Kan du heller ikke vente med at se morgendagens 2. sæson af Anna Piil? Så ligger den her;  De holder snigpremiere 
Så den lige selv.. Glæd jer 
Var også lige inde og lure  Noget af det er optaget lige nede foran hvor jeg bor... Skægt... Jeg glæder mig ihvertfald til den starter 
Kære alle papagøjevenner. Jeg er dybt fascineret af de kloge fugle og har af og til tænkt på at anskaffe mig en. Men der er særligt to ting som har afholdt mig fra det: 1) Jeg er bange for at den skulle blive understimuleret, de er jo meget intelligente og så kvier jeg mig ved at den af og til skulle være i bur. 2) Jeg har ikke lyst til at den klatter overalt, når den så flyver rundt. Så til jer med erfaring. Hvordan kan man give en papagøje et indholdsrigt og værdigt liv? Og kan man gøre en papagøje renlig (ihvertfald nogenlunde)? Bedste hilsner Mai
Papegøjer skal stimuleres, leges med, trænes og opdrages. Det er ikke synd for en papegøje at være i et (stort nok) bur hvis deres behov ellers opfyldes. At være i buret når de ikke er under (konstant) opsyn er også for deres sikkerheds skyld. Og en papegøje kan sagtens lære at blive renlig. Det kræver blot træning. Jeg vil foreslå du læser op på emnet og kontakter nogle med papegøjer som kan lære fra sig 
du skal tage i betragtning, at sådanne gøjer bliver gamle. - Det er yderst vigtigt at huske på...
Tak til jer. Ja viden må man absolut have inden man anskaffer sig et dyr. Dybt enig. Og jeg ved godt at de kan blive meget gamle, men det er nu ikke en hæmsko for mig. Jeg har det med at beholde de dyr jeg anskaffer mig. Har fx to grise og de kan også nå en betragtelig alder (40 år). Faktisk vil jeg sige at det er en fordel i mine øjne, fordi noget af det værste der findes er, i mine øjne, at miste et kæledyr. Det lyder godt med renligheden, så vil jeg lede videre og bliver klogere på gøjerne. 
Hej Prøv nogle af de link her. og kig også på min hj.side der kan du se min.
Detatforum v/ : og så  Hun kan sikkert hjælpe dig 
Ja det er meget vigtig at man sætter sig ind i hvad det er at have en papegøje. Det kræver sit, At have sådan en. Jo større de er jo mere kræver det. Alderen hænger også sammen med størrelse.
min gøje blev kun 3 år han var af racen grå jarco, rigtig dejlig fyr men døde desværre under en opration på landbrohøjskolen snøft han var ikke renlig svinede som jeg ved ikke hvad, stjal fra bordet, bed katten, snakkede hele tiden bed alt min tapet af væggen og alligevel savner jeg ham meget men synes du skal overvejde det nøje da det er et stort arbejde næsten som et barn. (det glemte jeg selv) havede ham næsten aldrig i bur da han virkede nedtrykt når han sad i det, så han havede fri mulighed for numre 
Jeg måtte jo skille mig af med min dejlige Norske skovkat for 2 år siden, fordi hun ikke trivedes som indekat og det var det eneste liv jeg kunne tilbyde hende. Jeg har lige siden sagt til mig selv, at jeg ikke ville have kat mere pga. kattehårene, kattebakken, dyrlægeregningerne, afhængigheden mm. Dermed ikke sagt, jeg ikke har savnet hende, for det har jeg. Men har aldrig været i tvivl om, at min beslutning dengang var den rette. Men her de sidste 2-3 måneder har lysten til en kat vægtet langt højere end tanken om hår, bakken der skal tømmes... ja selv dyrlægeregningerne virker ikke så afskrækkende længere. Men jeg vil jo heller ikke byde en kat, at jeg køber den fordi jeg i en periode har fået en fiks idé om, at jeg skal have kat igen. Så mit spørgsmål er, hvordan besluttede I Jer for, at nu skulle det være? at det var det rigtige at gøre? Havde I nogen tvivl eller vidste i bare, at det var det rigtige? Det er jo et stort ansvar, så er det ikke i orden at have nogle betænkeligheder? Jeg skriver ikke for at få opbakning til min beslutning, da jeg helt selv skal træffe den, - men jeg synes alligevel det kunne være skæg at høre om Jeres tanker, da i skulle købe kat...eller dyr i det hele taget. Så håber I vil dele dem med mig Anne
Jeg fik Willie fra en familie som var gået fra 2 til 3... Han giver mig tit og ofte grå hår, og nogen gange er jeg vildt træt af ham... Han slås og skal til dyrlægen.. (Prøv lige en tur med det offentlige med en kat der råber og skriger hele vejen   ) Men når jeg kommer hjem og min kære lille hårbolle kommer og smyger sig om mine ben, så smelter jeg... Har forsikret ham, så nu bliver dyrlægeregninger over 500 kr betalt af forsikringen. Hilsen Benedicte
min hund var jeg på besøg hos noen som hadde fået et kull valper. Jeg skulle egentlig bare se men pippi var helskøn og ville ikke slippe mig av syne.Hun kravlet opp på min rygg,bet mig i håret,prøvde å krype ind i det ene bukse benet mit var nesten oppi kaffen et par gange og faldt til sist i søvn på min nakke.Så var jeg solgt   og måtte bare ha hende.(Det skal sies at jeg hele mitt liv har hatt hund men akkurat da hadde ingen,så jeg viste hva jeg gik ind til)Det var lidt spesielt at hun oppførte seg slik for de andre i kullet synes ikke at jeg var særlig spennende. våres kat fik vi da min søn kom hjem fra en kamerat med en lille sød kattekilling,stak den helt op i ansiktet mit å sa må vi beholde den mor,vær så snill.Både sønens og kattekillingens dådyr blikk smeltet mit hjerte igen,og så var vi katteeiere også.
Da jeg flyttede hjemmefra var det til en lejlighed jeg kun kunne have i et år, men så flyttede kæresten og jeg sammen i en anden fremlejet lejlighed hvor der fulgte en kat med. Jeg har haft kat siden jeg var 6 år gammel. Da vi så flyttede hertil hvor vi bor nu, måtte vi ikke have dyr. Men... En dag på arbejde opdagede jeg en kat som kom gående på 3 ben og det sidste dinglende efter den. vi ringede til Falck og gik ud for at lokke hende frem med en dåse whiskas. Hun havde 5 små killinger. Dem kunne jeg ikke stå for, ringede til kæresten og vupti så havde vi kat igen. Lige nu har vi 3 af slagsen, men må desværre af med den ene fordi hun ikke kan med de andre 2. Jeg har meget svært ved at leve uden kat, det betyder simpelt hen så meget at have sådan en/nogle pelstotter at komme hjem til. Mvh Naja
Hejsa tusind tak for jeres tanker, synes det er skægt at høre alle jeres historier om, hvordan i fik katte indenfor I jeres hjem Naja, det er en skam med din kat, at den ikke kan med de to andre. Jeg håber du finder en rigtig sød ejer til den. da jeg i sin tid solgte min gamle kat, var der nogle stykker jeg sagde nej til, inden jeg fandt den perfekte ejer. Nu bor Buffy, der nu hedder Buller, på en rigtig går med heste, hunde, høns, mus og store arealer hun kan løbe frit på... At det har været den rigtige ejer, er det der idag, giver mig ro i sjælen. Og muligvis mod på en ny kat! Anne