Åh jeg kan ikke lade være med at grine lidt af mig selv... Som den velmenende gamle hestetøs man nu er, har jeg længe haft lyst til at smide hestekød på menuen - vi skal jo gerne støtte det hjemmelige (danske) heste slagteri, så vi undgår dyrene skal ud på lange, inhumane køreture ned til Italien etc. etc. Som sagt så gjort, så da vi alligevel er ude at spise fint her forleden, og jeg opdager de har marineret hestebøf på menuen, springer jeg på vognen... - Jeg sidder der og føler mig vældig stolt, mens jeg venter på maden - tænker at nu er der én hest mindre på vej syd på... Maden bliver serveret, dufter fantastisk, og jeg samler kniv & gaffel, for at tage min første bid... Og så sker det... Kødet er neget rødt (hvilket jeg normalt elsker), så da jeg skærer i det, stiger der en smule rødt kødsaft op, og jeg får direkte flashbacks til min gamle, elskede hest - hermed er bøffen for evigt navngivet "Lucky"!  "Min Lucky!!! Stop! Hvad har du gang i?!?!? Du spiser Lucky!!!! - Rolig Freja... Det er IKKE Lucky! Det er ligesom at spise en ko! Tænk på en ko! Tænk på en Ko! TÆNK PÅ EN KO!!!" - Ok, det lykkedes, jeg har taget min først bid... Hmmm den smager godt, nu skal den bare synkes... Hov!?! Fylder den ikke pludselig mere i munden??? "Synk for fanden!!! Synk! Åh Lucky! Undskyld! Undskyld! - Kom nu, dun kan godt, du er en voksen kvinde, og gør det for dyrenes skyld.. Ja - dyrenes skyld! Tænk Italiens transport, Italiens transport!" Phew... Første bid sunket!... Sådan skal du bare fortsætte... Skære - TÆNK PÅ EN KO! - putte i munden - ITALIENS TRANSPORT! ITALIENS TRANSPORT! - Synke... DYGTIG!!! Ja, der er lang vej før jeg kan spise hestekød uden assiociationer til min gamle bedste ven og andre firbenede, der har været en del af mit liv. Men indtil da er jeg - om ikke andet - til stor morskab for kæreste og andet eventuelt puplikum med alle de grimasser jeg får lavet - for ikke at tale om hele det følelses register, jeg gennemlever for hver bid....  - Det smagte fantastisk forøvrigt...
for at du gør det. Jeg er svært bange for, at det bliver samme historie, når jeg skal spise vores egne kalve for første gang. Og hvad skal jeg så tænke på...... Her hjælper det ikke engang at tænke KO  Måske man bare skulle blive vegetar, pokkers at man synes kød smager så godt  Karin
Så er det heller ikke sværere  Jeg var altså lidt flad af grin over den måde du beskriver det på - undskyld - men det er altså ret så komisk! Jeg er hestetøs med stort H og har altid været det. Jeg spiser med glæde hest på alle salgs måder, da det er fantastisk spise. Og jeg må indrømme om det er vildsvin, struds, kanin, ko, svin, kylling, hest eller hvad der nu lige er på menuen, så sidder jeg absolut ikke og tænker over hvad det hedder, hvordan det ser ud osv. Det der for mig er vigtigst er at maden smager godt  Det var desværre ikke muligt at få min gamle pony i fryseren, men jeg er sikker på hun blev til godt dyrefoder. Men mine forældres kæle ko smagte fantastisk. Rosa var til stor glæde på middagsbordet og vi roste hende hver gang der var kød fra hende på bordet. Det lyder måske bisard for mange, men det er hvad man gør det til. Mine bedsteforældres kæledyr kom også på middagsbordet og det var der ingen der pev over, så vi skal måske lære lidt af dem - det er jo synd at godt kød går til spilde herhjemme, men i stedet sendes til andre lande, hvor det er stor delikatesse. Så prøv du bare igen - du skal nok få hang til det   og dejligt at se at der alligevel er nogen der tør tage springet. Jeg har lige holdt 30 års fødselsdag og her fik gæsterne kort før middagen blev serveret, at vide at de om lidt ville få mulighed for at sætte tænderne i et stykke hyppe eller en pølse. Alle tog det i stiv arm og alle smagte på det 
Her i huset spiser vi også hestekød. Det bliver mest brugt til hakket kød og bliver derfor til lasagne, kødsovs og lign. Jeg synes det har en særlig smag, når det er bøffer eller steg. Det bryder jeg mig ikke så meget om. Men vi har nu ikke følelserne i klemme, når vi spiser det - på trods af at kødet har været fra Billy Boy og Wupti. To dejlige ponyer, som desværre fik henholdsvis flænset benet op og brækkede et ben. Så endte de i fryseren, som nødslagtede dyr. Jeg vil da hellere have ponyerne tilbage end kødet, men når det nu ikke kunne være anderledes, så fik de i det mindste et hurtigt endeligt, da først ulykken var sket.
Heldigvis kan jeg selv se det skøre i situationen  - Specielt da jeg selv er opvokset på landet, hvor vi gennem min barndom har haft alverdens dyr, der først har været til kælebrug, derefter til fryseren - de fleste har jeg selv været med til at flaske op fra kid/lam/kalv etc, og efterfølgende kunne spise med stort velbehag og uden at blinke... Så jeg regnede slet ikke med, jeg ville reagere så kraftigt (måske er det i bund og grund bare fordi, jeg savner den gamle, og ville ønske han stadig levede  ) Ingen tvivl om jeg nok skal lære at spise hestekød - det smager det for godt til   (der skal bare en smule tilvænning til  ) Lady - der har spist både struds, ged, får, kanin, høns, gås, and, ko, gris og nu også hest
Hej med jer  Jeg er bare lidt nysgerrig på hvordan I får jeres hverdag og økonomi til at hænge sammen? Jeg selv er pædagogstuderende på 4. semester (altså halvvejs), jeg bor til leje, har bil og en skøøn hest! Jeg får udeboende su og har to fritidsjobs ved siden af. Alligevel synes jeg det er svært at få det til at slå til, til trods for at mine forældre hjælper mig en ret stor del. Mine priorterringer er sikkert nok forkerte. Det er bare så svært at give afkald på det hele. Selvfølgelig kunne man flytte hjem, skille sig af med bil eller hest. Men det kan jeg bare ikke..  Har I nogen gode råd til mentalt eller økonomisk overskud? Hvad gør I når det hele strammer lidt til?
Nu er i så gode til at hjælpe herinde så håber i gider hjælpe mig... På lørdag får jeg besøg af nogle gode venner som der skal kræses for:) Jeg tænker lidt på at lave nogle blinis, men hvad skal jeg komme på af fyld???? Overvejer også at lave nogle små champigon og fylde dem med noget hvidløgs/bacon sjov. evt. nogle små stykkr flüte hvor der er nogle stykker tomat og hvidløg på toppen og så ind i ovnen. Måske nogle med noget ost... Er der ellers nogen der har nogle forslag til hvad jeg kunne lave??? Mvh Tina
Her er lidt forslag- selvom det du nævner lyder rigtig lækkert  1. Brushetta. Hvidløgs dryppet ristet stenovns brød med tomat-olivenolie, hvidløg, frisk basilikum, bøffelmælks mozerella. 2. Indbagt svampe suppe. Forskellige lækre svampe, i en velsmagende flødesovs hældes i en lille ovn fast skål, der sættes et stykke butterdej fast på portions skålens top og pensles med æg og i ovnen. 3. Lakse/spinat roulade. En æggepandekage laves i ovnen, smøres med neutral flødeost, spinatblade og røget laks. Rulles hårdt og lækkes på køl. Servers med frisk salat og en god cremefraiche dressing.
Denne er sindsyg lækker!   Vi modificerede lidt, så der kom også kammuslinger i og brugte rå kæmperejer, og skalddyrene kom ikke på spyd, men blev serveret i stegepanden direkte fra grillen. Rejer og kammuslinger lå og trak i kryddersmørret et par timer. Det hele kom på en meget varm stegepande på grillen, og blev stegt til rejerne var lyserøde. Masser af persille over og så ind på bordet. Saucen smager fantastisk, og vi dyppede godt brød i den.
du kan også købe de der brød wrap som man laver tortilla i (det der bløde flade brød). Så tager man laks, hytteost og persille og ruller det sammen til små ruller. Smager sindssyg godt!!!
Rigtig lækker forret, fik den severet i tirsdag på Dolce Vita i Middelfart... Lod mig også fortælle at mascarponecreme kan købes i evt. føtex, så, retten jo super nem at lave...og hvilken succes.. Virkelig super... God fornøjelse...
Ladybird, Jeg synes ikke, at det mærkeligt, at du havde de tanker, du havde. Det var jo grænseoverskridende at spise hestekød. Forskellen på os to er dog, at jeg ikke vil spise hestekød - om det smager godt eller ej - det er jeg ligeglad med.
tager hatten af for dig; godt at bøffen smagte  Kan sagtens følge dig i din tankegang. Tror når alt kommer til alt at jeg også ville have svært ved det hvis jeg skal være ærlig. Åd en Vinbjergsnegl for nylig - bliver aldrig fan af det  Heste hmm
Jeg tror egentlig, jeg er ret large med hvilke typer kød, jeg kunne finde på at putte i munden. Såfremt dyret havde levet et nogenlunde liv (jeg ikke er fanatisk mht. økologi, men jeg vælger det jøvnligt fremfor det konvetionelle) og er blevet aflivet humant, spiser jeg vist det meste - dog ville jeg sætte grænsen ved så eksotiske ting som insekter  - Med andre ord tror jeg ikke, jeg ville sige nej til hverken at smage hund, kat, rotte eller slange fx så længe de bare var opdrættet og aflivet ordentligt (og dét tror jeg ikke er i tilfældet for 99,9% af de hunde/katte der eksempelvis går til konsum i kina - men deres generelle holdning til levende væsner, er så langt fra min egen, at jeg ikke engang har lyst til at besøge landet...)
Det vidste jeg faktisk heller ikke, men man må jo starte et sted... Det sagt, så skal jeg da ærligt indrømme, det ikke faldt mig ind at spørge, hvor deres kød kom fra...
I min fremskredne alder- er jeg ikke nået til at spise hest eller kanin. (Jeg har haft kaniner) Og at kødet smager som "kylling"- jeg kan ikke døje stadset. Det og fisk! Og Kalkun. FØJ! Nå ja ørred- smager ikke af fisk. Jeg kunne måske tænke mig en bøf- men ikke hakketkød. Hestebøf skulle være lige så godt som engelsk bøf.
Ville gerne smage det en dag. Men ikke om jeg kunne drømme om at spise min egen hest  Det ville være en tand for mærkeligt.. Men jeg kunne heller ikke drømme om at spise hund eller kat hverken i dk eller i udlandet.. Det er bare ikke spise dyr i min verden.. Men elsker kød, det smager fantastisk.. Glæder mig til at jeg får taget mig sammen til at få smagt hestekød, det skulle smage ganske udemærket..
hatten af for dig. jeg var på island her sidst, og bestilte icelandic foal, okay tænkte jeg, mit engelsk ville ikke lige dukke op, og de andre mente da ikke man kunne servere føl, så jeg sprang på vognen... Ind kommer også en fin bøf, og smagte virkelig godt! ikke sødt som nogen snakker om, slet ikke. Så spørg de så tjeneren hvad det er, og hun siger en baby horse, gulp.... sad også lige et par minuttede og kiggede på min bøf, inden jeg kunne spise videre 
Håber du finder ud af det hele   Få evt din bankrådgiver til at hjælpe dig mht at lægge et budget.
Jeg har såmænd lagt fint budget, som også er overskueligt. Problemet ligger nok i at jeg aldrig helt ved hvad jeg får udbetalt. Det er i øjeblikket svært at få vikartimer nok, til at det rækker for mig. Og så er det dér budgettet skrider for mig. Og så er der de få måneder hvor der er lidt ekstra at gøre med, der er jeg for dårlig til at gemme lidt til budgetten, og så får jeg købt lidt godt til mig selv. Jeg har både en lidt usikker indkomst, og en rygrad som en regnorm.   øv altså!
I øjeblikket har jeg svært ved at få en stabil indkomst. Jeg har søgt flere jobs, men uden held. Jeg må bare tage alt hvad jeg kan få! Jeg har bare så utroligt svært ved at sige nej til vennerne, når de kommer og spørger om vi skal tage i bio, byen e.l. Jeg vil jo også gerne være med i det sociale. 
Der kan få styr på dét. Ellers må du vel sælge hesten eller bilen. Det er din prioritet. Eller også går du i byen og vennerne giver en sodavand- og så går du hjem.
Jeg er ked af at sige det men velkommen til voksenverden. Jeg tror vi alle kender til perioder i vores liv hvor økonomien ikke rigtig hænger sammen, af den ene eller den anden gund. som andre skriver, læg et budget og overhold det, drop de job med usikre indtægter og gå efter job med sikre indtægter, sselvfølgelig først når du har fundet jobbet med sikre indtægter. hvis dine forældre hjælper, så glæd dig og vær taknemmelig. At dine venner har råd til biotur, bytur osv. det kommer egentlig ikke dig ved, hvis du har valgt at bil og hest er vigtigerer for dig - jette
Opret en ekstra konto hvor de sætter de ekstra penge ind de måneder hvor du får meget udbetalt, og så skal den konto KUN bruges til at supplere op de måneder hvor de får for lidt udbetalt. Kan du ikke overholde det, så var det måske en idé at kigge efter et job med fast indtægt hver måned. Og ellers igen, prioritering, prioritering, prioritering. Hvis du vil have mere mulighed for at tage på "fornøjelser" med veninderne uden at få overtræk, så må der spares andre steder... F.eks på hest, bolig, bil..
det mest attraktive, men der er jo også muligheden for et SU-lån de sidste to år af uddannelsen.... Så bliver din fatse månedlige indtægt jo lidt større og du er SIKKER på at de penge er der hver måned.... Så kunne du jo spare op af din løn, så du kan betale en god sjat penge ind på det SU-lån når du er færdiguddannet og skal til at betale tilbage.... Det er en mulighed, men som sagt er det da ikke ligefrem det mest attraktive....
jeg har solgt bilen , og har i stedet scooter. Det sparer jeg 2-2.500 kr på hver måned. Og så lægger vi madplan, og vi køber i rema engang om ugen, jeg giver normalt 8-900 kr/mnd på mad, det samme gør kæresten. og vi mangler ikke noget. Og så køber vi sjældent tøj, jeg køber på udsalg i bon aparte (over nettet) 1x/året efter jul, og det er rigeligt for mig.  Og ang. hestene har jeg nu to i løsdrift med ridebane, hvilket er billigere, end da jeg havde EN på ridecenter. Så jeg har de seneste år sparet mange penge i det daglige budget.
for svarene. Jeg er udmærket klar over at det er en voksenverden, jeg er 21 og har boet ude i over et år nu. Det lyder på nogen af jer som om det er det letteste i verden at finde et job med stabil indkomst. Det er det altså ikke! Ikke her hvor jeg bor. Jeg er mine forældre evig taknemmelig - og det er de ikke i tvivl om! SU-lån er ikke en mulighed, so far skylder jeg ingen penge og det vil jeg gerne blive ved med. Jeg ved også godt det handler om at være lidt mere konsekvent i mine valg, jeg synes også at jeg prøver! Der er opstramning på programmet! Jeg bliver dog alligevel ramt af den der opgivende og håbløse fornemmelse af og til. Som om der alligevel var nogen der gad at købe en 2½ års plag, den er vel umulig at sælge nu!
Hvorfor har du bil? Hvad bruger du den til? Nu ved jeg ikke hvor du bor, i forhold til skole, forældre og hest. Men bil er en af de luksus ting du kunne skære ned på. Hesten er en del af dig og giver dig helt sikkert noget i hverdagen du ville mangle. Men da vi studerede havde vi ikke bil. Kun til aller sidst og det holdte hård at få det til at løbe rundt, og det gik kun fordi Mikke kunne reperer den selv. Så hvis du død og pine ikke kan klare dig uden den bil så ville det være en god ide at skifte den ud med som forslået en scooter.
Ved ikke hvor du bor, men er bilen virkelig en nødvendighed? Det er den aller letteste måde at spare en del penge på. Og har man brug for transport som ikke er offentlig, så ud og finde en scooter. Kæresten og jeg har selv lige købt ny bil, men havde det ikke været for min mormor, ville vi ikke have råd til den. Og vi har begge fuldtidsjob. Vi diskuterede længe om vi overhovedet skulle ha ny bil. Den står os i 3000 om måneden inkl alt (takket være mormor, ellers hed det 5000). Men da jeg har 20 km til job, og møder før det første tog var den en nødvendighed. Men for pokker da, hvis jeg ikke have brug for bilen hver dag, så havde vi ingen. Hvis bilen ikke kan undværes, så ville jeg helt bestemt tage et SU lån, sådan at indkomsten blev bare nogenlunde fast. At du så ikke vil sætte dig i gæld, må jo være noget du skal finde ud af med dig selv. Hold det op imod hinanden. En fast indkomst, hvor noget af det skal betales tilbage, kontra rende og have det skidt over pengene ikke rækker... Det gør ikke ondt at skylde penge   Dog vil jeg også sige, at tage et SU lån fordi man ikke kan sige nej til venner og veninder, er måske ikke det smarteste. Kan hesten evt flyttes til et sted der er biligere? Og måske tættere på, så bilen bliver overflødig? Og så klø på med at søge job. Kan kun anbefale og kigge imod forretning, supermarked, tankstation osv. Der er ofte hurtig udskiftning i personalet de steder, og dermed søger de tit personale. Som jeg læser det, så vælger du lidt at have en økonomi hvor det ikke hænger sammen. Er ikke kun en klogeåge. Et boligkøb/salg på et RIGTIG skidt tidspunkt, gjorde at vi 2 mennesker i et halvt år have 1000 kr tilovers når alt var betalt. Så jeg kender alt til ikke at kunne "alt det sjove", men det var nu engang sådan det var. Og faktisk så havde jeg det rigtig godt, da først det hele blev sat i ordentlig system og et budget blev lagt. Jeg valgte at leve efter det, og måtte sige nej til rigtig mange ting.
ikke undværes, da jeg har over 20 km i skole. Og de sidste gange har det været MEGET besværligt med offentlig transport til praktikpladserne. Jeg har søgt både butik og tankstationer, men har ingenting hørt.. - endnu! Både jeg selv og hesten bor billigt. Su-lån burde man måske overveje nøjere, kan man ikke selv bestemme hvor meget man vil have udbetalt? altså selvfølgelig er der maximum på 2700kr eller sådan noget.. Jeg tror, at jeg har det bedre end mange andre studerende, måske er jeg bare træt af at være den, snart eneste studerende tilbage i omgangskredsen. Det er altid mig der ikke har råd til at tage med. Man kører bare sur i det en gang imellem! 
Byt bilen ud med scooter, er mit råd! Helt ekstrem kæmpe besparelse der.  Jeg har i perioder kørt op til 70 km/dagligt. I den aller koldeste tid, ca. 3 måneder tager jeg bussen. No prob. Kører så med 2 skijakker, skibukser og skihandsker 
Du bliver vel nødt til at prioritere. Jeg ville for det første kigge på bolig/transport udgifter som et samlet hele.  Kan du spare noget, ved at flytte tættere på udd. og så måske have mindre transport? Eller vinder du noget ved at flytte til et sted med bedre offentlig transport, så du evt. kan undvære bilen? Har du nået smertegrænsen mht. hvor små boligforhold, du kan have - har du evt. kigget på kollegier og ungdomsboliger, evt. et lejet værelse. Jeg synes også, du virkelig skal overveje, om du kan bytte bilen ud med en scooter. Det er der, hvor jeg har sparet, for at jeg til gengæld kan have råd til nogle andre "luksusting" - hudpleje, tøj osv., som jeg føler, at jeg har brug for. Selvom jeg da også sparer på de ting  Det er simpelthen ulideligt at have INTET overskud, ingen frihed til noget som helst.. Føj! Så jeg har valgt en ungdomsbolig og offentlig transport 35 km. frem og tilbage hver dag til udd. i stedet for bil. Mht. studielån. Et studielån kunne jo give dig lidt luft i de rigtig stramme måneder. Jeg kan godt forstå, at du ikke synes, det er fedt at tage lån, men det kan jo desværre være nødvendigt. Det er sådan med studielån, at du får et beløb bivilget hver måned, MEN at du til enhver tid, kan fravælge beløbet, hvis du har en måned, hvor du ikke har brug for det. Så du reelt kan nøjes med at få udbetalt et beløb de 2-3 måneder om året, hvor du slet ikke kan få økonomien til at hænge sammen - og dermed bliver lånet ikke så stort.
Nu skal det lige siges at bilen er mine forældres, som jeg låner. Betaler faktisk kun for brændstof, så udgiftsposten er ikke større end den ville være end med bus. Sikkert nok mindre. Jeg bor rigtig godt her og ville være meget ked af at flytte, så skal jeg også flytte hest, den bor både super billigt og har de godt der! Det må være endnu et job der skal til og lidt mere rygrad fra min side af.. Jeg ville allerhelst holde mig gældfri, men går det helt galt er det jo et godt alternativ.
Dine forældre hjælper økonomisk, giver dig en bil til rådighed, du får SU, du har 2 jobs.. hvad i alverden bruger du så pengene på?  Jeg har 800 kr. til mig selv månedligt, og føler intet at jeg mangler.. - fordi jeg har prioriteret at jeg vil have hest, og det er min luksus. Hvor meget mere skal man ha´ som studerende?!! Jeg er arbejdsløs,(!) udeboende, og i live 
Din ven går ind i det sted, hvor man altid husker ham. For det han var. Det dejlige menneske, der gav af sig selv. (Jeg er desværre ikke religiøs, men, jeg tror folk først er døde, når vi ikke mere husker dem). Det er godt, han får fred nu.
Du er nu på vej til et sted hvor der kun er glæde, solskin og ingen smerte.  Du efterlader en masse mennesker, der vil sørge - men du er selv udenfor sorgen - om meget snart har du ikke ondt længere. Når du kommer derop, så pas på min lille niece Line, som døde af kræft i hjernen da hun kun var få måneder fra sin 6 års fødselsdag 
Det er godt nok hård kost at læse dit indlæg, men samtidigt også livsbekræftende med omsorg og eftertanke. Selvfølgelig sender jeg en tanke og en lille bøn
Det må være rart at tage herfra og vide at man var elsket til det sidste. Det tror jeg man er klar over selvom man er "væk". Hvor er det frygteligt for jer der skal savne ham.
Mange tak for jeres søde ord. Palle er nu rejst videre.. Jeg er sikker på han får det godt på den anden side.. Nu har han i hvert fald ikke ondt mere. Han er ikke syg mere..
Sagen er at vi på arbejde skal holde en lille personalefest/indflytterfest. Og så skal vi jo have et par underholdende indslag så vi ikke bare kommer til at sidde og kigge dumt på hinanden  Men os i festudvalget er totalt blanke med hensyn til hvad vi kan finde på. Vi er alle aldersgrupper og nogen mere mobile end andre (dårlig ryg, gravid og andre småskavanker) Desuden skal det helst være meget billig hvis det endeligt skal koste noget. Så kom frisk og frejdig med forslag 
Personale fest jeg nogensiden har været til var da jeg var elev på en sygeplejeskole. De ansatte holdt hver jul en tema julefrokost og det år var temaet "Cirkus". Folk kunne så melde sig hvis de havde lyst til at vise et lille nummer og jeg lavede så programmer som blev delt ud når folk ankom. Folk bestemt altså selv hvor meget de ville ligge i temaet, og dem der ikke var interesseret i at optræde, ja de fungerede bare som publikum. Mig som Ballerina - og i baggrunden en af lærerne som klovn Mig som Gorilla  Desudne gik jeg rundt og solgte popcorn, shots og slik og pengene gik så til næste års julefrokost. Der var som sådan ikke de store udgifter i det - ud over maden, som folk selv betalte. Eller det vil sige at folk jo selv bestemmer om de gå ud og købe en dyr kostume. Jeg havde købt mit på genbrug - bortset fra gorilla kostumet som jeg havde lånt.
Temafester er selvfølgelig en mulighed. Ikke alle er så vilde med at skulle hoppe i et gorilla kostume eller lignende, så muligvis der kommer nogle der ikke er klædt på til temaet. Dette kunne muligvis undgås ved at holde en lille konkurrence om den bedste udklædning. Ellers synes jeg da bare I skal ud og svinge hofterne. Billige forlystelser kunne være bowling eller minigolf! Der kan alle vidst være med. Enjoy når I kommer så langt
Hej HNér Jeg leder med lys og lygte efter det bedste citat da på den ene eller anden måde beskriver det at miste eks. et familie medlem eller et kæledyr.. citatet skal være åbent i forhold til om det er menneske eller dyr der tænkes på og må gerne være på engelsk... er der nogle af jer kreative hovede der kan komme med input?? 
Årh, det citat bringer minder frem... 
Det passer faktisk fint som min nye signatur... 
When a loved one becomes a memory, memory becomes a treasure. Det er fra en signatur, kan ikke huske hvis, men synes det er fantastisk. Tjek lige "Cruella76" profil, der er det sødeste digt om at miste en kat. Trøstede mig da min søde Filuca blev kørt ned for 4 uger siden, og da min dejlige Mollie blev aflivet for nogle år siden.
Jeg synes at denne her: "Don´t cry because it´s over, but smile because it happened" er noget af det bedre i den stil..  Mvh.
Og så et af mine favoritter bland de danske citater, et jeg ofte tænker på når jeg tænker på dem jeg har mistet
Jeg ved ikke, om det kan bruges, men jeg vil foreslå en bog.  af  . Det er en bog for børn og voksne - om at elske og miste om venskab og håb Meget rørende lille bog om Marvi Myrebjørn, som har mistet sin mor og bror - og hans møde med Kalle Kanin, som hjælper ham til at blive healet og til at vokse. Det er en bog, jeg gerne ville forære til et menneske, der har mistet.
Men et digt. Jeg synes at W.H. Auden beskriver de følelser der er i forbindelse med et tab, meget smukt i sit digt "Stop all the clocs". Både følelsen af at intet nogensinde kan føles godt igen, og at ens egen verden er gået i stå - og at det er ufatteligt at andres fortsætter uændret. (og ja, det ER det der bliver læst op i 4 bryllupper og 1 begravelse)
Dejligt med sådanne input  ) jeg skulle måske have startet med at nævne at det skal bruges i en samlet tatovering, og det derfor selvsagt heller ikke skal være så langt.. men syntes det er nogle meget smukke digte der er kommet frem og man får da tankerne igang  )
Hvordan klager man over en beslagsmeds arbejde?
 
Mange tak 
Hvor er det egentlig uhyggeligt så mange der bare kan kalde sig smede uden at være det. Heste bliver alt for ofte udsat for elendig beskæring eller får forkerte sko på... om det er fordi man tror at man kan spare penge ved jeg ikke, men det er da utroligt at titlen ikke er beskyttet, så alle og enhver ikke bare kan kalde sig beslagsmed. Så længe det er på den måde, har man jo ikke en chance for at udrydde de fuskere der huserer... Bare en tanke ... //Dorte
Har samme tanke....og jeg bruger heldigvis en registreret beslagsmed. Tør ikke andet  Det er ikke mig som skal klage...jeg kom bare til at tænke på, hvordan man gjorde osv.
desværre i mange brancher. Jeg er zoneterapeut, det må alle kalde sig selv om de kun har læst en bog. Men i mit fag kan man blive Registreret Alternativ Behandler - og DET må man ikke kalde sig uden uddannelse. Lidt skræmmende at nogen tager cancerpatienter i behandling, uden at være uddannet til det - men igen må folk også selv være lidt kritiske med hvem de vælger. Men folk ser desværre mere på pengepungen, de tænker bare ikke på, at hvis noget går galt så er der INGEN forsikring, når man vælger en uregistreret behandler - eller beslagsmed. .
også oplevet at nogen som står som registreret beslagsmed ikke har uddannelsen, når man undersøger det nærmere. hilsen helen
Jeg har en enkelt gang brugt en ikke registreret smed, dog fordi jeg var informeret om at denne VAR registreret.. Det har jeg så sidenhen af min normale smed, fået af vide ikke er tilfældet.. Min egen smed, kunne endda ved blot at se den anden arbejde, sige hvem vedkommende var.. Jeg spurgte faktisk i den forbindelse indtil, klage og reklamation og vigtigheden ved at få en faktura som dokumentation.. Og han var ganske ærlig, der ville være så mange aspekter som smeden ville kunne slå ned på, som ville kunne gøre at du intet ville få ud af feks smedens forsikring.. Desuden skal en anden uvildig smed, komme med vurderingen af smeden som har gjort et uheldigt stykke arbejde.. Og kan man lige finde en som vil "stikke en kollega i ryggen".. Det ville i sig selv blive svært, og har man feks 1gang ladet sin hest blive lidt langtået, jamen så kan det jo være årsagen til problemet.. Jeg skal så sige, at jeg ikke er i tvivl om at hvis min smed laver noget møg (det gør han selvfølgelig ikke men hvis nu) så er han så ærlig at han uden tvivl vil tage det på sine skuldre..
ikke man stikker en kollega i ryggen, hvis en kundes hest er blevet dårlig behandlet af en ikke-uddannet smed, og man skal komme med en uvildig vurdering. Jeg synes da også de fleste smede er temmelig ærekære, med hensyn til at få "udryddet" de selvlærte. Ved ikke hvordan det er i beslag-branchen, men i min egen branche, der er det forbundet med bødestraf, hvis man kalder sig Registreret Alternativ Behandler UDEN at være det. .
Hvis du har dankort, kan det måske væe en mulighed med en maste card cash i stedet?- på det er der ikke noget der hedder overtæk og det hele skal løbe rundt. Bare en idé 
også lidt på hvad du bruger dine penge til?! Da jeg læste havde jeg min SU, tog studielån og knoklede måsen ud af bukserne ved siden af. Jeg havde hest på ridecenter, egen bolig (For det meste) og har også i en periode haft min egen bil ved siden af. (Min helt egen bil!) Jeg har aldrig haft råd til masser af biografture, drukture, shoppingture osv. Men jeg har så godt nok heller aldrig følt jeg manglede noget. Heller ikke selv om mine forældre ikke har haft mulighed for at hjælpe mig med ret meget andet end støtte og gode råd. (   ) Nu betaler jeg så af på min bankgæld (Som jeg stiftede blandt andet for at købe bilen da jeg boede over 100km fra mit studie og til indskud på min lejlighed) og skal til at betale af på mit studielån - til gengæld har jeg stadig min bil, min hest (+ tre ekstra faktisk   ) og en vis stolthed over at jeg har klaret det hele selv! Hvordan gjorde jeg det? Knoklearbejde - og så var det bare surt når den stod på rugbrød i 14 dage når jeg af og til kom til at bruge lidt for mange penge på tøj eller noget andet lignende. 
Hmmm..... Nu må jeg så være ærligt at sige, at du må stramme bæltet lidt ind. Det er jo rene luksus problemer du har. Læg den livsstil du ikke har råd til på hylden, eller bliv ved at have det skidt. Kan godt være du mener du er kommet til de voksnes verden, men det er du altså ikke helt i mine øjne. Den bil du triller rundt i er dine forældres, og udover det hjælper de økonomisk. Flytte vil du ikke, fordi du bor rart.... Hvad havde du gjort, hvis du ikke var så heldigt stillet at dine forældre kunne hjælpe?
Jeg takker for alle de gode råd jeg har fået! Jeg er en heldig tøs, der har nogle super dejlige forældre der har mulighed for at hjælpe mig.   Jeg ved godt det måske ikke er kæmpe store problemer jeg har, men derfor skulle jeg da mene at det stadig er legalt (også!) for mig at føle at det ikke helt slår til. Jeg synes ikke at jeg skal sidde og forsvare mine økonomi overfor nogen. Jeg er godt klar over at det mit forbrug der er for højt i forhold til hvad der er realistisk i mit sted, men derfor er det vel stadig ok at spørge til råds???? Jeg bliver sku lidt ærgerlig over at høre at jeg ikke lever i en voksenverden endnu, kun har luksusproblemer og sikkert også ødsler mine penge væk på fornøjelser.  Jeg kan udmærket klare mig helt selv, hvis det kom der til. Så ville jeg jo være nødsaget til at flytte og sælge hesten - og så ville jeg gøre det!
SU lån bør (i min verden) kun være den absolutte sidste nødsløsning! Jeg har flere venner der stadig betaler af på dem, og det er altså år siden de forlod uni, efter 7-8 års uddannelse på SU lån. puha. IKKE en fed måde at starte sit "nye" liv på.
Hva med et job som handicaphjælper ?? , Vagterne er af 12 timer - 3 nattevagter om måneden, også har du tjent det maksimale du må ved siden af din SU. Skriv gerne privat hvis der er noget du vil vide. Held og lykke med det..
Jeg har været udlært i 1 år nu og fik før det elevløn. Så jeg kender godt dit problem og forstår udemærket godt dit frustrering over at "Stå uden for" fællesskabet. Min økonomi så i 2 år sådan her ud: 7500 - elevløn 1200 - ekstra job på tankstation -1500 - opstaldning + smed til hest -2500 - Biludgifter -3700 - Husleje og forbrug -600 - mobil og licens samt hesteforsikring dvs havde 400 kr til mig selv! Jeg havde så heldigvis en god opsparing som jeg tog 1000 kr af hver måned, og de måneder hvor jeg vidste at der skulle ske en masse, da tod jeg ekstra vagter på tankstationen. Arbejdede snilt 60 timer om ugen. Men jeg havde vel egentligt også bare luksus problemer   hesten kunne jeg vel bare have solgt, og jeg kunne vel bare have gået de 60 km hver vej til arbejde - der gik nemlig ingen brugbar bus, jo så kunne jeg først være på arbejde efter kl. 9 og transporttiden var over 2 timer. Men det jeg synes du skal gøre, er at melde ud til vennerne at økonomien er lidt stram. Det gjorde jeg, da mange af mine venner er "voksne" med mand, børn og fast indkomst. Det respekterede de fuldt ud og min ene veninde kom ofte til at lave for meget aftensmad og, så var jeg heldig aftager af resterne  Og så lærte jeg at benytte mig af tilbudene. Lærte at bruge aftensmads rester (fx til madpakken næste dag) og så var mors kødgryder altså meget eftertraktet sådan sidst på måneden  Kan du evt. spørge i den stald hvor din hest står om du kan hjælpe og så få opstaldningsprisen lidt ned? Har du prøvet at søge job indenfor rengøring? Eller som kasseassistent? Handikapmedhjælper er også et godt bud. En anden ting jeg gjorde var at hver den 1. da hævede jeg i banken et fast beløb og fordelte det ud i kuverter hvor der stod uge 1, uge 2, uge 3 osv, pengene i hver kuvert skulle så dække ugens udgifter. Dvs at dit dankort kun må bruges fx til benzin. Jeg havde også en kuvert der hed smed hvor jeg hver måned lagde et beløb i så det passede med at når det var smed tid så havde jeg "sparet" op. Var der penge til overs blev de lagt sammen og så var der måske til en lille bytur med veninderne. Man har bedre føling med ens forbrug når man har pengene i hånden i stedet for at bruge dankortet.
Hvor det glæder mig at jeg ikke er den eneste...   Den økonomi slår snart benene væk under mig.. Et godt råd ville være, hvis du begyndte at se luksusfælden, det har vi haft meget glæde af.. Vi har indført det der kaldes "must have" og "nice to have", sådan to lister har vi hængende og hver gang vi køber noget bliver det vendt en ekstra gang, for hvilken liste hører det til?? Vi laver budget hver måned. Vores husleje er på 4200 kr. (når boligstøtten på 749 kr. er trukket fra). Vi har en dejlig 2-værelses på 75 m2 centralt i Slagelse, så vi sparer udgifterne til bil i skole. Til mad har vi en konto med 1500 kr. på, den skal bare kunne strække, men ofte bruger vi små 200 kr. mere. Nu skal det så lige siges vi også har kat, så vi har bildt os selv ind at overtrækket må skyldes lillemis... hehe... men den går nok ikke i længden, når vi køber kattemad på tilbud.. Bil har vi skam, men det er kærestens, han er uddannet VVS og har været på arbejdsmarkedet, så han var nødt til at anskaffe sig en bil. Nu er han dog tilbage på skolebænken et år endnu. Bilens brugsværdi er større end bilen, så derfor bliver den ikke solgt. Det er old gammel folkevogn transporter - ret genial når kæresten også surfer. Tror den bliver tanket helt op en gang om ugen for 500 eller 600 kr. Men bliver så kun brugt når vi skal hjem til vores forældre. Jeg har selv søgt noget arbejde, men kender alt til at det er umuligt at få noget. Jeg har intet fået på de mange ansøgere jeg har sendt ud... ikke engang bilka eller mcdonald. Kunne være rart hvis du havde nogle gode spare tibs vi kunne udveksle, dejligt at snakke/høre at man ikke er den eneste der slider i det. Pt. køber vi julegaver i takt med tingene kommer på udsalg, ellers er der dælme ikke råd til det  ... og når ja, jeg har selvfølgelig hest, men dem snakker vi ikke om... det er nemlig dem der vælter mig budget.. Har som du tæmkt tanken med salg af en 2½ års... men der er ski ikke penge i sådanne heste og hvorfor skulle jeg sælge nu hvor jeg er færdig til sommer og forhåbentlig har et job der... Hilsen Tine
Tak for svar, det er altid rart at vide at man ikke er den eneste med 'små' problemer! Jeg sætter ca. 800-900kr af til mad om måneden, og kan sagtens holde det. Det er mere de små luksusting der ødelægger.. Jeg burde bo sammen med en, så ville verdenen være en helt anden! Jeg har tit set luksusfælden, kan godt sidde og lune mg over at jeg dog ikke er så langt ude i gæld og meget mere. Så betyder et lille overtræk lige pludselig ikke alverden, selvom jeg HADER det som pesten!
Jeg er studerende med hest, og det hænger sammen - Rigtig godt endda! Jeg har priorietet hesten fremfor anden unødvendig luksus, hvilket vil sige, at alt, hvad der ikke er livsnødvendigt i hverdagen, det bliver der ikke brugt penge på. Jeg har et budget, og det bliver overholdt, heri er indregnet 1000 kr. til kærestens og min fælles husholdningskasse, hvor penge til mad også tages fra. Jeg spiser ikke slik, jeg er holdt med at ryge, jeg drikker vand i stedet for sodavand, juice og lignende, jeg har madpakke med i skole, jeg holder mig fra impulskøb, jeg går ikke på cafe, ud at spise osv. - Man hygger ligeså godt med vennerne, uden det behøver at koste mere end det alm. madbudget. Ligeledes er ferier o.l. fravalgt indtil jeg er færdig med studiet. Ved at tænke over, hvad der er nødvendigheder, og hvad der er unødvendig luksus, kan jeg lægge en god slat penge til side hver måned (ca. 1.000 kr.), så når der er en særlig lejlighed, der skal fejres el. lign, så er der penge på kontoen til at gå ud at spise, tage til en koncert osv. Ligeledes er der penge til uforudsete udgifter, nyt tøj ca. 3 gange om året, hvor der indkøbes det, der mangler på en shoppetur og andre ting, som gør livet lidt federe. Jeg bliver rigtig frusteret, når der ikke er penge til den slags ting, og ved at tænke meget økonomisk i hverdagen, (hvilket i øvrigt er en vanesag, jeg føler ikke, at jeg vender hver 50-øre), behøver jeg ikke få pengekvaler, når der er ting, der rent faktisk SKAL bruges penge på. Jeg vil gerne opretholde en nogenlunde fornuftig levestandard, og det hjælper f.eks. snacks og sodavand i hverdagen mig ikke til - Men det gør det faktum, at jeg kan købe den vinterjakke, jeg ønsker mig, for de penge jeg IKKE har brugt på snacks og sodavand de sidste tre måneder.
Hej alle. Er der nogen herinde som er bekendt med hvad det ca. vil koste at få trukket en visdomstand ud? Her tænker jeg ikke på en operation men istedet en "alm." udtrækning. Kom gerne med alle input..
...og skal have fjernet min eneste visdomstand på torsdag, og min far siger omkring de 700-1000 kr. - alt efter hvilken tandlæge 
Det lyder til at kunne være til at komme i nærheden af.  Sagen er, at min tand er begyndt at vokse igen og hele min kæbe er så øm, så øm, fordi tanden vokser skråt bagud. Den har været ude i mange år nu, og tager sig gerne en lille voksetur en gang om året. Men denne gang harv det godt nok gjort ondt i hele kæben, ikke tanden, men kæben.... Såå... Jeg må nok have fat i tandlægen på mandag  Men efter 3 dyrlægeregninger på en måned, er der ikke mange penge at rutte med.....
Min sad godt fast med lange rødder og det kostede 1800kr. at få den ud. Jeg fik også taget to hold billeder af den, for at være sikker på alt kom med ud. Er du medlem af Danmark, så betaler de det halve ca.
Nej, er desværre ikke medlem af Danmark.... Det har aldrig været nødvendig, - før nu...
Avav, jeg døjer også med en visdomstand som snart skal dø! Det er mig eller den, for den tager snart livet af mig  Godt råd: Meld dig ind i Danmark   du kan ikke melde dig ind hvis du først får en sygdom, og de giver altså nogle rigtige gode tilskud. Og det er kun et spørgsmål om tid før vi alle får brug for det. Hvad hvis du nu fik kræft? Er det så ikke lækkert at vide at man får tilskud på 100.000 kr, som feks. kan gå til at rejse udenlands til den bedste behandling? Ikke for at blande mig, men de er altså ret gode at være medlem af 
Prisen kommer an på hvor tanden sidder og hvor svær den er at trække ud. Jeg fik trukket en ud i overmunden, og mener jeg gav 380 kroner. Men der var heller ingen komplikationer..
Da jeg for snart 8 år siden fik fjernet to operativt kostede det mig lige knap 2000kr per tand.
Jeg fik fjernet 2 i går... Samlet 2.500 kr - den ene gik fint, den anden blev opereret ud og det hele tog 1 time og 15 min. Den i undermunden sad fast om kæben og der blev vel taget ca. 6 røntgen billeder.
en bestemmelse om at alle skal kunne have råd til at få trukket en tand ud. Derfor er tandudtrækning noget nær den billigste tandlæge-ydelse der findes. Tror jeg gav 4-500 kr for at få min trukket ud inkl. bedøvelse, miljøafgift osv. Så da jeg troppede op havde jeg en voldsom tandpine. Udtrækningen var lynhurtig og smertefri, det løste problemet og jeg havde ikke ondt bagefter så jeg er absolut modvægt til alle de horrible visdomstand-historier der findes. Kan dog anbefale at få taget et røntgenbillede så man er sikker på at der ikke er kroge på rødderne og at tandlægen ikke må opgive undervejs og videresende til operation. Jeg havde allerede fået taget de billeder tidligere. Mvh Tina
Hej. Tak for alle jeres svar. Jeg skal have ringet til min tandlæge imorgen og have en hurtig tid, for det her gør da godt nok ondt.  Men det er så kun den i overmunden som gør ondt, og den er også næsten helt ude, så jeg tror der er tale om en regulær udtrækning.-Det er godt at høre at det ikke er dyrere.  Den anden tand i undermunden, og jeg ved at den skal opereres ud pga. den ligger under knoglen, men det må altså lige vente lidt til økonomien er til det. Den generer mig heldigvis heller ikke og har aldrig gjort det. Øv visdomstænder altså, det er sgu da noget f.... har skabt.... Håber ikke jeg får alt for ondt bagefter, ligenu er jeg villig til hvad som helst, for min kæbe er så øm nu. Så der er ingen anden vej udenom end at få ringet og bestilt tid imorgen...
-> Gitte Stald Olsen: Hvor sejt gået at du har fået taget to tænder ud på én gang, hvoraf dene ene endda ved operation. Hvordan har du det her bagefter?
Det var nu slet ikke frivilligt. Men min tandlæge sadge at det var lige ømt om man tog en eller to - så i stedet for at skulle det igennem det to gange så var det to fluer med et smæk. Jeg har det ad h. til... Så jeg skal ikke male fanden på væggen - men hav ikke nogen planer de første dage efter. Jeg fik fjernet mine fredag og idag mandag er jeg MEGET øm, på grænsen til at være handlingslammet. men fik Ibemutin med til 3 dage og der havde jeg det helt fint - så smerterne er først kommet i dag. Men pøj pøj med det...  (siger Gitte der prøver at være optimistisk)
Jeg gav 430 kr for bedøvelse og udtrækning af TO visdomstænder. begge var lidt vanskelige og måtte lirkes ud, da de havde spredte rødder, der gik ind under de andre tænder. Jeg klarede mig på et par panodiler efterfølgende, men havde ingen smerter overhoved!
da jeg fik fjernet den ene af mine gav jeg lige knap 2100
jeg fik trukket min ud i onsdags i under munden jeg kom af med 416 kr der stod på regningen for røngen og tandudtrækning. intet om bedøvelse der fik jeg 5 af de stærkt sprøjter og 4-5 lokal bedøvelse (kunne ikke mærke så meget til sidst) jeg lider meget af tandlæge skræk og jeg tuede og rystede enormt meget men jeg havde også Mega ondt weekenden op til men kunne ikke få fat i en akut tandlæge så jeg kom der op mandag og fik pincellin og der op igen onsdag og få den ud. jeg siger bare med små ord det er nok det værste jeg har prøvet med den tand den var med stort hul i men heldivis kunne den komme ud hel ellers havde prisen også være på de ca 1000 kr. skal lige siges jeg får så også ca 150 kr tilbage fra danmark  men held og lykke. jeg har det sådan nogen lunde i dag efter og få mad i maven igen for første gang i 5 dage.. uden cacao, lunken suppe, og anden lunken flyende mad..
...afsted ved tandlægen og sidder nu en visdomstand fattigere  Jeg gav 400,- for det (herunder 130,- for røntgenbillede), og Sygesikring Danmark giver så 143,- i tilskud. Det var en billig omgang. Jeg var så skide ræd, hun var nødt til at lægge overfladebedøvelse og ekstra bedøvelse. Men hele proceduren tog et kvarter, såvar den ude. En rigtig god oplevelse 
Hej du! Jeg gav omkring   og har ikke fået rabat eller tilskud eller sådan. Brugte Graven tandlæger i Århus. Super god og hurtig behandling!
Jeg fik fjernet en visdomstand i undermunden i går. Den skulle opereres ud. Havde fået af vide at det ville koste 2500 og det havde jeg bare ikke råd til, når jeg ved der er en mere der skal ud. Så jeg kontaktede Tandlægehøjskolen i Århus, så er det godt nok studerende der gør det, men hele tiden med en lærer. Min var vældig genstridig, så læreren overtog et par gange og det tog ca 3 timer med det hele, og det var gratis   . Jeg følte jeg var i trygge og kompetente hænder hele tiden. Jeg sidder bare lige nu og er allerede en smule træt af flydende kost, når det ikke må være varmt! Har kun en smule ondt, håber ikke at det bliver værere... Hilsen Tina
Min Kæresten var inde og på sin fjernet ved en operation. Det kostede ham 3500 inkl. moms.
Hej Er der nogen der ved om der bliver sendt noget fra handicap vm, Jeg vil nemlig rigtig gerne se danskerne ride. Hilsen Rikke
Det gør det vist nok ikke! Hvorfor, det ved jeg ikke (; Men Annika har jo vundet sølv, og Henrik har vundet Bronze og de to sidste skal ride idag, så det er jo gået dem godt (;
Ja det er jo det. Jeg synes da at deres ridning fortjener at blive vist. Der er ikke engang nævnt noget på tv2 sport. Nå men øv, det var en skam
ja vi tager på ferie i danmark da det er billigere  I år lejede vi en hytte på Jesperhus, og det var sååå fedt. En super god oplevelse for både voksne og børn. Nu er det så vi snakker lidt om findes der steder hvor der er lige så mange aktiviteter og ting at opleve som Jesperhus? Vi har kigget lidt på skallerup klit, men så vidt jeg kan se er det ene børneting. Der er ikke så meget for forældrene og børnene sammen. Har du været nogle fede steder med din familie, hvor der var mange aktiviteter/oplevelser for både børn og voksne?
Da min 15 år gamle yorkie blev aflivet i januar i år, blev det strakts besluttet, at jeg skulle have mig en ny. Men det har ikke været så let igen. For det første stiller jeg nogle krav til min kommende hvalp mth. køn, stamtavle, sundhed, forældrens resultater osv. da hunden også skal udstilles. Jeg fandt den helt rigtige hobbykennel i foråret, hvor jeg virkelig synes godt om opdrætterne og deres hunde. Så blev jeg skrevet op, betalte depositum og begyndte at vente. Desværre ingen tævehvalp i kuldet. Så valgte jeg at stå på liste til en hvalp fra en anden tæve (en helt ny på 2 år, som aldrig tidligere har fået hvalpe), da jeg da ville stå som førstevælger. Tæven fik desværre konstateret allergi og blev kasseret som avlstæve. Nu står jeg som nummer 2 til en tæve, som får hvalpe i midten af november. Jeg håber selvfølgelig på, at der er en hvalp til mig. Hvis ikke der er en tæve til mig, må jeg vente yderligere 6 måneder på, at en tredje tæve får hvalpe. Det er nemlig sådan, at tæverne kun får hvalpe hvert andet år, og det både for at skåne dem, og fordi de bliver udstillet meget. Det giver selvfølgelig ventetid for den utålmodige køber   men jeg er sikker på, at det er ventetiden værd! Om 5 uger ved jeg, om jeg skal være hvalpemor engang i januar 
Min datter på 8 år faldt lidt uheldigt af ponyen da den blev forskrækket og har brækket armen med fuldnarkose mm som følge pga et drejet brud. Hun tager det hele ret pænt og vil vidst også gerne op at ride igen når hun er klar til det igen. Er der andre HN´er som har børn som er kommet til skade og som kan fortælle lidt om hvordan I startede op igen så det blev en god oplevelse?? Jeg vil selvfølgelig ikke presse hende til noget som helst - og det er da heller ikke sikkert det bliver noget problem når hun må ride igen om noget tid. Iøvrigt er det bl.a. hestepiger og trampoliner som giver sygehuset noget at se til hvor vi var har været...
mig selv. jeg var 11, da jeg styrtede i et spring og brækkede albuen. Det stoppede mig ikke fra at ride, ej heller selvom jeg havde gips op til skulderen. Min mo blev rasende da hun så mig på hesteryg med gipsarm, men jeg kunne ganske enkelt ikke undvære det. En uge efter styrtet (stadig med gipsarm) fik jeg lov atkomme ud på rideskolen for at overvære et springstævne. Mine forældre kørte hjem igen. Jeg havde for længe siden tilmldt mig stævnet og det var jo for dumt ikke at stille op   . Armen blev kamufleret, og vi fik en 2. plads på tid. Kønt har det med garanti IKKE været! Havde ovenstående været min datter, havde jeg flået hovedet af hende! Hvad jeg vil sige er at hvis din datter gerne vil ride igen, så kommer det helt af sig selv. Børn er nogle seje nogle, og der er ikke så let påvirkelige som os voksne. Din datter skal nok selv sige til nå tid er. I kan jo mens hun har gips på køre ud på rideskolen/stalden og se de andre ride, så hun stadig er en del af hestelivet.
Jeg faldte selv af da jeg var 11, fordi en hest var blevet bange og lavede bukkespring, fløj over i væggen og jeg brækkede armen helt oppe ved skuldren så jeg måtte hverken løbe, hoppe mm. og jeg kunne ikke ride, for det gjorde alt for ondt fordi min arm kun var i en slynge da den ikke kunne ligges i gips fordi bruddet var så højt oppe. Men den dag min arm var taget af slyngen begyndte jeg at spille håndbold og ride igen, der var ikke noget der stoppede mig, selvom min arm var fuldstændig uden muskler(jeg kunne ikke engang række ud efter noget eller åbne en dør.) Men det skræmte mig ikke, jeg skulle bare igang igen, så jeg tror hvis hun virkerlig gerne vil ride kommer det helt af sig selv, men som Kate siger kan du jo tage hende med ud til hestene, så hun stadig har omgang med dem.
Jeg var vist 12, da jeg faldt af (ned ad en bakke blev hesten viklet ind i noget tråd) og brækkede armen. Jeg cyklede hjem, og fortsatte med at ride. var også på Island og ride med en arm. Tror det handler om, hvorvidt man synes, hestene er vigtige, at man fortsætter. Men ville da sige, at hvis man er blevet bange, skal man op på hesten ret hurtigt efter. Bare op, og ned igen, eller trækkes lidt, hvis det kniber.
Jeg knækkede et ledbånd ved anklen i et uheldigt fald, hvilket er langt mere smertefuldt end det lyder, jeg blev truet med aldrig at kunne styre min fod, ikke at gå smertefrit i et år og al muligt grimt... jeg gik efter 3 mdr, næsten uden smerter, men jeg var oppe på heste længe før det - der behøver man jo ikke lægge vægt på!!  Tror som de andre at det kommer af sig selv, frygten sætter sig dybere i voksne fordi vi forstår de mulige konsekvenser af uheld alt for godt. Held og lykke med det!
Min datter faldt af sin pony da hun var 7½ år og brækkede begge håndled. Det gik helt af sig selv. Hun kunne ikke vente på at få gipsen af så hun kunne komme ud og ride igen. Ville helst have redet med sine gipsarmen. Mente at det kunne hun da sagtens  Lige billeder af den uheldige rytter   Det skete til et stævne så hun ville lige fotograferes med sin roset.   God bedring til din datter.
Mona: Sikke en sød datter   Hvordan bar hun sig dog ad med at brække begge håndled?  Har ikke selv børn men jeg brækkede/slog en flig af skulderen engang under et styrt i springning. Ingen læge til mig, men en arm jeg ikke kunne bevæge/støtte på i et par uger. Dog fortsatte jeg træning både ridning og svømning. Idag fortryder jeg så pga. næsten konstante smerter, men bare lidt om hvor "modige" eller upåvirkede mange børn er med de ting   Så hun skal nok komme til hest igen. Som en anden foreslår, så evt. ta hende med ud på ridestedet og klappe/nusse ponyer, så hun ikke kommer helt væk fra rideverdenen 
Tanja: Tak. Hendes pony ville ned at græsse. Så den forsøgte at få hovedet ned og trak i hende. Hun forsøgte at få hovedet op da den trak igen.Så kurede hun ned over halsen på den og landede på hænderne. Hun blev i det samme kaldt ind til præmieoverrækkelse, så hun ville op på ponyen og ind og hente sin roset. Hun nåede dog kun lige at modtage sin roset, før hun ville af igen. Det gjorde af gode grunde ondt. I dag er hun 17½ år og har siden fået nogle flyvturer. Heldigvis uden at brække noget
armen ved et uheldigt fald da hun var 7 år, men red gladeligt videre, og da der var stævne 14 dag efter red hun også dette med armen i gips; - Hvis lysten er stor nok skal hun nok komme igang igen. Mvh Maybritt.
For alle jeres indlæg! Mona jeg har vist min datter billederne af din datter og fortalte hvad du har skrevet - hendes kommentar: Det var godt nok uheldigt og godt hun nåede at få en roset og så mente hun at hun så heller ikke brækker mere når hun falder af igen  Min datter tager stadig det hele flot og har sagt hun gerne vil i sadlen igen. Da armen er brækket lige under skulderen har hun ingen gips på men en slynge. Så hun skal ikke til hest før det er ok igen. Brudet er stadig drejet med 30 grader fra normstilling - de siger dog at hun får en normal skulderfunktion da hun er et barn og de vokser sig "til ret" - håber det passer. Mange tak endnu engang for alle jeres historier   Det giver os mod igen.
Jeg vil bare lige indskyde - sørg for hun stadig har omgang med hestene imens hun har brækket hånden - bare stå og nusse med en hest, så bliver lysten hel sikkert bevaret!
Som 11-12 årig var jeg ude for noget lignede din datter. Jeg faldt af en pony da den blev forskrækket og landede uheldigt, hvilket resulterede i, at skulderen gik af led og armen brækkede oppe ved skulderen. Jeg blev ligeledes lagt i fuld narkose, hvor skulderen blev sat på plads. Som din datter har fået at vide, fik jeg også at vide, at jeg ikke ville få nogen mén af det, da sådanne brud hurtigt vokser sig på plads hos børn. Og jeg har i hvert ingen mén den dag i dag   Min arm blev heller ikke lagt i gips, men jeg fik også en slynge - jeg mener, at den skulle være på i 6-7 uger. Alligevel lykkedes det mig altså at svømme rundt i pool og på strand en uge efter uheldet (badeferien kunne ikke afbestilles...) og senere i forløbet var jeg også med på ridelejr, hvor jeg red lige så meget som de andre - dog kun med én arm   (Mine forældre viste dog ikke at jeg red, og det kan da nok heller ikke anbefales at gøre det   ) Det var altså HELE sommerferien jeg havde min arm i slynge, men alligevel kunne det lade sig gøre, at lave en masse af de ting jeg ellers ville have gjort. Men god bedring til din datter, håber hun kommer sig hurtigt, og at ridelysten ikke er fortrængt 
Nina: Hvor sødt sagt af din datter  Ja Betina var også meget glad for sin roset. Da vi kørte fra skadestuen ville hun forbi sin mormor for at vise sin 2.plads. Hun havde taget sin jakke over sig så gipsarmene ikke kunne ses. Hun sad i bilen da mormor kom ud. Først sagde hun Se mormor hvad Snerle og jeg fik i dag. Da mormor havde sagt hvor er i dygtige. Viste hun sin mormor sine gipsarme. Mormor er ikke så meget til heste, så derfor vil Betina først lige høre mormor sige hvor dygtig Snerle var  Betina er stadig en meget aktiv rytter. Dog er det ikke længere Snerle hun rider. Hendes ben er blevet for lange til Snerle. så lillesøster har overtaget hende. Men Snerle har stadig en stor plads i Betinas hjerte
Jeg har gået og ventet på min nye mobil, i et par dage. Der var ikke nogen seddel i postkassen, men slår jeg pakken op på   , står der at pakken er anmeldt til senere afhentning på posthuset - Og det er kl 13. Kan man hente den, uden at man har fået en seddel? Kan snart ikke vente mere 
Ja som regel kan man godt, hvis de bare får adressen og så vil de måske godt se noget id.
Det vil jeg tro man kan, jeg har da selv haft gjort det hvor sedlen var blevet væk, bare husk legitimation 
Tror desværre først du ken hente den i morgen. De fleste steder afleveres pakkerne først på posthuset morgenen efter de er forsøgt afleveret på adressen. - men ja, så kan du godt uden den der sedel - bare sørg for at kunne bevise at det ER din pakke=legitimation. Jeg sku bruge både billed-id og sygesikring da det lykkedes mig at få en pakke på dne måde.
også oplevet for et par uger siden. Kunne se på nettet, at den var ankommet til posthuset et par dage tidligere, så jeg gik ned til dem og forklarede hvordan og hvorledes. Jeg havde et udprint med, hvor der stod track & trace-nummeret og at pakken var hos dem. Hun så mit kørekort og hentede pakken med et smil. Og jeg fik besked på, at hvis det skete igen skulle jeg bare komme ned til dem, så kunne jeg uden problemer få udleveret mine pakker på den måde  Mette
Det er forskelligt fra posthus til posthus. Det kommer an på, om pakkeposten kører tilbage til centralen med pakkerne (så kommer de først ud til posthusene dagen efter), eller om han afleverer dem på det relevante posthus. Jeg har arbejdet på et posthus af førstnævnte type - men mit eget er heldigvis af den anden type 
Jeg står i den dumme situation at jeg ikke lige nu har mulighed for at have min hest. Det er både økonomisk men også andre ting. Jeg tror ikke jeg er klar til at sælge lige nu, og spørgsmålet er også om hun overhovedet kan sælges. Hesten er 3 til maj, men er oppereret for 3 mus (2 i baghaser og i kodeledet), og har knogleforandring 2 steder. Mange vil nok mene at en hest som hende burde aflives, men dyrlæge (både min egen og Michael fra Højgård) mener ikke at det vil få betydning for ridebrug. Jeg er kommeet til et punkt hvor jeg godt kan se at jeg ikke kan beholde hende, men hvad i alverden skal jeg gøre med hende??? Jeg har betsemt ikke lyst til at sælge hende, for jeg vil have muligheden for at følge hende, og hvem vil også købe en hest med de ben...Jeg har overvejet at forærre hende væk, men jeg kender ingen som mnagler hest, og det skulle jo gerne være til en hvor man er sikker på hesten får det godt. Udlån har jeg overvejet, men hun er jo ikke rideklar endnu, tror i der er være nogen som vil låne en 2-årig? Det skal siges at hun er en flot hest, som også har en lækker gang. Jeg havde håbet hun kunne blive min næste dressurhest, men det bliver bare ikke lige nu. Hvad ville i gøre hvis i stod i min situation? Undskyld hvis mit indlæg er lidt rodet, men der er bare så mange detaljer som jeg gerne ville have med...
Låne hende ud til nogen der mangler en selskabshest. Jeg har selv en hest som jeg egentligt ikke kan bruge til en fis, og når jeg ikke længere vil7kan have hende så får hun fred. Men i dit tilfælde hvor der sikkert kun er tale om en midlertidig situation ville jeg da låne hende ud. Det du måske skal gøre op med dig selv er hvor længe du regner med hun skal være lånt ud? Skal hun fx tilrides til næste år så skal du måske allerede nu finde en som kunne have interesse i at ligge det gundlæggende arbejde og evt. ride hende når den tid kommer. Skal hun først tilride når du får hende igen, ville jeg nok bare ligge vægt på at finde et godt sted hvor hun kan gå under opsyn. Er dit problem økonomisk er det selvfølgelig sværer for folk vil nok forlange lidt penge for at passe din hest, når de nu ikke selv kan "bruge" hendes som fx ridehest.
Hvis jeg skulle låne hende ud, skulle det være til en som ville tilride hende og som senere kunne bruge hende som konkurrence hest. Ved godt at der ikke er mange som vil lægge det arbejde i en hest som ikke er deres, men hvis man tilbød en kontrakt for ubegrænsede periode ville det så ikke hjælpe på det? Jeg kan ikke have hende de næste par år. Men hvor finder man de ryttere? Jeg ved man kan sætte opslag på nettet, men så har man jo ingen mulighed for at vide hvem de er... findes der seriøse ryttere som låner heste til deres ridebrug?
gør det lidt svært er jo at du ikke har en hest der lige er klar til at gå igang med; dvs den skal fodres = penge, noget tid endnu før en eventuel rytter vil få glæde af den - men det kan godt være det bare er fordi jeg ikke kender nogen som vil fodre på mine heste gratis  Det synes jeg taler for salg; selvom det jo heller ikke er let for tiden. Men jeg håber du finder en løsning for ser da ud som en dejlig hoppe du har dig 
Du kan ikke låne en hest ud med så "mistænkelig" sygdomsgeneralieblad - det er ikke særlig attraktivt at låne en hest på to år med en usikker fremtid - uanset at det er for en ubegrænset periode, risikerer låner at stå med en hest der ikke kan bruges på normal vis - altså en masse stilstand og dyrlægeregninger - også uagtet at der er sygeforsikring batter det ikke rigtig noget hvis man har et ønske om at kunne ride på sin lånehest - den koster jo lige så meget som en "normal" hest i drift - herudover skal man vente til hesten er rideklar - hvilket snildt kan ta' et år eller to mere. At forære væk - jo det kan lade sig gøre - og endda til ordentlige og gode hjem. Jeg har for nylig foræret en fin lille islænder væk (med en skrøbelig fortid) - og har fundet det helt perfekte hjem til ham. Jeg kendte ikke modtager - det gør jeg nu - og alt er fryd og gammen. Selskabshest - jo det er da en mulighed der ligger tæt på, blot reglerne omkring er klart definerede. Jeg mangler f.eks. en legekammerat til min - jævnaldrene med din. Men har ikke plads før til foråret  Der findes garanteret her på HN "nogen" der søger en legekammerat til deres plag - her og nu. Såe - hvis jeg var dig ville jeg lave en annonce på MP - makker søges.... Smuk lille pige iøvrigt  KH:)Annette og held og lykke med det....
Super smuk pige du har dig.. Jeg tror helt sikkert på at der findes en rigtig person for din hest derude, jeg selv ville gerne have lånt din smukke hest hvis jeg havde boksplads. Det er også trist n¨år det er økonomien der skal være det afgørende. Krydser fingre for at du finder en god løsning.
Hej ænder... Ja, vil bare lige dele en oplevelse jeg havde med Elitehorsemen, som bestemt ikke var værd at skrive hjem om. De kom ud på rideskolen hvor jeg har min hest, for at se på en hest der var vanskelig at tilride. Den var ryttervant og kunne gå i alle tre gangarter, men på højre volte bukkede den folk af. Ejeren havde så foreslået berideren, at Elitehorsemen kom ud og arbejdede med den - og det måtte jeg jo se. Først var jeg faktisk meget imponeret af dem. Det jordarbejde de startede med at lave mindede meget om det Torben Andersen hjalp mig med med min egen hest i foråret (plastic, svingende pisk over hovedet, paraplyer osv.) Det var kun den ene af dem der arbejdede med hesten. Ham den anden stod og så på. Han begyndte så at kravle op på den og det gik fint, så længe han bare hejste sig op over hesten i bøjlen (uden at svinge benet over hesten) Han var oppe og ligge langs med ryggen på den (altså benene ud over krydset) flere gange uden problemer. Her var jeg stadig imponeret. Han begyndte så at stille hestens hovede fra side til side mens han hang i bøjlen. Når han stillede den til venstre var der intet, men så snart han stillede den til højre krummede den ryggen og begyndte at bukke. Han hoppede af og prøvede igen.... og igen.... og igen. Reaktionen var den samme hver gang han stillede den til højre. Han arbejdede med dette i over en time uden videre resultat og hesten var DRIVVÅD af sved. Så gav han op og overlod hesten til ham den anden. Hesten skulle altså nu forholde sig til en helt ny person, som oven i købet var meget mere aggresiv. Når hesten begyndte at ligge an til at bukke, sprang han af og løb efter hesten, mens han sagde høje lyde og slog hesten i gjordlejet til den stod stille. Han opnåede heller ikke yderligere resultat, men hesten var SÅ smadret, at den slet ikke hang sammen - og sveden løb af den. Efter at have kæmpet med den i yderligere en time, bandt han et longereb under lysken på den (ANER ikke hvad det skulle gøre godt for) og longerede den med det. Den bukkede som en sindssyg... og ved ikke om pointen bare var at køre den træt (endnu mere træt). Her valgte jeg at gå, ligesom mange af de andre der havde set på også stille forsvandt fra barrieren... det var simpelthen så groft et overgreb på hestn. Jeg hørte så, at han yderligere arbejdede med den en halv time og resultatet var STADIG det samme. Da han så endelig trækker hesten ud fra hallen, synes han også lige han vil kæmpe med at lære den at stå i vandspiltov. Hesten havde altså på det tidspunkt INTET mere at give af. Min veninde gik forbi på gangen, hvor hestre sprang forvildet rundt mens han igen løb efter den og sagde lyde.... Jeg startede med at være yderst positiv, men det her var bare så for meget!!! Mit klare indtryk var at hesten havde ondt, siden den kun reagerede når den blev stillet til højre - og eftersom den ikke "overgav" sig. Men det var som om, at deres stolthed nægtede dem at give op. Jeg anede ikke hvem de var da de kom på rideskolen... har tit tænkt på, hvad dælen de var for nogen. Men nu hvor der kommer så meget frem med Elitehorsemen genkender jeg dem tydeligt. De er sikkert super dygtige til mange ting, men med denne hest gik de bare over stregen 
Jeg er i den dejlige situation at jeg skal giftes til sommer (o; Vi skal have et uformelt havebryllup, og menuen havde vi tænkt os skulle bestå af helstegt vildsvin. Nu er spørgsmålet: Hvor får man fat i et vildsvin, samt en kok/slagter som kan tilberede denne ?? Uden tilbehør, da vi selv sørger for dette, og på sydsjælland. Jeg bor ved Vordingborg (o; Mange hilsner Signe.
Ved ikke hvor du finder et vildsvin,men pas på hvor du får det fra.Vildsvin kan indeholde den lille trikinorm som desværre ikke uskadelig gøres ved en sådan helstegning....kun ved stegning på pande eller gryde... Siger trikinsøgeren..
Undskyld jeg spørger, men hvorfor var der ingen af jer der overværede dette, der spurgte ind til hvad det skulle gøre godt for? Kender ikke til de der elite horsemen, så kan ikke udtale mig om deres kompetencer, men det lyder som en rigtig kedelig oplevelse for hesten 
er det fuldstændigt uhensigtsmæssigt at "arbejde" med en ung hest så længe. Indføling indføling og atter indføling.
Jeg er enig med tigaz. Blev der sagt eller gjort noget efterfølgende?
er det en ny betegnelse vi skal forholde os til - for jeg har heller aldrig hørt om "den slags".... er det sådan at forstå at de er et "hak" bedre en almindelige horsemenn???? Eller er der efterhånden så mange penge hos rytterfolket - og ikke mindst lige så mange der prøver at fravriste dem den samme mønt, at det er legalt at kalde sig hvad som helst - bare man kan overgå de tidligere???? Bliver HELT målløs over din fortælling og undrer mig skarpt over at ejer selv ikke skrider ind og siger STOP. En storsvedende nervøs hest skal ikke i arbejdsprøvning med fremmede mennesker der skal bevise deres værd og kunnen overfor tilskuere. Det er forkasteligt. KH:)Annette
Jeg spurgte ind til det i starten, mens det hele stadig virkede okay - og de ville gerne forklare. Men eftersom de talte engelsk og mit engelsk er ekstremt rustent, så var det begrænset hvor meget samtale jeg ønskede at sætte igang. Da de begyndte at gå for vidt i mine øjne, stod begge mænd inde i hallen. Ja, jeg kunne godt have gået ind i hallen og spurgt hvad der var meningen... og havde det været min hest, var de blevet bedt om at stoppe forlængst. Men det er altså lidt svært, når det er nogen folk ejeren har betalt i dyre domme for at komme og "fikse" hesten. Ejeren var ikke selv til stede, men de har åbenbart arbejdet med hans heste før, så han kendte til deres metoder... Og ja, så er det sgu lidt svært at bryde ind i et forløb, som en fremmed person der ikke var til stede har betalt for at få udført. Jeg aner jo ikke hvor ejerens grænse havde været i alt det her , jeg kunne have risikeret at fornærme dem så de gik (fint for hesten, men hvad ville ejeren synes om det) - og sidst men ikke mindst, ville jeg have svært ved at indlede en diskussion på engelsk med dem...
Var det evt. dem her  ??
Jeps, det er dem 
hørt om dem, men det lyder ikke som om de er særlig gode til det de laver - det er da ik på hestenes præmisser... Men det jeg ikke forstår er hvorfor den hest ikke er tjekket af dyrlæge (røngten og scanning??) den har da tydeligtvis ondt! Ellers ville den aldrig reagere sådan! Lyder som om der er noget i ryg eller gaffelbånd...
i nakke hals...
mener jeg også bør tjekke den hest, jeg syntes da at det virker ret tydeligt at den har ondt.....
sådan en hest ville jeg påstå, tydeligt fortæller, den har ondt. Ellers er der ingen grund til, det kun er på den ene volte. Men tja, folk har så forskellig approach til heste. En westernrytter jeg var i stald med, kurerede en hest, der ikke ville springe an på den ene volte ved at tvinge den (vælte den rundt).. Selvom det lykkedes ham, var det så voldsomt, at jeg ikke ville overlade min til ham, med samme problem. Min lærte det af en helt alm. insisterende rytter.   Uden at blive væltet rundt.
Hvor er det dog en frygtelig trist historie! Jeg får helt ondt i maven af at tænke på den arme hest, der garanteret har kanon-ondt - det tangerer nærmest dyreplageri  Desværre har jeg set eksempler på 'eksperter', der tager penge fra folk, fordi de tilfældigvis har det minimum af indsigt i hestepsyke (som fortvivlende mange ejere ikke har), der gør at de kan 'tæmme' en 'problemhest' og når de så står overfor en hest, der virkelig har et problem, så falder de tilbage på simpel, primitiv tvang  Trist, så trist...
Hvad lærte den- udover flooding, hvor man overvælder dyret med signaler, så det giver op. I værste fald- er det tillært hjælpeløshed, hvor dyret er uden eget initiativ. Min ene kat- skulle til dr dyr for at neutraliseres, og hun stressede, så jeg var bange for- at hun var død. Hun blev sat ind buret med kæmpekatten Klæbe (han), så hun kunne være tryg. Næste gang (hun skulle have taget sting) lå hun bare, dyrlægen syntes vist det var sødt, hvor jeg sagde, det var flooding. Så syntes hendes mimik ikke- at Bisse var lille og sød. Hun fattede vist Bisse var stiv af skræk! Nogen mennesker forstår det bare ikke: Det er fint når dyret giver sig. Men dyr skal give sig fordi, de vil please- ikke fordi de er ved at skide grønne grise af skræk! Man skal have forståelse- og respekt for dyr. (Jeg kan desværre ikke få mine til dr dyr uden lang tids transport. Derfor fravælger jeg det, nogen gange). Man kan godt mærke forskel på, om dyret kan og vil, fordi man beder det- og om det gør det fordi, det har fået tæv/er floodet.
Det var da en træls historie om Tristan og Will  Jeg så dem i går på Stutteri Højagergård, hvor jeg fik et meget positivt indtryk af dem og deres træningsmetoder/træningside'er. Jeg havde selv min 3 års vallak med, ham hvor Tristan er på vej op i sadlen i det indlæg der er på nyhederne - og det var en fin oplevelse for min vallak. Og i dag har jeg selv været oppe og skridte rundt, og bruge nogle af de træningside'er de kom med, som jeg kan se en fidus ved.  Jeg synes ikke det lyder rimeligt overfor hesten, den beskrivelse som Mette Duet Luna kommer med af forløbet. Men det var tydeligt ikke den form for træning Tristan og Will gav udtryk for at de udøvede i går til clinicen - og ej heller det de viste. MVh Charlotte
Hej Charlotte Det er dejligt at høre at din hest havde en positiv oplevelse. Som sagt var jeg også meget begejstret over dem langt hen ad vejen. Syntes de virkede så kompetente og havde en super timing og indføling. Men den her hest kunne de bare ikke opnå et resultat med (og mit gæt er som sagt, at den har haft ondt) - og der formåede de bare ikke at smide håndklædet i ringen og give hesten ro. Det var som om de bare VILLE have det til at lykkes og så endte det altså med at være på hestens bekostning. Det var rigtig trist... Som skrevet, så tror jeg også på de er dygtige i mange andre henseender, for de virkede til at have styr på det grundlæggende. Det tog bare overhånd, da de mistede tålmodigheden, den anden mand overtog og blev ved og ved og ved. Og de fik jo alligevel ikke andet ud af det end en bundfrustreret, bange og TRÆT hest, som tydeligvis ikke havde en god oplevelse 
Jeg er ligeså forarget over dem fra Elitehorsemen, som jeg er over dem der så på!!! Hvordan kan man se en hest blive behandlet på den, og så ikk gribe ind? Forstår det ikk 
Hold da nogle historier. Jeg har arbejdet sammen med Tristan Tucker da jeg i sin tid var hos Morten Thomsen, og jeg kan da på ingen måde genkende det der står skrevet ovenover. Tristan er nok det mest rolige og nede-på-jorden menneske jeg nogensinde har mødt. Aldrig har jeg set ham være voldsom overfor en hest, tværtimod. Jeg forstår det slet ikke :S
Jeg har pr 1/10 overtaget Vibekær Ridecenter og har derfor fået mine heste hjem at stå. Jeg har ikke haft hestene hjemme i ca 10 år, så der er en del ting man glemmer. Og nu til starten på en sikkert lang liste af ting, man bør huske, når man nu selv skal fodre og lukke på fold. I morges da jeg skulle lukke heste på fold og jeg havde skiftet til hverdagstøj, bliv en af hestene forskrækket og hopper lige i en mudderpøl, så jeg var badet i mudder fra top til tå!!! Så tog det lige lidt ekstra tid, for nu skulle jeg ind og skifte ALT mit tøj... Åhh, de mange glæder vi har af vores dyr 
med to vinters erfaring med ride center, regntøj og gummistøvler er et must   selv på de bedste dage.
Hehehe   Husker det kun aaaalt for godt   Men tillykke med det 
Og har man været til fest og hopper i røjserne med nylonstrømper på og går ud i mudderet da vild er ske følgende: Så hænger røjserne fast i mudderet men strømperne er glatte så man må stå ud af støvlerne og gå ind i halvfrossen knæhøjt mudder i nylonstrømper efter at have rykket støvlerne fri med vold. PS Gulvet i stalden føles faktisk koldere end selve mudderet  En anden regel er at du kan lukke ud en hel uge i staldtøj uden at bliver spor beskidt. Den dag man har travlt og liiiige kan gøre det i pænt tøj bliver man ualmindeligt beskidt. Eller den dag du har din pæne uldtrøje/uldjakke på finder du ud af du lige har glemt at give hø et sted....og så bruger du en time på at pille små avner af tøjet bagefter.... Endelig: Hav altid ekstra elpærer liggende til høskuret osv for pæren springer altid en januaraften kl sent !! Mvh Tina
godtnok ikke et ridecenter - men har stiftet bekendtskab med selveste populære "Murphy's Law" sådan i egen høje person  Alt hvad der kan gå galt, vil gå galt   på vores lille hyggelige landsted, hvor vi kun har egne heste opstaldet. Men mig skal sådan en proletar ikke få ned med nakken, så jeg har bare døbt alt mit tøj om til staldtøj   arj fis........men jeg kender til muddersprøjt på bukserne, tabte gummistøvler (også uden brug af nylonstrømper) blå tæer, fordi der pludselig er et krat-spøgelse og hesten får en fis - ja omgangen med heste er ikke helt underholdningsfri  Den bedste til dato er nok, da jeg skulle møsse min yndling godnat - stikker trutten til mulen og phruuuuuuuuust siger hesten og så er jeg ganske "plettet" i ansigtet og fyldt med hestesnot. Lækkert   . Godt badet virkede  Men jeg elsker det og kunne ikke drømme om det anderledes  ;o) Lillian
Hmm, det kunne godt være jeg skulle overveje at gøre det til en regel at jeg ALTID har en flyverdragt over det normale tøj. Det lyder til det nok ikke er sidste gang der kommer muddersprøjt, også selvom vejret er godt. Jeg bruger fortsat bare staldstøvler, det er heldigvis endnu ikke helt pløret til, men det kunne nok være en ide at finde gummirøjserne frem i stedet. Hold da op, hvor bliver man klogere af andre folks erfaringer (og uheld  ) Skal huske at undgå nylonstrømper og røjser-kombinationen, den lyder til at være farlig 
Jeg er blevet inviteret til halloween fest hos nogle venner, her den 30. oktober, og jeg aner simpelthen ikke hvad jeg skal være?? Det behøver ikke være uhyggeligt, så har masser at vælge imellem. Men må indrømme jeg synes nogle af de kostumer jeg finder, er ret dyre. :s Man kommer jo hurtigt af med 500 kr. (Hvilket jeg synes er meget for en fattig studerende) Så ville høre om nogle af jer heste-tosser har nogle ideer til noget nemt og billigt? 
 skulle være billig nok  Ellers kan du jo surfe lidt på nettet og finde inspiration. Tiger, Søstrene Grene og Fætter BR har jo altid enkelte dele til udklædning som kan benyttes.
(nervøs velour / lagen e.a.) bærer du som - tjae dødens kappe - lidt ud over ansigtet, snoet en gang foran brystet - og ellers til jorden. Smink dit ansigt - hvidt / blegt - rødt om øjnene - men ikke for kraftig - kun så du ser tilpas syg eller død ud. Thats it. KH:)Annette
Jah, når alt bare ser sortes ud, ringer min far og siger at den hest jeg så gerne vil købe, er MIN! Laika skal hjem her d. 1 november og have vokse pause, og så finder ejerne en ny rytter til hende.. Jeg vil nemlig ud og ride seriøst og starte stævner:) Så nu har jeg købt hesten:) Er bare SÅ glad! Henter hende nok hjem i morgen, og så skal hun hygge med mig i laaaaaaang tid:)
blev det så den sorte skønhed på billederne..?
Hej med jer. Jeg har et lille problem. Den mus jeg har købt er lidt træls. Den skruer lyden op og ned når jeg ruller med hjulet på den  Nogen der ved hvordan jeg slår det fra. Den har virket fint. men af en eller anden grund er den begyndt at skrue lyden op og ned i stedet for at rulle op og ned på en side. Nogen der ved hvad jeg skal gøre.
finde egenskaberne for musen i Kontrolpanel og se om det ikke kan ændres der, hvilket jeg tror det kan...
Der har jeg været inde og det eneste der står om hjulet er hvor mange linjer man vil rulle ned 
Ja, som overskriften siger, hvad ligger jeres strømforbrug på årligt? Det er egentlig primært jer der har heste hjemme jeg spørger :0) Har nemlig lige fået en grim overraskelse og har lidt svært ved at se hvad der skulle ligge til grund for det store forbrug der tilsyneladende er herhjemme.
Hvor jeg syntes, det var for hårdt- simpelthen fordi, man skal have fornemmelsen, og I noget HMS starter man med den groveste påvirkning, når man står og tæsker rebet op og ned. Man BURDE starte med det fineste, men det kræver en sensibilitet ikke alle har. Hvis hesten slår fra og agerer som om, det gør ondt, skal man stoppe. Men hvis man ikke har sensibiliteten. Ja. De der to gutter gør nok sjældent forkert med normale heste. Men de burde sige fra- og forklare, at hesten ikke agerer normalt. Selv Monty havde en hingst, der var totalt blæst og livsfarlig.
...men hvorfor pokker er der ikke nogen der siger noget, stopper et overgreb?? Jeg ved godt jeg nu får hug, men jeg tænker på dem der bare går forbi når nogen overfaldes på gaden..... ..kan nogen give mig et forklarende svar og ikke bare en bortforklaring på hvorfor man står og ser på sådan noget og når man syntes det er synd for dyret så forlader man det!!
Jeg har også set dem og syntes specielt at Tristan er meget behagelig i sin omgang med hestene, makkeren syntes jeg er lidt for sen i at fjerne pres fra hesten.. Men jeg så ingen overgreb! Dog forstod jeg pludselig bedre at Monty Roberts (ikke at jeg er fan..) kræver at ejeren af hesten skriver under på at hesten er undersøgt grundigt af en dyrlæge inden han træner... Så han på den måde er sikker på at han ikke beder hesten om at gøre noget den ikke er i stand til fysisk. Det var der et par stykker af hestene jeg så som burde have været - og det burde den du skriver om også have været, det kan vi vist kun blive enige om! Jeg ville som ejer forvente at kyndige professionelle hestemennesker ville kunne se dette og sige fra.
for let at sidde hjemme bag skærmen og bliver forarget over at ingen griber ind i ovennævnte situation. Den der har allermest pligt til at gribe ind er den manglende ejer. Og han er åbenbart i denne situation ligeglad med hvad der overgår hans hest. Dernæst har vi sikkert allesammen set de forskellige ryttere fra bund til top, til stævnerne ude i landet ride på mildest talt uacceptable måder. Selv overværede jeg masser af episoder på JBK sidste år, som var totalr hovedrystende at se på, og mange stod og savlede og syntes det var åhhh så flot. Vi har allesammen forskellige meninger om hvor grænsen går. Og man burde huske at feje for egen dør før man fejer for andres. Jeg kender ikke de ovennævnte herrer, men de har da tydeligvis overset noget i nævnte situation. Og ja der er forskel på ulydighed og smertefremkaldt reaktion.
Nu spurgte jeg i mit indlæg om hvorfor at tilskuerne ikke spurgte ind til, hvorfor der blev brugt de metoder de gjorde, det kunne jo være, at der var fremkommet en forklaring fra disse "elite horsemen" og det derfor havde givet en anden vinkel på historien. Mette gav så en forklaring og jeg har forståelse for, at det er noget af et dilemma at skulle bede dem afslutte seancen, når ejer ikke engang var til stede.
hvad de har trænet med den hest i stedet for bare at sige de er nogle ukompetente trænere? Måske ved det noget, som grundlag for deres beslutning? Især når andre i tråden ikke kan nikke genkendede til metoderne virker det mere urigtigt at det er udført i tråd med trådstarters oplæg..
Nu har jeg kun trådstarters version af historien, og derfor er jeg nødt til at holde mig til den - om den er sand eller ej, har jeg ikke mulighed for at afgøre. Men i min verden er der ingen kompetente trænere, der binder noget om/i lysken på en hest (med mindre vi taler rodeo trænere) og jeg kan absolut ikke komme på noget som helst fornuftigt, der på nogen måde skulle kunne ligge til grundlag for at behandle en hest sådan som det bliver beskrevet her. Det er kun et udtryk for uvidenhed og afmagt, og det vil jeg gerne tage afstand fra.
Hvis det er gjort som vi så i lørdags, så var det ikke placeret i lysken. De viste en øvelse hvor de dog brugte et longetov. Det blev brugt for at lære/forberede hesten på gjorden, og blev placeret tilsvarende. Og der blev ikke longeret med det - faktisk forklarede de meget tydeligt at de aldrig longerede.
.... Men tovet på den her hest var placeret langt bag sadlen (som den iøvrigt havde på imens... og den blev altså ganske vist longeret med det. Jeg ved ikke hvad der er gået galt den dag, udover at de ikke kunne få deres træning til at give den ønskede effekt på DENNE hest - og det fik dem åbenbart til at blive stædige... Men jeg er slet ikke i tvivl om, at de har lavet meget andet godt og at det virker på mange andre heste... for meget ved dem var jo super fint. Det var bare det, at de ikke stoppede mens legen var god og endte med at virke mere og mere desperate for at opnå et resultat, som jeg tager afstand fra. Det endte derfor ikke med at være en positiv oplevelse fra min side. Men omvendt kommer det heller ikke bag på mig, at de har lavet en super god clinic. Jeg tror virkelig den her hest har fejlet noget og det var derfor der ikke var noget der trængte ind til den. Alt det de lavede med den fra jorden i starten fungerede til UG - og der var hesten fuldstændig cool og upåvirket...
lørdag og var desværre heller ikke imponeret, så det kommer desværre ikke bagpå mig at de har forgrebet sig på den stakkels hest! Generalt Will er meget voldsom og giver slet ikke hestene tid til at slappe af, men vifter nærmest konstant med et eller ander redskab...faktisk sagde han selv at han var dårlig til at huske at give dem pauser, og hvor kompetent er man så? Tristan var bedre og mere rolig i omgangen med dem, men stadig for voldsom og alt for meget viften med plastic til hesten står stille, og i disse tilfælde er det altså flooding, for det gøres for hurtigt, voldsomt og længe! Specielt en super intelligent hoppe Will havde blev han ved at provokerer så længe at hun faktisk blev små negativ, selv om hun til start var super samarbejdsvillig... Og den røde nervøse vallak kørte han jo bare træt, dan farede jo forvildet rundt, og skulle finde sig i pisken med plastis de mest intime steder...hvorfor man mener det er ok forstår jeg ikke for det kan altså gøres anderledes og ikke krænkende! Og at Tristan der skal være den erfarne kan være med til det Will laver, og selv deltage i det beskrevne, ja det vidner jo rent faktisk bare om at han ikke er bedre...og at de så siger de normalt ikke bliver ved så længe, passer det så? Jeg var skuffet og havde faktisk forventet de var mere på hestens side, men dette bevidner jo noget helt andet, når den stakkels hest med tydelige smerter må lægge krop til i timevis! Mvh Sarah
Det lyder jo meget lig Shane`s metoder, som også tangere kraftigt til flooding, og alle 3 kommer også fra Australien. Jeg er heller ikke imponeret, og har et helt andet syn på det at træne heste. Sådan er vi jo alle sammen så forskellige, men denne historie er 100% ikke ok, det tror jeg da de fleste af os kan blive enige om. Mht at gribe ind når man er vidne til noget som går over grænsen, så forstår jeg godt når folk ikke gør det, mange er bare rigtig bange for konsekvenserne, også selv om hesten eller et andet væsen må lide under det. Jeg er selv ikke specielt bange for at gribe ind hvis noget går over gevind, men jeg tænker mig da altid grundigt om inden. Det er ikke sket så mange gange, men jeg har været glad når jeg har gjort det. Uanset om det handler om overgreb på heste, hunde, mennesker så kræver det lidt mod, og at man kan gribe situationen an på en fornuftig måde.
Det lyder da noget vildt det du skriver, kender ikke Tristan og Will som sådan, har kun hørt en masse gode ting om dem.. Vi havde en 4 års pony hingst med til clinicen i lørdags, og må sige at jeg har fået en helt anden hest med hjem, den sparker slet ikke så meget som før, og nu må man rører den stort set alle steder og han fnyser slet ikke så meget som før, så for os har det været en god oplevelse! 
Om det var en god oplevelse for folk- men var det, det for hesten?! Det er jo fint, når det virker- og sikkert bedre end at lammetæve krikken, som man gjorde engang. Jeg er bare ikke sikker på, det er den bedst mulige metode alt det der HMS. Det er barsk- på en anden måde. En førerhest, der strutter af selvtillig- kigger på de frække, den går ikke til håndgribeligeligheder straks. Læringsmetoden bør indrettes efter eleven- ikke omvendt! Jeg synes ikke to måder virker ens på NOGEN dyr! Man skal altid tillempe metoden efter dyret. Hvad der virker på 9 ud 10 virker ikke på den 12.
xtiny ?kat?: Tror du misforstod mig, da jeg skrev os, der mente jeg også hesten;-) Det var tydeligt at vores på ingen måder følte ubehang ved at være i nærheden af tristan, den fulgte gladeligt med ham og hvis den var utryk ved tristan så havde den ikke gået med ham!!
Og mente var: Det virker for nogen. Hvis det ikke virker, må man gå i tænkeboks, eller give op. Sophie G: Det virkede for din, men ikke for den anden hest. Det var min pointe!
Godt så;-) Du har helt ret i det sidste du skriver;-)
Der står noget om dem her på forsiden:
Det med flyverdragten bruger jeg om vintren   .
alternativet til flyverdragten - til de her sæsoner hvor flyverdragten er bare lidt for varm endnu. Få fat i sådan en mekaniker keddel dragt Jeg snuppede en af min fars de gamle da jeg arbejde på en gård. Og så kan den også bruges over natkjolen når man bare lliiigeee skal ud og give hestene deres morgenmad  Jeg har dog også overvejet om man skulle lave et skilt hvor der står "jeg er hestepige", og så have det rundt om halsen, så folk bedre kan forstår hvorfor man har pletter på tøjet og hø i håret når man møder på arbejde 
He he, det kender jeg alt for godt. lærestreg nr 2 er - sørg altid for at have god tid, når du tjekker hestene om morgenen, der kunne være kludder med hegnet .. Det oplevede jeg her til morgen, 10 min før jeg skulle køre faldt mit øje på en stolpe, der hang... Suk Men ellers held og lykke med dit projekt 
Iben: Jeg har et par fine kansas-bukser, jeg havde tiltænkt den opgave, men de havde altså ikke reddet mig i morges, det var helt op i hovedhøjde... Måske en sådan fin sag som din, kunne komme på tale. Og vi er ikke så mange på mit arbejde og der er vist ingen i huset, der længere kan være i tvivl om jeg er hestepige, jeg har fablet om mit nye ridecenter siden jeg underskrev købsaftalen i juli.  Correy: Jeg tjekker hegnet, når jeg tager dem ind om eftermiddagen. Medmindre der er nogle der kommer udefra og hærværker mit hegn i løbet af natten (nu er det jo Greve, så det er ikke helt utænkeligt) så skulle det være i orden, når jeg lukker dem ud om morgenen. 
min lærestreg ved hestene er, HUSK at tjekke, om du har taget bandager/gamascher af, INDEN du lukker hesten ud på en mudret fold!! Nøj, det har jeg ikke altid været god til, og så får vaskemaskinen noget at lave.. Og ja - aldrig gå ud på folden, i alm. sko, selvom man "bare lige skal tjekke vand".
...det er MED garanti ikke den dag du har hamrende god tid at Men STORT tillykke med stedet - og udfordringerne  Trine (Faxa)
Nårh ja, glemte lige at tilføje, at fordi jeg stod der i pæne sko med en hest i hver hånd, var det selvfølgelig idag den ene hest vender sig om lige foran leddet (efter jeg har pillet træktovet af) og vader op i sin boks igen... Havde jeg nu bare haft gummirøjser på, kunne jeg have trukket dem ud på folden og lukket leddet bag mig inden jeg tog træktovene af. Der er vist noget om Murphys lov  De andre dage hvor det ikke har regnet hele natten, har jeg fint kunne gå ud på folden i hverdagssko. Poive: Jeg har ikke nogen der står med noget på benene om natten. Det er kun når de er skadet, de får det på og så skal de ikke på fold med de andre, så forhåbentlig opdager jeg det i tide  Trine: Bokslågerne er i ok stand, så det håber jeg ikke sker, men vandkopperne, det er straks værre. Specielt fordi der ikke er lukkehaner på dem indiviuelt, så man er tvunget til at lukke for dem alle   . At fanges håber jeg er et spørgsmål om lidt foder i hånden. Alle mine kræ er nogle frygtelige madører, så det satser jeg ikke på. Og jeg bruger en smed fra England, der er i landet hver 6. uge, så jeg ved i min 3 dage i forvejen, hvad dag og hvad tid (han er dog altid forsinket).
Jeg har et gammelt regnsæt som ikke er egentlig regntæt (det er bare nylon), men det er aldeles praktisk til når man lige skal ud og se til hestene og ikke gider skifte tøj. Det har den fordel at det er i to dele (nemmere at få på hurtigt), tørrer lynhurtigt, hvis der kommer mudder på, hø osv. hænger ikke i, og det er ikke ret varmt eller tykt, så man kan selv regulere hvor meget man vil have under alt efter årstiden. Sådan et kan anskaffes for få penge og er sammen med et par almindelig høje gummistøvler et must i min verden  Nå ja, og så en pandelampe!    Held og lukke med det! Lene
Har før redet på Vibekær, fint sted.  Held og lykke med det hele 
ja det med lyset, vi har lavet kasketter med lygter på, de kan også lyse rødt, til de heste der er meget følsomme 
Jeg går og tænker lidt over at skrive en bog - ideer er der egentlig nok af - men tør jeg  Hvor mange ord/sider bør en bog indeholde ? orker ikke at tælle ordene i en bog for at finde ud af det   jeg regner med det bliver en ungdomsbog - ca alder 10-15 år Er der nogen af jer der har erfaringer i den retning - både med bogskrivningen - kontakt til forlag - hvad er omkostningerne inden bogen evt udgives - kan det overhovedet betale sig Er det lykkedes for en eller to af jer ?
om det kan betale sig er jo svært at vurdere før bogen er udgivet. Det er jo altid svært at slå igennem i de kunstneriske fag, på den anden side sker der jo ikke noget hvis du ikke skriver noget. Det værste der kan ske er at du får et nej, om du kan håndtere det ved du bedst selv.
end en gang været i gang- MEN jeg er for selvkritisk er jeg bange for! Så det er aldrig nået til et forlag desværre. For mod midten beslutter jeg gerne at omskrive og gøre bedre, blir gal og smider skidtet ud  Vedr. forlag, så skal det indsendes til dem- mener de at det er noget jamen så godkender de det og sørger for trykken mv. Hvis ikke ja så får du det ikk udgivet med mindre du selv vil betale for at gøre det i et mindre trykkeri til en del penge. Forlagene kan du finde på nettet- samt en beskrivelse af hvordan. i sin tid indsendte man på diskette- tror det er ændret til cd nu. Så var der noget med at forord skulle man ikk ha skrevet, overskrifterne måtte ikke være forstørret men skulle ha samme str som resten af teksten, der måtte ikke være linier mellem overskrift og tekst mv. Om dette gælder endnu ved jeg ikke, det kan du sikkert tjekke ud- garanteret på Gyldendals hjemmeside måske. Omkostninger inden den udgives- jamen der er jo som sådan ingen andet end at du skal sende den med posten. De betaler hvis den er god nok, og så skal du ha X antal kr for det og det salg. Det giver ikke så meget igen skal det siges.
Lad være med at tænke på sidetal og den slags, man kan altid redigere! Det vigtigste er, at du har idéen og kommer i gang. Jeg havde selv forfatterdrømme, og de blev da helt kvast, da jeg læste Finn Dreibæk: "Sådan bliver man forfatter" og Sven Wernstrøms bog om samme. Sådan kan jeg bare IKKE skrive- at det er planlagt med plot, kapitelopdeling- og jeg skal komme efter dig, skal jeg. Den bedste jeg har læst er Stephen King: "Om at skrive"- for han tager fat i det vigtige: sproget! (Nå ja- også er hans barndomsminder både sjove og til tider gruopvækkende). King er murstensromanforfatter- men han redigerer faktisk omkring en fjerdedel ud efter første gennemskrivning. Jeg er ved at genlæse Jean M. Auel - og hun KAN ikke skrive godt: Der er for mange faktuelle oplysninger, der ikke bringer historien videre. Hun er dårlig til at beskrive landskaber mm- og hun gentager sig selv til det ulidelige, og nok så meget huleboer -xes KAN ikke gøre det interessant. "The Plains of Passage" kunne mageligt være barberet ned til det halve. Og hvorfor læser jeg den så igen? Jo, for at finde ud af, om mit første indtryk er korrekt- og for at bekræfte, at jeg har ret i, at det kunne være gode bøger- med en mere kritisk redigering. En af mine favoritter: "Syv slags blomster" af Marit Paulsen er en lille bog, men man lægger den fra sig med en fornemmelse af, at den har været så rig- som om den var 4 gange så tyk. Læs den engang. (Biblioteket har den). Man skal absolut kun skrive fordi, man ikke kan lade være! Fordi man har lysten og evnerne. Tror man, man bliver rig og berømt- så kan man godt parkere drømmen i skrivebordsskuffen. Dem, der bliver rige og berømte (King delvist undtaget- og selvfølge Terry Pratchett- som ikke KAN skrive dårligt!) skriver ikke godt. Auel og Dan Browne fx laver dårlige bøger. Gå i gang! Og held med det!     
Hvad udfaldet bliver så er jeg nu startet på den første bog i "min serie" - Bogen/serien har ikke noget navn endnu - men handler om mit ponyliv fra alder 6 - 18 år fordrejet til en fantasiperson som oplever det jeg oplevede. Der er nok stof til et par bøger og det grundlæggende er nok at hovedpersonen ikke har nogen pony selv. Hun har rigeligt af ponyer at ride i tidens løb pga hun hjælper meget med staldarbejde - tilridning osv - hun flytter til en anden landsdel og udvikler sig meget mht til ridning og ponyer dog på et ret normalt uvidende ponyniveau - noget går godt andet ikke så godt Glæder mig virkelig til at se hvad det her ender med - vis ingen vil udgive det må jeg jo selv betale Det er en bog/serie henvendt til nybegyndere af den yngre slags så håber den fanger
Ja udover "Totte"/"Lotte"serierne- har hun skrevet "Prins- en ønskehest" og "Kom i trav, Prins"- og sine egne voksenbøger om "Twiggy". Den newforest hun købte og avlede på - og bogen "Føllet Emma". Det er ikke for at lukke luften ud af dit projekt. Andre har været der før. Men du kan jo så være den, der skriver en anderledes bog!
xtiny: Jeg synes nu nok at det er en lille smule voldsomt at erklære, at bortset fra King er der ikke nogen succesfulde forfattere, der kan skrive. Kommer det ikke meget an på, hvad man forstår ved god litteratur? Auel er efter min mening meget, meget dygtig til det hun laver, nemlig at skrive triviallitteratur i en historisk ramme. På samme måde er Dan Brown meget dygtig til at skrive en mystisk krimi, som får folk til at forveksle fiktion med fakta. At manden i så høj grad evner at få involveret sine læsere i sit univers er da et stort talent som forfatter. At sproget måske ikke altid er så opfindsomt eller smukt, det er så en helt anden sag 
Og nu overså du nok Pratchett, der kun meget kort (eller aldrig) beskriver sine personers udseende, men jeg ved alligevel hvordan Nanny Ogg, Mustrum Ridcully og katten Maurice ser ud, og hvordan de er. Det er trivilitteratur, der beskriver personerne i detaljer- og tilføjer "men næsen var lidt for.... til at være klassisk"- hvis de mener klassisk græske, så er det absolut ikke et skønhedsideal ret mange steder... Auel skriver ikke- hun opremser fakta. Eller det hun tror, er fakta. Hun tager fejl i næsten alt- udover urteteer og skindberedning. Mary Stewart skriver trivi i historisk ramme (I "The Crystal Cave" og "The Hollow Hills")- og hun har en utrolig meget bedre evne til at udnytte de få fakta og et godt sprog. Mht til Brown kan han kun fænge læsere, der ikke ved noget om fakta. Man får aldrig chancen for at regne gåderne/morderen ud. Jeg synes, han er anstrengende at læse (tempoet i historien)- og så er der så mange fejl, at jeg stopper op. Han har ikke lært at brygge en god historie sammen med naturlige pauser- han minder om Michael Cricton på en meget dårlig dag. MC har faktisk skrevet bøger med (alt for mange facts), og i for opskruet tempo- og med jammerlige slutninger. Alligevel kan han skrive godt nok til.... At jeg godt kan lide "Jurassic Park" og "The Lost World" og "Kuglen"- det er ikke gode bøger, men de har meget bedre persontegning end DB. Jeg læser meget- alt næsten. Og næsten alt får en chance til- medmindre jeg slet ikke kan holde det ud. Men de gode vender jeg tilbage til. Igen og igen. Det er måske forskellen? For jeg læser i snit en bog om dagen. Bøger, jeg syntes var gode som barn/ung- kan vise sig at være en slem skuffelse ved genlæsning- og nogen holder.
Jeg syntes bare du skal komme i gang, lad være med at gøre dig de store tanker i starten men følg din glæde og dit flow i skriveprocessen, om der er andre der har berørt samme emne kan da være ligegyldigt, Barbara Cartland skrev en milliart bøger om samme enme og døde sten rig da hun var på alder med gravballemandens mormor, du kan jo aldrig få mindre end det du havde da du startede, bliver det til noget syntes jeg personligt det er vildt fedt, og gør det ikke, har du alligevel haft en personlig udvikling, da du skrev den. Held og lykke
Ej hvor lyder det spændende   Jeg tror helt sikkert at der er et marked for børnelitteratur med udgangspunkt i heste-verdenen. Det er vel alligevel begrænset hvor meget der udkommer om dette og små ponypiger vil altid gerne læse nye hestebøger  Da jeg var barn slugte jeg Fuldblod, Annika og Britta og Silver bøgerne  Jeg tror ikke du skal bekymre dig for meget - det vigtigste når man skriver er at have et klart formål og dermed et skriveprojekt og det har du jo i hvert fald. Undervejs kan du jo rette til og så videre   Held og lykke
er der mon egentlig ret mange ponybøger der bare handler om en pige, der, på trods af ingen hest, rider r*ven ud af bukserne? Om de venskaber der er i en stald, og de sjove episoder (og mindre sjove) som man oplever? Jeg tror altså ikke at der er så mange bøger om netop den almindelige hestepige, med drømmen om egen hest.... Nu har jeg så heller ikke lige læst så voldsomt mange hestbøger, må jeg indrømme.
Zamangah: Jo det kan du vel i princippet have ret i, men det kan vel også være det sjove - altså det at kunne sætte sig i hovedpersonens sted - der er alligevel en del som har halvparter og aldrig får sin egen hest  Nogle piger er jo også bare hesteinteresserede uden at ride rigtigt og så er en bog om livet på en rideskole vel et udmærket alternativ 
brug for en god hestebog. Som barn fik jeg aldrig nog. Jeg leste både en og to bøger om dagen, og udviklede min armstyrke gennom at slæbe dem hjem fra biblioteket  Så det var både fysisk og psykisk udvikling. Så Fiesta, jeg synes du skal glemme alle tekniske problemer og skrive din historie ned. Alt det andre skal du nog få hjelp til, det vigtigste er et godt udgangspunkt. Nogle få ting skal du tænke på: Start og slut på historien, så du får en rød tråd i den. At bare legge ud, uden mål, fører ofte til en lang, usammenhengende og kedelig berettelse. Så skal du teænke efter hvilken aldersgruppe du først og fremst skriver for, og når du skriver skal du selv tænke deg tilbage til den alderen. Pas på at ikke skrive ned til børn. De er ikke dumme, og behøver ikke et for enkelt sprog. Selv brukte jeg bøger til at lære meg nye ord og udtrykk. Lykke til! Xinty, jeg tror du er i ferd med at gøre som jeg: Overanalysere gode og dårlige bøger slik at du aldrig selv vil bli fornøjet med noget du har skrevet. Jeg synes du har ret i meget af det du skriver om forfatterne, men synes du skal se bort fra det og også komme i gang med at skrive selv. Jeg er helt sikker på du godt kan. Selv har jeg flere gode manuskripter i hovedet som jeg analyserer til døde med jevne mellomrum, og en halvferdig bog som nog ikke bliver ferdig da jeg ikke gjorde som jeg har rådet fiesta: jeg lavet ingen plan for start og slutt...  En vakker dag......
tænke mig om nogle år at skrive en bog, men den ville nok være faglitterær og ikke omhandle heste  men jeg har skrevet mange heste historier. Måske du skulle tage fat i hende der skrev historien om Magic. Prøv at læse hendes histore igennem. Det er faktisk rigtig godt for den genre(min personlige mening). Og du kunne jo, hvis du er i tvivl om dine egne kvaliteter, lave en smagsprøve her på sitet og lade andre læse det. For det handler vel mest af alt om at dem der skal læse det bryder sig om, og så kan det(vel) være lidt lige meget hvad alle andre siger om det kunstneriske udtryk 
Nå så er jeg gået igang - der bliver skrevet lidt løst og fast og indimellem når jeg lige kommer i tanke om et kapitel jeg skal huske at have med skriver jeg lige en reminder Jeg har nogenlunde lavet en status af hvor mange bøger der kan skrives og det bliver nok til en 10stk Nu er det jo ikke meningen jeg skal skrive som Stephen King eller andre kendte forfattere - men bare skrive som jeg vil. Når de engang er færdige må de sendes afsted og vurderes - bliver de ikke godkendt til udgivelse må jeg jo selv udgive et par stykker Mon ikke jeg kan finde en illustrator herinde som kan bidrage lidt til forsiden mv. Uanset om det lykkes at få det udgivet er det kanonsjovt at være kommet igang, så ønsk mig held og lykke
Når du får skrevet noget mere vil du så ikke poste lidt herinde ? Jeg synes faktisk det lyder rigtig spændende - og især at du har materiale til 10 bøger  Jeg forstår godt hvis du ikke vil  Under alle omstændigheder ønskes du held og lykke.
Om jeg vil poste bøgerne herinde - men jeg tænkte på om jeg kunne få nogen til at være en slags dommerpanel for at se om det overhovedet er bare nogenlunde Jeg kan jo afsløre at jeg i enden får min egen hest - men i teenagetiden som dette skal handle om har jeg ingen hest men må arbejde for ridetimer og stævner da mine forældre simpelt ikke havde råd til at købe hverken hest eller mange ridetimer Jeg har bestemt haft en god hesteopvækst, kom bare til at se at i næsten alle børne/ungdomsbøger får alle sammen en pony eller hest i mindst anden eller tredie bog - dette handler om en ganske alm ridepige som må arbejde lidt for det uden at få en hest - men til gengæld en masse oplevelser Tak hn fordi i satte det sidste spark i røven på mig for at komme igang
Rigtig mange gange held og lykke med det. Det lyder som et rigtig spændende projekt du er gået i krig med og glæder mig til at følge med i processen på sidelinien. 
Jeg mente ikke at du skulle poste bøgerne herinde - men derimod præcis det du selv skriver  Derudover kan jeg godt lide den tanke med "kampen" mod til sidst at få sin egen hest 
Kamp var det jo ikke - bare et liv blandt ponyer hvor alle andre næsten) fik egen pony bortset fra mig Den første hest jeg fik - købte jeg selv som 18 årig men netop det skal bøgerne ikke handle om Dem som gerne vil smuglæse kan sende mig en besked så skal jeg nok huske jer - også selvom det først er klar om et halvt års tid - det kommer jo lidt an på sommervejret  Desuden vil jeg da gerne høre fra en der evt vil illustrere en forside eller ti når jeg når så vidt. Jeg kan nok skaffe billeder af de fleste ponyer til hjælp
Igang med dig! Skriv! Hvis ikke de "store og respekterede" forlag vil tage din bog så kan du gøre det på den hårde måde og selv udgive. Books On Demand er et af de firmaer der kan hjælpe dig, se  .
Og ja hvis de ikke vil gør jeg det selv  Hvem melder sig til illustration af forsiderne  Og hvem vil gerne gennemlæse når jeg når så langt 
Hvilken type forside havde du forestillet dig? 
Faktisk ikke - andet end jeg ved det skal være tegnet - jeg bryder mig ikke om billeder - dog har jeg diverse billeder der skal tegnes efter
Du har ret. Men jeg har bare ikke de romaner i hovedet mere, som da jeg var yngre. Selvom jeg kører min natlige fortsatte roman i hovedet, det har jeg gjort, siden jeg var 4. Nogengange er den så spændende, at jeg ikke kan sove- eller længes efter at gå i seng, så jeg kan digte videre. Jeg ved ALDRIG, hvordan de historier ender, der er faktisk ikke nogen rød tråd. Før femikrimier kom på mode troede jeg, at jeg kunne skrive en krimi. Men nope. Jeg vil ikke være en "ny...xxx" Som yngre skrev jeg digte, og det blev disciplineret gennem et kursus og os rødder der mødtes fast i 4-5 år og gav kritik. Men i dag- ja jeg har skutte skrevet seriøst siden min dreng blev født. Jeg mangler driven. Og tit bliver det bare til babble på nettet. Det klør nu stadigvæk.
Vist nok færdig nu   Der skal rettes lidt i den osv. samtidig med at jeg skrev bogen kom jeg i tanke om masser af afsnit/kapitler til de næste bøger - som allerede er planlagt lidt alt efter de ting jeg vil skrive om Hold da op det er fedt at skrive en bog 
Det er jo længe siden jeg startede på disse bøger - men ved et indbrud i sommerferien blev min computer stjålet og "silly me" havde jo selvfølgelig ikke taget kopi af bogen Jeg er startet stille op igen og nu hvor de mørke aftener kommer har jeg jo masser af tid - men for pokker det er træls at første bog er væk  Jeg synes ikke helt første bog bliver helt som den "første" jeg skrev - men heldigvis har jeg alle notater til de næste bøger - så det er vel bare op på hesten igen 
lige nødt til at støtte op om xtiny her - Dan Brown kan IKKE skrive, han har ingen sans for sprog. Hans bøger er drejebøger - hvis jeg vil se en film, så ser jeg en film - når jeg sætter mig med en bog, så forventer jeg mere end handlingsbeskrivelser og "så sagde han og så sagde hun" og dumme kvindelige hovedpersoner som ikke helt fatter noget som helst, før mændene har forklaret sammenhængen. Jeg bliver tosset af at blive behandlet som biografpublikum som skal underholdes i 1.5 timer, når jeg i virkeligheden er LÆSER som har al tid i verden til SELV at finde ud af hvordan tingene hænger sammen - man behøver ikke made mig med det. Pfffft... Befri mig for Dan Brown.
øvrigt også drømmen om at skrive en bog eller flere, men nu har jeg valgt at blive oversætter først, arbejde med andres bøger og så måske engang i fremtiden få de rigtige kontakter indenfor forlagsbranchen til at få noget udgivet. We'll see. Kender flere som har bachelor og mastergrader i Creative Writing og stadig ikke tør kaste sig ud i noget fuldtids.
hejsa, Super ærgeligt med at du mistet din første "bog". Men ja, du må huske en kopi en anden gang! ( Så må vi om tyven udgiver en bog - så har du i hvertfald fundet tyven!!   ) Held og lykke med bøgerne!
efterhånden gamle tråd, og kom til at tænke på om trådstarteren var kommet et skridt videre med at få skrevet en bog?:) Jeg håber på en dag at komme til at leve af at skrive, selvom det nok har lange udsigter:)
Ja, jeg vil da også gerne høre hvordan det er gået? 
Hej Hn`er  Hmm, det her er nok en af de lidt triste tråde, men har endelig brug for den alligevel! Sagen er den, at jeg står på vippen til om jeg skal aflive eller ej, og føj for pokker hvor er det svært, jeg syntes overhovedet ikke nogen af mine valg er rigtige, aflivning, ikke aflivning! Har aldrig prøvet at skulle af med min hest på den måde, har haft damen her siden hun var 4, hun er 16 nu! Hun er mit et og alt, alle de, børnevitser hun har hørt på, teenage soger hun har hørt på, "dumme" forældre, osv... hun har været der i mit studie liv, hun har været der mens jeg skulle blive voksen, hun har været der nu når jeg er voksen! Puuhh, tårende triller allerede afsted bare ved tanken! Hun er ved at være en lidt ældre model, stiv i bagbenen, især i de kolde tider, kronisk snottet, tendens til nyreslag ved kraftig regn, og oven i hatten forfangen i sommers, hvor hendes hove nu, ikke ser helt så gode ud! Tanken om at hvis hun bliver forfangen igen, så hedder det jord fold, og det vil jeg bare ikke byde min gamle hest, på hendes sidste dage! Trods alle skravanker, så løber hun jo glad afsted ude på marken, mugger lidt efter de andre som altid   Havde hun nu stået og hængt som om liver var slut, var valget nemt! Jeg syntes det er så svært... for hesten skal jo nærmest have brækket benet helt af før man syntes man vil aflive... føj! Og for dælen hvor tager jeg hatten af for dem som afliver i god tid, inden der kommer evt andre skader mm! Nå, men så er det jo jeg sidder og fundere over, gad vide hvornår andre afliver deres hest?? Hvilken grund var acceptabel for dig?? hvad var alternativet for din hest?? Hvad fejelede den? Tog du selv beslutningen, eller var det en dyrlæge som rådede dig?? Hvilket forhold havde du til din hest? solemate, eller en rigtig god hoppy?? (absolut ikke myntet på at man er dårligere ejer, på nogen måde! Jeg ved bare der er forskellige måder at have forholdet til hesten på, og al respekt for dette) Uhh, jeg ved slet ikke om jeg fik alle mine sprøgsmål med, men håber i vil fortælle jeres lille "historie"   For jeg tror jeg har brug for at høre "begrundelse" for valget af aflivning, nu hvor det kommer så tæt på... fjollet, men korrekt!
Ja så har jeg endnu et spm omkring det med part. Måske kommer der flere, idet jeg ikke har prøvet at have part før. Jeg har jo oprettet en annonce hvor jeg søger en part. Jeg foretrækker en voksen, i forhold til ansvar hvis der sker noget. Jeg ville have evig dårlig samvittighed og jeg vil gerne at parten, kan være omkring hestene, uden jeg går og er bekymret for uheld og for om de er ansvaret voksent osv osv sov. Jeg fik så igår en henv fra en meget ung pige, som ville have part torsdag og torsdag fra debbie, hun skriver ikke engang hendes navn? Nå, men jeg kender intet til en debbie og synes i det hele taget det virker sådan lidt underligt ikke engang at præsentere sig (ja jeg er gammeldages måske, men jeg mener det er på sin plads), og det hele blev egentligt ret ubehageligt fra hendes side, da hun virker til at blive meget fornærmet over mit tilbagesavr om jeg intet kender til det og beder hende flere gange om at læse min annonce igennem igen, hun må jo have fået fat i det forkere telf nr tænker jeg. jeg får af vide jeg ikke skal oprette annoncer, når jeg ikke engang kan finde ud af det..hmm.. ja ja fred være med det - det bekræfter mig jo blot endnu mere i, at jeg ikke vil have unge unge piger til mine heste! Jeg ser så i dag hvem der har besøgt min profil, og kan se at en af dem der har kikket forbi også søger part - hun er 16 og lyder særdeles fornuftig og en del efter mit hoved. Så kommer jeg til at tænke på, hvordan pokker gør i andre? Hvad er jeres erfaing med part og alder? Hvad er jeres erfaring med part i det hele taget? Hvilke forholdsregler har i taget jer? Noget jeg særligt jeg skal have i mente? Help..... Det skal jo gerne blive et godt partnerskab man får omkring hesten.
Hvis jeg har søgt part, har jeg udtrykkelig skrevet i annoncen at jeg kun ønsker henvendelser fra personer over 18 år. Enkelte gange har jeg fået en henvendelse fra nogle unge piger (12-14 år), men som regel har de blot spurgt om jeg kender andre der søger en part de kunne søge. Har heldigvis aldrig oplevet en henvendelse som den du fik. Mange hilsner Janni
Jeg er faktisk nok af en anden overbevisning, jeg vil hellere have en ung pige end en voksen.. Men ikke en under 15år.. Jeg vil nok have følelsen af at en ung mere respektere mine regler for mine heste, frem for en voksen, som vil gøre tingene efter egne meninger og holdninger.. Ligesom med ung heste, er lettere at præge, så tænker jeg det om unge piger..  Men altså fandt jeg nu en voksen, som kunne sidestilles med præcis mine holdninger og principper - så ville denne da bestemt ikke fravælges..
Hvis du synes hun lyder fornuftig, synes jeg at du skal kontakte hende.. Man kan jo sagtens skrive sin annonce at man kun søger nogle over 18, og så kigge på dem der søger parter,.. Hvis der nu skulel være nogle under 18 som lyder til at være ordentlige piger/drenge.. Jeg havde en pige på 15 ude og prøve min hest (da han leved eog jeg søgte part til ham) Hun var utrolig sød og fornuftig, men hun kunne ikke ride ham, han var alt for krævende for hende.. Hun havde gået 4 år på rideskole, og kiggede måbende på mig da jeg sagde at hun skulle prøve at stille ham lidt ind i volten.. Det var rigtig synd at hun ikke kunne alt der hed side bevægelser, for det var meget vigtigt for ham.. Han var simpelthen en for stor mundfuld for hende.. Jeg fandt så en rigtig god part der var 22 år og havde et godt tag på ham..
Jeg har haft et par stykker på 16 år og forlangte at forældrene var med den første gang, så vi lige kunne få en snak. Det vigtigste er nok at din part har en ulykkes forsikring, da din ikke dækker en part.
Det er jo aldrig nemt at vurdere andre mennesker uden at stå overfor dem. Jeg har en datter på 14,5 år, hun har haft sin egen pony i 4 år og solgte ham for et års tid siden fordi hun syntes det var for tidskrævende med pony, lektier og venner. Hvis hun søgte part, ville jeg da til enhver tid påstå, at hun er nøjagtig lige så ansvarlig som én på 18 eller 19 år.
Altså jeg er enig i at ansvarlighed er vigtig, men jeg har også gode erfaringer emd unge parter. De har en anden tid,og også stor lyst. Jeg synes ikke man skal se så meget på alder, men på om man passer sammen, de udviser ansvarlighed og det føles trykt og godt.
Det blev konklusionen, da jeg nåede til dagens sidste hest. Klokken var omkring 17.40 og det slog mig at skulle jeg nå over og ride lidt dressur å den lidt større bane måtte jeg hellere støve reflekserne af. Lettere sørgmodigt til mode tøffer jeg ind i sadelrummet og finder kassen med reflekser, velvidende at det fra nu af kun går den forkerte vej med lyset og reflekserne er en nødvendighed for os, der bor på landet og ikke altid, når alle heste inden mørkets frembrud. Og ganske rigtig, da jeg er på vej hjem (har en halv time hver vej) er det faktisk skumringstide og det sidste stykke rider jeg over naboens stubmark (hvor jeg har lov at være) fordi jeg endda synes det var for mørkt til ikke at have lygte på. SUK Andre end mig, der har konstateret at det går den helt forkerte vej med lyset?
Jeg bemærkede i hvert fald i morges, da jeg stod op, at det var meget mørkere end det plejer at være.... Men i dag var jo også en regnvejrsdag, imod de foregående 3 dage, hvor solen har været på vej op, samtidig med mig !! Men ja - jeg tjekkede også reflekser og lygter i dag - bare for at være klar !! Tina
Suk, suk og atter suk... Baglygten på min cykel stod af ovenpå den kolde vinter, hvilket ikke har været et problem over sommeren... Men de sidste dage har mindet mig om at en ny lygte nok ikke kan udskydes meget længere... 
som har aflivet før dyrlægen havde sagt noget. Heste, hvor der efterhånden havde samlet sig så mange skavanker, at det ikke rigtig var sjov mere. Jeg syntes man skal lytte til sit hjerte. Selvom det er møg hårdt, så ved man som oftest, om man kan tilbyde sin livsven de forhold, som gør den vil trives optimalt.
Jeg aflivede Aroma fordi hun var skadet. Efter lang pause var hun egentlig ikke så halt, når hun bare gik på folden, men hun ændrede fuldtstændig karakter. F.eks. blev hun vildt utryk i situationer hvor hun følte sig klemt (hvis vi f.eks. gik gennem et smalt sted, et sted med mange heste, gennem et led eller lign.) Der er jo selvfølgelig ikke noget eksakt svar på hvorfor hun pludselig opførte sig sådan, men hun var til sidst decideret farlig for mig at håndtere, og det lignede hende bare slet ikke. personligt tror jeg hun har haft ondt, uden at vise det, og derfor har hun været utryg, når hun ikke var helt sikker på at kunne komme væk hurtigt. Flere spurgte mig om ikke de måtte have hende gående som selskabshest, men jeg takkede nej. Aroma har været en kammerat for mig igennem mange år, og vi har været igennem rigtig meget sammen. Hun var ikke typen der viste at hun havde ondt, og med hendes underlige opførsel taget i betragtning, og hendes uhelbredelige skade, valgte jeg at aflive hende. Det var ok nemt at tage beslutningen, men da først hun lå på jorden og var død, følte jeg mig bare som den største l*rt i verden!
min smukke hoppe i sommers efter 17 dejlige år sammen. Forfangenhed. Hun havde haft det før. Denne sommer gik hun på jordfold, og alligevel skete det. Vi behandlede, beskar, men en aften var hun ved at falde om på staldgangen for mig. Hun gjorde intet for at forhindre det. Heldigvis var vi flere i stalden den dag, så vu kunne holde hende oprejst, og få hende tilbage i boksen på blød bund. Dagen efter blev hun aflivet. Hun kunne med nød og næppe bevæge sig ud af boksen, og det var hjerteskærende at se på. Min smukke pige, så hjælpeløs. Hun blev aflivet foran stalddøren, men maven fuld af æbler og gulerødder, og med græs i munden. Dyrlægen undersøgte hende efterfølgende, da hendes ene baghov havde åbnet sig op i balden. Det var hovbenet der var på vej gennem sålen. Min fornuft ved det, men tankerne og følelserne tænker stadig på om det var noget jeg kunne have gjort. Omvendt havde overlevelse for min lille hest betydet 24/7/365 i boks. Det er ikke et hesteliv.
Der var engang en herinde der skrev "kunsten er, at sige tak i tide", og det synes jeg er helt rigtigt. Desværre lyttede jeg ikke til mig selv, i 2008 da min hyp blev forfangen. Dyrlægerne blev ved med at sige at hun ville komme sig helt osv., så selvom jeg følte at det eneste værdige var at sende hende afsted, så kæmpede vi en kamp i 22 dage. Til sidst var det nok, og jeg fik hende aflivet. Hun var mit et og alt, og den dag i dag har jeg stadig ikke fundet en hest jeg gider, for det er ikke hende. Hun havde også stive ben især når det var koldt, og astma, så alt taget i betragtning var det det bedste for hende. Ville bare ønske jeg havde taget beslutningen den dag hun blev forfangen, i stedet for at hun levede de sidste 22 dage af hendes liv i boks, med smerter  Så jeg holder på at kunsten er at sige tak i tide.
Hej laisee Det er din hest og det er dig der bestemmer. Når det er sagt, så synes jeg ikke at 16 år er ret meget for en hest (jeg har en på 15, og jeg synes da langt fra at hun virker gammel!), din hest har lidt småskavanker, men med omsorg og et vågent øje, så synes jeg slet ikke at det er noget særligt. Kronisk snottet? Måske har hun lidt astma eller også har hun bare brug for ekstra tilskud af c-vitamin? Tendens til nyreslag ved kraftig regn? Ok, men sæt hende i et skur eller giv hende regndækken på. Forfangen som hun er kommet sig over, men du vil ikke byde hende jordfold resten af sit liv? Der er mange heste, der lever på jordfold altid, de får så bare hø/wrap tldelt. Det gør man bl.a. for at undgå forfangne heste, også på anerkendte ridecentre. Jeg går som udgangspunkt ud fra at en hest kan leve til den er 25-30 år, så for mig er en hest på 16 da kun midaldrende. Det var så bare min mening  Lene
De var mit et og alt, og dét mit liv drejede sig om  Og det er hårdt - også selvom det er den rigtige beslutning. Jeg valgte at aflive mine prinsesser før livet blev tarveligt for dem. Før de (igen) skulle opleve smerte, frustration, angst... (som før jeg fik dem). Jeg valgte også, at de skulle afsted sammen..for alt andet, ville have været synd. Jeg kunne godt have ventet... Men det kunne jeg simpelthen ikke få mig selv til. For de skulle herfra, mens de stadig var glade og havde gnisten. Jeg kendte dem. Jeg kendte deres skavanker. Og jeg vidste, at vi var nået til et punkt, hvor det kun ville gå ned af bakke med dem. Det kunne jeg ikke byde dem. Tulle blev 29 år. Hun var min soulmate. Min lille trivelige ponypige, som altid havde kunnet leve på en sten, begyndte hendes sidste vinter, at være svær at holde huld på. Hendes små ben var på ingen måde, hvad de havde været - hun var plaget af slidgigt i alle fire, og fik tilskud og medicin samt stod med Back on Track i boksen om natten (og på folden, når det var frost). Mette blev 21. Min smukke, smukke, tillidsfulde Plethest, som bare forvandlede sig til den nemmeste, dejligste og mest trofaste prinsesse, på den korte tid jeg havde hende. Hun havde mistet langt det meste af sit syn - var helt blind på venstre øje, og helt hjælpeløs i mørke på det højre. Hun havde svært ved at bedømme afstande, og var meget afhængig af Tulle på folden (hendes lille førehund), madmor til og fra fold, og under træning/ridning sin pilot - mig. Hendes syn begyndte til sidst er blive en begyndende stressfaktor for hende, så længe hun ikke stod i sin boks eller madmor/jeg ikke var ved hendes side. Derudover er der ingen tvivl om, at alderen havde sat sig i sine ben (for ikke at snakke om sine dårlige hove, som resultat af hjemme-klipning før jeg fik hende + det halve år, hun havde stået 27/7 i en mørk boks, nærmest oppe under loftet i sit eget @!#$ og @!#$, inden jeg fik hende og skyndte mig at få hende hentet). Der var slet ikke nogen tvivl om, at det var tid. Også selvom de stadig begge havde glæden og gnisten... For jeg ønskede ikke at trække den så langt, at skavankerne tog over... og nægtede dem i, at være glade og fjollede og løbe omkap på folden... og vrinske HØJT og komme stormende fra modsatte ende af folden, i fuld galop, Tulle forrest, når de hørte deres mor kalde  Ved gamle heste med skavanker...der synes jeg ikke der er nogen grund til at trække den, til de mister gnisten og glæden ved livet. Vi skal selvfølgelig gøre, hvad vi kan - og det gjorde jeg. Men når tidspunktet kommer, hvor vi ikke kan gøre mere, og det kun vil blive værre. Så synes jeg, man skylder dem at lade dem få fred "mens legen er god".
min dejlige bøffe mand blev aflivet her i foråret.. han fortalte mig at nu var det nok.. vi havde en kamp i 2 år med dårlige ben, mider og tilbage vendende hovbylder.. kort sagt, hans immun forsvar var simpelthen slidt ned.. og jeg har først nu fået den viden der skal til for at ku bygge det op igen  han var hesten for mig.. min manglende halvdel ( sig ikke noget til min mand   ) han som ku fornemme hvad jeg havde brug for.. jeg trak den for langt.. det var ikke værdigt for ham.. han stod på sin mark, ville ikke gå mere, ville ikke gå for langt for at græsse.. men føj hvor jeg nogen gange hader mig selv for at JEG ringede efter dr dyr!! .. ved at det var den rigtige beslutning, men alligevel.. det er ikke nemt.. så mit råd ville være: hvis din hest stadig har sin gnist, så kæmp.. find løsninger.. få fat i en VET til at lave en god foderplan til hende.. ( vetcur.dk )
altså min gamle hoppe Cayenne, min skønne skønne pige købte hende da hun lige var fyldt 6, efter ca 8 måneder blev hun halt....en kiro sagde hoften hænger...det fik vi rettet, efter et halvt år hvor den ikk blev på plads skulle vi i træning på skridtbånd så jeg flyttede til en hestepension hvor de havde dette...3 måneder med skridtband, det hjalp ikk, stadig halt.....hun havde været hos dyrlæge og fået taget billeder af begge bagben hele vejen op, intet resultat. også¨var der gået over 1 år Så var vi igennem flere dyrlæger, alternative bahandlere, fysser så kom vi hos en ny dyrlæge der også var kiro.....hun fandt at min hoppe havde gaffelbåndskader på begge forben   , efter 1 1/2 år med dette var hun stadig halt og ingen kunne finde ud af noget..... så kom mit mirakel....Rikke Andersen, efter at have set på Cayenne, både blive trukket og ordnet hende i ryggen...sagde hun at der var noget i hendes ryg.....kørte til Højgård ugen efter....KISSING SPINES i svær grad 3 torntapper var forbenet   hylede hele de 2 timer det tog at køre hjem, dagen efter ringede jeg til dyrlægen at bestilte tid til ugen efter så hun kunne kommer over broen, så jeg havde 1 uge til at få sagt ordentligt farvel......græder stadig over hende, vi sagde farvel i oktober 07....... Gu var det svært, hun kom løbende glad med ørerne fremme når jeg kaldte på hende, men ja hun var halt......hun tog nogle ture på folden med de andre hvor man tænkte du fejler sgu da ikk noget....men hun peb når hun skulle krumme ryggen for at tisse og havde svært ved at læggen sig ned......jeg er glad for min beslutning, for jeg ved hun har det godt nu. I Januar 08 købte jeg en ny dejlig hoppe...Oline...vi var så uheldige at i juni efter at ha gået på sommergræs i et stykke tid hvor de langsomt blev indgræsset, blev hun pludselig forfangen.... jeg opdagede det hurtigt, og efter ca 3 måneder var vi i fuld ridning igen.....det gik godt og vi undervisning, men pludselig i april 09 var hun halt.....hun blev undersøgt og fik taget røngten......1 mus på det ene bagben og så havde hun et gammelt brud på det andet bagben som lå så det ikk kunne opereres     ....så rent faktisk var hun halt på begge sine bagben....dyrlægen sagde hun godt kunne gå som hyggehest og en skovtur indimellem.........efter ledbehandling og smertestillende var det stadig ikk blevet bedre......og jeg tog beslutningen om aflivning selvom det var møg svært for hun var glad og vrinskede når jeg kom, men kunne se hun havde ondt når hun løb og legede med veninderne.....jeg talte med min dyrlæge og han forstod godt mit valg.........hyggehest på jordfold, nej det ville jeg ikk byde min dejlige hest.....hun kunne ikke tåle mere end et par timer på græs efter at ha været forfangen......så med store og mange tårer i mine øjne måtte jeg sige farvel til Oline i sommeren 09... Nu har jeg så købt ny hest igen, min dejlige vallak Calif..... han skal bare blive 100 og uden sygdomme, for jeg har absolut ikk lyst til at sige farvel til flere...
Hvor er det bare sødt af jer at dele jeres smukke historie med mig, tak skal i have! Jeg kan jo høre at jeg ikke er den eneste som syntes man skal stoppe mens lejen er god, og grrrah bare jeg dog så kunne gøre det! Måske fordi jeg er usikker på OM det også er det rigtige tidspunkt endnu!! Og Som nogen af jer skriver "gid jeg aflivede i tide, hvis bare jeg gjorde det" det er lige det jeg aldig håber jeg bliver "udsat for" for det må godt nok bare have været utrolig svært!! Og derfor vil jeg jo også helst aflive i god tid... men uhh altså! Jeg er klar over at 16år ikke er gammelt som så, men heller ikke ung! 16år med div skravanker, gør måske hesten det ældre! ang kronisk snottet, så er hun kronisk snottet, kan ikke behandles med mindre vi prøver at ligge hende på oprerationsbordet, og der er 50% chance for at hun klare den, og måske, måske ikke kan de gøre noget, så det har jeg valgt fra! Nyreslag, det er nu lettere sagt en gjordt   hun får også dækken på når det regner, men er man i byen og vejret slår over, ja så er jeg på den... hun kunne gå med den hele tiden, men hun vil simpelthend svede tran! jordfold, er der jo så mange delte menninger om   Min hest som alle dage har gået med andre, på græs, eller bare nedbidt mark, store dejlige marker... og så skulle ind og stå som pensionist på et frimærke, med hø, uden venner... det vil jeg bare ikke byde hende! Da hun blev forfangen kom hun på en lille fold, hvilket overhovedet ikke var acceptabelt, trods hun helst lå ned selvom hun var på smertestillende, presterede hun at humpetrave rundt, og vrinske, vrinske, vrinske efter de andre, som endelig kun gik lige på den anden side af hegnet! Nej, det kan jeg bare ikke gøre! Men jeg har også altid håber på at hun minnnnnnnnndst skulle blive 25, men den holder nok ikke i længden  Kom endelig med flere historie, og post også gerne et billede hvis man lyser   Nu havde jeg jo oprettet tråden i opslag og billeder, men den belv flyttet her ind, men kom gerne med et billede eller 2, så må de jo flytte den tilbage igen hvor jeg postede den 
Det er rigtig svært! For det er rigtigt, at man skal aflive i tide, men omvendt skal man jo heller ikke tage livet af en velfungerende hest trods småskavanker. Jeg har en araberhoppe på 21. Sidste forår var jeg tæt på at sige farvel til hende. Da havde hun hoste, svært ved at rejse sig og var i dårligt huld. Men så rettede hun sig i løbet af ret kort tid. Hendes bagben er dårlige, slidte og trætte. Hun kan ikke holde til ridning og heller ikke avl. Her har jeg smeden med ind over. Der er ingen tvivl om, at hun kan synes, det er hårdt at få benet trukket op til smedebesøg, og min smed har lovet at sige til, når hun synes, hesten har kroniske smerter i benene. Hun er lidt svær at holde huld på. Hun er ikke decideret tynd, men hun kunne godt bruge lidt mere på sidebenene. Hendes pels er heller ikke, hvad den har været. Lidt mat og kedelig. Men hesten er glad og tilfreds. Hun trives i løsdrift uden dækken, hun bestemmer i den lille flok, og hun løber stadig med halen løftet, når det lige tager hende. Det er hele tiden en overvejelse, men hvis jeg får hende aflivet nu, vil jeg føle, at jeg har taget livet af en hest, som godt kunne have fået mere ud af livet, og hvilken ret har jeg til det? Men det er en svær beslutning. Dog vil jeg sige, at det lyder som om, din godt kan leve lidt endnu. Har du talt med dyrlægen om de små skavanker? Ældre heste kræver jo et godt servicetjek ind imellem.
altsååå
Jeg har her i september taget den meget svære beslutning at slagte min elskede gamle hoppe. Hun blev 20 år gammel. Macon var min første helt egen hest og jeg har lært ufatteligt meget både om heste men også om mig selv. Hun var til tider noget af en udfordring, men samtidig også ufattelig nem i mange henseender. Udover et par gamle seneskader og et bækken som skulle sættes på plads af og til, fejlede hun sådan set ikke noget, men hendes opførsel ændrede sig radikalt og hele sidste vinter var hun konstant stresset og til tider decideret farlig, fordi hun gik i panik. Dyrlægen mente hun måske var ved at miste synet. Da foråret kom i år tog jeg beslutningen, at hun skulle have lov at gå på græs hele sommeren, men hun skulle ikke opleve endnu en vinter med alt det stress det ville give. Jeg kunne mærke helt ned i maven, at jeg ikke længere kunne holde hende i live for min egen skyld. Det var noget så hårdt, for hun havde det så godt hele sommeren, men heldigvis kendte jeg min hest godt nok til at vide, at det ville gå ned ad bakke, så snart de kom på stald. Derfor fik hun fred. Jeg savner hende umådeligt, men samtidig har jeg det godt indeni, fordi jeg ved hun har det meget bedre der, hvor hun er nu.
Det er hårdt at sige farvel. Jeg har lige fået aflivet min sjælefrænde på 21 år. Han har været min i hele hans liv. Sidste vinter var meget hård ved ham. Han havde uger, hvor han isolerede sig fra de andre. Han begyndte at skrante, få hovbylder og blive mat i øjnene. Men da foråret kom, kvikkede han op og var frisk og fremme, hvis jeg red en kort tur på ham. Han har haft en fantastisk sommer på døgngræs, og han kunne stadig vise sig lidt frem for de små piger. Pelsen var flot blank og han var ved rimelig huld. Men det kneb ham meget at lægge sig ned. Benene rystede og det gik uendeligt langsomt. I sensommeren gik det ned af bakke igen. Han trak sig længere og længere ud af flokken. Og da han til sidst lod sig jage væk af det mindste føl i flokken, så var det vist ved at være tid. Han satte tyk vinterpels, tabte sig og blev mat i øjenen. Han søgte mit selskab for at blive nusset og passet på, så han kunne få sig en lur i fred. Selvom han fik ordnet tænder og gammelmandskost, så tabte han sig alligevel og mistede det gode humør. Til sidst kunne vi kun skridte en kort tur. Han var frisk og frejdig de første 200 m, men blev hurtigt træt. Jeg ville ikke have, at han skulle have en så dårlig vinter som sidste år. Så vi havde aftalt, at han ville få fred inden sommergræsset var ovre. Og det fik han. Jeg kunne ikke selv være der. Min bedre halvdel havde lovet mig, at han vil sørge for det sidste og sørge for at min sjælefrænde kom godt og sorgfri fra denne verden. Det var en befrielse for mig, men gjorde også at jeg føler mig som et dumt s... Heldigvis var min sjælefrænde også meget glad for min bedre halvdel, så han mærkede ingen forskel og fulgte med ham med den største tillid som altid. Min sjælefrænde gik over regnbuebroen for 3 uger siden. Jeg ved, at han har det godt nu, men jeg føler mig for altid tom indvendigt og bliver ved med at spørge mig selv om det var for tidligt, selvom det er for sent nu. Det er hårdt at sige farvel - og der er aldrig et tidspunkt, som er det rigtige.
Pu ha, i må godt nok bare have haft det SÅ svært, også især når man har haft hesten i så mange år!! Min smukke pige blev pensioneret der sidste år, pga hendes bagben... hun begyndte ikke at ville fanges på marken dagen efter jeg havde været ude og ride, holdte jeg et par dages pause, hvor jeg bare havde hende inde og hygge med, ja så kom hun gladeligt hend og ville have grimen på... hmm, det fortæller jo så mig, at det ridehalløj nok ikke var så rart mere. Hun blev også hurtigere træt end hun plejede, men altid så pligt opfyldende at hun udførte sit arbejde uden at brokke sig! Men dengang jeg satte hende på pensoin var faktisk også rigtig svært for mig, havde svært ved at acceptere at min hest ikke længere hverken var sportshest mere, eller bare hyggeridnings hest, men pensionist! Måake fordi man endelig godt ved hvad det næste skidt er!! Jeg høre gerne fra flere som vil dele deres historie !?! 
laiseee , kan sagtens følge dig i det med jordfold. Mine heste går i løsdrift, og er vant til at være meget ude. Sidste år i juni måned blev min vallak forfangen, og gik på jordfold i 2 mdr. + delvis jordfold de efterfølgende måneder. Og nej, hvor var det trist at se ham på jordfold. Han bliver virkelig trist og utilfreds. Og jeg ville heller ikke byde ham et sådan liv. I år har han heldigvis ikke været forfangen.
Jeg har ikke hest, men hvis jeg havde og søgte part ville alderen næsten være ligemeget.  Dog ville jeg ikke have en 12årig op på en varmblodshingst. Men alt med måde. Var pigen under atten ville jeg bede forældrene være med første gang, som en anden skriver, for at sikre mig seriøsitet og støtte. Men jeg vægter mere deres ridestil/omgang med heste og deres personlighed end alder  En 16-årig kan være ligeså moden som en 26-årig kan være umoden 
For mig handler det i stor grad om, at en 18 årig er myndig, i tilfælde af der skulle ske en ulykke. Mvh Janni
jeg har prøvet lidt af hvert med parter på vores heste/ponier.... Og én ting er helt sikker....der kommer ikke flere "småpiger" ind her - uanset deres tidligere erfaring med heste. De har ganske enkelt IKKE erfaring nok - og her taler jeg rideerfaring. "Hårdest" er det gået ud over vores ellers meget velopdragne, men selvstændige welshvallak på - nu 9 år. Han fik en part på 13 år....jo - hun kunne da godt tulle lidt rundt - men hesten fik over en perioden nogle "mærkelige nykker" - f.eks. at stoppe op i skoven - ville hverken frem eller tilbage - eller rettere sagt - helt bare en anden retning end pigen prøvede at ride ham. Ingen problemer hvis mine døtre eller jeg selv red, men nok til at vi kunne mærke en tydelig forskel i hans rideattituder. Jeg har oplevet 2 gange at de her 13 års piger TRAK ud - sidste vinter - koldt og glat - og hestene kom alene hjem: "de løb fra os"....   hmmmmm....mine heste kan normalt trækkes i en sytråd og følger bare med. De rider her ikke mere. Vi har en 13 års pige der stadig rider her - problemløst - men sammen med sin mor en gang om ugen. Har også prøvet et par 15 års piger - på min FULDSTÆNDIG TOTAL STABILE OG ROLIGE old hoppe på 7 år - og en af "ponierne" - en NF på 10 år - verdens mest velopdragne hest. De er også kommet alene hjem en gang. NEJ TAK.... Frygteligt hvis der sker en ulykke med småpigerne, frygteligt hvis hestene forårsager en ulykke. Og frygteligt hvis de selv kom til skade. Så nej - ikke flere børn her. KH:)Annette
Nu har vi jo primært haft ponyer og dermed børn som har kommet her og de brodne kar findes altså inden for alle aldre, det var i hvertfald en voksen i slutningen af 30érne som skulle galoperer min hest på astfald, som ikke fulgte de sikkerhedregler som er sat op her på matriklen ovs. Til gengæld passede en 12 årig vores ponyer de 8 dage vi var i spanien og aldrig er de blevet passet så fint og fornuftigt, hun kom troligt hver eftermiddag, ordnede bokse, red dem hun kunne og gjorde ALT klar til næste morgen, så vores voksne morgenfodervagt vitterlig bare skulle vende bøtterne og lukke ud lidt senere. Den eneste jeg vitterlig gerne ville have købt en pony til, desværre sagde hendes forældre nej. Vi har haft 19 årige som hurtigt mistede interessen og 10 årige som bare hang ved. Det samme gælder ridningen af vores ponyer, nogle har bare overblikket, gåpåmodet andre ikke.
Hej Jeg havde engang en temmeligt varm trav hoppe som jeg ledte efter en part til og der var mange ude og prøve hende og hun tog numsen på dem alle indtil der kom en lille splejs af en 14 årig pige, hun var lille og meget slank, men hun kunne tumle min, af racen, temmeligt store og brede hoppe som vitteligt havde sine egne ideere. Så jeg er færdig med at kikke på alder og størrelse. Da min gamle store (174) DV stod på et privat sted ledte jeg også efter en der var over 18, men det var sikkerheden i hvis hun skulle være der selv og hente ham ind fra fold i en flok på 10-15 heste. Da han flyttedt på rideskolen var den også en lille splejs der fik lov at tulle rundt på ham. Så meget kommer an på opstalding og selvfølig hestens sind. Held og lykke med at finde lige PARTEN. Hilsen Heidi
for alle jeres erfaringer.. mht voksenpart, er det også netop primært sikkerheden jeg tænker på. MEN, jeg kan heller ikke se bort fra min tid som pædogog, hvorigennem jeg kender en hel del til teenageres sind, deres mentalitet og indstilling til omverdenen i dag og mildt sagt, er jeg ikke begejstret. SELVFØLGELIG er der undtagelser med velopdragne skønne unge mennesker, men jeg har desværre mødt flere af dem der er lige, lad os kalde det grænsesøgende, end dem der forholder sig og reflektere over tingene. Jeg ved ikke hvordan de unge hestepiger er i dag - jeg færdes ikke på rideskoler mere, men i min tid, var der meget med ponyben/spark og flittigbrug af pisk og spore uden omtanke for hvordan man bør bruge det. Og gjorde hesten ikke som de ville, fik den en helt masse skæld ud. Jeg er bevidst om, at det dengang handlede meget om prestige og ikke at tabe ansigt overfor de andre piger. Dette scenarie er jeg naturligvis også bange for skal ske for mine heste og det ønsker jeg ikke. Jeg synes faktisk det er lidt svært det her når nu man bare vil det hele så godt for hesten - for hvordan søren finder man så de rigtige unge mennesker med den rette indstilling, hvordan kan man ud fra sin annonce sortere dem fra man ikke ønsker og tiltrække den rette? Undskyld hvis det blev lidt rodet - der tumler lige lidt tanker rundt om hvordan jeg gør dette bedst muligt.
Jeg har PT en ung pige på 16-17 år til at ride min. Jeg er rigtig glad for hende, hun har redet ham ret lang tid efter hånden - hun hjalp mig med at genoptræne ham efter et brækket hoveseneben og deraf følgende boksro. Min ellers rolige dreng var pludslig slet ikke rolig - han lavede da også numre med hende, og kylede hende faktisk af. Men hun er glad for ham og han elsker hende. Hun rider ham godt, og det hun ikke har af erfaring, det får hun stille og roligt sammen med ham. Hun er stabil og til at stole på, og hun passer ham perfekt. Jeg går og frygter lidt,at hun kommer til at mangle tid nu hun er begyndt i gymnasiet. Jeg har tidligere haft voksende parter og hovedsagligt har de da også været fantastiske, men når der er mand og børn og fuldtidsarbejde der skal passes også, så bliver hesten nogen gange den der må vige. jeg har haft en voksend dame ude for at prøve min med henblik på part - da hun steg af ham, gik hun eller igang med at fortælle mig alt hvad jeg gjorde forkert med ham - ridning, pasning - alt. Det var altså ikke en underviser jeg søgte, så det blev ikke hende der fik parten - sådan synes jeg ikkeman starter et samarbejde op. Så der er både gode og dårlige parter både af voksende og teenagere.
Tænker at den rette part også har den rette alder...
Vi har 2 valnøddetræer i haven og nødderne er begyndt at falde af, så de er samlet op og hvad så...?? Jeg har læst mig til flere forskellige fremgangsmåder på nettet, men hvad kan I anbefale? Det er første gang jeg står med valnødder af "egen avl", så jeg er meget grøn på det punkt. Kom gerne med råd og idéer! 
Pil den grønne skræl af med en kniv, og åben nødeskallen med en nøddeknækker og spis derefter nødden.
Altså, det er ikke helt korrekt, hvad MDN skriver, selvom du selvfølgelig også kan vælge at gøre det. Når valnødderne er modne/faldet på jorden, kan du som regel nemt krænge den grønne kappe af, så selve nødden står frem. Brug evt. gamle handsker til dette arbejde, da du får meget beskidte fingre. Når så nødderne er ude, skal de skylles grundigt; evt. trevler osv. bør fjernes. Brug evt. haveslangen udendørs. Herefter det vigtigste: Nu skal nødderne tørre helt, inden de gemmes væk. Hvis der er blot den mindste smule fugt blandt nødderne, vil den/de hurtigt mugne, og så er alt dit arbejde jo spildt. Dvs. læg dem ud i solen enkeltvis (fx bredt ud på noget hønsetråd el. lign.) og vend dem ind imellem. Når du er sikker på, at de er helt tørre, kan du opbevare dem til senere brug et mørkt og køligt sted - fx i kælderen. Sådan har jeg i hvert fald gjort med mine. Jeg har hørt, at nogle bruger lidt atamon under skylleprocessen, men det har jeg ikke selv prøvet. Bon appetit! Hanne
Brug for guds skyld handsker   dine fingre bliver ikke rene igen før om 3 uger. Vi har eksperimenteret lidt med vores nødder. Fjern skallerne og vask dem i vand med atamon i. De første 2 år hang vi dem op i gulerodsnet i laden og sørget for gennemtræk, de bliver så gode, og kan holde meget lang tid. Sidste år var de simpelthen så våde, og kloge åge her havde jo læst på nette at de kunne tørres i ovnen, så de fik 100 grader vamrluft i meget lang tid, efter opskrift på nettet. Jeg kom dem så i kurve med masser af lufthuller og inden 14 dage var hele kurven muggen, så det kan ikke anbefales. Så min erfaring, skyl dem i vand og atamon, og hæng dem op et luftigt men tørt sted i kartoffelsække, eller gulerodsnet, så holder de sig fine indtil julen 
Tak for jeres inputs. Det jeg selv var mest til, ud fra hvad jeg har læst mig til, var at skylle nødderne (med skal!) i atamon og lægge dem til tørre, men derfra og så til at kaste mig ud i det uden førstehåndsviden...  Og tak for råd ang. handsker!!! 
Vi tager vores ud af den grønne skal og hænger dem op i nogle gamle nylonstrømper, lader dem hænge tørt og luftigt, så de kan tørre. Det plejer at give godt resultat. Stine
Plukker i nogen af nødderne (med det grønne på) deler dem i kvarte og hælder Brøndums på. Uhm! Valnøddesnaps- guf for mig, der ellers ikke lige er snapsedrikker. Den bliver (som næsten den eneste type kryddersnaps) bedre ved lagring- altså pil nødderne op efter nogen uger- og glem flasken i skabet et par år. Den tyndes med mere Brøndum. (Man kan sikkert også bruge GOD vodka (smagsneutral uden "spritsmag").) Valnødder skal samles i tørvejr- ellers bliver de aldrig ordentlig tørre, men mugner. Man kan ovntørre (50 grader LÆNGE- og kun 1 lag), men det tager tid (og bruger strøm). Ellers kommer vi nødder i nylonstrømper og hænger op ved fyret, hvor der lunt og luftigt, men andre typer netposer kan også bruges, hvis man har. Hasselnødder (med skal!) kan man iøvrigt lade trække i cognac- nødderne er fine til dessert/bagværk.
Hvis du har gulvvarme, der hvor du bor, kan du også lægge dem til tørre på gulvet i et par dage. På et håndklæde eventuelt....
Så hører man lige i nyhederne her til aften, at Kronprinseparrets renovation af deres hjem har kostet 160 mio. kr., som er betalt af skatteyderne. Altså... sådan noget irriterer mig virkelig!  Andre der har det lige som jeg?
Jo, det irritere mig! Ikke fordi at jeg er direkte anti-kongehus. Det virker bare ikke retfærdigt, når gamle mennesker på plejehjem sjældent kommer i bad, fordi at der skal spares på personale!
Ja, sørme om ikke næste års ferie blev bestilt igår - dejligt at have noget at se frem til   . Jeg skal afsted med en veninde, som jeg tidligere har været på krydstogt fra Kiel-Oslo og retur med (+ et minikrydstogt fra Hals-Egense   ) Turen går med bus til Amsterdam, hvorfra der "kravles" ombord på et superfantastiskoverdrevet lækkert krydstogtskib - her nydes de næste 9 dage med helpension, underholdning osv. inden turen atter går med bus hjem igen. Undervejs er der ikke mindre end 2 gallamiddage med tilhørende dress - gys, gad vide om man kan opføre sig ordentligt???  Det bliver såååå dejligt at komme lidt afsted - har ikke holdt ferie uden for matriklen siden Påsken 2009, så det er ikke hverdagskost (KUN fordi det tager en krig at få samlet penge nok sammen   ) Mine forældre er blevet "pudset på" hestene og huset, dejligt at de vil tage slæbet mens jeg daser den af  Nogen der har gode tips til afbestillings og rejseforsikringer? Synes det er en jungel at finde det billigste og bedste tilbud  Andre herinde der har været - eller skal - på krydstogt? Eller som har fået bestilt næste års ferie? Trine (Faxa)
Jeg har min rejseforsikring via min indboforsikring - en årsrejseforsikring der gælder hele verden. Der er billigere end at tage en en måned ad gangen via Europæiske som jeg ellers plejer. Jeg har aldrig gjort brug af min rejseforsikring, men min bror brugte sin da han brækkede armen i Mexico for nogle år siden - og der var Europæiske til god hjælp. Næste års ferie er ikke bestilt - men får jeg råd, går den igen til Mexico og besøg min far. Får jeg ikke råd til det, tager jeg ikke ud og rejse, så må jeg spare op til at tage turen året efter. Jeg har aldrig været på krydstogt, men min far er blevet ret vild med det og har da også inviteret mig på krydstogt i Mexico/Caribien. Jeg har dog foreløbig sagt nej, da jeg er ret sikker på at det slet ikke er en ferieform for mig. Jeg ser sejlture som transport, gider ikke casinoer, spa'er, fine restauranter og alt det andet de reklamerer med at de har. Jeg vil gerne opleve nye steder - men at bruge så lang tid på at tøffe rundt på et skib og endda skulle være "fint klædt på" til middag - nej tak, det er ikke min kop te! Smag og behag er jo forskellig. Men jeg håber at du kommer til at nyde din tur 
...havde slet ikke skænket en tanke at jeg måske har en via indbo - det må jeg da vist lige tjekke ved lejlighed!  En tur til Mexico lyder da heller ikke såååå slemt, jeg lider dog af ret hysterisk flyskræk - så det indskrænker mulighederne særdeles meget  Jeg må indrømme at jeg for det første heller ikke gider de fleste af tilbuddene ombord (og SLET ikke at betale for dem!   ) - men til gengæld så er det skønt med helpension, rengøring, swimmingpool, gode muligheder for at møde nye mennesker og så får jeg samtidig set 4-5 lande. Sejladsen er primært om natten, så vi får massere af tid i land - det var et af kravene. Den ene kjole til "galla-sjovet" er købt - på tilbud for (HOLD FAST!) 100 kr. - så er det jo ingen sag at blive pænt klædt på  Lige nu er det største problem hvordan pokker vi får alt vores bagage slæbt med   . I alt 11 dages rejse med meget forskellig påklædning fylder altså lidt mere end en kuffert... Trine (Faxa)
...ligenu føler jeg mig bare helt som den eneste ene i hele verden der for en gangs skyld er i rigtig god tid med at bestille ferie - og det kan da ikke passe    Slet ikke andre der i det mindste har OVERVEJET hvor turen skal gå hen? Trine (Faxa)
vi har vores rejseforsikring via indboforsikring ! Vi (min mand vores 2 børn på 10 og 14 år, og mig ) var på Krydstogt i maj md. i år. Hvor vi startede i Barcelona, tog så til Marsellie, Genoa, Napoli, Perlermo, Tunis, Palma de Mallorca og så tilbage til Barcelona. var i land om dagen og sejlede om natten. og det var også med det hele, og vi sejlede med en af europas smukkeste skibe. en FANTASTISK tur. Glæd dig til total forkælelse og luxus alle dagene. God tur ! Foresten så har vi bestilt biletter til 14 dage i syd spanien til næste sommer.
Nu er jeg jo krydstogtskibs-fan (længe leve at ha' boet lige ved Langelinie!!), og det jeg kiggede efter var navnet på skibet, men det har du ikke skrevet.... FYYY!!!  Hvilket skib skal I med?? Mht. egen rejse, så skulle jeg have været "hjemme" i Ghana og se til mit bygge-projekt i januar/februar næste år, men med erhvervelse af eget landsted og dertil anskaffelsen af flere dyr, så er det udskudt på ubestemt tid. Øv øv, men når det er fordi jeg er rykket på landet, så opvejer det en del! 
Det skib vi sejlede med MSC Fantasia vi boede på denne side, øvers oppe, i den bagerste ende ( op over hvor der står MSC) med lækker teresse/altan  Det er en rejseform jeg godt kan vende mig til. Men vi svigtede "vores" spanien, hvor vi har været minimun 1 gang hvert år i snart 15 år ( min moster bor og arbejder der nede ) men i år har gemalen bestil billetter til Spanien, for han vil ikke recikere(staves   ) ikke at komme der ned til næste år. ud over det har jeg fået et gavekort på en forlænget weekent i eroupa, men har ikke bestemt mig for hvor turen skal gå hen, endnu!   et billede af værgelset, set fra altandøren og ind :  
Ja, det har min mand og jeg besluttet at vi ikke har lyst til. Eller jo, det kunne være super fedt hvis man kunne få skibets største kahyt til rimelige priser, og var garanteret at vejret var fedt på hele turen. Vi var til en rundvisning hos Costa Cruises for en lille måneds tid siden, netop fordi vi overvejede at tage på cruise. Vores konklussion var efterfølgende at vi ikke i mange dage vil "nøjes" med en lille kahyt og hvis vi skal have en af de store vil prisen blive liiiige lidt for pebret. Men vi er også totalt asociale og nyder stilhed og tosomhed frem for 2800 andre i vores nærhed hele tiden. Løsningen, jah da vi kom hjem bestilte vi vinterferien, som bliver 10 dage i luksus på St. John i Caribien, i stedet for cruiset. Nu er det den anden ø i Caribien vi skal besøge,og der kommer jo nok flere i fremtiden. Så om mange år har vi set flere end vi ville gøre på et cruise  Men rigtig rigtig god fornøjelse. Sif
...så kom der gang i jer  Kom lige i tanke om at jeg da har været på Krydstogt med Color Line en gang mere - en "studietur" da jeg arbejdede hos selskabet - superfin tur og flot flot skib med god mad  Vi har valgt en ganske almindelig (billig) indvendig kahyt med enkeltsenge - mest ud fra den betragtning at vi jo reelt kun skal sove og klæde om derinde, derfor ingen grund til at ofre en halv bondegård  Faktisk er størrelsen udfra billeder og erfaring med 2 Color Line krydstogter i bagagen, at klipper du billedet lige efter SW´s dobbeltseng, så har du størrelsen. På CL´s både Magic og Fantasy var det en fin størrelse eftersom man jo netop næsten ikke er der. En kømpestor luksussuite ville da være skønt, men så må vi til gengæld bare skamløst udnytte mulighederne ombord for at finde en plet at læse en bog hvis vi stik imod al forventning skulle gå hinanden på nerverne  SW: Det lyder til at have været en superflot tur, og som du siger så er der dømt forkælelse i lange baner - det trænger jeg dælme til, det er hååååårdt selv at slæbe penge hjem, det er hååååååårdt at bygge hus, det er hååååårdt selv at passe hestene hver dag, det er håååååårdt at øhm - ok jeg trænger bare til ferie ikke  Er der nogle specielle områder I vender tilbage til i Spanien, eller prøver I at få set mest muligt af landet? Louise: Det lyder spændende med et byggeprojekt i Ghana - hvad går det lige ud på? Skibet vi skal med holder jeg lidt for mig selv - der er jo ingen grund til at gøre det SUPERNEMT for div. indbrudstyve! Selv om mine forældre er der, så skal de jo også handle ind imellem   Men jeg LOVER at spamme jer med billeder når turen er vel overstået... Sif: Vinterferie i varmen - I har da HELT misforstået det   ! Men turde jeg nu flyve så var det nu nok også den løsning jeg valgte...Det lyder dejligt! Trine (Faxa)
Heeej (: Er der nogen af jer, som har været au pair og fået støtte via legater eller andet? Eller ved I noget om det?  Jeg har søgt på nettet, men kan intet finde om det, så ville høre om I vidste noget?!  På forhånd tak 
Ret mig hvis jeg tager fejl, men aupair er vel der hvor du kommer til en familien, passer børn og hjem og får løn, kost og logi - hvad skal du så med legater? tror du ikke du mener udvekslingsstudent, der kan du kontakte youth for understanding, som er en intl. org. der finder familier til både danske unger der vil til udlandet og til udenlandske unger der vil til dk - kravet er at den studerende skal tilmeldes et studie og selv betale lommepenge, tøj osv. jette
Min aflivningsgrænse går der hvor min hest ikke opføre sig som den plejer. Hvis den pga. f.eks. smerter ikke bevæger sig som den plejer eller lign. Valgte som 16 årig og lade min elskede 1. hest aflive selvom dyrlægen mente,at vi skulle prøve både det ene og det andet og operere ect.. Jeg spurgte ham, om hun med rimelig sandsynlighed ville kunne gå som foldbums uden smerter. Det kunne han ikke garantere. Så er det i mine øjne uværdigt, at trække dyret gennem mere. Så er det kun for min skyld jeg holder det i live.
Jeg har 3 gange indenfor de seneste 4 år måtte tage beslutningen. Af vidt forskellige årsager og det er en lang proces, når det ikke er noget, der opstår akut. Den første fik en skade på folden hvor der blev sparket en flig af knoglen på det ene bagben. Den blev behandlet over lang tid og fik et ekstra halvt år kun på fold i håbet om bedring, men det blev ikke godt. Dyrlægen hjalp mig med beslutningen, da hesten ikke var synderlig halt, men tydeligt afdæmpet humørmæssigt. Ham, jeg sagde farvel til i 2008 var min soulmate og det var bare endnu sværere. Han var på papiret rask efter en led omgang forfangenhed, men der var bare noget, der ikke var rigtigt. Vægttab, kedelig pels, kraftig pusten, bare han blev skridtet en tur og manglende glimt i øjet. Ingen dyrlæger kunne fortælle mig, hvad hesten fejlede og det var til sidst en dyreclairvoyant, der hjalp processen med det sidste farvel på vej. Men hvor ville jeg ønske, at jeg havde lyttet til min mavefornemmelse og sagt stop tidligere. Jeg vidste det jo godt. Jeg blev ved at sige til mig selv, at jeg bagefter ville kunne se mig selv i øjnene og sige, at jeg havde gjort alt for den hest. - Det havde jeg også - og lidt til. Den seneste sagde jeg farvel til for 3 mdr siden. Voldsom allergi med meget voldsom headshaker adfærd til følge. Det blev behandlet forgæves. Og denne gang var jeg tidligt i forløbet afklaret med, at der absolut var grænser for, hvor langt jeg ville gå. Det koster oceaner af penge og energi at have en syg hest gående. Så den sidste gang var det i samråd med dyrlægen, men primært min egen beslutning. Så desværre er jeg ved at have en rutine, som nok gør, at jeg lytter rigtig meget til min egen mavefornemmelse. Men når det en dag kommer til min pony på 22, som jeg har kendt i 16 år, bliver det for alvor svært. Pøj pøj med din beslutning, hvad den end bliver. Vh Heidi
Min 5-års var forfangen for to år siden og gik da på jordfold nogle måneder sammen med en anden hest. Fik så mundkurv på og fik nogle timer på græs og efterhånden flere og flere. De kom alle på stald om natten efter forfangenheden. Sidste sommer og her i sommer har hun gået sammen med de andre med mundkurv på i 12-14 timer uden problemer og kommer ind om natten som de andre. Dvs slet ingen kedelig jordfold. Sidste sommer blev hovene pænere igen (ikke helt så flade såler mere), selvom hun altså fik noget græs. Min trives fint med mundkurv. Har den for tiden kun på et par timer dagligt, nu hvor der ikke er så meget græs mere. Så hvis du kan få slanket din i løbet af vinteren, og hun kan trives med mundkurv, kan hun sikkert godt få et par gode år endnu. Men jeg forstår dig godt. Min gamle skimmel er nederst i hierakiet og er også i risikogruppen for forfangenhed pga for meget fedt de forkerte steder. Hun kan leve på en sten og kan ikke motioneres pga slidte ben. Hun vil ikke trives med hverken mundkurv eller jordfold, så hun får lov at gå med de andre, og går det galt og hun bliver forfangen, ja så må hun aflives. Jeg vil heller ikke byde en pensionist, der altid har været vant til at gå på græs om sommeren, og er ked af at blive skilt fra de andre, at skulle ende sine dage på en jordfold.
Hej Puha, jeg sidder helt og får tårer i øjnene af at læse jeres indlæg   Jeg fik aflivet min Primmer d. 26/4 i år, og jeg savner ham så meget. Desværre var der intet at gøre - Prim havde kræft, og der var ingen beslutning for mig at tage. Det var dyrlægernes beslutning, men jeg sagde til dem, at de skulle aflive ham med det samme. På hans sidste dage, var han indlagt på Fyn, fordi de skulle finde ud af, hvad han fejlede, og det gjorde de så også... Min egen dyrlæge ringede mig op og fortalte det, fordi han ikke ville have, at jeg skulle høre det fra nogle dyrlæger, som jeg ikke kendte. Han vidste godt hvordan, jeg ville reagere.... Nogle gange bliver jeg ked af det, fordi jeg ikke var der, da min basse blev aflivet. Jeg kunne bare ikke klare at skulle køre 200 km fra Nordsjælland og til Fyn - velvidende om at jeg skulle over og tage afsked med mit aller kæreste eje   Så jeg valgte at blive hjemme og ringe til de fynske dyrlæger og bede dem om at passe godt på min dreng, give ham et klap og et kys på mulen fra mig. Det var frustrerende for mig, på en måde, ikke at kunne være der, men måske det var det bedste? Sidste gang jeg så Primmer var om fredagen, hvor min veninde og jeg kørte over for at besøge ham. Jeg tog ham ud, og han opførte sig som en hingst. Sådan vil jeg nu også huske ham - som den glade, kække dreng  Nu har han fred, og det er det vigtigste... For nogle år tilbage fik min mor aflivet sin hoppe. Hun blev 21 år. Gennem mange år havde hun haft spat i det ene bagben, og derfor købte vi hende som hyggehest, da hun var 8 år gammel. Hun var en frisk dame, som var ganske velfungerende. På sine ældre dage begyndte det dog at gå ned ad bakke for hende, da hun fik gigt i bagbenene, og det var ikke specielt godt om vinteren. Da hun havde mistet "gnisten", tog vi den tunge beslutning om at få hende aflivet. Det var hårdt, men den helt rigtige beslutning for hestens skyld. Min første pony blev aflivet, da jeg var 12 år. Jeg fik ponyen, da hun var 17 år, og hun nåede at blive 22. Hun havde været forfangen nogle gange og til sidst var det synd. Derudover fandt vi ud af, at hendes hjerte var ved at være svagt, og så var det slut. Dyrlægen aflivede hende, og da jeg kom ud på gården senere så jeg, at hun lå under pressenningen (staves?). Jeg gik hen og trak den lidt til side og aede hendes smukke hoved, hvorefter jeg så sagde farvel til hende... Jeg er den type person, der synes man skal stoppe, mens legen er god. Man skal ikke holde dyr i live for sin egen egoistiske skyld. Men det er kun én selv, der kan tage beslutningnen, så mærk efter inde i hjertet - så finder du svaret.
Det er altid hårdt at skulle have et dyr aflivet, men det er også hårdt at se det lide! Talte den anden dag med en kunde omkring aflivning af dyr, og han havde en rigtig god måde at sige det på; Kind too the animal, crull too your hart
Min eller rettere vores Flicka blev lige præsic gammel nok. Hun var bare helt fantastisk. FlikFlakken kunne hjælpe med alt fra harvning af gårdsplads til sjæle ro. Hun kunne byde på en ridetur uden sadel og var super til at opdrage unge heste. Flicka var tidl. forfangen da jeg overtog ejerskabet og jeg havde fulgt ponyen i et par år før og efter forfangenskabet, og jeg var total afklaret med at jeg købte en kronisk syg pony Flicka fik en del små antydninger af forfangenhed på selsomme tider af året. Der gik lidt tid, før vi brugte os med kælk og harve. En vogn var købt - men jeg følte at jeg havde for lidt erfaring og var for nervøs til at føre en hest med vogn ud i trafikken. Vognen blev derfor kun kørt i gårdsplads og til sidst på landevej af erfaren kusk (vognene er til salg). Flicka blev endelig stemplet som kørepony. Hun klarede det til kryds og bolle Jeg havde sagt højt til Flicka og mine nærmeste, at næste gang flikken får et tilbage fald, så siger jeg stop - jeg vil ikke finde en pony med for mange smerter. Jeg havde set nok - ville ikke byde hende flere år med tilbagevendende forfangenhed. Ringede efter dyrlægen - sagde til ham at Flicka igen havde symtomer på forfangenhed - og at jeg var ved at opgive og fortalte ham hele historien - jeg ønskede at hun skulle få fred. Men jeg var tvivlende..... Vidste ikke helt...Dyrlægen sagde: tror du ikke at det er bedst at slutte det nu? Han kom kort tid efter. Jeg trak Flicka ud og bad dyrlægen om at - tjekke hendes hove og puls - er vi så langt ude ??? Skulle det være NU? Ja det skulle være nu...Flicka havde haft forfangenhed og symtomer alt for mange gange og hun var ældre, hvorfor skulle jeg lade hende trække et læs for meget? Mvh MonaK
jeg aflivede, her d. 22 september, den hest jeg havde haft i over havldelen af mit liv. Han var 17 år. Ikke meget, men pludselig gik det ned af bakke. Næsten fra den ene dag til den anden kunne han ikke rigtig gå. Vi fik taget røngtenbiller, som viste spat i begge bagben og gigt i begge bagknæ. Han ændrede karakter og var ikke den glade, pjattede hest længere med et alt for stort ego. Han blev aflivet, også før dyrelægen mente det var nødvændigt, men for min hest, var det, det eneste rigtige for ham. Jeg så ingen grund til at han skulle gå og forfalde og miste sig selv. Han gik fra en hest uden begrænsninger og frygt, til at være begrænset af smarterne i sine ben. Han var ikke engang haltfri på smertestillende.. Så han blev aflivet med maven fuld af gulerødder og melasse. Jeg var ved ham til det sidste. Det var da hårdt at se ham dø, men det var hårdere at se ham forfalde. Jeg savner ham rigtig meget, for han var hesten. Men han har det bedre nu, han har ikke ondt. Så jeg mindes vores gode tid sammen og minder mig sev om, at han det bedre der hvor han er nu.
Tja, jeg fatter så ikke, at der bliver sparet de steder, de sparer   . Alle de skoler, der bliver lukket, timer, der bliver sparet væk - ja flere skoler kører på et timetal, som ligger langt under det anbefalede. Og hørte lige i radioen i dag, at mange skoler døjer med dårligt indeklima (den skole, jeg er på, er ingen undtagelse). En ekspert udtalte, at de unge mennesker på 10 års skolegang mister 1 helt år i gennemsnit pga koncentrationsproblemer. DET er skræmmende!!! Hvordan kan vi lave vores folkeskole bedre, når vi ikke har midlerne til det   . Så ja, jeg er fuldstændig enig. Man fatter det ikke helt. Hørte også lige for noget tid siden, at der skulle spares på snerydningen til vinter, så folk selv skal rydde villavejen også - se det kan man da leve med. Men de unge mennesker, er vores fremtid, men alligevel skal der spares på dem! Jeg betalte gladeligt noget mere i skat, hvis vi til gengæld kunne få nogle bedre forhold i skolerne, institutionerne, på hospitalerne og plejehjemmene. Hvor er vores velfærdssamfund blevet af? Karina
Jeg blev faktisk også lidt harm over det, da jeg så det i Nyhederne kl 14. Hvorfor skal de ikke "selv" betale???
..... når du skriver, at gamle mennesker på plejehjem sjældent kommer i bad. Hvordan har du belæg for at slynge sådan en påstand ud ?? Skrev Social-og Sundhedshjælperen lidt surt og venter spændt på svar.
Gammelnok det er jo ikke personligt rettet mod dig, men det har været oppe i medierne for et særlig lang tid. så det sker da, og er et problem.
Var det ikke 220 millioner kroner?  Ligemeget hvad, synes jeg ogsaa det er mange penge at bruge paa et hus til 6 personer......
Det er noget forbandet svineri at VI skal betale for deres huse i millionklassen, biler osv!!  Og ja, der spares så meget indenfor plejesektoren i det offentlige, at de gamle ikke kan komme i bad så ofte som de burde..Sagde Sosu eleven i praktik... 
Men jeg vil ikke nikke ja til, at forholdene generelt er sådan for de ældre, som Snepony-Mulle påstår.
... træls ikke selv at kunne bestemme hvor man vil bo, og ikke selv kunne bestemme sin livsbane. Og uanset hvad man gør SKAL man have pressen og befolkningen til at snage i det. Når man f.eks. får istandsat det hus man nu SKAL bo i, skal der lige knap 500.000 personer forbi og glane før man kan flytte ind (men heldigvis kan overskudet fra DET da gå til at der er flere historiske bygninger der bliver åbnet ofr offentligheden, så noget godt er der da kommet ud af det) Nu ER huset jo heller ikke KUN en privatbolig, men skal ganske givet også bruges til repræsentation = forhåbentlig flere penge i statskassen  Og nej, jeg gider ikke misunde andre hvad de får - uanset om det kaldes dagpenge, kontanthjælp, livsvarig kunstnerstøtte eller apanage. Der er HELT sikkert en masse spild af penge her i lande - men jeg mener ikke at de penge der bruges på kongefamilien er en del af det.
... Amalienborg jo ejet af Staten, og huset er fredet, hvilket vil sige, at det skal vedligeholdes og det efter nogle bestemte standarder. Dernæst er pengene jo ikke spildt, idet de jo går til løn for håndværkere, arkitekter og andre der har været tilknyttet på projektet plus diverse materialer. Dermed er pengene jo kommet tilbage i statskassen igen via skatter og afgifter. Jeg har ikke ondt i numsen over, at palæet er blevet renoveret. Det man kan være træt af, er at det først er sket på et tidspunkt, hvor det faktisk var gennemtæret af skimmelsvamp.
For eftertidens skyld er jeg glad for at vi har renoveret palæet. Jeg elsker selv at gå på besøg på Rosenborg, se Amalienborg, Fredensborg osv - det er jo en kulturarv vi har der, som vi skal værne om. At der så skal pakkes en bette familie ind i den også - tjaaa hellere et kongehus end en præsident efter min mening. MVh charlotte
der er vel efterhånden ingen der tro på at offentlige besparelser, bliver brugt til at lette tilværelsen for nogen som helst. nej havde de sparet renovationen var pengene bare røget i det store sorte hul de har på christiansborg,og ingen havde fået glæde af dem. Nu er der trods alt en masse folk der har haft arbejde, betaler skat til det før omtalte hul, og familien har fået en bolig, hvor de kan reprensetere danmark i, forhåbent uden huller
Jeg synes dog stadig, at pengene havde lunet bedre et andet sted, især under disse tider! Og jeg tør slet ikke tænke på, hvor mange penge der bliver givet til kongehuset i løbet af et år... puha... maaange penge 
Jeg bliver ikke harm over at de har renoveret noget dansk historie og kultur. Synes det er ok at nogle af skattepengene går til sådanne projekter. Det irretere mig mere at de konglige skal have så meget, for kun at "arbejde" 20 dage om året, også er jeg ligeglad med at de skal repræcentere DK. Havde kronprinseparret ikke sagt at de ikke havde råd til tvillinger, eller noget i den stil   se det kan gøre mig harm!
Jeg tilslutter mig £isbeth(Baloo)s indlæg. Det bekymrer mig mere at der er forsvundet 1000 mia. ud af landet under den siddende regering. (var det ikke noget i den stil?) Prøv bare at forestille jer hvad A.P. Møller sikkert kan slippe afsted med at skjule.
Hvor har du 20 dage om året fra? Hvis du ser på kronprinseparrets kalender (der ligger på nettet) så ligger der 18-22 arbejdsdage pr måned - som for de fleste andre. Derudover har de ikke fri når de har fri - de kan ikke gå en tur uden for deres hjem uden at have en hale af fotografer med sig - og skulle vide at ugebladene ugen efter har artikler om "er hun gravid" "hun kan ikke blive gravid" "NU er hun gravid" " er hun mon blevet gravid på naturlig vis" osv osv. Hvis han rejser (sm er en del af hans arbejde) kommer der artikler om at han svigter familien. Rejser han ikke svigter han arbejdet.
ang vinter ferie så ville jeg også vælge som Sif: men hjemme hos os står det ikke på ferie om vinteren. ang Spanien, så tager vi det sammen sted hen hver gang   grunden er at vi har gratis overnatning der ( hos moster   ) så det er kun fly billetterne vi skal betale + vores forbrug selvfølgelig. så har vi vores base der, vi lejer en bil, eller låner mosters, og drager så rundt i landet, og overnatter forskellige steder. Men vi planlægger altid at vi skal være ved stranden mindst 1 hel dag. for elleres for vi det ikke gjort. ved lejligheden er der svimmengpool så vi savner ikke vand. for fra lejligheden har vi den fedest udsigt ud over havet og kan skimte Africa i klart vejr. det tager 15 min at gå til stranden. Begge børnene har været med til Spaninen fra de lå i lift, så de syntes ikke at det er en rigtig sommer hvis vi ikke har besøgt "moster" børnene er jo ved at være så store at de selv rejser der ned, den store på 14 tog afsted i sommers for at se fodboldt, og han kan sagtens klare sig alene, med taxi og toge, for det er han "vokset" op med. så de er helt trykke ved at færdes alene, derr nede. Så Spanien for os MASSER AF afslapning, tryghed, oplevelser og masser af gode venner = Ferie Vi er til aktiv ferie, uden en tidsplan.
er en del af vores kulturarv. Jeg bliver faktisk mere harm over Næstved kommune skal spare, og vil lukke 9 skoler, men samtidig giver 15 millioner til en ny VIP-lounge på Næstved Stadion. Ungerne kan ikke lære at læse og stave, men de kan spille fodbold med tilskuere på  .
... apanagen som kongefamilien får går jo ikke kun til dem selv, men også til lønninger af det personale, som er nødvendigt for at drive et slot og en administration af den størrelse. Og igen - pengene kommer tilbage i form af skatter. Vi betaler vist i øvrigt sjældent for Kongehusets biler. Kronebilerne er så gamle at de da for længst er betalt   og de nyere biler, tør jeg næsten vædde på, er foræringer. Hvis vi leger med tanken om, at lukke Kongehuset, så vil vi i øvrigt stadig have slottene, som stadig skal vedligeholdes. Og de repræsentative opgaver vil blive større for vores Statsminister (som vel så vil være præsident) og han vil derfor have mindre tid til at levere sin kerneydelse = at lede landet. Jeg vælger at tro, at Statsministeren har vigtigere ting at tage sig til. Oveni kommer den reklameværdi, som Kongehuset har, og som nok er svær at gøre op i penge. Men sandheden er altså, at en Kronprins fra Danmark åbner flere døre i for eksempel Kina og Japan, end en tilfældig minister.
Jeg synes, det er en god idé at renovere et slot som Amalienborg. Det er vor kulturarv, og uanset om Kongehuset benyttede slottet eller ej, så skulle der afsættes anselige beløb til vedligehold af slottet. At det så bliver brugt af kronprinsparret og deres børn, det er da kun skønt! Så hellere spare på ministerlønninger og ministerpensioner. De kan vel selv spare op, ligesom alle vi andre... Selvfølgelig skal et ministerjob være godt lønnet, men der må alligevel være en grænse.
Jo, er også lidt harm. Selvfølgelig skal det vedligeholdes, men behøver man kunstnere til en garanteret høj pris. Kunne det ikke gøres billigere. Jeg er harm, fordi jeg ikke engang kan få en ordentlig genoptræning, men selv skal betale. Jeg betaler skat som alle andre og får intet for de penge af hjælp...så jo, de kunne godt have sparet og gjort det billigere. Det kan godt være vi har et velfærdssamfund, men det er ihvertfald ikke for ældre, syge eller skolebørn.
Sjovere at hedde Danske Bank og have en kunde som Stein Bagger. 850 milioner- og hvem betaler- bankkunderne. Nu går jeg så ikke ind for monarkiet. Men de arme mennesker kan som, de eneste i landet ikke stemme, eller udtrykke en politisk holdning. De får det godt betalt, men- alligevel. --- Jeg hørte i forgårs om en udviklingshæmmet kvinde, der bliver lagt i seng klokken 22.00. Kvinden var ellers ret aktiv med aftenskolekurser og sådan noget, men må nu vinke farvel til hele sit sociale liv. (Kilde: P1, tirsdag formiddag, programmet handlede om "åndssvages" vilkår før og nu) FLOOT Danmark! 190 mio- er peanuts i statsbudgettet. Den nuværende regering har soldet hele det fornuftige overskud i statsøkonomien op i skattelettelser. Det er miliarder.
£isbeth (Baloo), ok det skal jeg ikke gøre mig klog på så   følger ikke så meget med i de kongeliges liv. Læser heller ikke ugeblade og kun et par gange om ugen eb, så er ikke så opdateret på hvor meget omtale der har været om den royale mave   med det må man jo tage med som kendt el. kongelig. Min pointe var jo kort og godt at jeg ikke har noget imod at der bliver brugt skattekroner til at renoverer på slotte og andre kulturehistoriske bygninger.
Denne tråd skulle jeg vist have svaret i for længe siden - håber ikke, at du stadig er sur Gammelnok-Lisbeth.  Det med, at de ældre ikke kommer så tit i bad, har jeg såmænd ikke belæg for sådan at slynge ud. Det bygger blot på, at det ind imellem har været oppe i medierne, at man er underbemandet i ældreplejen, og at det derfor kan gå ud over servicen til de ældre. Så det var blot en generalisering - ikke for at fornærme plejepersonalet, som sikkert gør deres bedste for at tage sig godt af de ældre.  Generelt hører man jo tit om, at der mangler penge her og der, og at det derfor går ud over børn, unge og ældre. Og så kan jeg godt blive lidt mopset over, at der bruges så mange million på kongehuset.
Kære HNére. Jeg har brug for et udenforstående syn på en familiær sag. Min søster fandt for et par år siden en kæreste, som hun er meget glad for - og meget forgabt i. Det glæder mig på hendes vegne - og jeg under hende virkelig at få det godt i alder af 55 år. Problemmet er bare, at han er så grov i sin mund (især når der er hældt rødvin og snaps indenbors, hvilket sker ved enhver given lejlighed)- og han har ingen som helst form for indlevelsesevne. Han udser sig altid et "offer" som han kan gøre grin med - så han bliver midtpunkt på andres bekostning - han bliver meget personlig i sine "sjove" bemærkninger. Jeg har stået for skud i et halvt års tid nu - og da jeg selv har været igennem et længere sygdomsforløb pga stress med efterfølgende depression og nu er tilkendt fleksjob - har jeg ikke det samme overskud som før, hvilket bevirker, at jeg bliver rigtig ked af det, når han konstant skal kommentere min måde at køre bil på, min størrelse osv. Jeg er ked af det og græder, når jeg kører derfra - og jeg spekulerer over det i flere dage. Nu har jeg så sat min søster ind i problemstillingen - og fortalt, at jeg ikke kan rumme det - og at jeg er ked af det, når vi har været sammen. Når han er ædru (hvilket han sjældent er) så er der ikke noget - andet end at han er en pralrøv   . Jeg skrev med min søster via sms i går - hvor hun naturligvis tog ham lidt i forsvar - at han jo ikke mente det så slemt osv. Jeg skrev til hende, om jeg skulle prøve at sige til ham, at jeg blev ked af det - men har intet hørt siden. Hun plejer at svare prompte på mine sms - så jeg er faktisk bange for at jeg har mistet min søster. Mit spørgsmål er: Er det ikke iorden at gøre opmærksom på at jeg bliver ked af det og ikke kan rumme den konstante nedladende tone fra ham? Jeg har aldrig fornærmet manden (ikke hvad jeg ved af) - og er altid høflig og venlig i min optræden over for andre mennesker. Kh Sonja
Selvfølgelig er det i orden at sige fra. Manden har vadet ind over dine grænser med træsko og du har været modig nok til at stå op for dig selv og sige fra. Det synes jeg er flot
... mere end iorden du gør opmærksom på det. Du skal jo gerne kunne se dem uden at få det skidt med det. Hvis du ikke synes du magter at sige det til dem direkte, så skriv det hele ned, hvor du fortæller hvordan det påvirker dig. Du kan jo evt, hvis du overkommer det, være tilstede når de læser det, så du er sikker på de får set det. Under alle omstændigheder, så er livet for kort til at blive behandlet dårligt, også selv om det er din søsters kæreste.
er det ok - så et hunderede procent helt klart ok! Og giv din søster lidt tid, det er svært for hende at høre og rumme, jeg tror ikke, du mister hende, men hun kan godt have brug for lidt tid til at sluge det. Du skal skisme ikke finde dig i den slags, og at sige stille og roligt fra er smukt og rigtigt af dig! Næste skridt er jo så at sige fra lige så stille og roligt fra til ham selv lige når han gør det. Held og lykke med det!
er helt enig med malua. giv hende noget tid til at tænke over det, måske tager hun selv en snak med manden  ellers må du selv gøre det 
Jeg synes det er mere end okay at du siger fra! Jeg har oplevet det samme - også med min søsters mand. Han småmobbede mig altid lidt, med alt hvad han kunne finde. Og det gjorde mig rigtig ked af det, og jeg havde ikke rigtig lyst til at besøge dem. Dette stod på i mange år - og flere gange forsøgte jeg at sige fra, men det trængte ikke igennem. Faktisk blev det så slemt, at jeg overvejede ikke at være i hans selskab mere. Men jeg anede ikke hvordan det skulle kunne lade sige gøre. En dag snakkede jeg med min mor om det, og hun havde faktisk godt lagt mærke til at det var blevet værre og at jeg virkede ked af det i hans selskab. Heldigvis tog min mor så bladet for munden og tog en snak med min søster. Det burde vel være min egen opgave - men jeg har altid været super konfliktsky, især når det gælder fejder i familien. Siden har der stort set intet været. Og det var en befrielse! Men jeg bider lidt mærke i din historie, at du skriver at han ofte drikker og sjældent er ædru? Det må da også påvirke din søster negativt, måske manden trænger til hjælp? Han har det måske dårligt med sig selv, og det lader han så gå ud over andre ved at svine dem til? Jeg håber I får styr på det hele - og at din søster får sat manden lidt på plads 
du sige fra - og det kan ikke gå hurtigt nok - og være kontant nok. Hedder den slags mobberi? Hvis din søster ta'r afstand fra dig....eller "holder med" ham - er hun jo en lige stor del af mobberiet, når du nu har gjort opmærksom på hvad du føler.... En årsag til hendes manglende respons kan jo også være fordi hun vil prøve - eller har prøvet at ta' en snak med manden. Ring til hende, hvis du tvivler - og så stå iøvrigt fast på at du ikke gider at finde dig i at hendes kæreste omtaler størrelsen på din r** eller andre "morsomme" negativt ladede udsagn om din person. Jeg tror ikke du mister hende på den konto - og hvis du gør, er hun da for dum - og så er du egentlig bedre tjent uden. KH:)Annette
inden i, at i synes det er okay. Jeg har stadig ikke hørt fra min søster, hun skulle ellers give besked om hvorvidt jeg skulle køre for hende til barnebarnets fødselsdag i Sverige. Hun kunne ellers ikke komme derop, da hendes kæreste skal på jagt. Eva: vores historier ligner i den grad hinanden - dog ville min mor aldrig "blande" sig - hun er lige så konfliktsky som jeg er. Mht hans alkoholforbrug - så er han altid plørefuld til familiesammenkomster og i fredags havde han "drukket" jagt. Min søster virker meget lykkelig - og det undrer mig, at hun ikke kan se, at han indtager et stort kvantum alkohol. Desuden undrer det mig også, at hun finder sig at blive kaldt kælling og hundset med - hun plejer i den grad at være god til at sætte grænser og sige fra. På den anden side, så er det jo hende der skal bo sammen med ham - og hvis hun er lykkelig, så kan vi andre jo være ligeglade. Jeg er bare ikke ligeglad, når hans tåbelige opførsel går ud over os andre. Det ser desværre også ud til at hendes voksne børn er ved glide fra hende. Den ene har "droppet" hende - og en anden undskylder sig med at der er for langt at køre - hvilket jeg ikke er sikker på er grunden til at de ikke kommer på besøg. Men jeg er bare så glad for jeres kommentarer - da jeg var i tvivl om jeg havde for åben og måske havde overreageret. Tusind tak.
Uden at kende din søster, så synes jeg det lyder som om hun går igennem en rigtig klassisk situation.... Hun har været alene, og ønsker sig mere end noget andet at blive elsket, at være i et forhold, kombineret emd dårligt selvværd, som han sikkert bekræftiger med sine bemækninger - hvilket bekræftiger for hende at ingen andre kan/vil elske hende. Hendes børn virker desværre til at bekræftige dette ved at glide væk.... Jeg tror det bedste du kan gøre for hende er at sikre hende at du i hvertfald ikke holder op med at elske hende selv om hun er sammen med en skiderik! - Ikke ved at sige det, men ved at være der! Og se om ikke du kan få hende lidt for dig selv, så I kan hygge jer alene uden ham! Man kan desværre ikke overbevise folk om at de er elskelige/ værd til kærlighed - det er en følelse der kommer indefra - men man kan jo da elske dem ubetinget og dermed prøve at vise det! Man kan heller ikke hjælpe folk der ikke vil hjælpes, så derfor tror jeg at kritik af deres forhold, og det hun finder sig i vil skabe afstand. Det er svært at se på... stort kram til dig!
... kan enten ikke se at de overtræder andres grænser - eller også går der sport i det for dem at gøre det, fordi det er "sjovt" at se andre reagere på det man siger. Det er synd for jeres familie at din søster har fundet sådan en type. At han så også taler grimt til hende er selvfølgelig også synd, men hun er jo den der selv vælger at blive med ham. Hendes trang til at have en mad i sit liv må åbenbart være større end hendes trang til at denne mand så også behandler hende ordentligt. Var jeg i dine - eller børnenes - sko, ville jeg gøre mit bedste for at holde forbindelsen med hende - uden at han er med! Når/hvis det engang går op for hende at hun måske ikke har brug for ham, er det vigtigt at hun stadig har sin familie at støtte sig til - ellers kan hun ende med at blive hængende på ham, fordi hun føler at hun ingen andre har. Tag fat i hende og spørg om turen til sverige - det er jo noget i kan sammen hvor han ikke er med. Og derefter så prøv at få hende med til andre aktiviteter som du ved han ikke gider eller hvor det ikke er relevant at invitere ham med.
Uha... ud fra hvad du skriver så minder din søsters kæreste om min egen far. Dog drikker han ikke. Han er også særdeles grov i sin mund og skal altid nævne alle de ting, som han ved kan ramme en psykisk. Fx. skulle han nævne x-kæresten som sårede mig, en abort jeg engang fik, min store røv og hvor fed jeg er! Det er bedre idag, fordi jeg simpelthen sagde fra. Jeg sagde stop! Og da jeg ikke viste nogen form for følelses mæssig nedtur over hans psykiske terror- hvilket det jo er- så er det blevet meget bedre. Og forsøgte han at såre mig, for at få en reaktion, så gav jeg tilbage af egen skuffe, uden dog at vise, at han havde såret mig! For det er det, de vil opnå! Disse mænd, som gør disse ting lider selv. De har behov for at hævde sig selv. De har behov for at have magt og under trykke et andet menneske. De har det dårligt psykisk- har måske en depression eller er i overgangs alderen! De har fortrudt den måde de har levet deres liv- de har spildt deres liv! De får det bedre med sig selv, når de kan såre et andet menneske... Og de elsker at gøre det ved store forsamlinger eller selskaber, hvor de kan være midtpunktet og andre kan se og hører hvor mandige de er!! De er simpelthen i krise med deres egen mandighed. De føler ikke at de er mænd NOK! Og jeg tænker faktisk, hvad gør han så ikke ved din søster??? Du kan sagtens få has på sådan en mand som ham! Du skal give ham tilbage af samme pose- hvis du kan! Får de modstand eller sandheden smidt i hovedet- så vinder du! Du har sagt fra over for din søster og det er du i din fulde ret til! Men du skal også tage kampen med hendes kæreste! Du skal simpelthen sige fra over for ham. Næste gang han begynder, så skal du se direkte på ham og sige "jeg høre hvad du siger omkring mig, men du såre mig ikke"! Ergo han har tabt! Denne mand skulle gå til læge og få en snak med ham! Han er syg og behøver hjælp! Hvilket de sjældent selv kan se!
"intet for enhver pris" skal man finde sig i noget. Og det er uanset om det er familie, venner, arbejde. Bliver man ikke vist med en smule respekt, bliver det jo også vanskeligt at give respekt. Manden har jo tydeligt et problem, og det er han ikke respektere andre mennesker. Det er jo ikke alle der bryders om den adfærd man nu har og det må man respektere.
for jeres mange input. Jeg elsker min søster ubetinget - det samme gør jeg mine andre søskende og deres børn. Jeg har ingen børn selv - men har altid været moster og faster for dem ubetinget - og er blevet ringet til mange gange - når de har haft brug for voksensnak, der ikke lige var til at tale med mor og far om   . Har lige fået svar vedr. turen til Sverige - og den er på plads   . Var bare lidt bange for at hun var blevet sur på mig, da hun ikke har svaret på mine sms i de sidste par dage - det plejer hun altid at gøre. Kh Sonja
FLOT ! Ikke noget jeg selv ville have, men du ville helt sikkert få et stort smil og ros hvis jeg så dig på stranden  //Dorte
Jeg elsker tattoo's, både på mænd og kvinder. Jeg kan rigtig godt lide blomsterne, men må altså sige at jeg ikke bryder mig om skriften,- synes lidt det er noget rod. Størrelsen og afstanden ser forskellig ud på/mellem alle bogstaverne. Det kan jo være det er fordi den ikke er helt færdig,- håber du viser det færdige resultat:-)
Jeg er så til gengæld helt vild med skriften... Den er super flot, så tillykke med den 
Kan godt li' skriften, det øverste og nederste og blomsterne. Men midten ser lidt forkert ud, som om den er lidt for smal/tynd? Kan jo selvfølgelig rettes op på endnu   Held og lykke med det 
Syns den er super fin og meget feminin. Men jeg mangler lidt farver, når blomserne og ranken er så tyndt tegnet op, syns jeg der skal nogle stærke farver i blomsterne. Ligesådan med det nederste lige over den gamle. Ved ikke om det planen når den er healet op? Men når du skriver at du er begyndt med den, så mon ikke 
glæder mig til at se det endelige resultat.... og jeg stemmer for farver 
super flot. Det eneste der springer mig i øjnene er at u´et ikke er et u, men et v. Ved et u skal "stregen" gå helt ned.
Du skriver selv han har over 20 års erfaring og påtager sig kun specielle opgaver. Da jeg læste det tænkte jeg WAUW han kan noget helt unikt, men jeg syntes altså ikke den er pænt lavet... Bogstaverne er slet ikke ens og "rigtige" i.f.t. hinanden. Håber - når den er endelig færdig - at den er blevet bedre.
woouw den er super flot    Staves det ikke belive og ikke believe? eller er det mig der ikke har fulgt med i engelsk?
Den er da ikke færdig på billedet? Altså jeg mener den er halvt optegnet og halvt tatoveret?
Nu spurgte jeg om den på billedet var færdig - her mener jeg stregerne   Det ligner nemlig at blomsterne kun er tegnet og ikke tusset endnu. :
Hvor er den bare fed....! Sådan en kunne jeg bestemt også godt finde på at få lavet. Den er fed nu og tror den bliver rigtig fed, når den er helt færdig 
Jeg synes den er rigtig flot, egentlig synes jeg at den er pæn som den er- måske kan man lægge lidt skygge, men ellers synes jeg at den er pæn. Men jeg er heller ikke så meget til farver på tatooveringer.
Det er altid svært at bedømme en tattovering der ikke er færdig. Derfor vil jeg undlade at kommentere den til jeg ser det færdige resultat, med skygger og evt farver Min arm så da frygtelig ud inden jeg fik farve på. Jeg har fået lutter positive henvendelser fra folk, uanset om de kan lide tattos eller ej. Her et enkelt billede af min arm, resten vil jeg ikke vise frem da jeg kun har opstregningen på de andre. Sådan går det når man er ven med en tattovør og han skal arbejde på en i sin fritid  Det er japansk stil, en drage øverst, en dansende kat nederst og derudover sommerfugle, blomster og skygger. Den anden stor jeg er i gang med er en foo dog( tempel hund/løve) på højre side fra ribbenene og ned over hoften. Jeg glæder mig til at se din helt færdig. mvh trine
Hvordan bliver man ven med din ven??  Den er rigtig fin din arm.
Er sikker på det ville klæde den med farver og ikke blot skygger, men jeg elsker så også farver. Trine, sikke nogle fantastiske farver du har, og motiverne er super fede!
Ihhh hvor ser det bare flot ud... Vil da os lige dele mine tusser med jer Det er dem jeg har..
Hej Alle HN'er Jeg går og har en drøm at jeg engang vil eje en Aussie? Jeg synes det er en utrolig flot hund og det jeg har kunne læse om den. Lyder det til en virkelig dejlig race. Den skal bruges til lydighed og Agility osv. Men hvordan er hunden? Som familiehund og med aktivitet? Håber nogle af jer kan fortælle om denne dejlige hund:D
hej jeg har nogle venner, som har 4 aussier de gør ad h..... til hele tiden det skal man altså lære dem, at de ikke skal. - f.eks sidder vi 4 i deres spise køkken og hundene ligge i deres kasser og sover - jeg rejser mig op for at gå ud af køkkenet i samme sekundt jeg skubber stolen 2 mm bagud begynder 4 hunde at GØ helt vildt det er bare så træls osv.
Det er en Australian Shepherd jeg tænker på? Den der ligner ikke sådan en?
Shepherd:D Vidste ikke der var 2 racer som blev kaldt Aussie
Attesten til forsikringen er sendt, men jeg er ved at fortryde. Spekulerer dag og nat over det, og får ikke sovet om natten...  Sagen så afkortet som muligt: Køber hesten marts 09. Hesten har været igennem KS operation august 08. Er erklæret fuldstændig rask, og er fuld genoptrænet. Går 100% igennem røntgen osv., og forsikres uden klusul. April 09: hovkløft. Specialbeslag. 2 klinik besøg, røntgen osv. februar 10: Dyrlæge X stiller diagnosen gaffelbåndsskade i tilhæftningen på venstre bagben. Masser af mdr. ro og PRP behandlinger. Hesten har i forvejen en lang sygehistorie med en slem hovkløft med røntgenforandringer til følge (forbenet dragtbrusk). Jeg vælger at køre hesten til second opunion hos dyrlæge Y. De kan ikke få hestens kliniske billede (halthedsundersøgelser/bøjeprøver osv.) til at passe med diagnosen fra dyrlæge X. Hesten er fuldstændig ren i bøjeprøve og longering på hårdt/blødt underlag. Så de kontrolscanner, og siger "hesten har ikke en gaffelbåndsskade, men den har måske fået et slag på det store overben, der sidder samme sted. For der sidder et lille ødem derinde, som gerne skulle forsvinde af sig selv. Genoptræn langsomt, og kom igen om 1 måned til kontrol. Som sagt så gjort. Hesten erklæres rask i bagbenet ved gentagelse af bøjeprøve osv. og kontrolscanning. Lidt efter synes jeg igen den er gal med hesten. Kører den til dyrlæge Y igen. Den er skadet i korsbåndet i lænden og er blevet skæv bagtil af at gå og kompensere. Den er formentlig faldet ude på folden. Det kan ikke gøres med ridning. Jeg beroliges med, at sener i overlinjen heler meget bedre og væsentligt hurtigere end i ben. Hesten får plade på under hø. baghov, som skal hjælpe den til at blive mere lige. Jeg skal skridte en måned og herefter til kontrol igen. Som sagt så gjort. Hesten erklæres delvis rask. Scanning er helt ok, men pladen skal blive på 2 mdr. mere, og så skal den kontrolleres under rytter osv. igen. Imellemtiden synes jeg bare ikke den hest fungerer. Den spænder op, går snævert bagtil m.m. Vi er aldrig rigtig kommet i gang pga. alle de uheld. Jeg beslutter mig for at kontakte en dyrlæge jeg kendte en gang. Fortæller hele hestens historie. Hun anbefaler at en helkrops-knogleskintigrafi på Højgård for at få et svar én gang for alle. Vi mistænker der sidder noget i overlinjen på den hest. Hver gang jeg i halvandet år har været til dyrlægen (hvilket er MANGE gange også med andre ting end ovennævnte), så har hesten ondt et nyt sted. Noget må være galt. Der MÅ være et eller andet galt. Som sagt så gjort. Vi kom hjem fra Højgård for en uge siden med diagnosen: inflammation i tilhæftningen i venstre bagben!!! Hesten havde en lille reaktion på bøjeprøven ellers intet. Der udover er den 110% i orden i overlinjen. Dyrlægen på Højgård mener ikke prognosen for fuld restitution er god, da hesten har haft skaden så længe (sikkert fra da dyrlæge X så det i marts). Han lader det være op til mig at tage en beslutning om aflivning. Han nævner dog også at vi kan lade hesten stå til dagen efter, hvor de kan give ham den første PRP behandling, men at det med stor sansynlighed ikke vil hjælpe. Jeg synes min kun 6 årige hest har været temmelig meget igennem. Og ingen ved hvor længe han holder med det forbenede dragtbrusk i det ene forben. (Men det er der nu mange heste der har i større eller mindre grad). Vi talte om det herhjemme, og kæresten anbefalede aflivning. Højgård foreslog PRP behandling, men chancerne var meget små, og ville kun øge med ca. 10%. Derudover er der stor risiko for, at det ikke heler pga. skadens alder. Desuden er det arvæv det ødelagte senevæv erstattes af, dvs. det er stift og hårdt. Han sagde også at det kunne skyldes det store overben hesten har siddende samme sted. (er fra føltiden og har aldrig givet problemer). Attesten er sendt afsted, og jeg går bare og venter. Jeg ville give min højre arm for at beholde den hest!! Han er og bliver min øjesten. Og jeg kan ikke få "en lille reaktion på bøjeprøve" til at hænge sammen med en gaffelbåndsskade... Jeg er i 7 sind og bund ulykkelig   Jeg føler mig presset af kæresten, som også elsker hesten, og støtter mig 110 % i mine heste i det daglige, men ikke tror på at den kommer sig. Vi har været igennem det her med 3 andre heste, og jeg forstår godt han er TRÆT. Men Sidney løber rundt ude på folden med løftet hale, er glad og tilfreds og bare mit hjertns kær.. Hvorfor kunne dyrlægen ikke "bare" tage beslutningen for mig? Åh hvor jeg dog hader det her... Jeg ved egentlig ikke, hvad jeg vil med det her lange indlæg, men det er nu meget rart at få skrevet ned... Og hvad mon andre havde gjort... Tak fordi du læste så langt med, hvis du gjorde 
Ja, fandme så jeg er!  Jeg er simpelthen så TRÆT af at jeg har en sød og dejlig og nuttet pony!  Og af at jeg for nogle år siden valgte at placere ham på et ridecenter hvor opstaldere og parter havde hver en indlukkedag om ugen!  For når man har en sød, omgængelig, nuttet pony så er det selvfølgelig altid de små som får lov at trække den ind. De der tøser som bare har part og som synes det hele er sjovt og skønt.  DE DER MØGUNGER SOM SYNES DET ER NUTTET AT KRIKKEN TRAVER IND FRA FOLD!!!    "Jamen det er så sødt han traver så fint og roligt at man kan gå ved siden af uden at skynde sig!"    Jatak søde venner!!  Det er nu 1½ år siden han blev flyttet derfra og hjem i baghaven og gæt lige hvad jeg STADIG bøvler med HVER gang jeg rider??  Åh ja, rigtigt gættet - at hesten ikke fatter at "skridt" ikke betyder småtrippetrappekørehestetrave i skridttempo. Eller - det vil sige skridte kan vi godt - for løse tøjler. Vi kan også godt skridte for kortere tøjler når jeg lige har forklaret at jeg altså rent faktisk mener at "skridt" betyder "skridt" - uanset tøjlelængden. Men jeg kan ikke ændre tøjlelængde, ikke gå fra enhåndsgreb til at tage fat med begge hænder, lægge tøjleenden ud over tøjlen eller noget som helst andet der piller i hans mund. Så sætter han lystigt i trippetrappetrav.  Det er altså en ting han har fået sat rigtig godt og grundigt fast i sit kønne lille hovede  Og jeg gad godt vide hvor lang tid jeg skal bruge på at afkode det her når jeg rider. Det har taget godt et års tid at få ham til at lade være når jeg går med ham (Men han gør det stadig med andre   ) ØV! Det er lidt som om glæden over en ellers fin tur med nogle rigtig gode skridtmomenter, nogle fine schenkelvigninger og nogle ok versader bliver overskygget af dette ene problem - det er jeg godt nok rigtig grundigt træt af    *Brokke*brokke*brokke*
Nå sådan nogle heste har jeg også haft - uden at jeg kan lægge skylden over på andre. Det fratog mig nu ikke glæden ved at eje lige de kræ. Jeg har nok haft noget andet (og større) at bøvle med.
hellere sige at forrige tur på marken hvor han også lavede nummeret blev det fuldkommen overskygget af at jeg red indtil flere volter i trav for helt løse tøjler og jeg kunne oven i købet få lov at tage tøjlen igen uden han slog fra  Så helt håbløst er det altså ikke  Nu var han bare ekstra slem i dag med det - og han jokkede mig over fusserne i går så jeg render rundt med en "lille venlig hilsen" fra ham på højre fod   Men jeg elsker ham jo alligevel - min smukke, nuttede, søde lækkermås af en pony