Jeg kom til skade på mit arbejde i starten af mdr. og jeg er nu kommet i tvivl angående de behandlinger jeg har haft ved en fysioteraput, jeg har selvfølgelig selv betalt de 6-8 behandlinger jeg har haft. Men er det egentlig arbejdspladsen der skal betale dem når det er der skaden opstod ? Eller er det ikke sådan det hænger sammen?
At kunne få op til 10 behandlinger igennem fagforeningen.. Spørg også dem om det med arbejdsskade og behandlinger..
Jeg blev sygemeldt i 3 uger pga skaden, og fik et fint brev fra ydelses kontoret hvor i der stod nogle enkelte oplysninger som jeg skulle bekræfte, deri blandt at min arbejdsgiver havde oplyst det ikke var en arbejdsskade??? Jeg ringede selvfølgelig derop og sagde at det var det, og hun sagde jeg skulle skrive i en parentes ved siden af det andet hvor der stod at det ikke var, at det var. Siden har jeg ikke hørt noget, og det er nok 14 dage siden.. Hmm.. Min chef har så tilgengæld virket rimelig knotten overfor mig. Men jeg tvivler nu på jeg kan få "penge" nu for de behandlinger, når jeg allerede har fået behandlingerne... ??? Der er bare ingen som har nævnt noget om at jeg kunne få dem betalt, kun at jeg skulle huske og melde det som arbejdsskade.. ellers ikke andet.. :s Må prøve og tage op i fagforeningen i morgen 
ikke lavet af glas, og tager ikke skade af at blive korrigeret af andre, hvis de laver noget uhensigtsmæssigt, selvom jeg selv er der. Jeg ville dog kommentere det, hvis nogen slog en af mine heste, men fordi der bliver dasket på bringen, sagt hårdt AH AH eller lign, det er jeg ret ligeglad med.... Team Rahmberg.... underligt at du fik lov, at blive på stedet, hvis du ligefrem slog på en anden hesteejer i stalden. Uanset hvad, der sker er det bare ikke okay, at bruge fysisk vold mod andre!! Og synes det er direkte uansvarligt, at vise din datter, at det er OK at slå på andre mennesker, fordi de udviser en adfærd du ikke bifalder.
Jeg synes, det er et svært spørgsmål. Man skal jo kunne opdrage på de heste, man håndterer. Skal andre eksempelvis trække til og fra fold, må den jo opdrages. Overlader man sin hest til et menneske, som man ved opdrager ved fx at klaske den på bringen, så er det jo det, man må gå ud fra. På den anden side synes jeg også, at man når man håndterer andres heste har et ansvar for at gøre det med så lidt råben og så lidt fysisk voldsomhed som overhovedet muligt. Netop fordi opdragelse er en lidt følsom ting.  Så er der situationer som din, hvor man måske går forbi eller står og snakker med ejer - hvor det jo er meget naturligt lige at stoppe hesten med et eller andet "forkert", når man nu alligevel står der og ejer befinder sig i modsatte ende af dyret. Jeg vil dog mene, at det mest naturlige igen vil være at bruge den mindst voldsomme måde at stoppe adfærden på - så man ikke kommer til at ødelægge ejers opdragelse, hvis det kan undgåes. Fx ved at tage ved hestens hoved og flytte det, få den til at flytte fokus til noget andet ved at klø den i panden eller sådan noget.  Nu lyder det ikke umiddelbart som om den pågældende person har gjort andet end at daske til den og bestemt sige "nej" - jeg opfatter det ikke som at hun råber af den eller lign? Der ville jeg nok ikke fare i flint over det, for jeg synes faktisk ikke, at det er voldsomt uforskammet, bare måske lidt påtrængende. (her går jeg ud fra, at det er normalt at opdrage heste på denne måde i jeres stald? - bruger i helt andre metoder normalt, eller folk er bevidste om at i bruger forskellige metoder, er det selvfølgelig ikke ok) Jeg synes dog også, at det er vigtigt at få fortalt, at du ikke ønsker det - det kræver jo ikke andet end en lille kommentar at oplyse om, at "han må faktisk godt". Bliver dét så ikke respekteret - så ville jeg blive tosset!
Min staldejer håndterer min hest konstant - binde op om morgenen, fodre, lukke ud, flytte folde, flytte tilbage, binde op til aftensmad... JA, hun korrigerer ham, og JA, det er fint med mig! Der er regler der skal følges ude på folden, som f. eks. "Ingen rører ved barnevognen", og "ingen tromlen af mennesker", og det er fint. Han skraber, og det har hun stort set fået ham til at holde op med. Nu er der kun min og hendes tre på stedet, så han er bare "en af hestene". Selvfølgelig irettesætter hun ham, og opdrager ham! Han kunne ikke have det bedre end derude. Jeg tænkte faktisk over det her til aften, da hun behandlede ham som en af sine egne. Det er SKØNT at hun gør det, og han er en glad og udlignet hest, men det føltes også lidt "forkert" at se en anden behandle sin hest på den måde. Men det er jo menneske-følelser! Hesten ved bare at alle behandles på den måde, så det er bare sådan det er. /Lene
(Det her har med hunde at gøre, men ville gøre det samme vis det var med en hest) Njah.. Altså lige siden i Torsdags sov jeg hos en veninde, hun har 3 hunde. De er van til at slikke andre i hovedet.. Som jeg ikke er helt enig i. Jeg skældte dem ikke ud. Men rykkede deres hoveder lidt væk, og sagde blidt ''Jeg vil altså ikke have at du slikker mig i hovedet'' Og aede dem imens. Jeg vil jo helst ikke ændre på hvordan andre opdrager deres dyr  .
...kan da undre sig over nogles reaktionsmønstre? Du må ikke slå min hest - men jeg må gerne slå dig? 
Er man stor nok til at råbe sindsygt af en 8 årige pige og hamre løs på hendes pony, så er man også stor nok til at klare en afregning fra forældrene ! Længere er den ikke. Min datter var rædselsslagen over oplevelsen, og ponyen dybt rystet over at blive tæsket, netop som den satte den ene fod i vandspiltovet. Der var mange måder damen kunne have taklet situationen på.  Hun kunne have dasket til sin egen hest, eller hun kunne have bedt min datter gå lidt væk med ponyen til hun fik sin egen under kontrol igen. Hun valgte selv spillets regler, hverken min datter eller ponyen kunne forsvare sig... havde de kunnet havde det været en helt acceptabel løsning i mine øjne. Jeg kunne ikke drømme om at lære mine børn at man skal finde sig i alt, og bare tage imod... der er ind imellem man er nødt til at stå op for sig selv og ens medmennesker.
      For at lære sin datter, at handling vejer mere end tomme ord...
Nej, aldrig om andre skulle lægge en hånd på min hest... Uanset hvad... Jeg ville have bedt hende om at passe sig selv, hun skulle ihv. ikke røre min hest.
Altså, hvis damen stadig var igang med at slå på Rahmbergs pony, forstår jeg altså godt hendes reaktion. Jeg tror heller ikke, at jeg kunne stå og se på, at nogen slog på mit dyr (nu har jeg ingen børn, men tror det ville være lidt samme følelse - det er jo også potentielt en meget farlig situation for pigen, der trækker ponyen). Jeg har en gang oplevet, at en opførte sig truende over for mig og en hest jeg gik med, uden direkte at slå den udover et enkelt klask - og jeg blev virkeligt bange, også på hestens vejne. Man kan godt føle sig temmeligt magtesløs, når man står der med et dyr, man ikke kan beskytte ved at snakke folk til fornuft. Heldigvis kølede han nogenlunde ned - i hvert fald nok til ikke at ty til vold. Men oplevelsen af den følelse er nok til, at jeg sagtens kan forstå Rahmberg. Hvis hun kan forhindre det ved blot to lussinger, så synes jeg, det er det værd. Havde det været et menneske, der var blevet slået på, ville det være blevet kaldt selvforsvar.
Andre mennesker skal ikke opdrage på din hest. De skal spørge DIG hvordan de bedst håndtere din hest, hvis de skal håndtere den når du ikke er der, og oplever problemer. Hvis de ikke skal håndtere din hest eller behøver være i nærheden af den, bør de nøjes med evt at give dig gode råd men ikke forsøge selv at korigere din hest. Jeg har haft en hest som andre menneskers såkaldte velmenende opdragelse kun var skadelig for. Han var en meget følsom hest, som desværre var noget bekymret og utryg ved mennesker, og var derfor svær at trække til og fra fold for de fleste mennesker. Hvordan han var blevet sådan finder jeg aldrig ud af. Jeg købte ham som 9-årig i den tilstand. Han havde ikke tillid til fremmede mennesker, og forsøgte derfor at skabe afstand mellem dem og ham selv ved at "have travlt" og trippe skrådt ind foran dem" når man trak med ham, eller ved at markere ved at bide ud efter dem i luften eller i deres tøj(primært ærmerne) (ikke hårdt) men en markering igen for at bede om afstand. Dette fik naturligvis de fleste folk til at ville "opdrage" på ham på deres egen måde. F.eks. ved at slå ud efter han hoved eller hakke hårdt ned i træktorvet eller råbe højt eller på anden vis skælde ud og straffe. Alt dette forværrede selvfølgelig situationen, da det bekræftede min hest i at mennesker ikke er "hans venner", ikke fortjente hans tillid, ikke er til at regne med og generelt burde sendes væk og holde afstand til ham. Han forsøgte at beskytte sig selv. De velmenende mennesker forsøgte at beskytte sig selv. En skrue uden ende. Det hjalp mig at gå i dialog med alle mine medpensionære. Ikke ved hjælp af store skrifter på staldtavlen eller anden usympatisk fremgangsmåde, men bare i den daglige hyggesnak på staldgangen, hvor jeg forklarede at min hest kun havde brug for at man var rolig og afslappet og "på hans side" når man håndterede ham og i øvrigt udviste en lille mængde tålmodighed, så ville også blive afslappet. Dette virkede og jeg så en klar forbedring hos ham. Jeg kan derfor kun anbefale at du stille og roligt på en uhøjtidelig måde får sagt fra overfor hende pigen, som ville "hjælpe" din hest. Forklar hende at krybbebideri ikke er tegn på dårlig opdragelse, men at det er et neurotisk træk, som desværre opstår hos nogle heste. Ofte på grund af oplevelser tidligere i deres liv, som har givet den lyst til at udvise denne adfærd. Løsningen er ikke at daske og råbe af hesten, når den gør det, men istedet at indrette dens liv med mest mulig foldtid, mest mulig adgang til tyggemateriale i boksen (hø/wrap/halm), sikre rolige ustressede staldforhold og træning uden stress fra mennesker. Det er det eneste der kan fjerne den dårlige vane, hvis den da nogensinde forsvinder, og gør den ikke det, så lever din hest fint med det, og da du selv har accepteret denne adfærd, må andre da også bare acceptere det. Det er jo ikke fordi det er smitsomt! Held og lykke med det 
Astatine...du siger det så korrekt, tak...  Jeg har en hest at samme type.
I udgangspunktet finder jeg mig heller ikke i, at andre korrekser mine heste, børn eller katte, når jeg er der. Med mindre der er tale om en farlig situation. Hvis mine børn er på vej ud på gaden foran en bil, kan jeg godt se en situation for mig, hvor en fremmed stopper ungen og skælder ud - sådan lidt per automatik og fordi man selv er forskrækket ved tanken om, hvad der kunne være sket. Det er ikke sådan, jeg ønsker, at det bliver tacklet, men hvis personen har stoppet mine børn fra at komme til skade, så er jeg ikke den, der vil brokke mig over måden, det bliver gjort på. Jeg læser pigens svar som, at hun er en af dem, der tror, at hesten skader sig selv ved at krybbebide. Før i tiden troede man jo, at heste fik kolik af at sluge luft. Og så synes jeg altså, at situationen er noget anderledes, end hvis hun "bare" opdrager på den, fordi hun synes, den gør noget forkert. Det ville jeg ikke blive sur over, men fortælle hende lidt om krybbebidning og at du godt kan klare opdragelsen selv  mvh. tina
Ingen andre end dig selv skal opdrage på din hest, så er total enig med dig... Du kender din hest bedst selv, og ved hvilken "opdragelse" at den kan blive tjent med...
Jeg har ikke noget imod folk korigerer min hest, men de skal dælme ikke slå på den. Bliver det nødvendigt, styrer jeg dette ene og alene, og kun mig! 
Ja, at hesten "bøvser" er en træls lyd for mange (inkl. mig) og jeg har selv en krybbebider. Men nej, i det tilfælde synes jeg hun går for vidt. Hvis du er ok, med at den bøvser, ja så er det din hest og dit valg... Tænker lidt videre på historien - pas på, hun en dag ikke klasker hesten i røven, imens du rider, fordi den laver de der "vallak" lyde, for det er også træls at høre på hi hi Personligt, så korrigerer/opdrager jeg kun andres heste, når jeg har kontakt med dem. Her tænker jeg på, når jeg trækker med dem eller henter min hest ude på folden og de er nogen bisser... Min sikkerhed kommer i første række, og hvis hesten siger underlige lyde eller hopper på tungen i stalden, ja, det må den selv rode med:-)
Opstalder jeg ude, må jeg regne med at udlejer, som håndterer min hest eller udlejers personale, ja de vil nok opdrage på min hest. Det er en del af at have sin hest opstaldet ude, at den skal leve efter opstalders regler/opdragelse. Kan man ikke lide det - så må man finde et andet sted. Til gengæld blander jeg mig generelt ikke i andres folks måder at håndterer og opdrage deres heste på - andet end når hesten er til skade for mig. Bid, spark, trusler, dårlig opførsel på fold hvis man henter sin egen hest o.l - ja så opdrager jeg altså på andre folks heste, for min egen sikkerheds skyld. Fx har jeg lige hjulpet en veninde med hendes 6 års, som møgirriterende åbenbart menet, at den godt måtte klø hoved op af mig, da jeg skulle holde den for hende. I starten skubbe jeg den bare væk, og så en brumme/nejlyd - men den blev ved, sådan rigtig vallakagtig ligeglad når de er værst. Så spurgte jeg min veninde om det var en opførsel hun mente var i orden, og bad om tilladelse til at give den et dask når den gjorde det. Det fik jeg lov til, og ja så fik den altså et dask næste gang - og så kunne den opfører sig ordentligt herefter. Til gengæld ville jeg aldrig blande mig i, om en der står med sin hest, og den vindsluger på et reb - det må ejeren selv korrigerer eller lade være med. Den af mine heste som er mest nervøs i håndtering, den udsætter jeg bevidst for håndtering fremmede steder og af andre - tager den bla med til clinics for at se den håndteres af fremmede osv. En dag kommer han til at skulle være et sted, hvor det ikke kun er mig som håndterer ham, da jeg normalt opstalder mine rideheste ude om vinteren - så han SKAL lærer at opfører sig normalt med andre, selvom han er en meget følsom og hurtigreagerende hest. Her mener jeg, at det er MIN pligt, at sørge for at hesten er nem nok at håndterer, således at han ikke bliver udsat for overgreb af fremmede folk, som bliver bange for ham. Derfor er han sådan en hest, jeg fx ikke kan sætte ned på den lokale rideskole, hvor det er 1000 forskellige der lukker ud og ind, og ofte er småbørn og teenager uden den store hesteerfaring. Sådan en hest kommer kun hen et sted, hvor det er fast personale, og personale der bliver oplært i at håndterer heste, også følsomme konkurrenceheste. MVh Charlotte
kunne ikke lade være at smile lidt, da du skriver hun slog den MEN ikke hårdt. Altså nu er det jo en hest og ikke et spæd barn, så med mindre hun tog tilløb og langede den en, har din hest vel ikke fået varig mén. Personligt ville jeg kun opdrage på en andens hest hvis den var til scene for mig... ellers aldrig. Nåh men nu har jeg også hestene hjemme ved mig selv og skal ved gud aldrig have hest på et ridecenter, eller have opstaldninger. Det kan jeg jo kun sige fordi jeg er så heldigt stillet at bo på en gård. Hestefnidder tøser er bare for meget hi hi.
se statestikker på at staklerne starter op som misbrugere som 6 årige.? Jeg har ikke så meget at sige til denne debat, udover at jeg ikke har meget til overs for misbrugere..
Gonezone: Mener Du, at stofmisbrugeren som sidder bag en lokalbanegård og stikker sig i armen skal straffes på som en pædofil der forgriber sig på et barn? Er det kun mig som kan se, at der er kæmpevid forskel? Om pædofile er nogle stakler? Desværre er det jo sådan, at bliver du misbrugt som barn, så er der også sandsynlighed for, at du selv vokser op som 6misbruger. Et stofmisbrug er jo symptombehandling. Fx. hos ubehandlede skizofrene er der mange som selvmedicinerer sig selv med narkotika. Men okay, lad os da bare smide disse voldsomme kriminelle mennesker i fængsel. Det gør jo noget ulovligt, så selvfølgelig er de ikke mere værd.
Næ, det er de ikke. En bankrøver kan vel også have et eller andet fra sin barndom som gør, at han kom til at røve en bank... Men ingen sympati der. Jeg tror Gozone mener, at stofmisbrugere bør straffes, fordi de gør noget ulovligt, ligesom den pædofile gør. Det er vel heller ikke andet end fair. Man skal jo følge loven i dette land, og det kan man vist på en måde godt sige, at stofmisbrugere ikke gør. Så nej, ingen kæmpevid forskel der.
Jeg vil sgu også gerne se statistikken for dem som starter som 6 årige???!!! Silas : Jo jeg havde også et valg og jeg valgte at give 10.000 forsøg på at hjælpe, være forstående, betale for behandling og psykolog, dreje min hverdag så alting handlede om hans problemer og hans behov. Men til sidst måtte jeg tage et nyt valg og det var at leve for mig og min søn, og det indebære desværre at jeg måtte lade ham sejle i sin egen søn, men jeg valgte at mit liv er for kort til at leve med en som ikke vil hjælpes og som konstant ødelægger livet for alle omkring sig... Men jeg har ikke længere ondt af folk som ikke søger hjælp. De har min sympati når de er i behandling og kæmper, men dem som sidder hjemme i sofaen og synes at alting er så synd for dem, de får intet af mig...
At det var alle afhængige, som startede som 6-årige. Jeg skrev det fordi jeg igennem mit arbejde har mødt mennesker, som er begyndt meget tidligt med alkohol og hash, og jeg har mødt mennesker, som er startet med alkohol som 6-7 årige, fordi det har været en del af den sociale arv. Om der findes statistikker over dette, måske. Jeg har ikke søgt efter det. Jeg har haft en veninde, som også i mange år var medafhængig, og gjorde alt for, at hjælpe osv osv, og jeg ved, at de valg man skal træffe som medafhængig for, at forlade den afhængige er lige så svære, som når den afhængige skal foretage et valg i forhold til, at ophøre med misbrug. Ligesom den efterbehandling det kræver er lige så svær for den afhængige, som det er for den medafhængige. Så ja, det er da "bare" et spørgsmål om valg, men valgene kan være så uendelig svære.