugen a 20-40 minutters varighed. Hver dag kan den håndteres, strigles, nusses og gå en lille tur. Skulle den en enkelt uge komme ud 5 gange, gik det nok også. MEN! 5 dages ridelejr er simpelthen alt, alt for meget. Ridelejr er sjovt får både unger og ponier, men der sker jo noget HELE tiden. Det tror jeg bliver for meget for en 3-års.
Jeg har en 3 års, som jeg skal have med på ridelejr til sommer  Jeg har før været på ridelejr samme sted, og jeg ved det er okay hvis jeg siger, at hesten skal springe en træning over, for at det ikke bliver for meget. Ligledes har jeg stor tiltro til folkene på stedet, og jeg stoler på at de siger det til mig, hvis jeg lader mig rive for meget med, og "glemmer" hesten! Sidst men ikke mindst er mine forventninger til undervisningen, at jeg får hjælp til at skabe et godt fundament for en god start for hesten som ridehest og mig som rytter af den, og det VED jeg, at jeg kan få hjælp til her  Hesten forventes i øvrigt ved ridelejrens start at kunne styres i skridt og kunne lave en stor volte i trav 
mange tak for jeres svar  Hilsen Stine
min hest kan ikke lide sadlen. jeg hr redet uden sadlen i to år nu men vil nu gerne ride med igen. men han lægger sig ned når jeg spænder sadlen hvad gør jeg
Passer sadlen til din hest og dig? Jeg vil foreslå dig at få en kiropraktor og en sadelmager til at kigge på hest og sadel. Rikke Andersen og Birgitte Funder kører vidst ud sammen til den slags heste. En dyrlæge kan måske også komme på tale, men det vil en ordentlig kiropraktor hurtig henvise til, skulle det være nødvendigt. Når hest og sadel er ok, kan du begynde at tage fat på gjordkrampeproblemet. Rikke
jeg har har bestilt dyrlæge og sadelmader til at kommer i næste uge
Når du spænder gjorden??? Så er det ikke sadlen!! Så er det gjordkrampe. ' Der lægger de sig netop ned, som din. Der kan gøres flere tiltag, kiropraktor (brystben), evt. foder, ny gjord. Prøver lige at finde den gjord, jeg tænker på. Equisoft har dårligt ry, men der findes andre, billigere.
Den her type gjord er god. De fåes i mange mærker og prislejer. Det er det, at vedhæftningen "ruller", der virker. Du kan mærke det, når du piller ved dem i butikkerne. Spænderne glider frem og tilbage. Det gør, at hesten får bevægelsesfrihed, når den bevæger sig. Der findes også andre typer, som er elastiske på midten. Nogle kan nøjes med elastikker i begge sider, men det tror jeg ikke, du kan.
Hej!   ..  Jeg ser at flere af de andre har forslået de ting jeg selv vil forslå; * Sadelmager * Kiropraktor men jeg vil lige tilføje noget yderligere!   .. Idet du spænder gjorden, vil din hest have svært ved, at trække vejret   .. Jeg synes evt. du bør læse denne korte artikel, som dog ikke går i dybden med det muskulære forhold: Du må huske, at når din hest har gjort dette rigtig mange gange før, kan det være din hest har klassisk betinget din sadle med smerterne, den føler, når gjorden strammes. Jeg ville først få en kiropraktor ud, men du nævner dyrlæge, men jeg tænker helt sikkert kiropraktor   .. Når der ikke længere er noget fysisk på din hest, vil jeg begynde at træne hesten til, at få gjord på igen, hvis du har en køregjord/longegjord vil det være ideelt, du kan begynde at træne din hest til gjorden igen, og spænd den nu ikke hårdt, en gjord bør ALDRIG "spændes til" den har én funktion; sørge for sadlen ikke glider rundt, og sadlen glider ikke mindre af, at hesten ikke kan trække vejret     .. Håber dette kan bruges, vil gerne uddbye ydligere, hvis det skulle være nødvendigt 
Hej   . Jeg skal til at lave bl.a. cavalettis, jeg har selve krydsets udformning på plads, og ved hvor jeg vil købe mine bomme  .. MEN!!! Hvordan sikre jeg mig, at træet holder længst muligt?  Jeg vil gerne ha' malet både cavaletti-krydset og bommen(e), men skal jeg købe træet ubehandlet? Eller skal jeg købe det behandlet?(f.eks. trykimprægneret) - eller har I helt andre forslag..?  Håber nogen har erfaringer med behandling af træ   ..
Aner ikke hvem I er.......og Delacy........venner????????i i kan mene om mig hvad I vil men en ting er helt sikker, jeg er IKKE mishandler! Stine Decor.......Sensation kunne sagtens rides på trense! Delacy.......nåh, det var dig der uddannede de to heste med dine utrolige evner og meget følsomme hånd :0D Aner ikke hvor du har dine ting fra? Hårde bid og hård hånd? I er meget kloge herinde? Misundelse er en grim grim ting........synd for Jer
Tråden er fra 2004?!? 9 år gammel. Det gavner aldrig at tage gamle tråde op, det eneste er at du nu igen skaber fokus på negativ omtale om dig selv.
Hej er der nogen der ved om man kan prøve miljøtræning af heste et sted på fyn ? Eller de der baner hvor hesten skal følge dig igennem og op på div. forhindringer...
Jamen er der nogen der har forstand på at lave sådan en bane, eller kender nogen der kan ! så finder jeg pladsen til det ?
hvad mener du med miljøtræning af heste? Du kan jo selv "lure" de ting af og bygge en bane selv, men som jeg forstår det så er det også undervisningsdelen og hjælp fra en som du søger eller?
Ville være dejligt med hjælp fra en der har prøvet det før så jeg kommer godt fra start   og at man evt.var et hold så man kunne lære af hinanden....
Hey alle Nu har jeg forsøgt at få svar på det andre steder, feks på dressage in harmony (classisk forum) og har fået et par ting der måske ku hjælpe men også en masse @!#$ om at det er livsfarlig det jeg gør..... hvordan det kan være livsfarligt det jeg gør når jeg prøver at afhjælpe et potientiet problem der kan blive livsfarligt...det må guderne vide. men tænkte at springrytterne herinde måske havde noget arfaring på området. Min 3 (snart 4 årige) dreng er jeg begyndt at små springe lidt på en gang imellem (1 gang om mdr, nogen gange 2 pr mdr) på små spring fra 2 kavalettis oven på hinanden - max højde på 50- 60 cm, Han ELSKER det og har ingen problemer med at springe det. problemet er hans måde at springe opspringet på da han når han laver de kendte 3 galop andspring hen til springet og det passer HVER gang..ja så tar han lige et halvt galop andspring mere før han sætter af hvilket resultere i at han kommer enten helt op i springet sådan 10 cm fra før han sætter af (på selve springene ltså de rigtige spring m opstander osv) på kavalettisne gør han det samme! Vi har prøvet at afhjælpe det med at sætte en kavalettis forn springet, men det er han kold overfor og gør det = han sætter forbenet ned mellem kavalettis og spring før han sætter af..... så prøvede vi m 2 kavalettis oven på hinanden foran springe så gjorde han det ikke, men så gentar processen med helt op i springet sig igen. på kavalettis,..tja dem gider han stort set ikke han gider ikke engang at springe over dem medmindre at der min er 2 oven på hnanden og så er det knap lige at han gider sætte af, men istedet sætter af med forbene og når de er landet på den nden side så træker han bagbene til sig, enten i trav eller bare lige over den nederste kavalettis = den øverste selv falder ned!! uanset bestemte jeg mig meget hurtigt for at han skal lære at lade vær og lære at sætte rigtig af = sprinnge over, istdet for at halv springe halvt trave over dem. Vores næste forsøg går ud på at sætte enten kavalettis op eller et mindre spring i et galop andsprings afstan fra det rigtige spring og s håber vi lidt på at ku pille hans vane af ham, da han så er (forhåbentligt) nød til at springe kavalettisne først og lande og sætte af med det samme. ellers har jeg tænkt på om a´tempospring ku afhjælpe probemet..for springe det kan han godt og han vil også godt, han river bare tit ned pga det opsprings punkt er så skide uhyggeligt tæt på springet så det vil jeg meget meget gerne ha ændret på hvis det kan lade sig gøre. for det er ikke sundt for hans psyke hele tiden at fejle pga det. Jeg håber virkeligt at nogen kan hjælpe  på forhånd tak 
Det lyder som om I har startet dens indspringning helt forkert.. Bom, a tempo og masser af træning på helt små spring.. det er ikke hesten der fejler, men rytteren! Tag evt til en spring underviser der ved hvordan unge heste skal indspringes korrekt.
Hej, Allerførst er det efter min mening for tidligt at springe på en hest, som kun lige er knapt 4. Det kan jo være, at den p.g.a. sin unge alder simpelthen ikke er moden til opgaven, hverken fysisk eller mentalt. Men sådan rent teknisk: Din hest har vist vænnet sig til, at den letteste måde at løse opgaven med at komme over et spring er at "trampe om" lige foran springet, uanset hvad du har lagt foran springet. Jeg kan ikke helt forstå ud af din beskrivelse, om hesten i de tilfælde kommer over springet uden nedrivning, eller om den ofte river ned. Hvis den i de fleste tilfælde kan komme over uden nedrivning, ja så har den jo lært sig selv, at det er sådan det skal gøres, og så er det op til dig at lære den noget andet, hvilket godt kan være noget af en opgave! Hvis den derimod ofte slår sig, kan den komme til at forbinde springningen med, at det gør ondt (hvilket bestemt ikke er hensigttsmæssigt), men den kan måske ikke finde ud af, hvad der skal til for at ændre på dette. Først og fremmest ville jeg aldrig springe cavalettis med sådan en hest, da risikoen for at falde er større end ved bomme, der kan falde ned. Dernæst ville jeg løsspringe hesten med et lille kryds først og dernæst et lidt større spring. Tilpas afstanden, så det kommer til at passe til netop din hests galopspring mellem de to spring. Det kan være, at afstanden skal være temmelig kort, før den lærer at nøjes med et enkelt galopspring. Derefter kan man langsomt (altså over flere træninger) øge afstanden, indtil hesten finder ud af at sætte af et bedre sted. Husk, at jo mindre springene er, des kortere skal afstanden være, for at det passer. Sørg for at få hjælp af nogen, der har forstand på dette, da forkerte afstande fuldstændig kan tage springlysten fra en hest!! Det, som det her handler om, er at give hesten en ny vane, og det tager tid og kræver særlige hensyn. Hvis du giver løsspringning 1 gang ugentligt en chance i nogle måneder, får din hest også tid til at modne yderligere, både kropsligt, mentalt og ridemæssigt. Når hesten i løsspringning er ved at fatte vitsen, kan man omsætte det til springning under rytter. Måske kunne et "lokomotiv" også hjælpe på fremdriften det sidste stykke mod springet og dermed hjælpe med at fjerne det sidste "tramp". Med lokomotiv mener jeg en 100 % stabil førerhest, som du kan ride efter - selvfølgelig ikke lige op i halen, da selv den mest stabile hest kan fejle, men det kan måske få din hest til at tænke mere frem og over end bremse og trampe om. Og sørg for at få noget kvalificeret undervisning, som kan hjælpe jer begge videre. Hvis du får gang i de gode vaner hos din hest, kunne jeg godt anbefale dig til efteråret at tage med på nogle lette jagter i gode jagtfelter (hvor der er styr på sagerne), for der får din hest i hvert fald lært at følge med og springe mere flydende. God arbejdslyst og pas godt på din unge hest! MVH Jette
Nu er det godt nok nogle år siden jeg var med til at træne heste til springning, men noget kan jeg da huske. for det første så sprang vi aldrig siddende på hesten før den var tæt på 5år vi brugt lang tid i inspringning/løsdpringningen og samtidig red vi en del dressur og en hel masse ganske alm. grundridning så ud fra det du beskriver vil jeg som andre også skriver, hoppe af hesten, lade den finde sig selv og sin teknik i løsspringningen, samt få en springtræner ud der kan guide dig til at give hesten de bedste præmisser. i mine øjne har mange heste mulighed for at udvikle sig til fantastiske springheste, men træningen eller mangle på samme er af en sådan kvalitet at mange bliver droppet.
Okay mange tak for alle de gode forslag  tror vi dropper springningen et lille stykke tid m rytter så. det lyder til at være noge gode forslag som jeg lige vil skrive ned til når min anden hest engang skal til og igang om et pr år. Mange tak for svarene  MVH Mig
Måske det strammer lidt i musklerne i bagparten at sætte sig og "springe" op ad som et galopanspring kræver? Jeg red på en der konsekvent bukkede når jeg red ham i samlet galop. Det tog lidt tid og noget mere galop træning/muskel tæning så holdt han op med det.
Jeg tænker umildebart at din hest måske ikke er i korrekt balance, og afspændt i sin overlinie?   .. Hvis din hest f.eks. ikke kan holde balance kan hesten føle sig nedsaget til, at lave et bukkespring.. men jeg tror det skyldes noget andet, ret mig hvis jeg tager fejl omkring dig som rytter!   .. Du skriver: " Ud fra dette er min første tanke; har du et mål for, hvornår I skal starte Jeres første stævne?  Hvis ja, så er der jo et pres på Jer, for hesten "skal stoppe med at bukke sig i galop inden en given dato" - det er RIGIG godt med mål! Hurra for vi har mål med træningen   .. Men du nævner det er en 4-års hest, måske er hesten bare ikke muskulært klar til at bære sig selv i galop? Eler måske er din hest ikke tilstrækkeligt afspændt i overlinien?   .. Det er mine første tanker.. Hvis du mener, det har sat et psykisk pres på dig som rytter, at nå frem til en galopovergang uden bukkespring, vil du sikkertogså hver gang hesten skal i galop tænke "bare nu den ikke bukker i dag"?  Vi som ryttere kan ofte ride os på tankens kraft, dvs. når vi f.eks. tænker på at få en overgang til skridt, trav eller galop så gør vi noget med vores krop, som vi ikke engang altid selv er klar over, disse bitte små spændinger opfatter hestene..  - og dette gælder både de gode, og dårlige ting!   .. Vi skal som ryttere fokusere på, hvad vi VIL HAVE, og ikke på, hvad vi IKKE VIL HAVE.. Jo mere dit fokus er på, at hesten ikke skal bukke, desto større risiko er der for, at hesten bukker.. Måske vidste du allerede en del af dette i forvejen, men tænk over det, når du rider!   .. Jeg vil råde dig til, at longere din hest i remonteholdning via longering i grime eller evt. kapsun uden brug af bid, og uden brug af indspændningstøjler o.lign. Så kan du øve overgange op og ned fra galop, men start gerne i trav, her kan du se om ryggen er løsgjort, hvis ryggen "svinger op og ned" er du godt på vej!   .. Håber mit (lange) svar kan bruges   ..
Min 4 års kan også finde på det en gang i mellem (hun gjorde det hver gang tidligere), og generelt gør hun det mere når jeg laver et samlet anspring.. Hvis du traver i et meget frisk tempo inden du laver anspringet, er det meget sværer for hesten at bukke.. Jeg gjorde dette i et par uger og så begyndte jeg langsomt at springe an i et tempo tættere og tættere på almindelig arbejdstrav.. Det er ikke en metode der er kønt til at stævne, men man er nødt til at ride effektivt - ikke det der ser pænt ud.. Det pæne skal nok komme med tiden;)
Hvis du læser ridehesten , så læs det her fra april.   Så får du et bud på en god træning- .
Tusind tak for alle svarene, jeg prøver lidt af hvert  . Og nej hun har ikke rigtige den balance hun skal have endnu, da hun kun er 4 år gammel og ikke rigtig kan det helt store endnu  .
En hjælp kan være at få hovedet op lige i det du vil springe den an. Det gør det alt andet svære for den at bukke. Dette er naturligvis ikke en permanent løsning, men ind til din hest har styrken og roen, kan det være en måde at undgå at bukkeriet, bliver en vane du senere skal bøvle med at komme af med. Johan
Jeg red min part idag og oplevede endnu voldsommere slåen med hovedet end jeg har gjort før. Før har jeg mistænkt det for at være fra pres i munden men idag gjorde hun det voldsomt selvom jeg i skridt gav hende helt løse tøjler og kun holdt på "samlingen". Tidligere har hun kun slået lige op og ned med hovedet men idag oplevede jeg også hun slog til sidste og rundt "over det hele". Især i traven var det slemt. Jeg hoppede af og trak hende rundt på banen og derefter på en græs springbane. Hun gjorde det forsat, dog ikke helt så slemt men her stadig helt uprovokeret hvor jeg havde en helt løs tøjle og hun så smækkede hovedet i vejret. Jeg lagde mærke til at hun lavede samme nummer da jeg trak hende tilbage på folden og lagde pres i grimen, så blev der slået igen. Men to sek efter slog hun uden der var noget pres. Hun har også et eller andet med når hun står på staldgangen ( med kæder i begge sider ) og hun træder frem og ikke kan komme længere, så slår hun med hovedet igen og kan stå og slå voldsomt med hovedet. Jeg fik en til at optage det kort. På videoen ligner det jeg har fat i hende og hiver igen - det gør jeg ikke. Forsøger at følge med og lade være med at hive i hende, men det er svært når det er voldsomt og hele tiden. Samt prøver at have en bue på tøjlen hele tiden. Men samtidig er hun ikke helt skarp i dreje signal med ben, så guider med tøjlen. Jeg har forskellige teorier om hvad det kan være. De første par gange jeg har redet hende har jeg tænkt det var pga. pres, fordi hun ikke vidste hvordan hun kunne komme af med det - fx. når jeg øvede stop for tøjlen. Men den passer ikke længere når hun kan gøre det for helt løs tøjle. Derfor kom jeg til at tænke på støv på ridebanen, at det kunne være hun fik det i næsen når hun strakte sig frem og ned og fordi banen generelt støver meget. Men det passer jo ikke helt på at hun gør det på en græsbane - kun hvis der stadig sidder støv og irritere. Derfor er jeg kommet hen til idéen at det kan være en kombination af stress fx. i stalden hvor hun ikke er glad for at stå alene/stå stille samt ikke altid være klar over hvordan hun slipper af med pres. Også ude på banen gøre det mest pga. støvet. Derfor har jeg et par ting jeg skal have afprøvet. Skal have afprøvet at ride på græs kun og se om samme sker, skal have afprøvet noget longering og skal have afprøvet bidløst. Men vil hjertens gerne hører folk byde ind. Jeg har selv startet i de grunde som jeg kan rede ud og selv løse fordi hun er rideskole hest også har jeg ikke lige mulighed for at smide hende i røngten. Men vil gerne hører om i selv kan byde ind. Der udover mangler jeg lidt bud på hvad jeg skal gøre ved et problem jeg har når jeg skal rense bag hove. Ikke lige med det samme når man rør benet, så kilden er hun ikke. Men når man får hende til at løftet det sparker hun - ikke voldsomt men irriteret ud og pisker med halen. Hun sparker bag ud når hun skal have renset bag hove og holder den heller ikke altid stille når man så har fat i den og det kræver noget og holde fast. Jeg har lagt mærke til at hun ikke er nær så irriteret når vi har redet og hun på en eller anden måde er mere afslappet, så er det ikke nær så voldsomme spark. Jeg vil ikke slå hende da hun er en meget følsom dame, så at slå hende vil blot give hende et voldsomt chok og gøre hende nervøs for bevægelser end hun i forvejen er samt at hun vil sprænge frem i kæderne e.l  Har ind til videre brugt det at når jeg får fat bestemmer JEG hvornår benet sættes ned også har jeg brugt at gentage det at tage benet op 3-4 gange i træk. Nogle gange så bliver sparkeriet mindre, andre gange kan det komme ud på det samme.
Jeg købte mig en balndingspony til skovturshest for 1½ måned siden. Tiden indtil nu er gået med at komme i bedre form på en masse ture. Det er også det han skal bruges mest til, men for at både han og jeg kan blive bedre skal jeg have undervisning på ham også. Kondien og formen er nu ved at være så god at jeg har haft ham i galop et par gange på tur, og igår i ridehallen, og det er den mærkeligste galop jeg har oplevet. Jeg kan overhovedet ikke sidde ned på ham i galop, det føles mest som om forparten galopere og bagparten traver... Og der er både i ridehallen, og ligeud på tur. Mine spørgsmål er så, er det fordi han mangler øvelse/balance? kan jeg træne ham til en god galop? Han vil ikke gå i højregalop, så på højre volte var det helt slemt. Jeg skal have ham med til undervisning for første gang på torsdag, og vil selvfølgelig tage den med min underviser også.
Jeg tror den løber i pas med dig. Den kunne da godt have islænderblod i årene hvis det er pintoen på din præsentation. Rent faktist er jeg ret sikker på at der er islænder i og de kan jo løbe pas, ligesom travheste feks. Prøv at filme det, så kan du bedre se hvad det er der sker. Vh Charlotte
Der er helt sikkert islænder i ham, han er opstaldet på et "islændersted" og de siger også islænder   Han går pas i skridt, specielt ned af bakker. Måske jeg skal have dem til at kigge på hans galop også. Hans mor er haflinger, men hvad faren er vides ikke, men islænder er der ihvertfald.
Min er også halvt islænder, og indtil hun fik riktige muskler, så gik hun i en meget mærkelig galop. Den var riktig ubehagelig og man skulle stå op. Nu har hun mere muskler og erfaring, så nu går det godt, men det tog lige 2 år
Går han i krydsgalop? det lyder lidt sådan.. Hvad sker der hvis du cantre ham på en lille volte, eller hvis du prøver at drive ham frem, så tempoet kommer godt op?!
Hej jeg syntes godt det kunne lyde til at han går i krydsgalop det gør min pony osse nogen gange og der kan jeg heller ik sidde ned så jeg tror han går i krydsgalop !!!jeg kan ik lige pt huske hvad det var man skulle gøre for at få hesten til at gå i rigtig galop igen men det er jeg sikker på din træner ved !!:D
Jeg tror I har ret i at han går i krydsgalop. Jeg vil hører min træner i morgen efter om det er rigtigt. Nogle idder til hvordan jeg får ham i alm. galop? og hvorfor han vælger krydsgaloppen?
Glad for jeg ikke er ene om ikke lige at genkende ordet miljøtræning.   . Tænker som Louise at det er de daglige udfordringer du vil vænne hesten til. Her kan jeg så som et billigt, sjovt og nemt redskab anbefale godbider og en paraply. Det kan bruges i alt slags vejr og det er sjovt at se hvor hurtigt hesten "tør" komme og få en belønning. Jeg bruger det kun på folden når hestene går løs, men tilgængæld så kan jeg også nemmere ride med poser eller paraply når hesten er vænnet til de ting inden. Er det dét du mener, for så kunne det også være sjovt, at få flere bud på øvelser andre herinde måske træner.
Miljøtræning handler om, at uanset hvad du udsætter din hest for, så stoler den på at du passer på den og derved gør hvad du beder den om. Så miljøtræning er mine øjne er lige så meget at gå/ride ture ALLE steder, i tung traffik, om natten, besøge et villakvarter en søndag hvor alle er i haven og larmer med maskiner og børnene har gang i deres trapoliner. Det er også at besøge en børnehave med 20 skrigene unger (det er nok at stå uden for hegnet), gå en tur langs markerne når bondemanden arbejder med store maskiner, gå over vandløb, gå tur i skoven når de fælder træer, gå langs jernbanen når der kommer tog, gå igennem levende hegn, besøge andre ridehaller osv osv. Når din hest kan det og stoler på dig, så er div. "forhindringsbaner" en smal sag. Kun fantasien sætter grænser. Og husk at starte stille og roligt. Hesten skal have en god oplevelse hver gang.
Jeg glemte at skrive at der er forslag til forhindringer både hos DRF med deres TREC og Den Hele Equipage. DHE er klar bedst, synes jeg, mht øvelser.
Gåture er nok. I en stor stald er der rigeligt at blive bange for, maskiner, der arbejder, måske campingvogne etc. der holder. Radio, det handler om at være kreativ! Men gåture i skoven, eller andre steder hvor der kan lure tigre osv. er det bedste sted at tillids træne!!
Kontakt min endelig hvis der er nogen der sætter en "bane" op et sted på fyn 
Jeg er enig i at man kan træne alt muligt uden en bane som sådan, bare leg med alt muligt fjolleri paraplyer og plastikposer osv - og i den stald hvor vi står er der mange der gør netop det. Vi får så også meget træning "foræret" ved at stå ind i storbyen - så som busser, tung trafik, udrykning, byggerod, hækkeklipperi, legende børn og løse hunde, vi skal ride hen over s-toget for at komme i skoven, som er fyldt med skovbørnehaver i hverdagene. osv osv osv Men alligevel - selv om de fleste heste derude er ret seje til mærkelige og/eller larmende ting, så er noget af det værste vi har budt dem en siluet at et vildsvin.... Og den stod endda hjemme på den trygge bane... Min egen troede hun skulle dø og en af de gamle, en næsten 20årig ellers totalt KOLD oldenborger gik fnusende hen til den og så nedlagede han den med et forben. Den skulle ikke komme her og være fræk! Vores staldejer har været på et working equitation kursus hvor en siluet af en tyr gjorde næsten alle hestene meget bange. Så skal man rigtig træne farlige ting er en dyresiluet åbenbart noget af det mest krævende. Et billede af grisen: (har desværre ikke et uden en hest foran)
Maluna/ TAK for grinet! Nedlægge et vildsvin med et forben! Dét tror jeg også min gamle dame ville have gjort!     . Mon ikke den har følt sig som en helt at nedlægge et farligt dyr med ét spark!   . Noget af det 'værste' mine har været udsat for (vi bor på landet men har mange store traktorer, maskiner og lastbiler osv. som de er totalt lige glade med) var en farvestrålende "rovfugl".. :  
I DRF kaldes denne træning besindighedstræning. Der er en besindighedsprøve på hjemmesiden. Den er oversat fra tysk: Du kan finde flere øvelser på det tyske rideforbunds hjemmeside: Du skal et stykke ned på siden og downloade en PDF-fil, der hedder Gelassenheitsprüfung, (GHP). Den er gratis, indeholder billeder og beskrivelser og noget teori om træningen. vh Elisabeth
Tak det er super...
Jeg bor på landet, hvor mine ungheste udsættes især for store maskiner der larmer, så dem er de ganske kolde overfor, hvorimod barnevogne sjældent ses på de lokale landeveje, og derfor er livsfarlige at møde i skoven.....:-) Men det bedste jeg har investeret i, er en "tante-rem" som bliver sat foran på sadelen. Jeg har set nogle bare bruge et næsebånd som rem, men man kan købe nogle der dissideret er lavet til dette formål. Når jeg så rider, og vi kommer ud for noget som er "farligt", lige for tiden de store såsæd-sække i vejkanten, så giver jeg hesten helt lange tøjler, og holder fast i tanteremmen med den ene hånd. Og så får hesten lov til at kigge og nærme sig sækken i fred og ro, uden at jeg sidder og holder fast i den fortil. Og det gør at al stresset tages af både hesten og jeg. Hesten fordi jeg jo rent faktisk slipper den, og ikke via et desperat greb i tøjlen fortæller den at det er livsfarligt. Og mig selv, fordi jeg kan jo alligevel ikkeholde 600 kg bange hest med biddet, og så er det mere trygt at vide, at man kan holde sig godt fast i sadlen. Og så er det god miljøtræning, at ride ture sammen med ældre erfarne heste, put hestene i traileren og kører til "fremmede steder". mvh charlotte
Nu må jeg lige tilføje at det var en bane jeg var interesseret i,sådan bare for sjov ....
Jeg kalder det godt nok ikke miljøtræning men hms for 2 og fire ben så laver jeg en bane der svare nogenlunde til besindighedstræning der er lidt andre "poster" men meningen er den samme. du er velkommen i Ugerløse, du kan jo tage en tur over broen og nyde den dejlige udsigt jette
Bare et lille input.. At springe på den nu, burde ikke være for tidligt alders mæssigt. Men det er svært at sige når ikke man har set den. man må jo ride stævner fra ca. Nu af på dem der er 4 i år. Jeg tror 100% det handler om at du ikke rider rigtigt hen til springet, med nok sug på tøjlen. Den bedste hjælp får du at en kvalificeret springtræner. det bedste råd til alle problemer, er at få undervisning. Og jeg synes ikke det kan undværes, hvis man er amatør med en ung hest.
Mit indtryk er en hest, der er voldsomt generet af et eller andet. Nu er sommeren jo overstået, eller kunne det være fluer. Men det passer så heller ikke med hendes opførsel på staldgangen. Koblet med problemerne med at løfte baghove, så er det måske noget i ryg, lænd eller hofter? Når jeg har ondt i ryggen/ lænden vil jeg heller ikke flyttet benet ret langt tilbage .... Har du mulighed for dyrlæge eller kiropraktor til hende? Næste trin må være sadlen, passer den godt nok til hende. Jeg tror bestemt ikke hun 'bare' er uartig, du har helt ret i at hun ikke skal slåes på, når hun gør det der, eller ikke vil løfte benene.
Ved ikke om der er mulighed for det, så skal jeg muligvis selv betale og det er ikke indregnet i budgettet så og sige  Hvis det er ryggen o.l så tænker jeg det ikke giver mening at hun gør det fra jorden også? Men lige præcis fordi det stadig er en masse ting jeg ikke helt forstår ved det skal jeg have afprøvet longering, bidløs og et sted uden støv. Hvis det er støv - hvad gør man så for at hesten kan være på en bane?
er mit bud. Hvornår har hun haft besøg af en dygtig hestetandplejer? Ikke bare den lokale kodyrlæge som lige rasper en smule. Jeg kan ikke se hvor stramt næsebåndet er, men jeg tror da jeg ville prøve at pille det af. Bidløst er også en mulighed, som du skriver, men det kan godt gøre ondt alligevel hvis der er tandspidser. Endelig ville jeg også tænke kiropraktik til hende. Og derefter røntgen. men der kommer sikkert mange andre bud på det..
Næsebåndet er meget løst, det er der bare for at være der  Har fundet ud af hun har haft tandlæge i feburar men der kan slf. være noget nu. Men vil prøve med et sted der ikke er støvet, bidløs og evt. longering så jeg kan se om det er noget der er "enkelt" så og sige.
Men en tandproblem giver vel ikke problemer med at rense baghove??? Ud fra din beskrivelse virker hun irriteret/gereret når du løfter et ben.
LP-mor - tror da lige du skal læse indlægget igen. Langt det meste handler om at hesten slår med hovedet, det samme handler videoen om. Jeg ser ikke ret meget benløfteri i den video. Mit bud på det problem er at få en kiropraktor til at kigge op hende. Det største problem her, synes jeg, er at hesten slår med hovedet, eller hvad?
Det føtrste jeg tænkte var også, som en anden skrev, tænderne. Umiddelbart tænker jeg der er noget der genere den der, du nævner det også er når den ikke har trense på, så bidløst vil nok ikke hjælpe?? Ved det self. ikke, men kunne også sagtens være ryggen der genere, og det kan den jo gøre både med og uden rytter, med og uden pres på hovedet af nogen art...
Så kommer der lige svar fra låner af hesten her  Hun er har været i ridning 2 forskellige steder - begge steder der søger at danne falsk holdning, ved at enten save i biddet eller benytte hjælpetøjler. Det har gjort at hun hurtigt svarer igen på det mindste pres i munden. Hun havde forinden Marias ridning i dag en dårlig oplevelse med en der påstod at være rutineret, han satte sig op og savede hende i munden (trods tanken bare var en lille tur på hende - fordi han er familie), dette fik hende til at panikke og løbe ud af banen og manden hoppede af, da hun stoppede pga. hegn.  Da hun i forvejen har et anstrengt forhold til biddet grundet tidligere ridemetoder, er det klart at hun reagere som hun gør.  
Grunden til at hovedrysten var meget voldsommere idag er fundet, så ingen ko på isen der. Og hendes grund til det generelt er tidligere erfaringer med bidet, så det er bare at klø på med tålmodighed også skal det nok gå  .
min ny-indkøbte hoppe slog også meget med hovedet og ændrede faktisk adfærd meget hurtig, fra en rolig hest, til en der ville angribe. og hendes bagben måtte vi heller ikke komme til, så meget på samme måde som du skriver. jeg fik en ud og kigge på hendes tænder og ja, hun havde vilde tandspidser, samt to løse ulvetænder, som skulle fjernes, dette er nu en uge siden og hun ryster ikke på hovedet længere.. så jeg ville få tjekket de tænder lige meget hvad..
Ja, som det sidste indlæg herover, tænker jeg også headshaker. Head shaking er en diagnose hos heste. Vh. Anne
Tænder Sadel Spændte muskler Allergi Støv.. Den ligner min gamle shaker.. ....Sådan så han ud i starten det blev desværre bare værrer og værrer 
Hejsa ! Vi har haft en pony med samme symptomer (headshaking) og det var meget voldsomt nogle dage. Fandt så ud af at man kunne købe et fluenet til at sætte på næseremmen og det hjalp helt fantastisk 
Lyder desværre som et præcist billed på vores DV   vi har netop fået taget røngten af hendes hals/nakke og det viste, at hun flere af hendes facet led er drejet og hævet og derfor har hun mange smerter, der går en nerve fra nakken gennem halsen og ned til bagparten og derved er hun heller ikke vild med at få taget bagben og gøre det samme som det du beskriver. Mit råd er at få hendes hals og nakke tjekket med det samme
Der er som sagt fundet en forklaring på det voldsomme slåeri den dag, så intet problem mere 
"Der er fundet en forklaring på det voldsomme slåeri den dag, så intet problem mere " Okey, men hvad er så forklaringen på at den ikke vil løfte bagbenet ? Jeg har svært ved at se det har noget at gøre med at den er blevet savet i munden tidligere.
Kunne være lidt sjovt at se hvem der skal starte Kolding Cup 2013, på hvilken hest og hvilken klasse. Min søde part, Nina Hauge, skal starte min hest, Kronbrogs Deco i LC2 Det er hans første udendørs stævne og hans 2. stævne, og første på udebane. Så det bliver mega spænende.  
Hvornår er Kolding cup og hvilke klasser bliver startet?  held og lykke med stævnet, måske kommer jeg og kigger 
Der er to afd af cup´en Den første er i Vamdrup d. 25. 26 maj mener jeg og sidste er i Hjelsminde d. 1-2. juni Der kan startes LC2 - LB2 - LA2 Vi skal starte LC2
Okay, tak  tror ikke jeg/vi kommer med hest, da begge heste skal afsted i weekenden efter hjelsminde 
Hej alle i dejlige hestemennesker (: Jeg har den store fornøjelse at ride på en dejlig, flabet fjorbolle-vallak. Jeg har reddet ham i ca. 1 år, og der er allerede sket en stor udvikling med ham, han er gået fra at være en uopdragen vildbasse til at opføre sig (næsten!!) som en rideskolehest (: Jeg har dog det problem at hans "stopknap" virker rigtig dårligt. Han er før blev reddet med et ret hårdt bid netop pga. dette, men det nægter jeg simpelthen at ride med, da jeg absolut ikke mener at det gør noget godt. Er der nogle af jer, der har nogle gode fif til hvordan jeg kan lære ham at stoppe (og blive stående)? Problemet er der kun når jeg sidder på ham, og jeg har (lige fra begyndelsen) lært ham ordet "stå" og der reagere han fint på fra jorden, men "glemmer" det når jeg sidder på ham. Han er absolut ikke ustoppelig, man skal bare bruge meget tid, og mange kræfter på at få ham stoppet. Det skal lige siges at jeg ikke bare sidder og hiver og flår i tøjlen, men at jeg tager fat, og slipper så igen, indtil han reagerer, og jeg bruger selvf også ben og vægt. Så hvis der er nogle der har nogle fif, tager jeg imod med åbne arme. På forhånd tak. (:
Hej Alle Vi er en flok damer der er ved at planlægge en tur på Hærvejen. Nogen der har erfaringer med Hærvejen samt med Høhotellerne? Gode råd modtages både i forhold til selve turen samt træning:)
Har desværre ingen erfaringer selv, men STORE drømme om selv at tage turen engang. Den lille hest skal bare i væsentlig bedre form først og have set lidt mere af verden  Vil I ikke godt komme med en beskrivelse og nogle billeder, når I har været afsted? Til inspiration for andre... Og GOD TUR!!! 
Jeg har fået 'ordineret' pessoa longering af min hoppe i 4 uger. Hun skal gå så dybt som muligt. Dette er IKKE en diskussion om hvorvidt pessoa longering er godt eller skidt - der er en forespørgsel på teknisk brug. Nu er 4 uger lang tid og selv om jeg rider western og gerne vil have min hest til at gå dyb og lang hals, -så er jeg naturligvis kun interesseret i at hun forbliver i balance og ikke kommer til at gå på forparten. Jeg skal lige huske at understrege at jeg kun har longeret hende i 4 dage nu, og jeg har absolut ingen erfaring med dette. Imidleertid har jeg kunne konstatere at hun sveder meget fortil på hals og bringe og først i går - på 4. dagen anede jeg lidt (meget lidt) fugt i 'måsen' mellem hagbenene. I samme åndedrag må jeg hellere også tilføje at hun dog synes at have en lille positiv effekt med dette arbejde og virker mere fri i sine bevægelser end da vi startede. Det kan selvfølgelig skyldes at hun ikke er så glad for at bruge bagparten endnu (hun har et problem i ryggen, som skal genoprænes). Hvordan fungerer det med linerne ved denne træningsform. Kan jeg aktivere bagparten ved at lave den bagerste line strammere og stadig bevare en vis fleksibilitet fortil. Jeg har forsøgt i praksis og synes hun bliver lidt generet af det - især i anspring til galop, men måske det er et spm. om tilvænning og det stadie hendes rygproblem er på. Eller er det bare mig, der er lidt utålmodig og vil se resultater med det samme ? Jeg vil jo helst ikke gøre problemet værre. Byd også gerne ind andre gode fif til 'optømning' med denne anordning og hvad I synes det er godt for. Selvfølgelig også hvad man IKKE skal gøre.
Få nogen ud til at tjekke ryggen. Der kan godt være nogle låsninger der. Min gik i krydsgalop og næktet at vælge højregalop, også på højre volte. Fik en ud til at fikse ryggen hendes, og så gik der meget kort tid inden hun plutselig kunne alt mulig hun ikke kunne før
Jeg ville også, hvis det var mig, bestille en god dyrlæge, som kan noget med kiropraktik eller anden manipulation. Jeg synes overlinjen på din hest ser noget mystisk ud, men kan ikke helt afgøre om jeg lader mig "snyde" af aftegnets facon. Jeg synes dog ikke at en hest bør have en så "opskudt" lænd, heller ikke selvom der er islænder i den. Hilsen Sif
Der kan jo ligge fysiske problemer bag. Måske en kombination. Vores den lille var umulig "til højre" - dels var der en masse at komme efter for kiropraktoren dels viste det sig at han døjede med en masse arvæv efter kasterationen avs. Hvordan er han i galop løs uden rytter? - kan han der let gå i hhv højre og venstre? - så kan det jo også være f.eks sadlen der generer/er for lang.
Jeg er spændt på hvad min underviser siger i morgen - det er så svært at afgørre hvad han gør, når man ikke selv kan se det. Jeg har tænkt på at jeg vil prøve at have ham longeret for at se hvordan han galopere der, men er ikke kommet dertil endnu. Tak for svarene - det er rart at få nogle forskellige forslag og råd. Kom gerne med flere - og så vender jeg tilbage med underviserens udtalelser.
Hvor hurtigt galopperer den? Mange islændere skal nærmest jorde for, at kunne galoppere i en ridehal. Hvad angår pasgalop og krydsgalop. I pas kan du mærke hvordan hesten flytter først den ene side af kroppen fremad, og dernæst den anden side. Denne bevægelse forplanter sig i dig - f.eks. at dine stigebøjler følger bevægelsen lidt. Hvis hesten går næsten ren pas, så føles det sådan. Bortset fra den vrikkende bevægelse er det let at sidde i pas. Pasagtig galop føles derimod nærmest behageligt - galoppen er lidt flad og meget let at sidde i. Hvis man ikke får redet nok frem, kommer pasgaloppen ofte. Krydsgalop føles totalt akavet. Det føles nærmest som om hesten kan vælte hvert øjeblik det skal være. Og ens sæde bevæger sig nærmest i et firkantet mønster. Det er meget ubehageligt og også svært, at sidde i. Nogen gange kan pasbundne heste have en galop der føles lidt som krydsgalop. Men da din hest ikke er ren islænder kan jeg ikke forestille mig, at den er så pasbundet. (mange heste går pas i skridt - selv top OL-heste gør det) Det allerbedste ville være undervisning + video. Det giver bare så meget, at se sig selv på video - bare 2min som en ven lige har optaget med mobilen kan være det der skal til. Har du overvejet om du har styr på hestens skuldre? Hvis den skyder venstre skulder ud på højre volte, så kan du være sikker på, at den springer an i venstregalop hver gang. Og jo mere du stiller den til højre, jo mere skyder den venstre skulder.
Er det Islænder, så kan de jo tit bare have nogle virkelig underlige sammenblandede gangarter. Det er min erfarring at krydsgalop som oftest skyldes dårlig balance, det er vigtigt at kunne korte galoppen op, og så hjælper det at cantre på en mindre volte. Longering er en god idé, hold øje med om hesten viser tegn på ubehag når den skifter til korrekt galop. HVIS det er et fysisk problem, vil hesten jo som reglt kun gå krydsgalop på den ene volte, så hold også øje med det 
Få fat i en god kiroprakter (: De kan lige tjekke ham igennem, så du er sikker på at der ikke er noget der sidder i klemme eller er ubehageligt. Samtidig giver de også ideer til øvelser (smidighed, balance, hvad man nu har brug for), hvis man spørger. (:
Hej.  Min vallak er 100% Oldenborg men han galopper med forbenene og traver med bagbenene så snakkede jeg med min gamle underviser og han sagde jeg bare skulle drive noget mere på og det gjorde jeg jo så. og så kom han op i en rigtig galop. Tror bare du skal måske drive lidt mere på når du galopper 
Det er blevet bedre efter hun er blevet håndteret mere. Hun vil gerne løfte bagbenet, det er bare lidt voldsomt. Og det bliver værre hvis hun er oppe og kører og stresset, men meget bedre hvis hun er afslappet under ridningen og man i det hele taget er rolig omkring hende. Så nej, det har nok intet og gøre med saven i munden 
-også tjekke tænder -Uanset hvor meget hun kan være blevet savet i munden tidligere.. Min er lige begyndt at slå med hovedet og har rystet lidt irriteret med hovedet den sidste måneds tid, så igår fik jeg tjekket tænder og ganske rigtigt, han havde nogle gode store tandspidser og lidt sår   , som blev ordnet ligeså fint, uden bedøvelse.  Han er samtidigt lidt spændt i ryggen og jeg tror helt sikkert at det stammer fra at han har haft ondt i munden. Så nu står den på longe-arbejde de næste par uger, så han får lavet noget og samtidig får strukket rygmuskulaturen i overlinjen! Heldigvis er det ganske lidt, han er spændt og så er det jo bedst at tage hånd om det, inden det bliver et større problem, -for min ellers meget velfungerende, veluddannede hyppi, som ellers ikke går og slår med hovedet. Der kan jo være en rød tråd til, hvorfor den ikke er glad ved at få løftet bagben... Altså hvis den har ondt i munden pga tænderne, så kan den blive øm i overlinjen fordi den går og spænder og som en anden skriver, så kan det jo være den nerve som løber hele vejen igennem, ned til bagbenene og derved gør det svært for din hest at løfte bagben. Jeg talte med en om det i stalden, at min hest rystede på hovedet og hun fortalte, at hendes hest også ryster på hovedet, hvis ikke hun sætter hovedtøjet præcist rigtig. Det er en meget følsom hest så hun har også flettet dens man, så den ikke genere/kilder hesten. Så det kan jo også være sådan en uskyldig ting  Headshaking: Den var værre!! Jeg synes ikke at man skal panikke men, man har altså pligt til at finde ud af hvad hesten evt kunne fejle. Og da en hest ikke kan tale og fortælle os præcis hvor den har ondt eller hvad der genere, så må man bruge udelukkelsesmetoden og så dyrlægen hvis ikke man selv kan finde en fornuftig forklaring. Der findes stadig mennesker i Danmark, som ikke ved at en hest skal ha' ordnet tænder hvert halve til hele år, helt afhængig fra hest til hest. Og det kan gå ind og indvirke på alle mulige ting, hos hesten. Den kan have problemer med at tygge og tage på. Den kan blive spændt i kroppen, som til sidst udvikler sig til smerter og så køre karavanen.. Jeg håber ikke at jeg har stødt nogen, jeg er bare kommet med en forklaring på min hests opførsel og givet nogle idéer til ting man kan tjekke og ting man bør tjekke. Man kan jo komme med uendelige idéer med sadel og bid og ben og og og... Mvh Jeannett
har du overvejet om den er blevet headshaker, dette kan fremkomme feks af en form for allergi,stress osv. jeg ville tage kontakt en dyrlæge for at se om medicinering evt kan afhjælpe problemet og finde ind til kernen af det. mvh trine
Du skriver at grunden er fundet - er det noget du vil dele med os andre? Er det fordi den er blevet savet i munden engang? .. hvorfor gør den det så også når du trækker i grime?
... prøv at scrolle opad i tråden og læs indlægget fra Karoline (Soebygaard) den 9. september kl. 22.53  Hilsen Sif
Har skam læst indlægget, synes jeg også fremgik af mine spørgsmål 
Hun gør det ikke på samme måde når man trækker med hende. Der ligner det for mig noget frustation/irriterethed over fx. at blive holdt tilbage eller ikke lige at kunne finde ud af hvordan man kommer af med presset når der fx. stoppes eller hun gerne vil en vej og jeg den anden 
hvis problemet stadig er der  Synes virkelig i skal overveje at få det tjekket.. vores dv bliver sat ifol nu da dens facet led blev ved med at dreje selv efter utallige kiroprakter tider...   og hun begyndte også at løfte bagbenet, men det betyder ikke smerten er gået væk.. til sidst efter man gør det hver dag, så orker de sgu ikke kæmpe mere.. synes virkelig i skal overvejet det, ville være så ærgelig hvis i først fandt ud af der var noget senere... hvis den gør det på staldgang og når du trækker den... skal man altså tage sådan noget alvorligt.. det er ikke bare utålmodighed... trust me.. har haft for mange skøre ponyer og heste til dette. Mvh alberte maj bartram (anne-lise Bartrams datter) 
Jeg synes du har fået mange gode inputs - men vil bidrage med et spørgsmål om du har fået checket tungebenet. Vores pony har haft et traume på tungebenet og har i vid udstrækning den adfærd du beskriver. JEg håber virkeligt at du får det seriøst cheket da heste ikke er udspekuleret og "frække" i den forstand. Din hest har tydeligvis et problem som den på fornemmeste vis forsøger at gøre dig opmærksom på - uagtet hvor dårligt og forkert den er reddet tidligere. /stine  )
For en del heste, der går et   op for dem, når man bruger en cordeo. Alternativt, så kan du også prøve en hackamore. Fidusen er, at du får lagt et helt nyt signal ind, der ikke er "sløret" af tidligere tider (mis)brug af biddet. Dejligt, at du prøver at finde alternativer fremfor "bare" at smide et stærkere bid på ham 
Det var da en super idé! Det havde jeg slet ikke tænkt på (: Jeg er dog ikke helt frisk på en cordeo bare såden uden hovedtøj, men man kan vel have hovedtøj og tøjler på ham, og ha dem som en sikkerhed og øve med cordeoen på den måde måske?
Camilla, for den er jo ikke hård i munden, den har bare aldrig lært at reagere korrekt på signalet, dette kan indlæres, men ind imellem så kan et skift af signal om ikke andet en periode være rigtig godt 
Jeg betegner det, som at en hest ikke reagerer på at man tager i tøjlen som "hård i munden", men er helt enig med dig i, at det er fordi han ikke har lært signalet ordentligt (:
Ja, selvfølgelig skal du beholde trensen og tøjlerne på! Det andet er nok liiige modigt nok til at starte med, hehe.
Hov, det skal lige tilføjes, at jeg mener når man tager i tøjlerne, som hænger fast i et bid 
Husk at du ikke skal tage og slippe, tage og slippe indtil der sker noget med stoppet. Du skal biholde presset og når så hesten er stoppet som ønsket - give efter og slippe presset. Jeg ville starte fra jorden, med hovedtøj på. Først lære baksignalet, dvs at koble stopsignalet til tøjlen. Stå ved siden af hesten, med hovedtøj på - brug evt en dressurpisk, du kan også bruge din hånd. Så tager du et træk bagud i begge tøjler, i bidet. Der sker sikkert intet i starten, dvs hesten reagere ikke på dette. Så bruger du lige den ene hånd enten til at tappe lidt på hestens bringe eller bruge din finger til hesten træder et skridt tilbage. Når den gør det løsner du al pres fra hesten. Giver efter på tøjlen hvor du havde presset i. Gentag, gentag.
At blive med at have et et pres på tøjlen indtil han stopper er jeg ikke tilhænger af, og det hjælper ikke.. det eneste det gør, er at jeg får ufatteligt ondt i armene og han bare hænger på biddet uden at stoppe.. Der er absolut ingen problemer fra jorden af, heller ikke når jeg tager i tøjlerne for at få ham til at stoppe. Der er det bare et meget lille og meget kort pres på tøjlerne og biddet, og så står han stille. Problemet er KUN når jeg sidder på ham. Han er også helt med på at stå stille når man rører ham på bringen med en dressurpisk, og han kan også finde ud af at bakke når man "tapper" med dressurpisken på bringen. (:
Tilføjelse: Han kan også sagtens bakke for tøjlen, når man gør det fra jorden af, det er heller ikke noget problem (:
Hej Hvis nu hesten har forstået signalet fra jorden, kunne det være en ide i en periode at træne det fra jorden, men med en rytter der sidder på. Altså en passiv rytter. Så hest oplever at selvom der er vægt på ryggen, betyder signalet det samme som uden vægt på ryggen. Det kan også nemt være at det faktisk ikke er presset i biddet hesten stopper for, fra jorden, men istedet rytterens krop der stopper. Har du prøvet at trække i biddet mens du går ved siden af, og du så fortsætter med at gå videre med små skridt? Jeg plejer at spørge rytteren: Hvis ben stopper først? Dine eller hestens? Hvis hestens ben stopper først ! bingo har den nok forstået signalet. Hvis rytterens ben stopper først, - kræver det mere træning. Pøj pøj med træningen
Jeg har desværre ikke rigtig mulighed for at få en til at hjælpe mig med ham tit nok, til at det bliver effektiv træning. Men jeg har afprøvet det nogle få gange, og så snart der sidder en på ham, er han døv overfor signaler fra den der står på jorden. Jeg har ikke afprøvet om han stopper selvom jeg går videre, så det vil jeg afprøve næste gang jeg skal ud til ham (: Dog kan jeg sagtens få ham til at stå stille, og blive stående selvom jeg går fra ham (: Og så vil jeg lige tilføje, hvis der skulle komme kommentarer om kiropraktere og tandlæger, så er han gennemtjekket og helt fint, og sadlen generer ham heller ikke (:
Hvis du slipper før han stopper, så får han jo netop ikke ros for at stoppe. Derfor gider han da ikke gentage.
Men han bliver da kun endnu mere hård i munden af at jeg bare sidder og trækker i ham? Plus at en fjordhest er simpelthen så stærk, så mine arme bliver da totaltsmadrede hvis jeg skal trække om kap med ham (:
Har du prøvet når du sidder på ham, at ændre vægten i sædet eller hvad det hedder? Det jeg mener er, at om du lægger vægten mere tilbage i sædet idet du giver stop signalet? Og når han stopper, så kommer sædet tilbage i alm. Stilling.. Nogle heste tager i følge min erfaring, at når man trækker i tøjlen, så har de noget at trække i mod og øger farten eller ignorere signalet, det gør hende jeg har part på også, og reagere ikke særlig godt på 'bare at trække i hende'..
Ja, jeg bruger meget min vægt (og fordelingen af denne) til at understrege signaler, samtidig bruger jeg også knæ og lår ved stop-signal. Og så snart han står stille slipper jeg presset fra ben og vægten kommer tilbage i normal position (:
Udover de andre gode råd du har fået, vil jeg blot tilføje at det er nemmere for dig/hesten at stoppe på buet spor. Der vil han ikke kunne hive nær så meget igen i tøjlerne da han ikke er lige i halsen. Så når du vil stoppe ham, så forsøg altid at have ham på buet spor og drej ham evt rundt på en lille volte indtil han stopper, og når han gør det så slipper du alt pres 100 %. Ja i starten kan det være du skal have VILDT meget fat i ham, men han skulle gerne hurtigt fange ideen når du så giver 100 % slip på presset alle steder når han stopper.. Evt kan du vænne ham til klikkertræning, og når du kommer på ryggen så bruge yderligere positiv forstækning når han stopper ved at klikke + give en stump gulerod   De fleste fjordheste er madmotiveret, så det kan være han hurtigt vil høre efter på denne måde 
Det lyder som en go ide at stoppe ham når han er bøjet, så det vil jeg da afprøve (: Klikkertræning fungerer desværre ikke for ham, for han er SÅ madglad, at når der er mad i farvandet bliver han pisse irriterende og går rundt om en og bliver helt oppe og kører, og så hører han ikke efter overhoved. Plus at han er i forvejen alt for tyk, så af begge grunde giver jeg ham ikke nogen godbidder, men roser med berøringer, stemme og dybe vejrtrækninger (: Jeg afprøvede klikkertræning da han skulle lære at stå stille når man skulle op, hvor jeg også fik hjælp af en der havde godt styr på klikker-halløjet, og hun sagde også at det ikke duede i hans tilfælde fordi han blev endnu mere urolig når der var mad (:
Det er nok ikke det svar du gerne vil høre, men jeg ville nok lige vende den endnu engang med dyrlægen og få en ordentlig forklaring på hvorfor vedkommende mener hesten skal spændes ind i det dersens snoretræk. Hvis du er meget uerfaren som longør i det hele taget, så syntes jeg ikke det på nogen måde lyder som en optimal løsning. Alternativ ville jeg få en person med erfaring i at longere til at gøre det i starten og så ville jeg droppe snoretrækket. Hvis problemet er at hesten vil stikke hovedet og halsen i vejret, så den taber ryggen, så ville jeg i starten lægge en gammeldages fast chambon på i stedet. Så har hesten fuld mulighed for at få næsen foran lod og finde sin egen balance. Jeg har svært ved at se, hvordan Pessoa-systemet skal kunne så hesten til at træde mere ind under sig og så ryggen op. Jeg kender ingen fysioterapeuter der anbefaler det, tværtimod. Hvis man så ovenikøbet ikke har ret meget erfaring med at longere, så syntes jeg virkelig man skal være forsigtig med at følge sådan en anbefaling, også selvom den kommer fra dyrlægen.
jeg har masser af erfaring i at longerer, -bare ikke med pessoa. Jeg efterspørger hvordan jeg hjælper hesten bedst mulig med de muligheder, som en pessoa har. Iøvrigt har hesten masser af mulighed for at sætte næsen foran lod - det er jo netop et spørgsmål om indstilling af pessoaen. Og så kommer vi tilbage til udgangspunktet...
Selvfølgelig er den da irriteret over at have en snor omkring numsen. Det gør at hesten ikke kan skubbe korrekt. At binde snore fast sammen med bagparten giver i mine øjne slet ingen mening overhovedet. Hvis du vil longere og få hesten til at gå frem og nede, træde ind under sig - kan jeg anbefale dig at arbejde hesten i lange liner i stedet for (evt i kapsun hvis du helst vil det) Eller arbejde i kapsun uden noget og så lære hesten at strække sig korrekt.
Trådstarter: Du skriver: Det er simpelthen forkert! Hvis pessoa linerne skal være så stramme, at de guider hesten til at sænke hals og hoved, så vil pessoalinerne ALTID forhindre hesten i at strække næsen foran lod, når den samtidig har sænket hals. Det er meget nemt at illustrere på et billede, hvis du bruger en snor til at måle med. Det der sker er, at jo dybere hesten sænker sit hoved, des mere bliver den også tvunget ind med næsen. Prøv en gang selv at foretage experimentet. Jeg har set det demonstreret helt simpelt af flere kiropraktorer, dyrlæger og fysioterapeuter. Dertil kommer også,at pessolinen om hestens bagben ikke får den til at føre benet længere ind under sig, men blot ansporer hesten til at føre bagbenene højt op over jorden og sætte dem ned igen langt bagud. Begge bagben har samme line omkring sig. Det betyder at hvis hesten får stor afstand mellem bagbenene (fx når det ene bagben føres langt ind under hesten og det andet forbliver i jorden i den bærende position), så strammes linen og hesten oplever et ubehageligt pres i munden og om det bagben der stadig er i jorden. For at undgå dette vil hesten konstant søge at skabe MINDST MULIG AFSTAND mellem de to bagben, hvilket kun kan køres ved at lade være med at føre bagbenene særlig langt frem, men i stedet føre dem højt op og lige ned igen. Igen er det nemmere at se på en illustration - eller ved at prøve at lægge et tov bag om dine egne ben og se hvad der sker når du fører det ene ben langt frem (Tovet strammes om det andet, og i din hånd).
Hej, Naturligvis vil man gerne gøre, som dyrlægen foreskriver, og hvis dyrlægen siger pessoa-longering, så er det da det man gør. Man er jo autoritetstro. Hvis du vælger at følge dyrlægens anvisninger ud fra den grund, at du måske senere kunne få brug for forsikringen og du derfor skal have fulgt disse anvisninger, ja så er der jo ikke andet at gøre. Hvis du ønsker at genoptræne din hest skånsomt og give den tid til at komme sig og bygge styrke op igen, så kunne det måske være en ide at kigge på alternative muligheder. Ja, jeg ved godt, at du fra starten har gjort klart, at du ikke ønsker at diskutere for eller imod pessoa, men kun søger råd om brugen, men jeg synes alligevel, at jeg vil foreslå et alternativ. Jeg er ikke fan af nogen form for indspændinger, hjælpetøjler og deslige. Derfor kunne jeg godt tænke mig at foreslå dig at få f.eks. en underviser i Anatomisk Rigtig Ridning ud og hjælpe dig i gang med longering af din hest. Her arbejdes netop med at få hesten til at bevæge sig på en hensigtsmæssig måde og bruge ryggen korrekt. Uden snoretræk, bare i kapsun. Dette er ikke et angreb på din brug af pessoaen, kun et forslag. Held og lykke med genoptræningen af din hest. MVH Jette
Der er en video på youtube hvor Nelson Pessoa demonstrerer hvordan pessoalinen skal bruges Super system som mine heste fungerer godt med.
der var noget, der lyder forståeligt. Men er det netop ikke meningen at snoren om bagparten skal anspore hesten til at tage bagparten længere ind og dermed rygge op? Jeg kan egentlig godt se at selv om forparten har sin egen line, så vil den strammes når hesten træder bagud, da den er knyttet på bagparten. Som jeg har forstået det, så skulle pessoaen kunne få hesten til at lave overlinien som en bue opad. Hvis det netop er det man ønsker for at træne styrken i ryggen, så er det vel I SIG SELV godt. Jeg har egentlig heller ikke noget imod at den momentvis går bag lod i arrangementet - såfremt den kan bevare balancen centreret og dermed ikke på forparten alene, men er det muligt eller bare en teori, som ikke holder i praksis? Jeg har talt med et par stykker, som fortæller at de har haft held til at genoptræne heste med kissing spine med pessoaen, så noget godt må der jo være - eller? Er det dybest set ikke et spørgsmål om at bruge redskabet korrekt ? Det kan godt være at det er lidt langt ude, men kunne det ikke være en ide at skille den ad, så indstilling i den ene ende ikke påvirker den anden ende - nogen der har prøvet det eller er det helt 'yt' at tænke sig at linen om bagparten kan gøre noget gavn for jeg har nemlig også konstateret at min hoppe ikke tager længere skridt, men løfter bagbenene mere. Det er sådanset også fint for hun slæbte dem i starten men det må jo være ønksværdigt at hun løfter bagbenene mere OG tager længere skridt og dermed kommer mere ind under sig. Flere kommentarer og vinkler modtages gerne.
Min hest er også i gang med optræning af longe, og jeg har fået at vide af min hestefysioterapeut, at man skal bruge gammeldags chambon samt eventuelt en elastik rundt bag numsen - de to ting skal IKKE kobles sammen, men fastgøres i longegjord hver for sig. Den gammeldags chambon gør, at hesten får lyst at strække mulen frem FORAN lod. Den ligesom sænker hovedet og strækker hals og hoved helt ud, fordi trækket går i nakken og ikke i munden. Hvis man gerne samtidig vil have noget til at 'kilde den i numsen' for at gøre bagben mere aktive, så kan man selv binde en snor eller elastik fra gjorden og bag numsen. Det vigtige er, at mund og bagpart IKKE trækker i hinanden. Dette bygger nemlig ikke rygmuskler. Det gør, at når bagbenet føres bagud, så trækker dette i hestens mund, og motiverer ikke til at strække/længe halsen og overlinjen. Heldigvis er min hest dog sådan indrettet, at den selv leger støvsuger, når den longeres. 80% af tiden går den med mulen i jorden bogstavelig talt, fordi det føles bedst i ryggen, gætter jeg på, og den formår samtidig at have bagbenene godt med ind under sig, så det er godt. Gjorde den ikke det, ville jeg give den gammeldags chambon på, og ikke andet. Her ser du den gammeldags chambon:
- en lille sidebemærkning, selvom det blev frabedt af TS:
TIl TS: Jeg bruger ofte Pessoa systemet og synes det fungerer godt. Hestene reagerer ofte lidt "vildt" i starten men de forstår hurtigt hvad der der sker fordi pessoaen er så konsekvent i sin gøren. Den slipper når hesten slipper og trykket forsvinder når hesten gør det rigtige. Det er som med alt andet et spørgsmål om at bruge og indstille linerne rigtigt. Altså total frihed når den gør det rigtige og anspores når den slår fra..
en elastik bandage om numsen, spændt så den sidder over hasen og så en gammeldags chambon, hvis ikke hesten selv kan finde ud af at gå frem og ned. Skulle jeg bruge en pessoa ville jeg skille den ad, da jeg synes det er uhensigtsmæssigt at forende og bagbende hænger sammen på den måde.
for alle jeres konstruktive svar. Det er noget man kan bruge til noget. Jeg har kigget video og nu lånt en chambon. Der er ingen tvivl om at min hoppe har det bedre nu end da vi startede med at longere i pessoaen. Der er heller ingen tvivl om at jeg ser en svag fremgang hver dag i hendes bevægelses frihed. Om denne ændring ville have været til stede uden pessoaen får vi jo aldrig svar på - det siger sig selv. Jeg er dog ikke helt overbevist fan, netop fordi jeg synes at det trækker lidt i munden og fordi jeg synes ikke hun tager længere skridt bagtil, -men dog løfter benene mere, hvilket er fint. Og så er jeg nervøs for at hun ved længere tids brug kommer til at hænge på forparten. I går prøvede jeg at løsne pessoaen og kunne konstatere at der ikke var nogen ændring i hvordan hun går med den undtagen i galop, hvor hun ikke er så villig til at sænke hovedet efter sin rygskade. De næste dage vil jeg prøve at bruge chambon i stedet og så se, hvordan hun går med den. Jeg tror også jeg vil prøve at skille pessoaen ad og bruge den seperat i nogle dage. Så må vi bare se, hvordan hun reagerer på de forskellige 'modeller' og hvilken jeg ender ud med. fire uger er godtnok lang tid...
Jeg longerede min gamle hest med pessoa efter dyrlægens anvisning. Hun havde rygproblemer og var på smertestillende i 10 dage og i de 10 dage skulle hun lære at 'vende rigtigt'. Her er et billede:   Mvh Alette
Alette: Dine pessoaliner er jo netop spændt så løst fortil, at de ikke vil have den store effekt hvis hesten hæver hovedet. Jeg vil vove den påstand at det du ser på billedet ligeså let kunne være opnået uden snoretrææket. I øvrigt er hesten ikke helt rentaktet. Dette illustrerer netop hurdlen ved pessoa; Hvis man spænder den så løst at hesten kan komme foran lod, når den går med (her en relativt sænket) hals, så mister snoretrækket deres effekt i forhold til at trække/snøre/guide hestens hoved nedad - og hvorfor så overhovedet bruge det? Spænder man pessoaen så hesten ikke kan bære hovedet i en uhensigtsmæssig høj position, kan hesten ikke både sænke og strække halsen samtidig. Derudover skal man måske også lige overveje om det er hensigtsmæssigt at fratage hesten muligheden for at "slå fra", når man forsøger at lære den at bevæge sig anderledes. Når man indlærer noget nyt bliver musklerne hurtigt trætte. Hesten kan derfor præcis ligesom os selv have behov for at strække sig eller skifte arbejdsstilling for en kort bemærkning. Den mulighed fratager man den ved at spænde den ind (uanset om det er med indspænding eller pessoa). Det betyder jo at man mekanisk fixerer hestens hals og hoved i en bestemt arbejdsposition. Derudover bør hals og hoveds placering være et resultat af, at hesten begynder at slappe af (når det sker vælger den selv en lav og fremstrakt position), så musklerne i (særligt under)halsen slapper af og brystkassen begynder at svinge. Først der kan man begynde at tale om et egentligt løft af den forreste del af ryggen og efterfølgende gradvis større aktivitet i bagbenene. Det sker ikke blot fordi man mekanisk placerer hestens hoved i en given position. Hovedets placering er RESULTATET AF HVORDAN HESTEN ARBEJDER - ikke et mål i sig selv. Det er sådan set underordnet hvor hesten placerer snuden, hvis ikke det er resultatet af en ændring i måden den bevæger sig på (mere afslappet, afspændt, løsgjort og gradvist mere og mere i ligevægt osv.).
Til Tusindfryd og til trådstarter     
TS: Nej nej nej, ikke en chambon som vi kender den idag. Det SKAL være en gammeldags chambon. Er det sådan en du bruger for så synes jeg helt klart det er en rigtig god ide  Men den SKAL altså være den gammeldagse og ikke de der nyere med elastik, det er tortur mod hesten.
Hej, jeg har lige købt en hest med et grønt pas. Jeg fik af vide at jeg ikke kan stille op til stævner med et grønt pas. Passer det? Kan nemlig ikke se det nogen steder selv.
DRF er ligeglad med hvad farve hestens pas har, så du kan fint starte stævner. Der hvor farven på passet betyder noget, er hvis du ønsker at starte i specialrace-regi. Der kan du ikke komme med din grønt-pas-hest, hvilket betyder dens afstamning er ukendt, og så starte til deres specialracestævner. Det betyder noget fx ved DOA, fjordheste, og Dv. Men alm stævner, klub-, distrekt-, landsplan, der starter du bare. mvh charlotte
Tak for svaret 
Du skal dog stadig sørge for at hesten er konkurrence registreret, hvis du vil ride stævner på C-plan eller der over  Hvis hesten er konkurrence registreret, skal det stå i passet - enten skrevet i, eller på et klistermærke.
Jeg er nu også enig i at hesten ikke har lært signalet og slet ikke lærer det hvis du hele tiden slipper presset. Der er jo ingen der siger du skal holde igen af alle kræfter, et let pres skal den jo også reagere på. Det du lærer den ved at tage og slippe er jo ikke at den skal stoppe, blot at der sidder en på ryggen, som irriterer munden, for den får ros (du slipper presset) uanset om den stopper eller ej. Prøv at find noget omkring positiv og negativ forstærkning herinde, så kan du se at du er lidt på gal vej ang. det at bruge pres og eftergivenhed. Jeg ville også stoppe for enten buet spor, eller øve det mod en barriere, altså at du rider mod barrieren og lige før den selv ville stoppe, så giver du signal både med lyd og krop/tøjler og når den standser, så giv efter. På den måde kan du stoppe tidligere og tidligere før barrieren, det giver sig selv at det kun er i skridt. held og lykke med det 
Hej, Jeg synes, at du har fået mange gode råd, og at du med fordel kan kombinere arbejdsmetoderne. Prøv f.eks. at arbejde fra jorden med mundtlig kommando sammen med tøjlehjælp, indtil du er 100% sikker på, at det virker. Dernæst fra ryggen på samme måde - evt. kombineret med cordeo eller hackamore/grime el. andet, der virker anderledes end bare biddet, så du ikke risikerer at gøre ham døv for biddet. Prøv om du kan lære ham at stoppe for kun sæde/ben. Masser af tålmodighed og konsekvens. Jeg havde en gang en pony, som var blevet meget groft behandlet hos flere tidligere ejere. Dette betød for hende, at biddet var en fjende, som man bare tog ved og så løb man væk fra ubehagelighederne. Ikke særlig sjovt som ung og relativt urutineret rytter! Efter lang tids forløb fik jeg hende omskolet til at stoppe for kun sæde/lår/vægt, selv om hun stadig et par gange om året kunne få tilbagefald, hvor en "nødbremse" simpelthen var nødvendig for min egen sikkerheds skyld. Derfor red jeg i mange år med pelham med 2 tøjler, hvor der var bundet knude på den ene og jeg kun brugte den milde - endda ganske løst, da enhver jævn/fast kontakt på tøjlen kunne udløse reaktioner. Den "hårde" var så min nødbremse. Senere skiftede jeg til hackamore, hvilket gjorde ponien usigeligt glad, da den så slap helt for sit bidtraume. Den blev endnu mere afslappet og kunne rides for sytråde og ved vægthjælp. Så det KAN lade sig gøre at omskole sådan en - men man skal være utroligt fast i troen på, at det kan lade sig gøre.... Og så mener jeg også, at godbidder måske kunne være godt (vi snakker jo om en fjordhest, he he), altså brugt lige præcis, når han har fattet hvad du ønsker. Du kan nok finde en godbid, som hesten kan "tåle" vægtmæssigt. Jeg bruger selv nogle små foderpiller, som min hest er vild med, men som er så små og kaloriefattige, at de sammenlagt ingen rolle spiller i det samlede kalorieregnskab. Hvis altså han ikke bliver helt desperat over at have "maden" siddende på ryggen  God arbejdslyst! MVH Jette
Hej Jeg lånte en hest og den var hård i munden, så jeg red med lænd, ben osv, og rørte ikke ved munden. da den begyndte at søge biddet, var jeg meget blød den stolede efterhåden på min hånd og kontakten blev genmoprettet, så blø blød og få skabt tillid og respekt det tager lidt tid, men oveni får du fremskridt ved ikke er ride på biddet, som man ikke bruger meget i højere dressur. god fornøjelse.
Jeg understreger lige: Godbidder duer ikke! Han er simpelthen så madglad, at hvis han først får noget spiseligt, så vil han ha mere, og det gør ham meget ukoncentreret overfor alle signaler, og det kan ofte tage ca 15 min at få ham til at forstå at han skal høre efter, og at han ikke får mere mad, hvis man først har givet ham en godbid. Jeg tror lidt folk misforstår mit stopsignal. Jeg tager i tøjlen og slipper igen, som et stop signal, og fortsætter med dette indtil han stopper. Ligesom at man heller ikke holder trykket med hælene ved fremad-signal, dette signal giver man, og så slipper man trykket og derefter går hesten frem. Man giver et signal, og hesten udøver det man har bedt den om (ideelt set), man holder ikke et pres indtil hesten reagere (efter min mening), da det simpelthen stresser hesten, især hvis den ikke forstår signalet. Og jeg nægter at sidde og hive i ham, indtil han lærer at stoppe for biddet og tøjlerne, da jeg simpelthen får smadret både mine arme og hans mund inden han forstår det. Jeg er af den overbevisning at tryk avler modtryk, og jo mere jeg hiver i ham, jo mere ligeglad vil han blive og "trække igen". Men, jeg siger mange tak for rådene, og der er nogle stykker jeg allerede er igang med at afprøve nu (: Folk er stadig velkomne til at komme med flere (:
Jeg mener nu ikke der er nogen der misforstår. Har du læst om positiv/negativ forstærkning? Når du tilføjer et pres, vil hesten opfatte det som ros hvis du slipper presset igen. Når du skal lære hesten at gå frem, så giver du den gentagne signaler som øges i hastighed (ikke hårdhed) indtil den går frem først når den er gået frem slippes presset, det er IKKE når man slipper presset den skal gå frem, så er det efter min mening indlært forkert. I min optik så når man benytter sig af pres, uanset om det er sidebevægelser, at løfte hove, bakke, gå frem, standse osv. så er det meningen hesten skal opfatte pressets ophør som tegn på at den gør tingene korrekt, i starten kan man bruge godbidder/verbalt ros/klap også. Hvis hesten stresser over at få tilført pres tror jeg mere det er fordi man kræver for meget af den. Jeg er dog med på hvad du mener hvis du blidt tager i tøjlen og nykker lidt uden helt at slippe presset, men jeg har svært ved at gennemskue om du trækker i tøjlen og så slipper presset helt igen før den er standset eller om du laver et træk som lettes lidt ind imellem.
Jeg er ikke enig med dig (: F.eks. ved sidebevægelser er det "normalt" at man bibeholder presset selvom hesten gør det der bliver bedt om, så burde presset forsvinde når den gør det man beder den om (altså laver sidebevægelsen), ifølge dig? Jeg er tilhænger af at man giver et signal, og at hesten så derfor (burde) reagere på det, hvis den har lært det ordentligt. Så ja, jeg slipper presset i munden på ham efter at jeg har givet ham stopsignalet, for han bliver kun endnu mere hård i munden og ligeglad hvis jeg bliver ved med at have fat i ham, så ligger han sig bare på biddet, plus at jeg ødelægger mine arme. Og ja, det er fordi han ikke har lært det rigtigt, det er jeg helt enig i, men det bliver kun værre af, at jeg holder fast i ham, og det er der problemet ligger. For mig er et slip af pres, ikke en belønning, men et afsluttet signal, som han så ikke reagerer ordentligt på. Og igen, godbidder duer ikke i min situation, da hesten desværre koger helt over og bliver meget ukoncentreret når der er mad i farvandet (:
ikke en alm. chambon. Læs denne her tråd, hvor brug af gammeldags chambon beskrives: 
Jeg ved heller ikke hvilken chambon trådstarter mener, men hos Hööks hedder de i hvert fald hhv. chambon og elastik-chambon, så jeg håber da det er den første hun snakker om  Sådan en har jeg i øvrigt selv set i aktion for nylig, med ganske godt resultat 
Det er faktisk den sorte gummi chambon jeg har lånt og bare rolig - den komme ikke på hesten, for et hurtigt holden op ved siden af, viser at det bliver en ekstrem stram anordning og det var ikke meningen. De koster ikke alverden, så nu vil jeg finde en anden model på nettet her i weekenden og så iøvrigt også anskaffe en kapsun, som jeg har ønsket mig i årevis men bare aldrig fået købt da jeg aldrig har haft brug for at longere så meget før. Vi skal da i hvert tilfælde jo ikke gå ned på udstyr.  Jeg har det stadig sådan at jeg vil prøve mig lidt frem med de forsk. metoder. Er sikker på at noget virker på nogen heste og andet på andre og så er det jo som regel sådan at praksis ofte afviger fra teorien og jeg vil jo som alle andre, det bedste for min Musse. Endnu engang tak for alle de gode links, vejledniger og velmenende råd.
du kan animere hesten til frem og ned uden, vil jeg også anbefale den gammeldags chambon; den kan nogle gange være en hjælp til de mere vanskelige/spændte heste, indtil de finder ud af, at det er rart at bevæge sig afslappet.  Min erfaring er blot, at man skal sørge for at pille den af igen, så snart hesten har forstået idéen, da jeg ellers synes der er tendens til, at de går og holder lidt på sig selv, fordi de ved, at de er "spændt ind" (også selv om det nærmest ikke er tilfældet).  Jeg har også anvendt kapsun, men er ikke så stor fan af dén model, selv om man ganske rigtigt via (over)bøjning kan animere hesten til at søge frem og ned som respons på bøjningen - jeg synes blot oftest det bringer hesten yderligere på forparten og får bagenden til at svinge ud.  Så vidt jeg kan vurdere, yder kapsunen større pres end en chambon'en, hvis chambon'en er spændt meget løst. Det kræver stor følsomhed når man fører longen, hvis man ikke skal komme til at bruge for stort pres, hvilket jeg ikke synes er nemt, hvis ikke hesten i forvejen er ret afslappet.  Men det lyder som om du er fint i stand til at vurdere, om tingene fungerer i forhold til det mål, du har fået angivet, så dét finder du sikkert nok ud af 
Jeg har meget positive erfaringer med at arbejde i kapsun. Især efter jeg er begyndt at ride akademisk dressur og den vej har fået en forståelse for hvordan man anvender kapsunen korrekt. Det kræver lidt øvelse - og lov mig at du ikke køber en i nylong. De skal være i læder. Der er flere gode modeller rundt omkring, de fleste er dog dyre, men jeg har købt en hos Heri.DK, der er ganske udmærket til prisen. Jeg havde nemlig ikke lige 1.000 kr der stod kapsun på, da jeg skulle have en sådan. Hvis man anvender kapsunen korrekt kan man opnå store resultater med den, men den kan ligesom med så meget andet her i verden misbruges. Jeg rider akademisk med fokus på biomekanikken, hvilket er en forholdsvis langsom vej til uddannelse af sin hest. Jeg har kun kendt for alvor til dressurformen siden i sommers, men inden da havde jeg lagt 3½ års grundarbejde hesten, hvor han UDELUKKENDE var arbejdet frem og ned - efterhånden dog i højere og højere position, hvilket har givet stor pote. Arbejdet i kapsunen kræver stor følsomhed af longeføreren og det kræver, at du virkelig har en indføling med hvornår du skal slippe pres og give efter. Det kræver ligeledes, at man tillader hesten, at den fx går i stå, hvis den har behov for det. For mig er det meget tydeligt, hvornår det er på grund af mælkesyre han falder i skridt - og så tillader jeg det altid - og forlænger straks tøjlen, så han kan strække sine muskler. Der er nogle udmærkede videoer på Epona.TV om longering som man fint kan bruge, hvis man en vis erfaring i at longering. Personligt har faktisk fået en del undervisning at longere gennem tiden, fordi det ikke er særlig nemt. Blandt andet en spanier, som havde erfaring fra den spanske rideskole. Jeg synes det er positivt, at du kan se problemet i det der longesystem og i stedet anvender noget, der er væsenttligt mere hensigtsmæssigt for hestens krop.  Jeg ved Hööks har de gammeldags chamboner, men hvor de ellers fås - pas. Hööks kan ind i mellem være en anelse sløve i betrækket med leveringen, men ellers har jeg ganske udmærkede erfaringer med at handle der og gør det faktisk også jævnligt.
Jeg må indrømme at der er en ting jeg aldrig har forstået. Hvorfor er det at man gerne må nykke/tage/give i en kapsun og af den vej få hesten til at tage hovedet ned - det er fuldt ud iorden, men at en indspænding tager i hestens mund når den tager hovedet op og slipper når den tager det ned, det er forfærdenligt og det er at placere hestens hoved for den. Jeg ved godt at indspændinger af de fleste slags fiksere hestens hoved mere, men hvis man kun kigger på det med at når man står med en kapsun og nøkker ned ad til hesten tager hovedet ned - hvor er forskellen så i om det er en kapsun eller en slags indspænding? Det er også en ting jeg ikke forstår ved det akademiske, at der er helt iorden at placere hestens hoved. Men hvis folk sidder med bid og tager/giver/piller/nykker, så er det forkert og forfærdenligt for hesten, men at hesten tager hovedet ned grundet den har lært at gøre det i kapsun, det må man gerne. Nogen der har en forklaring?
Hej, Jeg vil gerne prøve at besvare MRJN's spørgsmål om kapsun versus indspændinger/hjælpetøjler. Forskellen mellem longering med indspændinger/hjælpetøjler og longering med kun kapsun er, at de førstnævnte er temmelig faste og ikke giver mulighed for situationsbestemte udsving ud over det, de er indstillet til. Den eneste type, jeg til nød kunne acceptere, er netop den "gammeldags" chambon, som nævnes ovenfor, og som med alt andet gælder det også, at den skal indstilles korrekt. Desuden frarådes det at bruge den i galoppen, da hesten her har brug for at kunne "nikke" med hovedet i takt, og så skal den enten spændes meget lang eller tages helt af. Efter at have været gennem et ARR forløb og ridemæssigt er gået over til akademisk dressur foretrækker jeg dog til enhver tid at longere i kapsun alene uden ekstraudstyr. Dels har hesten her mulighed for at sige fra, når det forlangte bliver for svært for den, dels kan longeføreren hurtigt give efter, hvis der er brug for det, hvor der så er givet HELT efter, uden at hesten bliver "hængende" i noget. At prøve at forklare, hvorfor det i akademisk ifølge dig er "tilladt" at placere hestens hovede ved hjælp af kapsunen og ikke ved hjælp af biddet, så er jeg ikke helt sikker på, at jeg forstår dit spørgsmål. Dog vil jeg prøve at forklare det, jeg måske tror du mener: Ved træning af en ung hest eller redressur af en anderledes trænet hest, starter man med frem- og nedadsøgning og stilling. Dette indlæres ved at påvirke kapsunen hhv. nedad og til siden. Denne indlæring sker fra jorden, dels ved at stå/gå ved hestens hovede og bede den sænke hovedet og stille det indad. Og naturligvis med blide påvirkninger (ikke "nøk", snarere et let træk indtil virkning indtræder). Derefter longeres hesten, hvor man ved påvirkninger via longelinen kan give hesten de samme impulser. Når hesten svarer korrekt, gives den helt ro. Dette er vel ikke så anderledes end indlæring med bid (påvirkning-svar-eftergivenhed/ro). Forskellen på bid og kapsun er dog, at kapsunen har "fat" i hestens nakke og næseryg/kranium, som er direkte forbundet med rygsøjlen og derved indvirker lidt anderledes (og ifølge akademikere + ARR'er mere præcist) på hestens bøjning og impuls til frem- og nedadsøgning. Biddet til gengæld har "fat" i hestens mund og underkæbe, hvilket giver en anden virkning på hesten. Biddet påvirker bl.a. hestens mund bagud, hvilket ikke er den retning, man først og fremmest ønsker hesten skal tænke i starten. Biddet er desuden uegnet til at bruge til longering af flere grunde (sidelæns træk/kan trækkes gennem munden, risiko for ufølsomgørelse af hestens mund, en samletøjle eller tøjlen gennem indv. ring til udv. ring giver udvendigt træk i munden = modsat stilling/bøjning o.s.v. o.s.v.). Kapsunen har desuden den fordel, at man bevarer hestens mund uspoleret, indtil man vil begynde at ride med bid. Til den tid har hesten lært alt det grundlæggende i kapsunen, så hjælperne allerede nu er forfinede, og ved at kombinere den med et bid, er overgangen til bid lettere. I akademikernes verden er en god tøjlekontakt cirka af samme vægt som tøjlens vægt alene, og derfor er vi nok mere "sarte" overfor den noget håndfaste tøjle"kontakt" - eller skal vi kalde det hiven og sliden - man desværre ser lidt for meget af nogle steder. Men der findes heldigvis mange følsomme ryttere derude, der rider rigtig pænt  Hestens næseryg er et følsomt område, ligesom dens mund. Derfor skal begge værktøjer omgås med forsigtighed og omtanke! Jeg ved ikke, om det var svar nok, men det vil nok føre for vidt at beskrive yderligere... MVH Jette
Jeg forstår dig godt og er enig.  Jeg synes ikke kapsunen er et blidt hjælpemiddel. Min første oplevelse for efterhånden mange år siden gav mig et meget tydeligt billede af, hvor kraftig en påvirkning den faktisk yder. Min hest stak af i longen. Med kapsun forsøgte han en enkelt gang, og så var dét altså   slut.  Man skal slet ikke undervurdere, hvor stor betydning pres på næseryggen egentlig har - det kan påvirke temmelig meget.  Jeg har selv en pony, som ikke har været håndteret ret meget, før jeg fik ham, og som altid har været superlet for hjælpen (i grime), fordi han er vant til at reagere mere på kropssprog og stemmesignaler. Også selv om det dog ikke er noget, jeg har arbejdet vildt målrettet med. Men jeg har gået rigtig mange ture med ham, og derfor har han jo også erfaring med det.  Der skal ikke tilføres meget pres i grimen, før han krøller totalt sammen. Jeg gætter på, at det handler om, at jeg ikke har trænet stop for pres i grimen, fordi det er nok at løfte den ene hånd eller føre pisken frem, og den logiske respons på dette pres er så nok at undvige det ved at bevæge hovedet i den retning, presset virker. Kapsunen virker en hel del kraftigere end en grime (alt efter variant, selvfølgelig).  Pony er ikke tilredet endnu - bare ryttervant, så han er næsten også så grøn, som de fås.  Jeg kan godt følge tanken i, at bid og kapsun er to forskellige optømninger, og at man som sådan slipper for at aflære forkerte responser på biddet, som man har fået i indlæringsfasen.  Det er egentlig af samme grund jeg har brugt grime og bidløst til pony.  Men at sige, at kapsunen er blidere vil jeg nu mene er noget sludder.  Og jeg er efterhånden også ved at tvivle på, at pres på næseryggen opleves bedre end pres på laderne.  At det kan virke blidere, tror jeg hænger sammen med, at vi er vant til at håndtere vores heste i grime, og at hestene derfor er vant til at acceptere ret meget pres på næseryggen.  Derfor får vi heller ikke så hurtige/tydelige reaktioner, som man ville få med "udstyr", som hesten slet ikke er bekendt med indvirkningen fra.
Der ligger en gammel tråd her på HN hvor jeg godt nok får rygklapper men sandelig også mange tæsk. jeg er lige blevet medlem af HN for at kunne forsvare egne men sandelig også andres følelser. Er I som sidder her bag skærmen klar over hvor forbandet ondt det gør når der bliver skrevet uoprigtige historier om én? Så......nu er jeg klar :0) Kom så med det i har på hjertet ;0) Venligst Susie Fastrup
Den tråd er 9 år gammel..... Hvorfor hive den frem nu ! Ingen kan vel huske den, og dem der skrev, er måske ikke engang på HN mere... Håber du får svar på dine spørgsmål, og får tingene på rette hylder !
Jeg har lige læst den tråd hvor du blev diskuteret og jeg vil sige at personen der hængte dig ud virkede umoden og ikke særlig troværdig, du fik meget ros fra flere, så hvis jeg var dig ville jeg ikke tage det så alvorligt og da slet ikke så mange år efter. Vh Charlotte
Hvordan pokker får jeg de hersens bidskiver på mit bid? Det ser jo nærmest umuligt ud! fik blot at vide i butikken at de skal lægges i blød i varmt vand.. Men ikke hvor længe eller hvordan jeg ellers får dem på :-/ nogle der har erfaringer de vil dele?
Altså ved en sidebevægelse holdes presset vel til sidebevægelsen skal holde op, om det er et skridt til siden eller hele vejen igennem hallen. Hvis presset skulle fjernes med det samme ville hesten jo ikke forstå hvornår den skulle holde op igen. Men man starter jo heller ikke med en sidebevægelse, der er over et skridt, når den skal lære det. Der starter man jo med et lille pres og roser når den går til side, senere holdes presset vel netop indtil bevægelsen skal stoppe igen. jeg kan så heller ikke lade være med at undre mig over du får ondt i armene ved at give stopsignal, hvem i alverden har sagt du skal hive alt hvad du kan? Tværtimod når du gør det, er det da klart han ikke reagerer, det gør ondt på ham og nu du slipper presset har du lige så fint lært ham at han bare skal lægge sig på bidet ved et stopsignal, så slipper du presset igen. jeg kan læse at du sandsynligvis hverken har læst om brug af pres i træning, eller om hvordan heste lærer for så ville du selv kunne se at en del af problemet er at du er igang med at lære din hest et helt forkert signal.
enig med Karen. Du er nok "redet lidt ned af den forkerte sti"  Jeg har selv lidt af et problem, at jeg "holder" lidt for meget pres OG lidt for ofte i tøjlen hele tiden - sådan generelt - i stedet for at få det jeg beder om, og så slippe presset. Nu har jeg så ikke et problem med stoppet, men alligevel kan jeg godt følge dig i det omtalte problem. Hvis der skal være konsekvens der kan forstås, så bliver man nødt til at holde det sort og hvidt, og som jeg kan læse, så vælger du at holde dig lige midt i mellem, og få det resultat der hører til. Det du gør nu kan du blive ved med i evigheder, og så kan man vælge om dette er bedre end at udføre presset en - to eller de få gange indtil der kommer en ahh fra hesten. Det skal ikke være hiv - men et konstant vedvarende pres og det kan være en rigtig god ide at øve dette ved at skridte mod barrieren, og lægge stop signalet lige inden barrieren. Men husk at slip - helt og fuldkomment ( nærmest smid tøjlen ned ). På denne måde kan du sagtens nøjes med det "blide" pres ( læser at du har to grader af pres i dit stopsignal ). Han kan sagtens mærke det, men det der er problemet er at han vælger at ignorere dig, stopper ikke fordi han kan lade være, fordi han ikke forstår og/eller måske fordi han giver et signal om manglende respekt til at udføre øvelsen. Uanset hvad grunden er, er du nødt til at udføre øvelsen indtil du får den respons du beder om, når du beder om den - og ikke før en da kan presset slippes. I dag er du igang med at lære ham, at nu øver i dette 10 gange i dag, og så kommer han på stald uden at vide om han har gjort det rigtigt eller forkert, og det gør i igen i morgen ovs. Det understreger bare at dette er en del af det at have rytter på, og hvis han ikke reagere, betyder det alligevel at det snart er slut = døv hest. Men husk også at slappe helt af i kroppen når du gør det så der ikke er mere energi i din krop der indikerer fremaddrift. Bliv helt tung, og vær opmærksom på at dine ben er løse og ikke ligger fremad pres. Tag evt benene lidt væk. Stoppet ligger faktisk knap så meget på biddet som man skulle tro, og i min verden slet ikke ( western ) H/Susanne 
Hej Karen. Jeg forstår ikke helt din pointe, for ved en sidebevægelse tror hesten vel at den gør det forkert når du bibeholder presset, når du har lært den at den gør det rigtigt når du slipper presset? Så må den vel tro at den gør det forkert når du holder presset på den? Jeg hiver ikke alt hvad jeg kan, problemet er, at han hiver igen når jeg tager i tøjlen, og hvis jeg så bare bliver ved med at holde presset får jeg simpelthen ondt i armene. Det gør ikke ondt på ham, for jeg sidder ikke og hiver og flår i tøjlen, det er ham selv, der hiver i mig. Jeg kan måske godt se, at han finder ud af, at jeg slipper ham når han ligger sig på biddet, og det synes han jo er sjovere. Men det hjælper da absolut ikke at blive ved med at holde presset i munden på ham når han ligger sig på biddet, da det da kun gør det endnu værre? Jeg har læst om brug af pres i træning af heste, og det er da ikke ensbetydende med at jeg behøver at være enig med det? jeg har da også læst om rodeo, og det er jeg da absolut heller ikke tilhænger af. Sorry for den lidt hårde reference.
Hej Susanne Jeg vil lige sige at jeg ikke hiver i ham, jeg har pres på tøjlen, problemet er at han hiver igen, og det er der jeg ikke kan holde presset uden at mine arme bliver smadrede, da han ligger sig på biddet. Der er ikke noget ridehus i flere kilometers afstand af hvor han står, ellers ville jeg helt klar ha afprøvet det med barrieren (: Jeg har dog forsøgt med andre former for vægge, og der vælger han simpelthen bare at dreje i stedet for at stoppe, uanset hvor meget du prøver at forhindre ham i det. Og ja, det kan også sagtens være fordi det er respekten for mig der mangler, at han vælger at ignorere mit stopsignal. Og respekt er noget vi har arbejdet meget på det sidste års tid, da han var meget slem til at gå ind i en, træde på en, og generelt gøre hvad der passede ham, da jeg begyndte at ride på ham.. Alt dette er dog blevet meget bedre nu. Jeg må indrømme at jeg hellere vil ligge midt imellem, og lade det tage evigheder, end at jeg vil ødelægge mine arme og hans mund. Jeg roser ved andre måder end ved slip af pres, og dette ved han godt, da det er igennem dette vi har trænet alle de andre ting, så han forstår godt når jeg roser ham, selvom det ikke er ved slip af pres. Igen så bruger jeg også meget min stemme til at give signaler, og fra jorden af forstår han godt signalet "stå" og reagere rigtig fint på det, men så snart man sidder på ham, så er forståelsen forsvundet. Jeg er opmærksom på at et stopsignal ligger først og fremmest i sæde og vægt, og det bruger jeg også meget. Og ideelt set ville jeg også kun bruge dette. Men det reagerer han SLET ikke på, så tøjlen er en nødvendighed. Og jeg er meget opmærksom på, at der ikke er nogle dele af min krop, sprog osv.der signalere at han skal holde fremaddriften, så det er ikke der problemet ligger.
Jeg er helt enig med de overstående svar du har fået. Desuden er jeg faktisk lidt rystet over at du bliver ved med at fokusere på, at du får ondt i armene! Hvad så med hestens mund??? Du mener ikke det gør ondt på ham. Du mener han syntes det er sjovt??? Næ, han har bare lært at udholde smerte for at komme ud af en forvirrende situation. Du skal starte HELT forfra med at indlære stop signalet. Enten ved at få en til at hjælpe med at gå ved siden af, eller selv indlære ham et godt signal fra jorden af, som han bliver så stærk i, at det kan overføres, eller skift til bidløst. Og når du går i gang med at genindlære det, skal signalerne bare være helt præcist timet. Held og lykke med det
Hej Iser Jeg ville sætte stor pris på hvis du gad at læse alle mine indlæg inden du begynder at skælde mig ud! Jeg har netop skrevet mange gange, at jeg IKKE bibeholder presset i hans mund, da jeg ikke vil have at han skal ha ondt, og at jeg ikke vil have det bliver værre. Da det er netop grunden til at jeg vælger at slippe tøjlen når han ligger sig på biddet. Det er IKKE kun pga. mine arme. Jeg tænker meget på hvordan hesten har det, og det er netop også derfor jeg ikke har lyst til at sidde og hive i hans mund. Og igen, hvis du læser mine indlæg, så har jeg også nævnt at jeg vil forsøge mig med både hackamore og cordeo. Og endnu en gang, så har jeg også beskrevet i flere af indlæggene hvordan at jeg HAR lært ham et stopsignal fra jorden, som han reagere på.
Hej, Jeg er altså enig med dem der siger du skal holde presset. MEN - og det er lige min pointe - du skal gennemtænke HELE situationen og sætte sig selv op til succes! Du skal ikke træne stop på en forårsskovtur f.eks for nu at sætte den på spidsen Mit forslag er at minde ham om stopsignalet fra jorden, og tjekke at han ikke følger din krop. Rose ham til skyerne når han gør lige det du beder om. stopper. Og stopper for tøjlesignal og kun det. hvis du ikke er sikker på at han stopper UDELUKKENDE for et tøjlesignal er det her du begynder - at lære ham hvad det betyder fra jorden. Sæt dig op, og rid ganske kort, få meter så du undgår enhver form for ophidselse, vend ham lige mod hegnet, barrieren, en væg (hvad du nu har) i ret vinkel, stille og roligt men med en vis afstand så han kan gå frem nogle skridt uden nogen tøjlehjælp. Se til at I begge er afslappede. Lav et stopsignal som du ønsker dig det skal være - og det her er det vigtige - du lægger ikke mere pres i tøjlen end du mener ville være det optimale som stopsignal - brug alle dine andre tricks - stemme, vægt, ben osv - se til at han ikke drejer - og han bliver nødt til at stoppe. Og så slipper du tøjlerne og roser ham. Kan godt være det ikke var dit stopsignal der virker hverken 1. eller 5 gang - men pludselig går der forhåbentlig et lys op for ham. og så gentager du 100 gange - eller så  Der er ingen her der siger at du skal hive hårdere og hårdere indtil han stopper - tværtimnod! Det er nemlig det der er hele kunsten - det er en magtkamp og som du selv skriver avler modtryk - du skal INDLÆRE et nyt signal - og her virker det altså bedst hvis du beholder presset - samme blide konstante pres - til der kommer en reaktion. Hvis du vil lære hesten at flytte sig for et pisketap, tapper du også til der kommer en reaktion - i indlæringsfasen er det faktisk nærmest alfa og omega at holde signalet til der kommer en ønsket reaktion - det er den eneste måde du kan sikre dig at du bestemmer HVAD hesten rent faktisk lærer. Derfor skal du heller ikke slippe (det lette) presset når han sætter farten ned, men først når han er stoppet helt - ellers lærer han ikke at stoppe op men at tage farten af. Held og lykke, jeg håber det lykkes for jer!
Hej Maluna Først og fremmest mange tak for den venlige tone i dit indlæg! (: Og tak for den meget udførlige beskrivelse. Hvordan mener du jeg skal forholde mig til at han ligger sig på biddet når jeg tager i tøjlen?
Du må undskylde. Jeg skrev på baggrund af dit svar til Karen, hvor du skriver at det ikke gør ondt på ham, og at han syntes det er sjovt fordi han selv skaber presset. Jeg har faktisk læst det hele, og ville ikke have skrevet da jeg som sådan ikke havde noget nyt at komme med. Men da du igen skrev om dine arme, og at han ikke mærkede noget, blev jeg bare nødt til at reagere. Min pointe med de træningsforslag (som jeg ved har været oppe og vende, og som du mener ikke virker), er at det vitterligt er det der skal til, men jeg tror du trænger til at viske tavle ren og prøve de samme grundteknikker helt forfra med nogle nye signaler. Så er du ikke forudindtaget om at NU må han altså fatte det... Lær ham fx at stoppe fra jorden ved at sige en lyd/ord. Det bliver du ved med indtil han kan stoppe i alle situationer - uanset hvor du er i forhold til ham. Dvs. at han ikke skal forbinde tøjlen med stop på dette tidspunkt. Det kan kræve laaang tids træning før det virker. Når du så kommer på ryggen af ham, stopper du ham stadig kun på den nye måde. Når han så også kan det, tager du let i tøjlen sekundet før du siger stop-lyden. På den måde begynder han at associere tøjlen med stoppet som bliver fremkaldt af lyden. Desuden behøver det ikke være en lyd. Det kan også være små prik på bringen eller lignende. Håber det er til at forstå. At tøjlen betyder stop, er jo bare noget vi har fundet på. Og jeg tror det vil være nemmere at lære stop forfra med alt andet end tøjlen, for også at nulstille signalet for hesten. Jeg håber det var et lidt mere konstruktivt svar fra min side...
Det skulle absolut ikke forstås som at han syntes at presset var sjovt, uanset om det var ham eller mig der skabte det. Det skulle forstås som, at han synes det er sjovere ikke at skulle stoppe, og at det er sjovere at have frie tøjler. Beklager hvis jeg fik formuleret mig åndssvagt. Og mange tak for dette indlæg, det var meget mere lærerigt for mig at læse end dit forrige (: Og igen, så vil jeg lige understrege at jeg undgår for alt i verden at gøre dyr ondt, tvinge dem til noget, eller udsætte dem for ubehageligheder, og det er netop også derfor jeg er modstander af diverse indspændings og ekstratøjler og alt muligt andet overflødigt, deriblandt hårdere bid (: Så jeg bliver lidt ked af at blive kaldt en der gør hesten ondt, for det gør jeg absolut ikke  Og det er jo netop også grundet min frustration at jeg har skrevet dette indlæg for at få nogle ideer, i stedet for at afprøve alle mulige åndssvage ting, eller at gøre ondt værre (:
Jeg ville godt høre din mening om hvordan man så lærer en hest sidebevægelser så? Eller hvordan man beder dem udføre dem? Ved en sidebevægelse har hesten lært at flytte sig for præcis den berøring med schenkelen, den lærer også at blive ved med at flytte sig, men det lærer man den jo ikke med det samme. Man bygger gradvist på indtil den har lært at flytte sig for presset, blev man ved at presse hvis den stod op ad en væg, ville man i sidste ende gøre den døv for presset. Men fordi det er indlært gradvist, ved først at presse og når den flytter sig slippe presset igen, og når det så er præcist indlært, tager man et skridt mere, og derefter et mere, så lærer man hesten at flytte sig til siden for pres. Den vil altså ikke forbinde det med at gøre noget forkert at presset bibeholdes, fordi den har lært det gradvist. Det er sådan jeg har lært det. Det kan godt være du ikke er ening i det du har læst om pres i træningen, men det er nu fakta at det er sådan hesten reagerer på pres, så om du er enig eller ej gør det ikke mindre rigigt. Jeg kan heller ikke forstå du ikke kan se du selv skaber et problem ved at give efter i tøjlen? Du hiver, han reagerer ikke og presset forsvinder, hvordan mener du hånden på hjertet han skal tænke om hvad han skal? Jeg mener ikke du skal være eller er ond ved ham, men jeg tror du i din iver efter IKKE at være det, kommer til at give dig selv problemer. Man kan ikke undgå at presse hesten, men man skal også starte helt nede i det små, så den har chancen for at forstå hvad man ønsker af den. Hvis jeg var dig ville jeg gå endnu længere tilbage end at ride mod barrieren (det var egentlig mit første forslag, men som du jo ikke har) jeg ville gå helt tilbage til at lære stop fra jorden, først fra mund i grimen, så med pres i tøjler fra jord + mund og så med hjælper på jord, (som kan spærre vejen hvis han ikke stopper) hvor både mund, krop og tøjler bruges, så tøjler og krop og til sidst så skulle han gerne standse for dit sæde. Du skal helt væk fra at hive i ham, for det virker jo ikke for jer, og så længe du har den klare negative opfattelse af at bibeholde et pres, så vil det kun være en frustration for dig tror jeg. Jeg vil lige tilføje at jeg mener mine spørgsmål helt oprigtigt og positivt. Jeg kan desværre ikke sætte smilyer på fordi min ipad placerer dem alle i begyndelsen, uanset hvor jeg sætter dem
Tror du - TS - skal læse noget mere omkring negativ forstærkning, om hvordan det fungerer 
Jeg kom lige til at tænke på at presset jo ikke er en straf for at gøre noget forkert. Presset skal ses som en hjælp til at hesten ved hvad den skal gøre og at den gør det rigtige når presset fjernes. Derfor vil hesten ikke se et vedvarende pres som en straf (hvis presset er let) hvorimod fjernelsen af et pres altid vil være en belønning. Jeg tror du anser pres for noget negativt?
Egentlig er jeg enig med Iser i at du kan have glæde af at indlære et stop signal der slet ikke har med tøjle at gøre, netop som en nulstilling... Og selv om du føler, det kun er et problem fra ryggen, så er det min erfaring med egne heste at det er fordi de læser dit kropssprog så overdrevet godt at det fungere så fint fra jorden. Helt generelt hvis hesten ikke adlyder et givent signal når den ikke kan se vores kropssprog er det en lysende indikator på at den læser et andet signal end det, vi tror, vi har lært den. Den fælde tror jeg ALLE hestefolk har været i! Men hvis du gerne vil arbejde med tøjlesignalet og dets indlæring så ville jeg fuldstændig ignorere at han lægger sig på tøjlen. Du ved, ud fra den der læresætning med at ignorere uønsket adfærd og rose det ønskede. Dit stopsignal skal være roligt, blidt og konstant indtil han står bomstille og så slipper du helt. Det kan være svært at mærke at dit pres er blidt og konstant hvis han presser imod... Men hvis vi går ud fra at han gør det som et modpres er det sandsynlig at han holder op når du træder ud af kampen. Hvis du nægter at øge dit pres og han begynder at forstå at tøjlen betyder stop bliver det langt det nemmeste og behageligeste for ham at stoppe. Men der kan være lang vej derhen... og det lyder som om det kræver stor tålmodighed fra din side. Det er dig der kender hesten bedst, tænk dig godt om og find ud af hvilke at alle disse råd, du tror på, vil give den største succes, hvordan plejer han at bedst lære ting, hvad kan han ikke lide osv osv - prøv at finde den letteste vej til succes. Og husk den gode gamle klassiker ikke kun med heste med i det hele taget - samme handling giver samme resultat. Hvis du ikke opnår ønsket resultat, så stop op gennemtænk situationene og se hvad du kan ændre for at ændre resultatet.
MRJN: Nu er jeg ikke akademisk rytter, og kender slet ikke nok til longering i det akademiske system, til at kunne udtale mig om, hvordan de gør her. Jeg forstår heller ikke hvor dette pludselige angreb på akademisk ridning kommer fra? Det har vel ikke noget med tråden at gøre (trådstarter er så vidt jeg kan se ikke akademisk). Det virker også som et lidt søgt forsvar for indspænding/pessoa, blotr at fremhæve andres fejl. Det gør da ikke indspænding et hak bedre  Når det er sagt så er forskellen der (udover de forskelle Jette allerede har forklaret) også den væsentlige forskel, at du ved indspænding ALTID placerer hestens næseryg bag lod, hvis indspændingen faktisk skal være strammet så meget at hesten ikke frit kan tage hovedet i vejret. Det er uhyre svært at at fixere hestens hoved konstant baglod hvis man blot longere i kapsun og tov. Der er massere af tråde herinde hvor dygtige folk forklarer hvad der sker i hestens krop, når næseryggen kommer bag lod, men kort opridset vil hesten i denne position ikke være i stand til at arbejde korrekt, svinge i brystkassen og begynde at løfte brystkassen, som er afgørende for at hesten kan løfte ryggen korrekt. Personligt longerer jeg som regel blot i grime og longetov. Jeg er ikke tilhænger af at placere hestens hoved, men arbejder derimod henimod at få hesten afslappet (mentalt) så den selv begynder at søge en lav og fremstrakt halsposition. Dette gør jeg primært via tempokontrol (stemmekommandoer og kropsprog),ligesom jeg (primært ved kropssprog og en let anstilling i longetovet) forsøger at anspore hesten til at bøje korrekt gennem hele kroppen. Når hesten er afslappet og af sig selv vælger en afspændt og fremstrakt facon, begydner jeg at arbejde med tempo skift, halveparader osv - igen først og fremmest via stemmen. Jeg er ikke fan af at placere hestens hoved, mit fokus ligger på hvordan hesten arbejder i hele kroppen. Selvom jeg primært arbejder med hesten i grime og longetov, har kapsunen for mig den fordel, at det er nemmere at anspore hesten til at korrekt bøjning. I trense (som jeg bestemt ikke anbefaler man longerer i) kan man let komme til at bøje hestens hals eller trække den skævt indad uden at resten af kroppen bøjer med, ligesom man altid i et eller andet omfang får et bagudrette træk. Dette ønsker jeg ikke, da jeg netop vil have hesten til at søge frem med næsen. I grimen kan bøjning være svært hvis hesten ikke gør det af sig selv (og det gør en urutineret heste sjældent) fordi grimen ikke lægger særlig godt fast. Man kommer altså let til bare at trække grimen rundt. På en kapsun sidder ringen på næseryggen, og det gør det nemmere at få hesten til at stille sig korrekt gennem hele kroppen. Det bliver så at sige nemmere at lede den til en runding igennem hele dens krop. En kapsun er en kraftig optømning på samme måde som også bid er det. Og som med bid skal det bruges med en let og følsom hånd. Hårde ryk er no-go uanset hvilken optømning man benytter.
gennem hele kroppen kan nu engang ikke skabes forfra. Med forbehold for, selvfølgelig, at vi ikke mener det samme med korrekt bøjning, hvor hesten fortsat sporer lige og baghov træder i forhovs spor?  Dette lader sig lige så lidt gøre vha. kapsun som det gør vha. bid eller andet. Det er en påstand, som jeg meget gerne æder en lakrids-hat eller to på.  Men det er rigtigt, at man kan få hesten til at placere sit hoved præcist med kapsunen, og det er vel derfor man får indtryk af, at hesten bøjer sig korrekt.  Hvis man ser på hestens bevægelser og dens evne til at spore (balancen), forholder det sig dog anderledes. Bl.a. takten går ret ofte fløjten.  Igen: jeg æder gerne en lakridshat på det  Halleluja. Og jeg er enig. Eller...  Kan man måske endda antage, at biddet opleves blidere af hesten - siden man kan placere hestens hoved så præcist med kapsunen, og det samme ikke gælder for biddet?
Nu longerer jeg som skrevet normalt ikke i kapsun, men først og fremmest i grime og longetov. Et valg jeg har truffet fordi jeg ikke er interesseret i at placere hestens hoved og fordi den lille smule jeg bruger longetovet til signalgivning til ligeså fint lader sig gøre når hesten bare har grime på. Og så er det lidt overkill med kapsunen. Jeg tror for så vidt ikke vi er uenige om hvad korrekt bøjning er. Men jeg kunne nu alligevel godt tænke mig at høre, hvordan du påvirker hesten til gå korrekt rundt på buet spor? Jeg er enig i, at en placering at hestens hoved (uanset værktøj) typisk resulterer i tabt balance og særdeleshed i taktfejl. Men min oplevelser er også at man lettere i et trense og bid optømningen kommer til at få hesten til at knække sidelæns i halsen mens kroppen fortsætter ligeud, fordi trækket kommer fra siden og er delvist bagudrettet. Dette er særlig slemt hvis hesten er meget følsom for bidet. Ved kapsunen er det lettere at undgå dette sidelæns træk i hesten, da longen fastgøres på næseryggen og trækket primært er fremadrette (hvis kapsunen ikke misbruges). Kapsune er i min optik hverken værre eller bedre end bidet i forhold til kraftpåvirkningen, men de indvirker forskelligt. Biddet kan man netop også indvirke uhyre præcist med, og biddet lægger derudover presset på et meget lille sted, mens kapsunen fordeler det udover et større område. Jo større område et pres fordeles på, des mindre bliver det. Omvendt ligger kapsunen meget fast på næseryggen og nogle kapsuner kan lægge et meget kraftigt pres på næseryggen. For mig handler det om at sætte sig ind i hvordan redskaberne virker og forholde sig til hvad man ønsker at opnå.
ligefrem noget orakel ud i longering...  Dét, jeg umiddelbart har fornemmelse af, virker bedst, er   at indvirke. Det er i stedet vigtigt at fokusere på afslapning, som du også siger.  Det kan så betyde, at volten ikke bliver rund, og at man - for ikke at forstyrre balancen skal løbe med rundt i hele ridehallen, hvis det lige er dét, hesten vender til.  Hvis en hest er helt afslappet, har jeg egentlig kun erfaring for, at der er noget "i vejen", hvis de ikke sporer lige. Det er også derfor longering er en glimrende måde at afdække problemer på.  Det at få hesten afslappet kan jo i hvert fald være noget af en udfordring...  Mht. kapsunen synes jeg jo netop, at den virker meget "kraftigt" til siderne, men til gengæld ikke bagud, hvilket biddet oftest gør.  Jeg er ikke sikker på, at jeg synes at den virker på et større område end biddet; eller...  Næseryggen er jo dér, hvor den virker, selv om det så samtidig betyder, at man kan flytte hele hestens hoved og indvirke med selv meget lille stilling.  Dette er sværere at gøre med et bid, uden at skulle indvirke konstant, og ofte i begge sider, hvor det så let bliver bagudrettet.
" "  Fuldstændig enig 
tusindfryd - Det skal ikke ses som et angreb, men et spørgsmål når der nu alligevel blev nævnt noget om det. Det er noget jeg har grublet over et stykke tid. Der udover så er jeg ikke pro indspændning, det eneste jeg syntes gavner noget er en fast chambon hvis man endelig skal bruge en slags. Så det er intet angreb eller fordi jeg er for indspænding, men blot en undren. Ja, en indspænding fiksere men om man nykker i kapsun og hesten tager hovedet ned, eller hesten i en pessoa eller andet får pres i munden og tager hovedet ned, er for mig det samme. Negativ forstærkning der placere hestens hoved for den. Og det er det jeg ikke forstår. Hvorfor det er så forbudt at placere hestens hoved med tøjlen under ridning samt med indspænding, men med kapsun, der er det i orden. ( jeg understreger lige igen, er ikke selv til " pille, nykke, arbejde med tøjlen osv. " eller indspændinger ).
MRJN: OK   Dit spørgsmål kan jeg desværre ikke svare dig på, da jeg ikke bryder mig om at placere hovedet hverken via bid, kapsun eller indspænding. Så jeg forstår sådan set heller ikke, at det skulle være ok at nykke i kapsun for at få hestens hoved placeret. I trådstarters tilfælde ville jeg nok alligevel vælge en kapsun fremfor en grime. Primært fordi trådstarters hest lader til at være mindre erfaren udi korrekt longering (den arbejder i hvert fald ikke korrektt eller havde dyrlægen nok ikke foreslået træning). Og derfor kan det være et smart at vælge en optømning , der ligger fast og ikke glider rundt - det behøver ikke være en kapsun med metal, men kan for såvidt lige sågodt være en med blødt læder næserem. Det giver et mere præcist signal (fx hvis hesten skal bremses). Jeg er ikke tilhænger af, at man bare følger hesten rundt i ridehallen, så den selv sætter tempo og retning. Hvis beslutter vi går rundt på en 20 meter volte eller i den ene halvdel af ridehallen, så er det det vi gør. Det er mig som rytter eller longefører, der bestemmer hvor vi går hen og hvor hurtigt vi løber, men jeg kunne tilgengæld aldrig drømme om at placere hestens hoved hverken med kapsunen eller bidet. Kunsten er selvfølgelig aldrig at sætte større krav op, end hesten har mulighed for at honorere og fx ikke bede om en mindre volte eller langsommere tempo, end den er i stand til osv.
" " Ja, det er jo dér, hvor der vil være forskelle, alt efter om man vægter at hesten bevæger sig korrekt højest (hvilket kan betyde, at man går med - fx fordi hesten kun kan balancere sig, hvis den har barrieren at støtte sig op ad, hvis den kan gå ligeud eller lignende), eller om man vægter, at hesten holder sig dér, hvor man har bestemt (og så må man acceptere den indflydelse, den "tvungne" ramme har på bevægelsen). Jeg er selv mest til øverste model (særligt med ungheste og genoptræningsheste).  Hvilket i øvrigt ikke betyder, at hesten bliver ulydig eller man bare driver rundt på må og få 
Hej, Nu er jeg den "heldige" indehaver af en hest, der på grund af sine tidligere skader ikke tåler at bevæge sig ukorrekt og for at kunne tåle at blive brugt altid skal holdes i balance for at undgå overbelastninger af de skadede områder af hendes krop. Derfor kan det aldrig komme på tale at lade hende gå/løbe rundt uden at bede hende bevæge sig hensigtsmæssigt. Derfor er det for mig ikke en løsning at lade hesten bevæge sig rundt efter eget valg, indtil hun finder frem til den rette måde. Hvis jeg lod longelinen hænge eller tøjlerne altid være slasketøjler, ville jeg ende med en endnu mere skadet hest. Jeg er simpelthen nødt til at tage ansvar for hvert af hendes skridt, når jeg træner hende. På folden kan hun naturligvis regere som hun vil, men min træning sigter på (evig) genopbygning. Dertil bruger jeg de teknikker, som ARR, Akademisk ridning og min interesse for hestens biomekanik har givet mig, kombineret med mine tidligere erfaringer, og ja, så har jeg altså brug for at påvirke min hest gennem bl.a. kapsun og bid for at få den rette virkning på rette tidspunkt. Vel er der da mere til hestetræning end påvirkning af hovedet, men det er jo bare et af de værktøjer vi har til rådighed - og igen: Det gælder om at kende sig værktøj og bruge det hensigtsmæssigt. M.h.t. ordet "placering" af hestens hovede, så er det jo det vi gør konstant, når vi rider/longerer/arbejder fra jorden, er det ikke? Eller misforstår jeg ordet? Jeg mener, at (medmindre man vælger løsningen med den altid løse longeline og altid slasketøjler), så er alt, hvad man påvirker hesten med medvirkende til at placere hovedet. Vi ønsker, at hesten søger frem og ned, vi ønsker, at den bøjer sig efter voltesporet og i sidebevægelserne o.s.v. Det er jo med til at placere hovedet. Om det så sker via påvirkning fra sæde, vægt, schenkler, bid eller kapsun, ved påvirkning, ved eftergivenhed eller bevarelse af let kontakt, så er det da en placering af hovedet, ikke? Eller mener I, at det betyder en mekanisk påvirkning, der anbringer hestens hovedet i en position og holder det der? For jeg er ikke tilhænger af tvang - jeg tror på, at man viser hesten vejen og belønner den, når den forstår det og selv kan fortsætte. MVH Jette
Gsims: Det handler selvfølgelig om at finde det niveau hesten kan klare på det stadie den er. Selvfølgelig skal man ikke bede en unghest uden balance bevæge sig rundt på en lille bitte volte. I sådant et tilfælde ville jeg vælge størst mulig volte eller fx bruge hele den ene ende af ridehuset. Men det ville være mig der tog stilling til hvor oog hvor hurtigt. Det samme gælder med tempoet. Hvis hesten styrter rundt, beder jeg den sænke farten, for så længe den farer afsted, kan den ikke arbejde korrekt. Men kan selvfølgelig korregere både ved at rose / belønne når hesten sænker farten på eget initiativ eller ved at give et signal (stemme, longe, tøjle, sæde osv.) til at sætte farten ned. Mht placering af hovedet, så mener jeg dels den mekaniske placering (fx via indspænding) men også det at man bruger tøjlen tl at placere hestens hoved fx ved at "arbejde" med bidet. Jeg bruger tøjlen til stop i de situationer hvor et sæde signal ikke går rent igennem. Min erfaring er, at når man kan kontrollere tempoet OG gøre tempoet uafhængigt af tøjlelængden, så man ikke skal sidde med korte tøjler eller konstant trukket bremse, for at holde hesten i et bestemt tempo, så begynder hesten også at slappe af og automatisk selv vælge en lang strakt form, som er mit udgangspunkt for overhovedet at kunne begynde at arbejde med dens bevægelsesmønster. Det betyder selvfølgelig at der altid sker en inddirekte "placering" af hestens hoved, forstået på den måde, at jeg forsøger at få hesten derhen, hvor den mentalt (fordi den er afstresset) og fysisk (fordi den bevæger sig roligt og afslappet rundt og forstår signaler om tempo og retning) selv vælger den form jeg gerne vil have den i. MIt fokus er dog ikke hovedets placering i sig selv. Jeg ser hovedets placering som et symptom på, hvordan resten af kroppen arbejder.
som man opfatter ting forskelligt, alt efter hvad man egentlig selv laver med sin hest:  " "  Jeg lader nu heller ikke min hest bare drive rundt på må og få; men kan jeg se, at det vil have negativ indflydelse på dens måde at arbejde på, så lader jeg den hellere fortsætte ligeud i stedet for at insistere på, at den SKAL blive på en volte. Med en så ung og ubalanceret hest som fx min pony er, så er det altså meget ofte nødvendigt.  Jeg tror ikke på, at det lader sig gøre at kontrollere alt, hvad hesten foretager sig og på den måde at sikre sig, at hesten arbejder korrekt - gennem kontrol går det bare ikke. Det er i hvert fald min egen erfaring.  Man kan godt få hesten til at undgå at lave de uhensigtsmæssige ting ved at have fokus på kontrollen og på, at det er træneren, der fortæller hesten, hvad den skal. Dog mener jeg ofte det koster noget et andet sted, fordi det ikke falder hesten naturligt, og den derfor vil komme til at spænde et andet sted.  At sikre korrekt bevægelse, tror jeg kun på kan opnås gennem afslapning, som man ikke skal "ødelægge" eller forstyrre, når først den er der.  I forhold til placeringen af hestens hoved, så er det ikke nogen særlig placering af hovedet, jeg selv arbejder efter, så nej - jeg opfatter det ikke som noget man nødvendigvis gør, imens man rider. Samtidig mener jeg jo, at det er sædet der bør hjælpe hesten i en bøjning, og aldrig kapsun, bid, eller whatever... Men det er så også mig. Jeg fokuserer på afslapning - i hvilken form den så end viser sig. Og så er jeg egentlig ikke så hysterisk med, hvordan hesten vender osv.
"Dog mener jeg ofte det koster noget et andet sted, fordi det ikke falder hesten naturligt, og den derfor vil komme til at spænde et andet sted." For hesten er der naturligt at bevæge sig størstedelen af tiden med meget vægt på forparten. Både når den græsser og når den bare bevæger sig frit rundt. Dette er for så vidt ikke et problem for hesten så længe den ikke skal lave andet end at være hest. Det bliver derimod et stort problem i det øjeblik jeg får den skøre ide at kravle op på ryggen af den og ride rundt enten for sjov eller for at transportere mig fra a til b. Det er ikke spor naturligt for hesten hverken at blive longeret eller rende rundt med mig på ryggen. Træningen går derfor for mig ud på at få hestens bevægelse ændret, så den gradvist kommer mere i ligevægt og gradvist kan bære mere vægt på bagparten, simpelthen fordi det er en nødvendighed hvis den skal holde til at bruges som ridedyr for min fornøjelses skyld. Hvis jeg lod min hest bevæge sig rundt som det var naturligt for den (altså som den i udgangspunktet ville bevæge sig på folden inden jeg gik igang med at træne den), så ville den bevæge sig rundt med en stor belastning på forbenene. Det vil jeg gerne ændre, i hvert fald når jeg rider på den, så derfor bliver jeg som rytter eller træner nød til at bede hesten om noget andet, end hvad den selv ville gøre, hvis jeg bare lod den gå uden min indvirkning. Det handler ikke om at kontrollere hver eneste bevægelse, men om gradvist at ændre hestens måde at arbejde på. Det handler derfor heller ikke om at forlange at hesten bliver på en 20 meter volte, i de tilfælde jeg kan se at den slet ikke kan det uden at spænde op og miste balancen, men derimod om at være bevidst om at det er en træningssituation, hvor jeg helt bevidst forsøger at ændre hestens bevægelse henimod noget, der er mere hensigtsmæssigt, hvis den skal kunne holde til at være ridehest. Jeg synes alt for tit, at træning, signalgivning osv. bliver sidestillet med at man får en anspændt hest, der tripper rundt ude af takt og mentalt og fysisk ude af balance. Men det er i virkeligheden helt omvendt. Har man faktisk evnet at træne sin hest, så den er tryg ved situationen og forstår de fuldstændig lette signaler (fx fra sæde, stemme, kropssprog osv.) man giver, så bliver hesten netop ikke anspændt, når man beder den om fx at sætte tempoet en lille smule ned. Men det er i min verden heller ikke det samme som at hænge efter hesten i tøjlen eller ride den i en eller anden absurd anspændt form.
Først og fremmest, så synes jeg nok liiiige, der bliver lagt rigeligt i " "  Selvfølgelig skal hesten trænes med progression mod ligevægt frem for forpartsbelastning.  Men korrigerer man hele tiden en hest, der i forvejen ikke er balanceret til at gå på en volte i longe, så får man spændinger, fordi det er enormt udfordrende for hesten bare at blive på volten. Det er vel derfor rigtig mange vælger at ride så meget ligeud som overhovedet muligt, indtil hesten efterhånden kan klare at bære på buet spor? Det er - som du selv er inde på - sværere for hesten under rytter; men det er også svært uden rytter.  Hvorfor så ikke fokusere på afslapning, frem for at hesten følger volten for enhver pris?  Jeg oplever rent faktisk, at de fleste heste gerne bliver på volten, hvis de kan. Men når de ikke kan, giver det ikke mening for mig at presse dem til det, fordi det influerer på bevægelsen. Ingen af de heste, jeg har trænet, er i øvrigt blevet "ulydige" og er begyndt at trække ud af volten for at drille mig. " "  Når jeg siger, at det koster anspændelse, mener jeg ikke, at hesten bliver totalt anspændt og tripper rundt.  Men der ér stadig stor forskel på de hestes bevægelse, hvor afspændthed vægtes over signaler, og så de heste, hvor signalforståelsen er første skridt på vejen mod afspændthed.  Man kan få ganske fin/let træning ud af det. Men det samme bliver det altså ikke, uanset hvor mange gange man siger det 
kan bruges til DIN hest TS, skal jeg ikke kunne svare på. Men jeg ved at en pessoa, medvirker til at opbygge hestens rygmuskulatur, HVIS den bliver brugt korrekt. Det er ikke en videnskab, men man skal være opmærksom på at der skal ændres indstillinger når hesten skifter bevægelsesretning. Derudover må den ikke være så stram at det ligner en rollkur. Hvis linerne er "for stramme" har det ikke den tilsigtede virkning. Jeg arbejder tæt sammen med en af verdens førende hestedyrlæger, der anbefaler kraftigt (og ordinerer) at man tager pessoaliner i brug når man skal styrke hestens rygmuskulatur/overlinie. I særdeleshed omkring KS er pessoaliner geniale og helbredelsesprocenten (læs: evne til at leve smertefrit med defekten) stiger i markant grad. Så anbefaler din dyrlæge 4 ugers træning i pessoa, så gør det, men få én der ved hvordan systemet skal bruges til at hjælpe dig igang. Og rent forsikringsteknisk skal du følge dyrlægens anvisninger hvis du skulle få brug for uanvendelighedsforsikringen. Held og lykke med det. KH:)Annette
Gsims: HVor har jeg skrevet, at jeg for en hver pris insisterer på at hesten skal blive på volten?!? Eller at jeg konstant korregerer hesten for den sags skyld?!? Jeg skriver det er mig, der sætter rammerne, men også at jeg som træner har ansvaret for, at rammerne ikke sættes på en måde så hesten ikke kan klare opgaven. Hvis hesten fx trækker ud af volten ville jeg personligt spørge mig selv: HVORFOR?? Det kan der være mange grunde til. Det kan være hesten ikke har balance til det jeg beder om, at volten er for lille eller at hesten simpelthen ikke kan gå korrekt på en volte endnu. Her ville jeg sætte kravene ned, gøre volten større eller arbejde fra jorden på lige spor. Det kan også være, der er noget galt fysisk med hesten - fx hvis den normalt godt kan gå på en volte eller hvis den overhovedet ikke kommer næremere henimod at kunne gå korrekt på buet spor. Her ville jeg stoppe træningen til hesten var undersøgt. Det kan også være hesten slet ikke helt har fanget, hvad det der longering går ud på, eller forstår signalerne om gangart, tempo osv. Det kan sagtens anspore en hest til at søge væk fra situationen, ikke mindst fordi longering ikke er noget heste bare intuitivt forstår. Her ville jeg gå nogle skridt tilbage i træningen. Jeg ville ikke forlange egentligt "arbejde" i longen af en hest, der ikke forstår de basale kommandoer osv. Det kan også være hesten bare er motiveret for at forlade situationen af andre grunde. Jeg kender en pony som trækker voldsomt ud mod hegnet, når den trænes udendørs (ikke kun i longen)fordi der er græs i kanten af banen. En uvane hesten tidligere er blevet forstærket voldsomt i. I ridehallen eller på andre baner er adfærden overhovedet ikke tilstede. Det er selvfølgelig kun i sidstnævnte tilfælde jeg ville insistere på, at vi blev på samme volte. I de andre situationer ville jeg ændre rammerne for træningen. Men det ville stadig være rammer jeg har sat.Jeg tror heller ikke hesten driller mig, men jeg ved, at manglende balance og rutine kun er en af mange årsager til, at hesten ikke reagerer som jeg ønsker. Jeg mener faktisk at en korrekt forståelse af eksempelvis stemmekommandoer for gangart og tempo er essentielt for at få hesten afspændt (og her mener jeg helt afspændt, ikke bare fravær af konfliktadfærd). Og før hesten er det, giver det ikke meget mening at begynde at arbejde med egentlig dressurtræning. Men derudover, så er jeg helt enig i, at det netop ikke er helt det samme vi snakker om. Jeg ønsker netop ikke at hesten skal blive rigtig god til at bevæge sig, som den bevæger sig på folden helt naturligt. Jeg ønsker at hesten skal nå et afspændt og mentalt afslapet stadie, hvor jeg kan begynde at arbejde med dens bevægelse, så den kommer mere i ligevægt og på sigt flytter vægt bagud på bagparten. Dertil kommer så også, at jeg stadig har til gode at se den træning, hvor man ikke indvirker på hesten via signaler og hvor det ikke er longefører / rytter der sætter rammerne i et eller andet omfang. Du gør det jo også tydeligt på videoerne på din profil. Og det er ikke en kritik herfra.Blot en konstatering af, at ideen om at man kan træne uden at påvirke hesten og uden at bruge signaler i et eller andet omfang, vist er en teori uden kobling til reel praksis 
Bossemor: Jeg håber du fortsat vil opdatere med dine "eksperimenter"  Adian: Der hvor jeg står lidt af mht pessoa, er at man forbinder hestens mund og bagdel med en snor, og forventer at når snoren strammes, så er det bagdelen der "giver sig"...????? Det giver ingen mening i min verden overhovedet. Og det er heller ikke det jeg ser i praksis, hvor jeg nærmere ser at hesten trækker næsen ind for at slappe snoren og få plads til bagbenene. Jeg har også set pessoa brugt fornuftigt, men så har den væet så løs, at den stort set ingen effekt har. Jeg kan ikke se hvad den giver, som man ikke kunne få enten ved longering uden hjælpemidler, eller ved longering med f.eks. chambon. Og de løsninger (m.fl.) burde nok holdes op mod pessoan, hvis man skulle vurdere effekten på ks 
Velkommen til den digitale tidsalder og de sociale medier. Det bliver ikke mindre i tiden frem over og kræver at man reflekterer over egen praksis i endnu højere grad end tidligere, da alle kan tage billeder, vidoer m.m og dokumenterer virkeligheden på den måde, og da man i dag i udstrakt grad bruger de soc. medier til at få referancer på alt fra undervisere til køkkenmaskiner, gode bøger, film.
Har engang for mange år siden gjort det. Jeg havde dem til at ligge i varmt vand i 10-15 min tror jeg det var. Det krævede lidt overtalelse men så kom de på.
Tror de har lagt en Tine efterhånden og kan stadig slet sket ikke få dem på 
Hvor varmt er vandet? Det kan hjælpe at vandet er så varmt som muligt. Måske endda lige fra elkedlen.
Har lige prøvet at koge dem med i gryden i 5-10 min.. Det hjælper ikke en dyt   sikke noget hø!
Jeg har haft brugt en kniv til at få dem over ringen, altså du sætter kniven igennem bidskiven og derefter bidringen også igennem bidskiven igen også ellers bare fået lirket dem på plads, selvfølgelig efter de har ligget i vand direkte fra elkedlen  Håber det lykkes dig  Hilsen Cecilie
Det varme vand er kun for at gøre dem varme og dermed blødere - dvs. det er ikke sådan, at jo længere de ligger i vandet, jo nemmere bliver det (du skriver, de har ligget der 1 time)  Jeg plejer at tage et tov eller lignende igennem bidringen og derefter igennem hullet på bidskiven. Så er det nemmere at trække dem på, da man har mere at holde fast i (håber det giver mening!). Det fungerer også med f.eks. en (ren) hovrenser, da man dermed kan "brække" bidskiven på bidringen. Men stadigvæk: Det er generelt MEGA bøvlet, og de er vildt svære at få på 
Jeg må give det et forsøg mere, men igår da gav jeg op 
...at bruge opvaskemiddel - så glider det bedre, men pas på fingrene, for det kan også lettere smutte. Hilsen Sif
Derfor køber jeg altid denne type hvor der er lavet riller i, det gør det meget nemmere at få dem på. 
Jeg opgav også og købte dem fra Hooks. De var super nemme at få på 
Hej har en del spørgsmål.. Er måske lidt ny begynder. Hvor stor skal ponyen være for at være en hest? Hvad betyder cob? Kan en new forest blive blandet til at være en hest? Hvorfor har hestene/ponyer sko på? Skal man have Hvidt underlag på når man rider dressur stævner? Hvad er en 1'pony? Hvad er en 2'pony? hvad er en 3'pony? Hvad skal man have hvis man køber hest/pony, altså ting pleje fodre og alt det der  Ved godt det er lidt dumme spørgsmål men ved ikke hvordan jeg skal finde ud af det:)
Det er en  . Sagtens! Det kommer an på, om den er over eller under 148cm. i stang. Jeg har set en New Forest på 155cm. Den er en hest. Fordi heste og ponyer i dag rides mere og på hårdere underlag end deres hove kan følge med i vækst. Og mange hest/ponyer har så ringe hovkvalitet, at de ikke kan gå uden.   Åh, gud... gå ind i en rideudstyrsbiks og se dig omkring  Det er så individuelt hvad den enkelte rytter mener er dybt nødvendigt, at det næsten grænser til det komiske nogengange 
Tak for svaret, men skal de være 152 cm før deler heste?:)
Jeg synes du skal læse de link du har fået i det først indlæg og så kan du købe bogen "min første pony" det er en rigtig god bog der giver svar på mange af de spørgsmål man løber ind i når man starter som rytter.
Jeg skal starte mit første stævne om 14 dage i en alder af 24 år :/ Jeg har meldt mig til LD1+LD2 på min haflinger som egentlig er ponyhøjde, men grundet min alder skal jeg jo starte hesteklasser (har jeg lært...) Men jeg har spørgsmål og kan ikke rigtig finde svar nogle steder... 1. Må jeg have spore på? 2. Skal jeg købe sådan en nummerholder når det er et D-stævne? 3. Skal jeg have pas med på hesten? 4. Andet jeg skal huske udover medlemsbevis? 5. Skal jeg have bandager på? 6. Stopper man ikke mere ved X og hilser ved ind- og udgang? 7. Hvis jeg vælger at ride programmet i nedsidning, skal jeg så også sidde ned ved skråt igennem eller skal den tages i letridning når det er "arbejdstrav"? 8. Når jeg er forbi X på vej ud, slipper jeg så bare tøjlerne og rider ud langs hovslaget eller skal han stadig gå samlet men for lidt løsere tøjler? Ja undskyld de dumme spørgsmål, men de fylder rigtig meget i mit hoved 
Allerførst, så er der ingen der siger, at man skal vide alt, blot fordi man ikke længere er teenager  Der er faktisk mange ryttere, som først starter på "stævnekarrieren" når de er voksne - og for visse teenagere ville det sikkert være klogest at vente lidt  Du ville gøre dig selv en stor tjeneste ved at kigge lidt i reglementerne på   - du skal ikke nødvendigvis pløje dem alle igennem fra ende til anden, men tag et kig på indholdsfortegnelsen, så kan du hurtigt danne dig et overblik over, hvilke afsnit det kan være smart at nærlæse  De regler, som er gældende for alle discipliner er beskrevet i "fælles bestemmelser", mens de ekstra regler som kun gælder for en enkelt disciplin er beskrevet i disciplin-afsnit. Du skal altså have fat i "fælles bestemmelser" og "dressur"  1. Må jeg have spore på? 2. Skal jeg købe sådan en nummerholder når det er et D-stævne? 3. Skal jeg have pas med på hesten? 4. Andet jeg skal huske udover medlemsbevis? 5. Skal jeg have bandager på? 6. Stopper man ikke mere ved X og hilser ved ind- og udgang? 7. Hvis jeg vælger at ride programmet i nedsidning, skal jeg så også sidde ned ved skråt igennem eller skal den tages i letridning når det er "arbejdstrav"? 8. Når jeg er forbi X på vej ud, slipper jeg så bare tøjlerne og rider ud langs hovslaget eller skal han stadig gå samlet men for lidt løsere tøjler? Rigtig god fornøjelse med dit første stævne - og hvis du får "sommerfugle i maven", så husk, at vi gør det for sjovs skyld  Hilsen Sif
1. Må jeg have spore på? Du skal enten have pisk eller spore. 2. Skal jeg købe sådan en nummerholder når det er et D-stævne? Nej skulle ikke være nødvebdigt, men læs lige propositionerne, der står om klubben vil have det på. Du kan også bare skrive på et rundt stykke pap. 3. Skal jeg have pas med på hesten? Ja det skal du, da vaccinationer jo også står der i. 4. Andet jeg skal huske udover medlemsbevis? Tja alt efter hvor langt i skal køre... madpakke til hest og rytter  5. Skal jeg have bandager på? Det må du selv om. Min personlige indstilling. En pæn hest bliver ikke pænere med bandager,- Tværtimod ! 6. Stopper man ikke mere ved X og hilser ved ind- og udgang? Nej ikke før LB. Tror det starter i de klasser. 7. Hvis jeg vælger at ride programmet i nedsidning, skal jeg så også sidde ned ved skråt igennem eller skal den tages i letridning når det er "arbejdstrav"? Du sidder ned. 8. Når jeg er forbi X på vej ud, slipper jeg så bare tøjlerne og rider ud langs hovslaget eller skal han stadig gå samlet men for lidt løsere tøjler? Helt løse tøjler. God fornøjelse !
1. Må jeg have spore på? - Ja enten spore eller pisk i LD og/eller LC klasserne. 2. Skal jeg købe sådan en nummerholder når det er et D-stævne? - Gør det. Man kan risikere at de vil have stævnenr på dig og det er disk. grund hvis du så ikke har. Så gør dig en tjenste og køb et og altid sæt det på når du skal ud. Så er du mest sikker. 3. Skal jeg have pas med på hesten? - Ja. Skal du også hvis hesten transporteres i trailer. Ved D stævner er det ikke sikkert de vil kigge i passet, men altid lade det følge hesten. 4. Andet jeg skal huske udover medlemsbevis? - Alt dit udstyr. Lav en liste om hvad du skal huske at have med og sæt kryds når du ligger det ud i traileren/bilen. 5. Skal jeg have bandager på? - Bestemmer du helt selv. 6. Stopper man ikke mere ved X og hilser ved ind- og udgang? - Nej, først fra LB slutter man med parade. Først fra LA starter og slutter nu du med parader. 7. Hvis jeg vælger at ride programmet i nedsidning, skal jeg så også sidde ned ved skråt igennem eller skal den tages i letridning når det er "arbejdstrav"? - I LD er det bedst hvis du enten sidder ned eller laver letridning hele programmet igennem. Men du må gerne skifte mellem det i hver øvelse i LD. Læs på kritikken, der står hvad dommeren vil se. 8. Når jeg er forbi X på vej ud, slipper jeg så bare tøjlerne og rider ud langs hovslaget eller skal han stadig gå samlet men for lidt løsere tøjler? - Ja, du slipper tøjlerne efter X og klapper hesten og ser glad ud og så det forbi. Skridter ud for lange tøjler.
Jo du skal have stævne nummer på ! Jeg kan ikke huske hvornår det var fra, men det er blevet indført, også til D stævner at man skal have nr. på! De andre spørgsmål har du fået svar på   God fornøjelse
du skal ride med sporer. I reglementet står der: Det er obligatorisk at ride med sporer - dog med efterstående undtagelser. Det er valgfrit at ride med sporer i følgende tilfælde: -- I programmerne LD1, LD2, LC1, LC2, LC3. Rytteren må ikke ride med pisk, såfremt der bæres sporer. I disse programmer er det tilladt at ride uden både sporer og pisk. God fornøjelse med din stævne debut..
Maria: Det er op til klubben ved D stævner om de vil have stævnenr på deres startende eller ej   Men det skal fremgå af prop. hvis man IKKE skal have stævnenr på 
Jeg fik afvide af en TD'er til et stævne (noget der blev snakket om i sekrateriatet) at der nu var et krav om til både D og C stævner at man skulle ha stævne nr. på. Så jeg gør det lige meget hvad. Gider ikke at blive disset.
Og en anden gammel klassiker: Don't put yourself up to failure  Del træningen op i små simple bidder, der nærmest er svære at gøre forkert. Det giver et konstant flow af succes oplevelser for både dig og heten - selvom niveauet virker latterligt lavt for dig. Og skam-ros hesten når den gør den mindste lille ting rigtigt, og ignorer den uønskede adfærd. Jeg skal love for at det virker på hestens motivation for at træne og please dig. Det gør det hele meget nemmere og giver en positiv indgangsvinkel til tingene. På den måde nås målet oftest meget hurtigere, end hvis niveauet er sat for højt fra starten. Måske kunne det være smart at indlære et nyt stopsignal i longe, så du ikke går med rundt, og måske kommer til at give signalet med kroppen i stedet?
Hej Nickie.. Nu har jeg selv redet en del fjordheste i min tid som rideskolerytter, og det er ikke nødvendigvis en let race at træne hvis den først er blevet "signal-døv", så jeg syntes det er rigtig flot at du er nået så langt med hans andre "uvaner". Jeg syntes det lyder som en rigtig god ide, at indkode et helt nyt signal for stop, så du i en periode kan ride helt uden bid. Du skriver at han er let at stoppe når du f.eks. prikker ham på bringen fra jorden, altså forstår han at dette signale betyder stop/stå stille. Den læring ville jeg bruge konstruktivt, så du bruger det samme signal når du sidder på ham. derudover ville jeg nok fjerne næsebåndet hvis han har et sådan på sin trense. Den der sammesnørede mule har aldrig været rar for noget hest, og nej, det gør dem ikke lettere at stoppe (siger jeg der er westernrytter, og rider med sytråde;)) Jeg ville prøve at ride med trense og tøjler på, men uden at bruge dem,(de kan så bruges som nødbremse) og så en snor (evt et træktov) om halsen på ham. Bind en knude på træktovet, så knuden vil trykke midt på halsen når du tager i det. Træktovet skal være bundet sammen til en ring så det ikke falder ned hvis du taber den ene ende af det. Inden du sidder op står du ved siden af ham med hovedet vendt i samme retning som ham, beder ham om at gå frem i skridt og holder i træktovet med dine hænder samme sted som de holdes når du rider. Når han skal stoppe læner du din overkrop let tilbage, siger prrr (eller hvilket signal du nu plejer) og til sidst trækker du i træktovet og holder presset på hans hals indtil han står stille. Det er vigtigt at din krop i denne situation viser at du også står stille. Når han står stille roser du ham rigtig meget med positivt kropssprog osv. evt nus/klø yndlingsstedet.. Når du har gjort dette nogle gange og han har forstået princippet fra jorden prøver du fra ryggen, men i stedet for at give tegn med ben osv til stop som jeg kan læse at du gør nu, så gør du det samme som fra jorden, læner overkroppen tilbage, vipper tæerne lidt op, slipper presset med ben og sæde (HELT, altså slipper enhver kontakt udover den du har i træktovet) og giver signalet i tovet. Her HOLDER du presset indtil han står HELT stille, også selvom du får ondt i armene, på denne her måde gør du ham nemlig ikke ondt, det er bare irriterende med trykket på bringen. Han lærer det nok ikke på en dag, da det han gør nu er indlært adfærd der ligger dybt i ham, men jeg tror på at selv den dårligst trænede hest kan lære det.. Skriv evt. pb om hvor i landet du bor, så kan det være jeg kender nogen tæt på der kan vise dig hvordna det i princippet virker. Keep up the good work.
Hej alle sammen En lille opdatering: Jeg er begyndt at ride med en dually grime, og det fungerer super godt mht. at stoppe og stå stille når man giver signal, uden at jeg behøver at have særlig meget fandt i tøjlerne. Der er lidt problemer med dreje-signalerne, men han skal jo også lige vænne sig til grimen og signalerne. Tak for alle de gode råd, men jeg satser på duallygrimen og forsøger at vænne ham til den nu (:
Altså... jeg har sådan set slet ikke sagt, at du har sagt, at du vil have, at hesten bliver på en volte.   Nu har du ikke spurgt ind til, hvordan jeg forholder mig til en hest, der trækker ud af volten - for er det "ulydighed" eller fordi noget andet trækker, så er der jo allerede en spænding eller modstand i kroppen af den, hvorfor jeg dybest set ikke får ret meget ud af at gå med; det ville jeg nok lade være op til en vurdering i den givne situation, som du selv er inde på... Men dit eksempel med selv at trække ud af volten synes jeg ikke er helt dækkende for de tilfælde, hvor jeg mener, at man for enhver pris bør gå med.  Og jeg ved (fordi jeg har set mig selv på video), at jeg ikke engang altid gør det, når jeg burde. Så selv om jeg ikke ønsker at gøre det, kommer jeg også nogle gange til at indvirke og formgive mere end jeg egentlig ønsker. Men det er en anden snak.  At hesten skal bevæge sig nøjagtig som i naturen har jeg heller ikke skrevet. Jeg har blot sagt, at jeg ønsker, at den bevæger sig naturligt/afslappet. "Naturligt" forstået som kontrast til unaturligt/kunstigt/formgivet. Jeg forsøgte egentlig også at forklare det længere oppe, men har tilsynaladende ikke klaret det så godt. Ridevideoer af mig ved jeg ikke lige, hvor du har set, for mig bekendt har jeg ingen videoer på min profil?  Det ene sæt ridebilleder er fra længe før jeg begyndte at interessere mig for, hvordan hestens krop og sind egentlig virker.  Det andet sæt ridebilleder er taget af mig på en hest - også for nogle år tilbage. Hesten havde gået på sommergræs og var ikke trænet længe. Jeg var ude for at se og prøve den (med henblik på køb) - for første gang.  Billederne viser med andre ord ikke noget om, hvordan jeg mener, at tingene skal gøres, eller hvordan jeg normalvis selv gør   Men uanset hvad, så er vi vel enige omkring pessoaen, som er diskussionsemnet her?
.... der er desværre ikke megen opdatering. Jeg blev lige slået omkuld af en mega influenza og har derfor ikke arbejdet med sagen i over en uge. Det ser desværre også ud til at der går lidt mere tid pga. sneen, da jeg kun har udendørsbane. ØV. Jeg er dog kommet så langt at jeg ikke bryder mig om at forbinde Pessoaen til en snaffel. Jeg har lånt en kapsun, som jeg ikke har prøvet endnu. Tror også, det vil være rart at få longelinen væk fra biddet med alt det 'snoretræk'. Jeg har forsøgt at skille den ad og bruge den sådan, det ser ud til at være ok. Jeg har forsøgt med ingenting for at se hvordan hun bevæger sig pt. Resultatet for en uge siden er at hun reagerer positivt på pessoaen, og den hjælper til at holde den korrekte holdning. Det kan godt være jeg får høvl nu, MEN: Min hest har tidligere været 'støvsuger' i en longe. Det er hun ikke mere efter ryg problemet og MIN vurdering er således at hun har behov for at blive ledt til at tage hovedet/halsen ned og ryggen op. Hun gør jo ikke frivilligt noget hun har ubehag ved. Jeg kan se at hun bruger sig bedre i ryggen med hjælp, så det får hun. Det var meningen at hun skulle have haft smertestillende sammen med blokaden, men pga. anden medicin måtte vi desværre klare os uden i første omgang. Hun har reflekser i ryggen igen og virker meget gladere og imødekommende. Det tager jeg som et postitvt tegn og glæder mig til at komme videre med projektet. For god ordens skyld vil jeg lige tilføje at hesten ikke er uanvendeligheds forsikret og derfor følger jeg ikke dyrlægens anvisning fordi jeg skal, men fordi jeg synes det ser ud til at hjælpe... dog med lidt 'justeringer'. Og ja, -det er to torntapper, der driller, de er dog ikke alamerende tætte, så dyrlægen er fortrøstningsfuld. Jeg skal nok skrive, når jeg kommer igang med hende igen.
Jeg tror på "videnskaben", det der statistisk er testet "positivt". De andre mulige du nævner har ikke samme virkning. Statistisk. Og så umiddelbart lægger jeg meget større tillid til en hestedyrlæge, førende på sit felt, der igennem mange år har arbejdet proffesionelt med problematikker omkring bevægelsesmønstre, bevægelsesforstyrrelser, ledskader, seneskader, rygskader, nakkeskader, - U name it, end diverse "småeksperimenter" af nyudklækkede dit og dat. KH:)Annette
Jeg læste en gang for meget længe siden en artikel (jeg kan ikke huske hvor, men det var i et af de mere anerkendte hesteblade) om indspændinger, chambon'er osv. I artiklen blev gennemgået for og imod ved de forskellige systemer - og gennem mine mange år i hesteverdene, så har jeg prøvet dem alle. Ligesom med pessoa, så har forskellige systemer gennem tiden haft deres "storheds tid". Artiklen vurderede ikke bare, hvorvidt indspændings-systemet fik hesten til at bukke nakken, men også om den kom bag lod og om den havde mulighed for at gå fx på bøjet spor osv. Min hest har også haft "ondt i ryggen" og jeg blev også af dyrlægen anbefalet pessoa. Jeg har longeret med pessoa længe - men synes, at et system, jeg læste i artiklen, fungerer langt bedre til "ryg-heste". Det minder i sin grundtanke lidt om den "Gogue-tøjle", som nogle kalder en chambon. Jeg prøver lige at forklare det, så godt det nu er muligt: 1. En longeclip monteres i hestens bid 2. Hesten har longegjord på med ringe på siderne og under maven 3. Kun én gammeldags indspændingstøjle med "gummi-mellemstykke"(ikke begge to på hver side, som man ellers i "gamle dage" gjorde) monteres i longeklipsens midterring og ned mellem hestens ben 4. En martingal-halsrem "støtter" indspændingen, så den ikke kommer for tæt på jord og forben, når hesten sænker hovedet (det her er min egen løsning, da jeg synes, at det andet blev lidt vel farligt, hvis hesten momentvis "støvsuger") 5. Longen kan sættes på et utal af måder - over nakken, gennem bidet under mulen, fra bidet til longegjorden osv. Min erfaring er, at præcis denne her måde giver en glad hest, der går med sænket hoved, foran lod og med god brug af ryggen. Indspændingstøjlen fungerer udelukkende som en "påmindelse" til hesten, hvis den løfter hovedet - altså intet konstant træk på hverken mund, bagdel eller nakke. Samtidig kan hesten bøjes på longesporet, hvis man ønsker det. Jeg synes, at pessoa med sine liner på begge sider, gør det rigtig svært for hesten at "gå med rundt på det buede spor" og nogle gange kan det næsten se ud som om, at den kigger udad, hvilket jo er helt forkert. Selvom jeg har longeret i årevis, så blev det på denne her måde pludselig let at se, hvornår det var rigtigt - og hvornår hesten brugte sig forkert. Og så er det måske værd at nævne, at jeg sjældent longerer mere end 15 min. - mine heste synes, at det er hårdt at arbejde i longe - og jeg kan godt forstå dem  /Nat
Adian: Du skriver:  Ved du overhovedet hvad det betyder at lave statistiske test og teste om der er kausalsammenhæng mellem to fænomener? Jeg er selv statistiker, og trods ihærdig søgen har jeg   set noget der ligner statistisk, videnskabelig dokumentation for pessoa eller anden indspændings gunstige virkning for hestens fysik. At en dyrlæge eller en berider udtaler sig om at noget er godt har intet med statistisk kontrol at gøre. Det har det heller ikke selvom det er 20 dyrlæger der siger. Statistisk kontrol kræver kontrollerede forsøg på et meget stort antal cases, hvor man kontrollerer for en lang række relevante andre forhold. Typisk vil man sammenholde forsøgsdyrene med en kontrolgruppe, der ikke har været udsat for pessoa. Gsims: Jeg taler om longeringsvideoen af dig   Min pointe er blot, at det er en utopi at tro, at vi kan træne hesten uden på en eller anden måde at indvirke på den og på den måde den ville reagere og bevæge sig på. Det gør du allerede når du trække den ind fra folden og sætter longetovet fast i den. Uanset hvordan du vender og drejer det sker træningen efter dine rammer og på dine præmisser, og mener man dette er helt galt, så skal man måske overveje at lade hesten stå p folden. Disse præmisser kan så være mere eller mindre hestevenlige og mere eller mindre i strid med hestens instinkter og fysik. Men uanset hvad, så er der sat nogle rammer for situationen og for hvordan du gerne ser hesten reagerer. Derfor handler det først om at tydeliggøre for hesten, hvad situationen går ud på, og finde en måde at kommunikere nogle basale ting på, og ikke mindst at lære den abstrahere fra en lang række af udefrakommende faktorer. Har jeg ikke dette som step 1 får jeg en hest der er snotforvirret og dybest set slet ikke forstår hvad der foregår. Og sådan en hest bliver ikke nem at få hverken afspændt eller mentalt afslappet. Mine eksempler er ikke udtømmende. Der kan opstå andre situationer. Min pointe var bare, at det er en vurdering træneren må gøre i den enkelte situation. At hævde at al påvirkning er forkert eller skadeligt for træningen bliver mig at se præcis det samme som at konstatere at vi slet ikke kan eller bør træne hesten.
om du overtolker mig, eller om det er mig, der overtolker det, du siger. Selvfølgelig indvirker man. Selvfølgelig kommunikerer man med hesten. Mit problem er, når kontrol og menneskets magt over dyret er det vigtigste. Og det er noget JEG ser som et problem. 
Ja ja, det er vel HN når det er bedst. Fremhæver man et fokus på træning og basis signalforståelse, er man pludselig en lidt magtliderlig kontrol freak, der er ude på at kontrollere et sagesløst dyr  Men ser du; træning og indlæring handler netop ikke om kontrol og magt. Det handler om kommunikation og forståelse. Om at være i stand til at reflektere og handle, når hesten ikke reagerer sådan som man forestillede sig den ville, og ikke bare fortsætte med at insistere på den makker ret. Det er der nemlig ikke noget træning i. Og det er nok her vi taler forbi hinanden. Jeg stoler ikke på min hest fordi jeg bilder mig ind, jeg med vold og magt til en hver tid kan kontrollere den - det kan jeg ikke, uanset hvilke midler jeg tager i brug. Jeg stoler derimod på den, fordi jeg har trænet så meget med den, at jeg kan kommunikere med den og få den til at lytte og slappe af, selv i situationer, hvor dens stresniveau stiger og hvor den ville være tilbøjelig til ophidselse og panik. Og det går begge veje. For når jeg altid tilstræber at være klar i min kommunikation, fjerner jeg også en væsentlig kilde til usikkerhed hos hesten. Hvis ikke vi kan indlære signaler og et eller andet kommunikativt sprog mellem os selv og hesten uden at det helt spolerer hestens mulighed for at arbejde afspændt, ja så kan det ikke lade sig gøre at når dertil hvor man kan udføre (korrekte) dressurøvelser. For det kræver i et eller andet omfang kommunikation, signaler og træning. For mig er det næsten lige så galt bare at slippe alt form for indlæring og forsværge at man nogensinde kunne finde på at give hesten et signal, af frygt for at spolere hestens bevægelsesmønster og påføre den spændinger. Fair nok, hvis det oprigtigt er sådan man føler, men så bør man tage konsekvensen og stille hesten tilbage på folden.
"min dyrlæge" er medindhaver at et hestehospital i UK med pt 74 højt specialicerede ansatte hestedyrlæger. Dertil har de et bredt internationalt samarbejde med ligestillede specialister over hele verden. Og jo - de har ført og fører statistikker over hvordan og hvorledes forskellige behandlingsmetoder og træningsforløb ender ud. Hvad der har en synlig bedrings/helbredelseseffekt, og hvad der ikke har. At du som meningmand ikke har adgang til deres materiale er vel ikke så underligt. Jeg ved ikke om du kan forestille dig hvor stor gennemstrømningen af heste er på sådan "et sted"....men utvivlsomt et materiale man kan tillægge betydelig større tillid, end diverse smågjorte hjemmeteorier med Musse i baghaven. KH:)Annette
tusindfryd:  Jeg tror (ud fra det, du skriver - og min opfattelse heraf   ), at du opfatter mig meget mere kritisk over for alt det, du skriver, end jeg faktisk ér.  Jeg er enig med dig rigtig langt hen ad vejen, men ikke i alt. Nuancering synes jeg derfor er væsentlig, for at både vi selv og andre er klar over, at alle, der træner uden brug af "hjælpetøjler" ikke alle gør det på samme måde.  At selv om mange ting er ens, er der stadig forskelle, som i hvert fald jeg oplever som meget væsentlige.  Det mener jeg nu heller ikke, at nogen af os tager skade af... 
Adian: Jeg gentager - at din dyrlæge fører nogle opgørelser over vedkommendes "patienter" har ikke rigtig noget at gøre med videnskabelig statistisk kontrol. Statistisk kontrol kræver at man kan KONTROLLERE statistisk for andre faktorer (fx foldtid, hestetype/race, alder, forudgående træning og form, fodring, øvrig behandling osv.) og typisk også at man sammenligner gruppen af heste, der udsættes for pessoa med en sammenlignelig gruppe der ikke gør. At din dyrlæge snører hoved og bagende sammen på de heste han/hun behandler og konkluderer at en eller anden procentsats bliver helbredt, kan ikke sige noget om, hvorvidt helbredelsen skyldes pessoa eller alt muligt andet, eller om helbredelsen havde været hurtigere/bedre/hyppigere hvis ikke pessoa var anvendt. Det er faktisk rigtig underligt at offentligheden ikke har kendskab til resultaterne, såfremt der faktisk er tale om videnskabelige undersøgelser. Det er nemlig sådan i det videnskabelige system, at påstår man at have påvist en effekt, så bliver man også bedt om at fremlægge dokumentationen for det! Hvis din dyrlæge og hans/hendes mange britiske kolleger vil gå rundt og påstå at have videnskabelig belæg for effekten af pessoa, så bør de nok fremlægge dokumentationen. Og hvis defaktisk har påvist videnskabeligt at pessoa systemt virker, så er det meget besynderligt at de ikke har fremlagt det til offentligheden. Jeg ville personligt ikke stole på en sådan påstået effekt, hvis ikke der kunne fremvises dokumenation. Uanset hvilken titel vedkommende der fremsagde påstanden måtte have. Mit bud er at de næppe har lavet videnskabelige test, men blot synes pessoa systemet er godt udfra en eller anden vurdering, der ikke er holdt op på faktuel viden. Og derfor anbefaler de dig at bruge det. Hvem er i øvrigt dette hotshot af en dyrlæge ? 
jeg giver min mening til kende til TS....og det er hvad mit indlæg handler om. Og IKKE for at starte en diskussion med en selvbestaltet alvidende "hesteblabla" der mener sig klogere en fagkundskaben. og TS - håber din træning forløber vel, og at du har fundet ud af at bruge systemet. KH:)Annette
Adian: Det er lige præcis min pointe - du giver din subjektive mening til kende. Og den bliver hverken mere eller mindre subjektiv af, at du forsøger at pakke den ind i påstande om (ikke tilstedeværende) videnskabelig og statistisk dokumentation. Det betyder også, at det både er arrogant og dobbeltmoralsk at refere til trådens øvrige debatører som "selvbestaltede hesteblala, der mener sig klogere end fagkundskaben" og lignende udsagn. For dine udsagn er nøjagtig lige så (hvis ikke endda mere) selvbestaltede og subjektive. Hvis man vil påråbe sig videnskabens opbakning for sine holdninger, er det ret vigtigt at man lige gør sig den ulejliged at tjekke, om der faktisk findes videnskabelig belæg for det man siger. Ellers skal man bare kalde det holdninger og personlige erfaringer.
Så kom jeg igang igen med min hoppes genoptræning. Det første jeg har forsøgt mig med er pessoaen og kapsun i stedet for hovedtøj... Det virker! Hun runder sig dejligt i overlinien og det er tydeligt at hun ikke længere er generet af ryk i munden. Jeg har valgt at stoppe mine eksperimenter her da det synes at fungerer med denne metode og jeg får den ønskede virkning. Jeg var meget spændt på hvordan det gik med hende nu hvor jeg blev nødt til at afbryde genoptræningen. Hun ser ud til at være meget bedre nu og dyrlægen har givet mig lov til at begynde at ride hende ind imellem longeringen, så jeg regner med at skulle op på ryggen af hende i næste uge og så skifte mellem longering og ridning. Tusind tak for alle jeres indput.
Hej! Først må jeg indrømme at jeg IKKE har læst alle indlæg. Men må mene hvad man vil om træningsmåden, pessoa, det gør jeg så  Men du skriver at du mener der er en bedring efter 4 dage, så syntes jeg måske ikke der er grund til at ændre noget. Held og Lykke
Pessoa pessoa pessoa.. Ingen udtalelser om denne, for det ved jeg ikke nok om den til at kunne.!! Men, hvis hesten har rygproblematik og skal styrkes i ryggen ville jeg sende den på ophold hos Sandie Kjær Nordtoft i skibby til bla. Aquatræning m.m. Hun har masser erfaring indenfor dette og hjælper rigtig mange heste med div. problematikker.!!!! bare en anbefaling fra en glad hesteejer 
  Jeg tror nu også at dyrlæger med speciale i bevægeapparatet ved mere end alle disse " i min verden" antagelser KS heste bliver afhjulpet smerter ved at forsøge at tvinge torntappene fra hinanden TS - gør som din dyrlæge siger! Karin
når du rider forbi x løsnes tøjlerne betydeligt og hesten roses og du ser glad ud, du fortsætter ad midten helt op til dommeren inden du vender og rider ud  pøj pøj 
Hej Noglegange tænker jeg lidt over , om vi ryttere har glemt lidt balance i sadlen, lidt sjov og lidt frihed at heste jo skal hvis de er 100 pct iorden være lidt friske, med lidt liv i og ikke - gå konstant i holdning, og konstante i humøret at man rider med lidt liv, og plads til pjat og fejl det er jo sådan har man kontakten, ved hesten jo godt når der er program og når der er mere plads At når man indlære nyt, at man bruger tid til at tænke netop hvordan lærer ens hest bedst og måske få brikkerne sat samme, så det ens hest netop syntes det var da sjovt. At hvis det er bedst fra hånden med piaffe eller bedst ved at sænke tempi og ride ind i det eller lærer den, nå den er ivrig på tur eller hvor, hvordan, og finde det rigtige tidspunkt Så hvordan tænker i om os ryttere, er vi stive for ambitiøse, for kedelige, og er vores heste udpinte, triste, anspændte, og tror ikke livet er sjov og ballade. og er et enkelt bukke spring en glad hoppen - noget der udløser problemer og må behandles...... Jeg syntes vi mangler levende, friske og heste i godt humør det kræver så tankefulde, dygtige og sikre ryttere der har styr på balancen og ikke frygter hestenes humør og sjov......... Jeg har smugkigget lidt på fotos og optagelse fra gamle dage hestene og ryttere virkede mere adrætte, smidige og friske og højt humør ...... Ps. ingen sure komentarer og hvis du ikke kan forstå det, jeg skriver så hop fra.....
Jeg forstår helt fint, og jeg er ret enig  Heste er levende dyr, det er ikke gangmaskiner uden liv og sjæl - hvis det bare kribler af forår i hele kroppen, så skal de da have lov til at udtrykke det. Så længe det selvfølgelig er i et sådant omfang, at piloten ikke bliver sendt på uvildig flyvetur (hele tiden)  Jeg har for kort tid siden læst bogen Bag Om Biddet, hvor Christina fra hestemund.dk blandt andet beskriver, at en af delene af velfærd er, at hestene skal have lov til at udtrykke sig i henhold til deres følelser. Dette bliver ofte sagt, når der tales om ubehag, men det samme må da gælde ved glæde   I hvert fald i min optik. Ja, jeg tror godt, at man kan komme til at køre lidt i hak som rytter; hvis man nu endelig fx har knækket koden til dressur, har fået en ny super motiveret underviser etc. Så kan man nemt komme til at fokusere rigtig meget på én ting eller ét område. Men ridning er jo mere end det perfekte changement, end den afslappede trav, end at kunne parkere sin hest fem meter væk. Der skal sgu være plads til lidt sjov og spas en gang i mellem, både fra hest og rytters side  Hmm måske kom jeg lidt ud på et sidespor   Men jeg håber, at det giver god mening.
cool, det det du skriver ,....
Hej. Jeg er også enig i at hestene skal have lov til at udtrykke sig, man kan jo for det meste mærke hvad humør hesten er i hjemmefra, så kan man lade den krudte af først inden man rider hvis det er det man skal, ellers må man jo holde sig fast det bedste man har lært  Vh Charlotte
ja det er også en af mine udfordringer når jeg rider , at være lidt kreativ , at finde lege barnet frem i mig og prøve at tænke lidt cowboy og indianer ind i hverdagstræningen selv om jeg er over 40 år . jeg syntes det kan være en fordel for balancen indimellem at tage sadlen af , man bliver lidt mere sikker og kan bedre styre det hvis hesten bukker lidt eller hopper til siden . sætter nogle gange et spring op , så kan vi springe over det , eller nogle tønder vi kan ride rundt om . det med at være lidt kreativ er dog noget som jeg virkelig skal huske mig selv på . øhh det var vist ikke det emnet gik ud på . mine heste bukker , det må de gerne når det ikke handler om at smide mig af .
Efter min mening synes jeg nok bare at folk passer lidt for meget på deres heste. Jeg hører desværre ret ofte at mange heste kun kommer meget få timer på fold, eller slet ikke. "De kommer jo til skade hvis de går på fold", min bare ***. Og at folk pakker hestene ind i 5 dækner og bandager, og at den så stadig ikke må komme ud på fold når der regner, det synes jeg er for dumt og synd for hesten. Jeg er også modstander af at folk bruger diverse former for ekstra- og indspændingstøjler og dimser og dutter der er dybt unødvendige i mine øjne og skader mere end de gavner.. Desværre ser jeg også meget ofte, især når jeg zapper rundt her på hestenettet, at folk ofte rider deres heste bag lod, og/eller bærer hele hestens hoved og hals i armene og tøjlerne. Og det synes jeg bestemt ikke er godt hverken for hest eller rytter. Beklager min sure opstød 
.... Min konklusion er, at mange hestemennesker (absolut ikke alle), skulle tage og slappe lidt af, de ville få nogle gladere heste, ved at give dem lov til at være heste, og lære dem tingene på en "pædagoisk" måde i stedet for at tvinge dem til ting med diverse hjælpemidler (: Selvom man er inkarneret dressurrytter (som jeg selv er) eller springrytter, så skal hesten i hvert fald have 2 mega gode og "sjove" ture om ugen for mit vedkommende. En hest der laver det samme dag ud og dag ind, synes (ligesom os mennesker) jo heller ikke at det er sjovt i længden (:
JA - RYTTERE skal lade være med at være så stive i betrækket, ridning skal være sjovt for både hest og rytter.. jeg tør desværre ikke at ride tur ved vores opstaldnings sted, men derfor kan der sagtens ske andre ting.. der bliver jagtet en boldt - jaja han har nok ødelagt de første 10 på 4 år.. når vi springer (læs bom på jorden) får han frie tøjler og lov til at trække igennem hvis det er det han vil.. træningen varieres, med springning, longering, western, dressur og trik træning  og andre dage hygger vi bare super meget, leger med vandslangen - ja det elsker han   og andre gange får han lov til at spadse ud på ridebanen
Hvor finder jeg et helt almindeligt skridtbånd jeg kan køre mine to heste til en gang om ugen - gerne nær roskilde eller holbæk??
Jeg ved at de har et på nygaard hestepension i roskilde. Men ved ikke om det er tilgængeligt for udefrakommende.
Min lille hoppe er rigtig godt igang igen. oven i købet - indtil videre - uden det tilbagefald, som jeg blev stillet i sigte. Jeg rider hende nu 2-3 dage og tager så en dag i pessoaen. Hun bevæger sig meget mere frit og jeg synes at det går fint fremad. OM det er pessoaen, dyrlægens behandling, min ridning eller simpelthen bare en tilfældighed, -det ved jeg ikke og finder nok heller aldrig ud af det. OM hun får tilbagefald igen, det må tiden vise... For mig er hovedsagen at hun nu fungerer igen og jeg vil personligt ikke have et problem med at lægge en pessoa på hende i fremtiden. Et gammelt ordsprog siger at alle veje fører til Rom og jeg er sikker på at der er mange måder at klare problemerne på. Hvilke vi vælger, er nok lidt 'religion', -eller om man vil, et spørgsmål om overbevisning og erfaringer. Mine erfaringer med pessoaen er fine og jeg er overbevist om at den, alt andet lige, kan afhjælpe et problem i ryggen, svarende til det min hest havde / har. Den pessoa jeg har vil jeg derimod nok aldrig putte på min vallak, som er meget større, -den er simpelthen for kort, men fin i størrelsen til min lille hoppe, som ikke bliver 'krøllet helt sammen'. Tingene skal passe sammen. Med hensyn til om man skal lytte til sin dyrlæge, så er min holdning den, både med smed og dyrlæge, at hvis ikke jeg stoler på det de vejleder mig til, så skal jeg finde en anden, som jeg er tryg ved. Jeg tilkalder en specialist fordi jeg ikke selv ved bedre, forventer at de vejleder mig og betaler for det og så skal jeg også føle mig tryg ved dem.
Jeg har lige været ude at ride her til aften og jeg føler at galoppen specielt på højre volte falder fra i hinanden og han falder i trav for mig. På venstre volte går det noget bedre Men han er stadig begyndt at stikke hovedet i vejret og skyde skulder. Jeg vil sige til hans forsvar at jeg ikke selv har redet ham siden fredag i sidste uge, da jeg har haft mulige lånere ude og prøve ham. (lidt af et cirkus) Jeg overvejer at tage en pisk med folk at støtte ham iat blie i galoppen, men andre forslag modtages med kyshånd.
Kan hesten have været faldet eller sådan? Måske en kiropraktor ville være en ide? Sådan kan min hest også føles. Dvs som om galoppen på højre falder total fra hinanden og så det som regl fordi hun trænger til en omgang.
Det oplevede jeg også med min hest, han blev nærmest i 2 afdelinger i galop, og galoppen var ellers hans stærkeste gangart så jeg var meget forundret. Det blev værre og værre uanset hvad og han var lige rettet af fys. Jeg fik taget en blodprøve for evt. at se om det var vokseværk, men det viste sig at han havde en mega fibersprængning   . Efter lidt hjernegranskning kom jeg i tanke om, at han havde haft en ret hektisk tur ud af ridebanen da han skulle være fotomodel på den lokale rideklub. Og jeg er sikker på, at det var det der kostede en fibersprængning. Han fik 3 1/2 mdr.'s pause da den opfølgende blodprøve efter 2 mdr. viste at han ikke var klar til ridning endnu.
heei for mig lyder det som om det kan være 2 ting. den ene er som i andre skriver, at den kan have ondt et eller andet sted når den gallopere og vil korrigere ved og gå ned i trav. se efter om det er længe siden den har haft smed da det sagtens kan være dårlig hov pleje der er skyld i det.. vis det ikke er hovene så er et råd at få en dyrelæge ud og bedømme om det skal være en kropraktor eller massør det vil spare dig for masser af penge i længden;) den anden ting kan være at den ganske simple mangler balance selvom du rider og siger galopen er dens stærke side kan det godt være den mangler noget der men dette er svært for mig og vudere det skal man se før man kan komme med et 100 % svar men vis den ikke er halt eller øm/hævet/andre symptonmer på smerte så prøv og tage pisken med først 
Hej alle ... Jeg har en shetlænder som vil sparke når man rør den på røven  Hvad skal jeg gøre, håber i vil hjælåe mig 
Hej, Hvor længe har du haft shetlænderen, hvor gammel er den, er det en uvane, den har fået, mens du har haft den, eller har den haft uvanen allerede, da du fik den? Er shetlænderen usikker eller urolig, er den velopdragen på alle andre måder, eller hvordan er den? Det er sådan nogle ting, der ville være rare at vide. Hvorfor har den fået vanen - er den blevet bidt bagi af en anden hest, har nogen tankeløse personer dasket den lidt for meget bagi, da den var føl, har den måske ondt (f.eks. hårsækmider eller andet i haleroden)? Ponien kan have gode grunde til at gøre, som den gør. Så gælder det om at lære den, at det ikke længere er et problem. Først og fremmest skal du være sikker på, at ponien er tryg ved at blive rørt ved alle andre steder på kroppen, for ellers er bagparten kun en del af problemet. D.v.s. at den f.eks. synes at det er rart at blive kløet i pelsen og striglet, nu hvor den fælder meget, at du og smeden kan løfte ben på den uden problemer o.s.v. Desuden skal du have vænnet den til at blive trænet (jeg går ud fra, at det er en ung pony, der ikke har prøvet så meget), så den kender til at blive bedt om noget og få belønning, når den gør det rigtigt. Det kan f.eks. være at gå pænt, når du trækker den på tur, stoppe og gå baglæns, når du beder den om det, gå hen over en presenning, blive rørt ved med en plastikpose, få et tæppe lagt på ryggen o.s.v. Sørg hele tiden for, at den ikke bliver skræmt, men at den lærer tingene roligt og langsomt og finder ud af, at når den gør det, du vil have den til, får den en belønning. Dernæst kan du træne den til også at synes, at det er i orden, at du rører den på bagparten. Begynd forsigtigt (så du ikke kommer til skade) med at berøre den i nærheden af det sted, den ikke kan lide du rører ved. Når den står pænt stille til det, roser du den og giver den måske en godbid eller klør den på et dejligt sted. Dernæst kommer du lidt tættere på og bliver ved på den måde, indtil problemet er løst. Træn ikke ret længe hver dag og regn med, at det måske kan tage mange dage, før du får noget resultat. Hvis du går for hurtigt frem, kan det komme til at tage meget længere tid, så tag kun lidt ad gangen. Hellere lidt, der lykkes, end en masse, der ikke lykkes  Hvis det ikke lykkes, må du vist hellere få hjælp af nogen med hesteforstand, der kan komme og kigge på den og hjælpe dig videre. Held og lykke med det! MVH Jette
Hej Jette Hun er 8 år og hun bliver tit bidt af min anden hest på bagdelen, men han er stadig lidt hingstet også fordi han ikke er så gammel inu. Men mange gange tak for din gode hjælp tror jeg vil prøve det, men hun vende bagdelen til hele tiden ligeså snart du vil snakke med hende gør hun det for at advare, men jeg kan godt få fat på hende 
Hvordan, og hvornår lærte i at tilride heste? Har i bare tilredet jeres egen, eller tilrider i også andres? Og hvordan gør I det?? Er ved at købe ny hest, som ikke er tilredet og jeg overvejer stærkt om jeg selv skal gøre det, da jeg mangler ét år af gymnasiet og går med tankerne om jeg skulle bruge mit sabbatår på at tjene en smule penge ved at tilride og ride andres heste - det er jo bare svært at tilride, når man aldrig har prøvet det før! Kom meget gerne med jeres meninger og erfaringer! 
Det er et stort ansvar at tilride andres heste og når du ingen erfaring har så burde du lade være efter min mening. Hesten du tilrider kan få traumer for livet, hvis du ikke ved hvad du gør, plus at du selv kan komme alvorligt tilskade. Du bestemmer jo selv om du vil tage chancen med din egen hest. Du kan evt søge job hos en berider hvor du hjælper til med at klargøre hestene og samtidig lære. Vh Charlotte
Du besvarede ikke et eneste af mine spørgsmål, men jeg skal tage din mening med i mine overvejelser - hvis jeg skulle gøre det selv, havde jeg selvfølgelig tænkt mig at betale for at få prof. hjælp til det, istedet for at betale dem for at gøre det for mig. Alt andet ville være idioti 
Jeg kan ikke se din alder eller erfaringsniveau, så når du skriver du gerne vil tilride andres heste og tjene penge på det, og ikke ved hvordan man gør så synes jeg at du skulle lære det af en med erfaring, feks en berider eller en anden person der har erfaring. Folk der tilrider har som regel en der hjælper til fra jorden.  Vh Charlotte
For det første er alle heste forskellige, og dermed er tilridning aldrig det samme.. Nogle er super nemme og lige til at sætte sig op på, mens ved andre vil du få nogle ture i jorden. Der hvor jeg rider, får de hovedtøj og trense på nogle gange før, og første gang de har rytter på ligger vi på og er de søde sætter vi os op men lægger os frem og evt læner også langsomt op igen, mens en trækker. Sådan foregår det nogle gange, bare i skridt, og efter nogle traver vi i longe, og så er vi ellers fri, hvis hesten er sød.. Af personlig mening synes jeg ikke det svære er at ryttervænne dem, og lærer dem at ride i de tre gangarter, det er først når der kræves noget mere af dem at de bliver tricki  Der er tusinde måder at tilride på, og nogle prøver lang tid på tilvænning af hovedtøj og trense og vægt, mens andre går hurtigt frem. Det er mærke efter hele vejen. Hvis du skal tilride selv vil jeg anbefale at have en underviser på side linjen, da man hurtig kan møde nogle bump på vejen hvor enten du eller hesten misforstår hinanden,, Nu står der ikke hvor meget ridemæssig erfaring du har, men tror desværre du vil have svært ved at få kunder, da de fleste gerne ser man har erfaring.. Men en mulighed kunne være (hvis du er frygtløs) at du kunne hjælpe i selv det at gøre heste ryttervant. Nu har jeg hjulpet med nogle heste og tror du får mere ud af det, og synes det er sjovere at være i en stald hvor du hjælper med ridning og tilridning, i stedet for stå med det alene. Jeg har redet i 11 år, og kan stadig måde problemer med ungheste hvor jeg ikke ved hvordan jeg skal ride mig ud af det, og derfor har brug for hjælp ude fra. Derfor kan det gå hent og blive dyrt hvis du selv skal sørge for undervisning til andre heste  Det blev lidt langt men håber du kan bruge det 
Min den ene unghest gjorde jeg ryttervant, den anden var bare sadel-/trensevant. Begge blev sendt i tilridning hos proff ryttere, hvor de er vant til at se hvor klar de er til fx at rytteren sætter sig op osv. Grunden til at jeg sendte dem i tilridning er, at jeg aldrig har redet ungheste før, og fordi jeg foretrækker en lille tynd unghestevant rytter på ryggen af dem, før jeg som almindelig amatørrytter med +85 kg skal op at sidde på dem. Der ud over kræver tilridning at man er to om arbejdet - en til hesten og en til longen,og det kunne jeg ikke få nogen erfaren medhjælp til. Kæresten var i hvert fald ikke en mulighed  Den ene unghest, ham som var ryttervant med mig på ryggen i skridt, var redet i alle tre gangarter efter 14 dage, og så overtog jeg ham. Ðen anden unghest er meget vågen optændt, og det tog 1.5 måned før han var redet i alle 3 gangarter, så jeg kunne overtage. Efterfølgende har jeg selv redet dem, med hjælp af min meget dygtige underviser berider Lene Viuff,som arbejder meget udfra klassisk tysk dressur - hun er uddannet ved hasse Hoffmann. Jeg bruger ca 1000-1500 kr på undervisning om måneden, men det gør så også at begge mine heste er alderssvarende uddannede, og at jeg har ingen problemer i ridningen af dem. Om du kan tjene lidt penge ved at tilride folks heste - tjaaa hvis nogle er ligeglad med kvaliteten men går efter en billig pris, så kan det da godt være du får nogle heste ind i tilridning. Men prisen vil næppe kunne indbringe en evt bokspris,så du skal helst have stald, ridebane og ridehal selv = gratis. Personligt ville jeg aldrig betale en amatør for at tilride min hest, og jeg ville ikke en gang lade dig øve dig i tilridning på en af mine heste, selv hvis det var gratis. Til gengæld kan du måske få lov til at komme og hjælpe på et nærliggende stutteri ? Eller blive staldpige i fx en salgsstald, hvor de jo får mange heste ind. På den måde kan du få noget erfaring, og så kan du måske senere tilride enkelte heste ? mvh charlotte
Jeg er selv i gang med at tilride min lånehyp. Dette gør jeg dog i meget langsomme skridt og med en underviser på sidelinjen. Uden min underviser og min rolige og lærenemme hyp ville jeg aldrig have turdet selv. Og må indrømme - ville ikke betale en anden der måske kun havde prøvet at tilride sin egen hest. Det er virkelig et stort arbejde når det skal gøre ordentligt.
Hej Alle Jeg ved ikke, om jeg er i det rigtige forum, men nu prøver jeg.. Jeg er lige flyttet til Hadsund og flytter snart min hest med. Da jeg ikke er kendt her i området, ved jeg ikke lige, hvor jeg skal finde noget kvalificeret dressurundervisning. Det er en unghest, men underviseren skal have erfaring med også at undervise i de sværere øvelser og også gerne selv ride på højere niveau. Dette er dog ikke et krav. Hvem træner I selv hos og hvorfor?
Jeg er simpelthen så ked af det lige nu... Har brug for nogle søde, opmuntrende HN'er. Jeg er aldrig kommet til skade med hesten, men i dag skulle så være den første.  Dixie og jeg var ude og køre, og det gik helt fint. Det var en dejlig tur. Da jeg så skulle spænde hende fra, glemmer jeg   remmen i den ene side - sådan en der sørger for trækket i seletøjet. Jeg går frem med Dixie fordi jeg tror den er spændt fra, hun bliver forskrækket - jeg kan ikke holde hende, og falder forover, mens vognen tromler henover mig og Dixie fortsætter med den ned mod folden. Heldigvis rammer den en vandtønde og kort bagefter ryger både vogn og seletøj af. Jeg bliver ramt af vognen, og undgår heldigvis at blive ramt i hovedet. Dixie er uskadt - har kun fået en minimal overfladsskramme på benet. Hun er rentgående, både i skridt og trav - Det er jeg lykkelig for !!!!! Og jeg er sluppet med hudafskrabninger og blå mærker på kroppen. Så vi er begge sluppet utrolig heldigt! Men jeg sidder her med tårer ned af kinderne - selvfølgelig fordi jeg stadig er i chok og i det hele taget meget rystet. Men også fordi jeg skal starte helt forfra - det er jeg indstillet på. Men nøj, hvor har jeg været lykkelig for at hun vsr blevet så god og det gik så godt - og så kan det blive ødelagt på et split sekund. Jeg ved slet, slet ikke hvordan jeg skal starte op igen .... jeg tror ikke jeg kommer mig over chokket sådan lige. En anden ting er, at vogn og seletøj er splittet totalt, og kan derfor ikke bruges igen. Og jeg har ikke pt. penge til at ofre i nyt udstyr. Jeg har dog nogle forældre, jeg ved, vil hjælpe mig.  Jeg er indstillet på, at det nok bliver en lang process med tilvænning til vogn igen  Jeg ved slet ikke hvad jeg skal sige...  Det mest skræmmende ved alt dette her er, at jeg de sidste to uger meget har gået og tænkt over skrækscenarierne, hvis en vogn vælter eller lignende. Jeg har haft sådan en fornemmelse af, at det måske ville ske. OG SÅ SKER DET?!!!    Kære søde HN'er... jeg havde bare brug for at komme ud med det. Det vigtigste er selvfølgelig, at Dixie ikke kom noget til!
PUHA en forskrækkelse for jer begge og øvøvøvøv...  Nu er jeg ud af en køre familie, jeg køre dog ikke selv. MEN har jo fulgt lidt med på side lignen hele mit liv  Jeg syntes du skal allerede i morgen tage din dejlige hyp ud og lad den snuse osv til vogn samt seltøj.. Køre du med 2 hjulet vogn eller 4 hjulet ??? Hvor meget har I intil nu arbejdet med kørsel ??? Jeg ville nok også starte som du siger lidt forsigtigt op igen. Tage den i lange ligner og se hvordan den reagere.. Tag et skridt frem og hvis den reager så tager du lige et skridt tilbage igen. (forstår du hva jeg mener ??) Jo før du kommer igang igen jo bedre.. MEN for pokker kan ski godt forstå du er ked, det bare så øv når sådan noget sker. OG JA fra nu af husker du alle remme  Håber I finder ud af det..
Vi har kørt snart et år - og det var bare virkelig blevet en succes!  Det værste er også, at jeg tror angsten for at det sker igen, vil sidde meget stærkt tilbage i mig. - Derfor bliver det også en længere proces for mig selv. Vognen er med to hjul, men den er jo fuldstændig ødelagt   Jeg tror nu bare, at jeg i morgen går en lille tur med hende og tager hende lidt på banen. Måske eventuelt træner med plastik, ting bag ved hende osv. for at finde tilliden og trygheden igen. Jeg er bare så ked af det, for i dag var en af de bedste ture jeg har haft med hende.. og skal der selvfølgelig ske sådan noget.
For at jeg kunne besvare spørgsmålene, blev dette svar lidt langt (: Jamen jeg stoppede på min daværende rideskole som 12-åriget, for at jeg kunne ride heste til ved en rigtig hestehandler.. Dette var desværre bare typisk nogle forvirret/stresset heste, som det skulle bruge lidt længere tid til at vænne sig og acceptere nye ting end måske andre heste, med en mere stabil fortid, og den tid havde hestehandleren desværre ikke :/ Jeg lærte dog dér, at ingen heste er ens, og takler ting helt forskelligt, så man lærte hurtig 'at læse'  Jeg red der til jeg skulle på efterskole, og der red jeg så en problem pony og endte med at købe ham, da han ellers ville ende til slagt. og i sommerferien mellem første og andet år på efterskolen, red jeg de første heste/ponyer til for nogle andre mennesker (Ud over hestehandleren)  Efter efterskolen, og i gymnasiet red jeg stadig på de heste jeg havde tilredet hos private. Derefter startede jeg så på et salgsted, hvor jeg lige pludselig fik prof. undervisning til ja både spring, dressur og til tilridning. Det gik fremad, og lærte sygt meget, og fik endda også sendt nogle heste op til mig som jeg skulle tilride og rides kårring på. Har en tre års selv som jeg så småt er begyndt at tilride. Men jeg rider stadig heste til, selvom jeg egenligt havde sagt at min egen var den sidste hest jeg skulle tilride, da jeg ikke kan holde til det (knæ/-rygskader)Men gør det stadig, det er nok fordi jeg ikke kan undvære det, synes det fantastik at opleve sådan en 'stor' ting med forskellige heste, og måde de forskellige udtrykker sig på. og hvordan jeg gør? Ja det er jo forskelligt fra hest til hest. Men første lidt jordarbejde, -piske m. evt. en pose på, som hesten kunne berøres med uden problemer, træning af longe, tilvæning til hovdetøj, tilvæning til underlag og gjord, tilvæningn til sadle, øve signale ved trensen (dreje, stoppe og bakke)  Når det er på plads, ligger jeg mig så over den, mens der er en den holder den i et longetorv,dette gør jeg et par gane til hesten står pænt og ikke helt spændt mere så jeg kan komme op og side, i starten er der en der trække mig, og trækker går lige så stille længere og længere væk til at man ikke bliver   mere, men  . Når vi kunne det i skridt og trav godt afslappet, så red vi løst. I starten skal man selvfølgelig ikke forvente for meget af hesten.. Jeg ved ikke om du ville får så mange 'kunder' ved det, da folk er glade for erfæring da det er super vigtigt at hestene ikke får en dårlig oplevelse ved tilridning, da det kan give nogle alvorlige traumer ved forkert håndtering fra starten af deres 'ridekarriere'.  Jeg vil personligt ikke selv sende min hest til andre steder til tilridning, dels fordi jeg ved at mange steder hvor det er 'prof.' tilridning, der er de noget hårdere ved ungheste, end jeg selv er, da det skal gå så hurtigt som muligt, så jeg vil gerne gøre det selv, da jeg ved at han ikke får en ubehageligt oplevelse ved det, men jeg har jo også gjort det mange mange gange før...  Men mit vigtigste råd er; IKKE VÆR' NERVØS.. HVis du er så lad vær med at hoppe op. En unghest er nødsaget til at stole på dig, for at det skal gå godt - og det kan den selvfølgelig ikke hvis rytteren er nervøs..  Er heldigvis ikke selv nervøs anlagt, men har set mange piger der var nervøse, og det endte ikke med en god tilridning i mine øjne.. Puuh det var langt, beklager hvis det blev   langt 
Jeg har overtaget min hest da han var sådan midt i processen (havde lært at rytteren sad på ham). Han havde været så længe om at nå dertil, at jeg ikke syntes det gav mening at fortsætte til han kunne rides i alle gangarter (det var ellers planen). Tilrideren var avler, som er erfaren - men han kom lidt skævt ind på hesten, som også er lidt sippet. Jeg har herefter gjort det selv - med hjælp af meget erfarne kræfter -og er nu nået til, at vi skal til at ride rigtigt - altså han skal forstå det med at gå i en ramme etc. Det har taget meget lang tid at nå derhen - også fordi jeg ikke har erfaring med at tilride og dermed måske ikke har 'rykket' der hvor muligheden byder sig. Det skal nok ende godt altsammen, men jeg er helt sikker på at processen kunne have været noget hurtigere, hvis jeg ikke havde 'gjort det selv'. Stod jeg i den situation at jeg skulle sende min hest i tilridning ville jeg til enhver tid vælge et sted, hvor de havde lang erfaring og gode anbefalinger (og dermed siger jeg også, at jeg ikke ville vælge trådstarter). MH Nana
og tilride kan være sjovt/spændene men samtid smader farlig både for dig selv og hesten og rigtig nok som en skrive oppe vis du ikke har de rigtig nerver og er bare 2 % bange for og falde af så lad vær det for i ikke noget ud af dog skal det siges at jeg selv er blevet kylet af men det var nu ikke fordi jeg på nogen måde havde nerve men ungheste kan få de særest kick i pæren. men bare tag blue Horses ungheste som eks. Afkom fra zack og romanov er virkelig nemme og har et virkelig utrolig godt tempraman de er nemme og tilride på hvor der imod romatick og rockerfeller laver mange afkom som ikke er helt gode i pæren men vis du vil tilride andre så et godt råd husk der findes ikke 2 samme heste alle er forskellige. jeg har også været udefor en super sød hest bar fik lagt sadel og transe og rytter på den har alle gangarter efter 5 dage.
Jeg er personligt tilhænger af, at hvis man ikke har noget fornuftigt at sige skal man lade hver. Derfor synes jeg ikke steffen (Nemo) skal svare... Trådstarter spørger stiller spørgsmål som hun ønsker at få svar på, og det er faktisk rimelig vigtigt for hende. Derfor skal man ikke komme med en masse oplysninger som er direkte forkerte!!! Du nævner forskellige hingste fra Blue Hors som du efter sigende har erfaring med. Dette ved jeg ikke noget om, så derfor kan jeg ikke sige dette er forkert. Men må ihvertfald konstatere, at de hingst du sætter i kategori, er hvordan du evt. har oplevet dem, og altså ikke noget du kan sige overordnet - men lad det nu være... Der hvor den står helt af for mig, det er når du omtaler tilridning af plage efter BH Rockefeller.... Jeg håber VIRKELIG du laver fis og bare gerne vil høre dig selv, for jeg håber da virkelig ikke "du" allerede har tilreddet plage efter BH Rockefeller. Vi har selv en plag efter ham, som er fra hans første følårgang. Hun er kun lige fyldt 2 år, og de tilrides altså bestemt ikke allerede!!!!!! Til trådstarter Jeg tror det vil blive utrolig svært for dig at få andre til at sætte heste i tilridning hos dig. Som flere også nævner, kræver det en vis pose erfaring, og det skriver du selv du ikke har. Især vil jeg sige det er umuligt - og ihvertfald for farligt for både dig og hestene at gøre det selv. Hvis du har interesse i at tilride din egen og evt hjælpe med det bagefter, vil jeg opfordre dig til at finde et sted hvor du kan være med til at tilride din egen og spørge om de efterfølgende kan bruge din hjælp til noget i forbindelse med de næste der kommer i tilridning.
kim en smule mad??;D jo kan godt se jeg var lidt for hurtig med rockerfeller men stadig der er nogle hingster der laver nemmere afkom en andre det er min mening med det  og jeg vil sige at jeg svarede på hendes spørgsmål lige sågodt som dig selv 
Hvem der laver det bedste indlæg, er heldigvis ikke op til os at vurdere. Men du må selv indrømme, at når du laver så stor en fejl, så bliver resten også lidt svært at stole på. Jeg siger bestemt ikke at det ikke forkert noget af det du siger, men havde det været mig der laveder dit oplæg, så havde jeg lagt mere vægt på at det var dine erfaringer med de omtalte hingste. Men det kan også godt være mit indlæg var lidt for hårdt mod dig, håbede bare inderligt ikke at det var korrekt du kendte til tilredne heste efter BH Rockefeller 
det er fair nok den var stor i know  men det var også mere sinds missigt jeg tænkte på med ham;) jeg går ude med en masse afkom fra blue horses hingste inkl. hingstene selv og man for hurtigt på fornemmelsen af hvilke hingste som bare lave bedre afkom men der er jo undtalser  kender ikke til afkom som bliver redet fra rockerfeller kun en del som bliver hånteret i hånd(you know) og der er desværre mange som jeg synes har en forkert tændning 
Der er så mange småting, man kan kludre med, når man har med heste at gøre - uden at det får alvorlige konsekvenser. Jeg har mere end en gang opdaget, at jeg havde krydsede tøjler eller spændt den ene tøjle ind under kajeremmen på trensen. Eller jeg glemmer at putte gjorden gennem stroppen i sadelunderlaget, så det skrider bagud. Irriterende og lidt til grin. Og så er der nogle få ting, som man bare aldrig ønsker, at man kludrer med, for her er konsekvenserne store. Så uheldig har du været  Jeg havde også en vendinde som spændte skaglerne på giggen fast før stængerne. Det var IKKE smart. Men hun gjorde aldrig den fejl igen. Og det kommer du heller ikke til at gøre. Nu må du igang med at træne med at slæbe alt muligt efter Dixie så du kan vurdere, hvor dybt skrækken sidder i hende. Og jeg ville vente et godt stykke tid, med at spænde noget fast efter hende, men blot selv slæbe det - og det er nok også det, du selv har i tankerne. Held og lykke, jeg håber at både du og Dixie får tilliden igen.
det var ikke sjovt  Men som de andre siger, så må du i gang igen    Og nej, det sker ikke igen - nu har du lært det! Men der er mange måder, vi uden selv at ville det, kan komme til at skr
NinaSt: Jeg var ude og træne i liner i går, og lod hende snuse til den noget smadrede vogn. Kunne godt mærke på hende, at hun var mere vaks, og hun brød sig bestemt ikke om, at skulle nærme sig vognen. Men nu lader jeg den stå på ridebanen hver gang vi træner - Så tænker jeg, at hun efterhånden bliver mere tryg   Desværre skal jeg ud og finde ny vogn, da den som sagt er helt uduelig. Seletøjet forsøger min far at redde - jeg håber, men tvivler på, at alle de dele der er røget af, kan samles igen. Noget andet er, at jeg netop var begyndt at køre med hende hver anden dag - fordi hun har det med at blive meget tyk når de kommer på sommergræs, og indgræsningen er begyndt. Det betyder, at jeg er nødt til at løbe med hende i stedet   Men det må jeg jo så gøre, når mit ben lige er ok igen - forhåbentlig indenfor kort tid. Og nej, den fejl begår jeg ikke igen. I det hele taget, tror jeg det bliver svært for mig, at turde sætte en vogn på hende igen. Men går det helt galt, tror jeg, at jeg spørger "min" hesteadfærdsrådgiver til råds. I hvert fald når jeg når stadiet, at vognen skal sættes på igen. NinA: Ja, jeg må kunne få hjælp til at finde nyt udstyr. Pt. rækker mine penge slet, slet ikke. Men mine forældre er heldgivis rigtig søde, og har sagt, at vi nok skal finde nyt udstyr og vogn, så vi kan komme ud og køre.
Hej. Det lyder som et ærgeligt uheld.   Desværre sker sådan noget jo af og til, når man har med heste at gøre. Godt, I ikke kom noget til skade, selvom det er super ærgeligt at dit udstyr er gået i stykker. Jeg tænker lidt: selvom Dixie selvfølgelig blev bange, da ulykken skete, er du så sikker på, at hun stadig er bange? Lægger du måske dine egne angstfølelser over på hende? Hun var bange for den ødelagte vogn, skriver du, men det kan måske skyldes at den var ødelagt og derfor ser anderledes ud?  Du skal i hvert fald ikke lade dig skræmme!   Kan din far eller andre ikke hjælpe dig lidt til at komme i gang med kørslen igen, når du har fået nyt udstyr? Det er nok kun et spørgsmål om at du skal køre et par ture, og så er det hele som før.  Du kan jo "glæde" dig over, at det i det mindste var din egen fejl - og derfor er det ikke noget, som risikerer at ske igen. Det var ikke Dixie, som pludselig lagde sig ned eller lignende. Nu er du blevet det klogere og huske garanteret   at spænde rigtigt af fra nu af.
Hippodama: Jo, er sikker på, at jeg ligger noget af min egen angst over på Dixie. Men i går foregik det stille og roligt på banen, men jeg kunne stadigvæk fornemme, at hun nødigt ville nærme sig vognen. Jeg må tage det i små bidder 
Det er bare så kedeligt når sådan noget sker. Det har jeg selv været med til. Jeg har så bare altid den regel at det ikke er hesten der skal gå ud af vognen, det er mig det skal flytte vognen væk fra hesten. Så ser man nemlig hurtig om den stadig henger fast. Jeg skulle for nogle år siden tilkøre en unghest sammen med hendes ejer. Hun hadde aldrig forsøkt at køre før, men jeg fortale hende hele tiden hva jeg ville ha hende til at gøre. Når vi så skulle ta vognen af, så sa jeg til hende hun skulle få hesten til at stå stille til jeg sagde hun kunne flytte på hende. Hun glemte det så lige, begyndte at gå inden vognen var løs, den var kun festet til den ene skagle. Hesten kom til at træde over vognen, fik panik og ejer kunne ikke holde fast. Så sprang den ellers rundt på pladsen med vognen efter sig og knuste alt hvad der var det, og ramte mit lår. Den sprang så ud på marken og vognen falder endelig af. Men det er bare totalt ødelagt, vogn og sele. Jeg regnede med hesten skulle ha panik dagen efter, men det hadde hun altså ikke. Jeg måtte godt ha den nye vogn på og køre rundt med. Hun blev så noget bange når ejer kom på banen, så ejer var selv meget bange. Så måske er det bare dig der gør hende så nervøs.
Berta: Jeg plejer også ALTID at spænde vognen fra, INDEN jeg trækker hende frem, og det var også det jeg var ved. Jeg var bare overbevist om, at den var spændt fra. (Var alene om at spænde den fra - normalt har jeg altid en til at hjælpe mig) Jeg kan altså konstatere, at det ikke blot er mig der er nervøs. Jeg har trænet Dixie i liner i går og skal derud igen i dag. Og jeg forholdt mig helt rolig - Og det VILLE også være underligt, hvis ikke hun havde fået et chok af det.  I går vil jeg ikke mene, at jeg overførte min nervøsitet på hende. Tvært i mod forholdt jeg mig helt rolig   Alligevel brød hun sig ikke om de rystende liner på longeringsgjorden. Men jeg tager derud igen i dag og træner videre 
at vores pony blev bange på en køretur og sprang ind på en stubmark ved siden af vejen. Jorden var frossen og derfor larmede det lidt mere end normalt da hun kom derind og gå. Turen endte med en pony der løb løbsk og en vogn der væltede inklusive kusk. Idet hesten er et flugtdyr vil den løbe fra det der gør den bange, men når vognen hænger efter et kort stykke tid, panikker den helt og aldeles. Denne pony fik vi aldrig for vogn igen. Så snart noget bevægede sig bagved, var hun bange og klar til flugt.
Øv, det lyder bestemt ikke rart!   Jeg har også indstillet mig på, at det bliver en længere proces, men jeg er villig til at arbejde intenst både med mig selv og hesten   Jeg har i dag trænet i liner, og der er intet problem, hverken i skridt og trav. Har også forsøgt at larme bag hende - også uden negativ reaktion - så det er heldigvis ikke så slemt, som jeg havde frygtet 
en grim oplevelse... Hvor kommer du fra, hvis du kommer fra Sjælland, har jeg en billig 4 hjulet vogn til salg. Vognen er sat i stand og står i garage. Min gamle shetterdreng er gået på pension og skal ikke bruge den mere...
Ja, jeg bor på Sjælland  Hvordan ser den ud? - har du måske et billede.
Jeg har intet forstand på kørsel, men tænker ; Du har så god kontakt til din pony og dens tillid til dig er vel nærmest ubetinget. Så selvfølgelig skal det nok lykkes for JER igen. Så en udsendelse hvor (skovarbejder) trænede sine heste med plastikdunke, både med og uden fyld. Bundet til hesten, så den tiltider hang under maven og andre gange rumlede afsted bagefter. Altsammen for at træne, at den dag uheldet ER ude, ja så panikker hesten ikke... Her har jeg altid trænet meget at vikle hestenes ben ind i både træktove og plastik, helt fra føl, og det har været mit held engang jeg fik kvajet mig grusomt med longen. De har lært at det ikke er farligt. Jeg har også lavet spandetest....   fra de har været føl/ungheste, dvs jeg har lagt alt muligt på deres bagpart,- tæpper, sten, jakker, plstikposer med og uden indhold OG spande. Altsammen fordi jeg ikke vil risikere at hesten panikker den dag jeg ryger af, og så lige giver mig et bagben på vejen ned... Men Freja , uanset hvor meget vi træner, kan vi aldrig , garderer os 100% overfor uheld, og vi kan også komme til at dumme os, som du gjorde, men vi lærer af det hele tiden. Og vi må bare tro på, at jo mere vi træner og lærer vores heste, jo mere sikkert bliver det. Så der er kun at sige afsted igen.  Og med det arbejde du har lagt i ponyen, ja så tror jeg på, at hvis du viser hende vejen til vognen igen, så stoler hun også så meget på dig, at hun ikke vil frygte den efter lidt træning. Held og lykke med den næste tur....
Føj en oplevelse. Kan godt forstå du er både forskrækket og rigtig ked af det! For nogle år siden da jeg fik ny hest lavede jeg en tanketorsk, ren forglemmelse, og gik væk fra min hest som stod bundet i spiltorv. Hun havde tillagt sig en grim vane ved at kaste sig bagud lige før jeg fik hende, og det øjeblik jeg tog skridtet bag hendes numse så lagde hun sig bagud. Inden rebet og grimen sprang havde hun sat sig og skrabet begge bagben, banken hovedet i loftet og fået revet et godt stykke hud af næseryggen. Jeg var grædefærdig bagefter over at de ting kunne være undgået havde jeg bare tænkt mig om. Her 3 år senere kan hun stå bundet igen men jeg binder hende aldrig op i enkelt strik . Det store ar på hendes næseryg er et evig minde om min dårlige samvittighed  Men med tid og tålmodighed skal Dixie nok komme for vognen igen. Godt at ingen kom tilskade og selvom vognen er dyr at få fikset så skal det nok komme når tid er. Den grimme oplevelse og chokket skal nok gå i baggrunden for bedre minder - specielt når du får føl. Held og lykke herfra.
Sikke et chok det må have været for dig, men godt du er igang med at træne igen, jeg er helt sikker på at lige stå stille kommer i igang med at køre igen. Held og lykke og og god bedring med dit ben.
Bare fortsæt som I plejer   Stile og roligt og så skal Dixie nok komme foran en vogn igen. Indtil da får du en chokoladekage og Dixie får æbler   
Sanne: Du er så sød, altså!!!!