Hej er der nogen gode råd til hvad jeg skal starte op med at bruge. Jeg vil gerne afprøve nyt hovedtøj uden bid, for mig er det en jungle. Har du en erfaring i noget afprøvet og hvad var det der gjorde at du valgte netop den model?
er sidepull  Jeg har prøvet hackamore med korte stænger, og blomsten, men sidepull er min favorit, og meget nemmere for hesten at forstå, da signalerne jo er de samme som i grime.  Jeg oplever også en del heste har problemer med at lave gode volter, da dreje signalet ikke er så godt i den med de korte stænger, stængerne er i vejen.  Og de fleste heste er desværre ikke så velredne at tøjlen slet ikke bruges, for så var det jo lige meget.  man skal bare huske at være obs på at der ikke skal være tøjlekontakt konstant på bidløs, for det generer hesten, så pointen er en løs tøjle og ridning for sæde/vægt.
Jeg har en snart 6-års DV vallak, som jeg snart ikke ved hvad jeg skal stille op med. Han er i løbet af det seneste halve år, blevet mere og mere hysterisk og bange for alt. Han er på grænsen til at være farlig, i de situationer hvor han bliver hysterisk. Han hidser sig op, farer rundt, skumsveder og er uden for pædagogisk rækkevidde - i flere og flere situationer efterhånden. (vitig baggrundsviden): Han er født og opvokset hos mig, og har altid gået i løsdrift i en flok. I efteråert 2015, var jeg desværre nød til at aflive hans bedste ven (som han har gået sammen med siden han var lille). I en periode gik han så på egen fold, dog med andre heste på alle sider ved siden af hans fold. Nu går han sammen med en anden hest. Problemet startede i den periode efter at hans ven blev aflivet. Han har ændret sig markant, og kan slet ikke være alene, eller klare forandringer mere. Førhen var han en afbalanceret, nysgerrig gadedreng, nu er han bange for alt, og er ikke til at berolige når først han starter. Forleden ville han under ingen omstændigheder være på staldgangen, klattede 6 gange inden for 40 minutter, og var helt umulig at håndtere. I dag havde naboen en arbejdsmaskine tændt, mens hestene var på fold. Dette tændte ham fuldstændig af! han drønede rundt (den anden hest på folden var rolig) han skumsvedte og forsøgte at løbe under lågen. jeg fik, med en del besvær, sat ham i boks med naboheste på begge sider. Dette hjalp ikke, Han stejlede, bukkede og fik endda smadret et boksvindue ved at sparke sådan. Helt og aldeles umulig at berolige. Det tog over 1½ time før han slappede bare nogenlunde af.. Jeg er så frustreret over ham, jeg ved ikke hvad jeg skal stille op. Har forsøgt at være mere konsekvent når han bliver voldsom, men det hjælper ikke da det virker som om han panikker. Det hjælper heller ikke at forsøge at berolige ham, det er som om han bare lukker fuldstændig af og slet ikke ser mig. Forleden blev hans foldven taget ind før ham, hvilket resulterede i at han smadrede hegnet, og løb ind til hesten på nabofolden. - Disse er bare nogle af de situationer der har været. Der er sket et eller andet med ham psykisk, efter hans ven forsvandt. Selvom han går med en anden hest nu, er det åbentbart ikke godt nok. Jeg er bestemt ikke nybegynder mht. heste, og har haft mange udfordringer af forskellig art i min tid som hesteejer - men ikke af sådan en karakter. Nogen der har gode råd? eller kender nogle proffessionelle der kan hjælpe i denne situation?
Hvad med den flok du beskriver han er vokset op med?. Hvorfor blev han sat alene på fold efter makkerens død?. Uden at være på nogen måde clairvoyant, så tror jeg at han ikke forstår at makkeren er død, og ikke bare gået, at han ikke har været vant til selv at forholde sig verden, at perioden uden anden hest har efterladt ham i et sort hul, hvor han ikke aner, hvad der er op og ned, og ikke har læring til at håndtere det. Oveni det så vil en så langvarig stressperiode gøre ham konstant påvirket af stresshormoner, så han kan sandsynligvis slet ikke slappe af længere. Var det min ville jeg vride hjernen for nogen, der ejer en god gammel stabil førerhoppe, og så tigge dem om at lade den gå sammen med ham. Put dem i løsdrift, håndter dem sammen og indlem ham i den gamle flok.
prøv at kontakt lise hun arbejder også med adfærd - ud over at være en super dygtig dyrlæge
Tak for svar. Dem han gik med er alle solgt eller rykket, så til slut gik han kun med to andre vallakker. De forsvandt begge, og det kunne han ikke kapere. Han var desværre nød til at gå på enefold i en periode, da vi ikke havde andre vallakker til ham. (han har været hingst til han var 4, så hopper var ikke en god ide). Lige pt. går ham dog med en gammel hoppe, men det fungerer ikke helt.
Stakkels mule, og synd for dig også. Et par foreslag nedeunder: Jeg ville prøve hvis det på nogen måder er muligt, at give ham min 2 ekstra foldvenner at gå med. Heste danner par, så 4 er bedre end 3 hvis deres kemi passer. Og det er nemmere at undgå seperationsangst som han desværre ser ud til at have udviklet i svær grad. Og så stille og roligt vænne ham til at komme ud af flokken, feks giv ham en spand foder uden for hegnet og så ud igen. Når nu du har ham hjemme så kunne du give ham en ny bedste ven som du også ejer så den ikke bliver flyttet fra ham igen. Ved ikke hvad du ellers kan gøre ud over at give ham en magnesiumkur som måske kan hjælpe på "spørgelserne"., men ikke på at han savner sin gamle ven. Vh Charlotte
Hvad fodre du med. Hvis det er muligt ville jeg fjerne alt korn og kun fodre med hø og vitaminer + magnesium, som kan have stor betydning for nervøse heste. Heste som sveder meget har brug for ekstra mineraler og dermed også ekstra magnesium. Heste med magnesium mangel spænder nemt op og bliver nemt nervøse. Bare et par forslag. Prøv også at se nogle træningsvidioer med Tristan Trucker på youtube. De har hjulpet mig meget med mine nervøse ung-hoppe. Venlig hilsen Trine
Foderet har jeg allerede lavet om på så han nu kun får lucerne, stråfoder og et kornfrit mineral/vitamin fuldfoder. Derudover giver jeg ham besroligende urter. Jeg tror også at nogle flere foldvenner vil hjælpe, men har ikke rigtig nogle det egner sig. Vi har efterhånden næsten kun hopper, og han bliver lidt for hingstet i deres selskab. (Blev først kastereret som 4 års). Det et bare så frustrerende at se hvor hysterisk han bliver. Ham kan stå og ryste af skræk og ophidselse, bare fordi han kan høre en lyd på naboejendommen. Førhen var han rolig og modig, jeg kan slet ikke kende ham mere. Fysisk bør der ikke være noget galt med ham - er blevet tjekket. Det sidder inde i hovedet..
Har du givet ham ekstra magnesium?? Det kan altså godt have stor betydning. Vh Trine
hejsa   hvordan går det med din hest, fik du løst problemet?
Input og ideer modtages meget gerne, da jeg står i et ærgerligt dilemma omkring fordelingen af heste på fold. Har heste opstaldet på et mindre sted, hvor de går opdelt i tre små flokke. På den ene går en islænder sammen med en stor førerhoppe. På fold 2 går to islænderhopper, der kun accepterer hinandens selskab. Og ja, så er problematikken at på tredje fold er de sidste tre heste, men det er gået helt galt, da det er to madammer der vil bestemme. Så det er endt med grim foldskade og to heste der ikke kan UDSTÅ synet af hinanden. Den sidste i flokken er en plag. Så nu er den kedelige udfordring, at der er et hav af bestemte hopper, der ikke just ønsker hinandens selskab...så som det er p.t går der en hest alene på fold, hvilket bestemt ikke er holdbart på sigt. Har I nogle ideer til en fornuftig løsning?? Det er ikke lige i kortene at nye heste kommer til p.t.
hvordan er de to på den første fold? er foldene store nok i forhold til at de ikke altid kan eneses? mad nok? kender det alt for godt. har selv en hoppe med stort H. sidst de var opstaldet ude, gik begge på en hoppefold. Min vallak kan ikke gå sammen med andre end hopper - han tror at han er hoppe (?). her fandt mine to sammen med en hissig hoppe. de tre bestemte over alle de andre damer.
Min islænderhoppe på 7 år, som jeg købte i januar, begyndte for halvanden måned siden at udstøde en besynderlig lyd når jeg skulle stige af hende. Når jeg lænede vægten frem på hende for at svinge benet over hende udstød hun et hvin, som nærmest lød lidt som en søløve. Ingen reaktioner eller tegn på ømhed når jeg steg op, lagde sadel på, under ridning, KUN reaktion når jeg skulle stige af. Hesten gik rent igennem handelsundersøgelse da jeg købte hende i januar. Hun er tilredet i 13' og har siden gået som foldbums og hyggehest indtil hun en måned før jeg købte hende, kom i træning og komission. Jeg kontaktede min dyrlæge, som bad mig se an 14 dage da det måske kunne være brunstrelateret. Da det ikke gik væk henviste han til en hestedyrlæge som også er kiropraktor. (det skal nævnes at hun på omkring det tidspunkt hvor ømheden startede, havde en idé med dagligt at løbe igennem hegnet ind til naboponyerne. Der var meget mudret på det tidspunkt og hun forsøgte at hoppe over hegnet flere gange. Det er tænkeligt at hun har slået sig i den forbindelse, men hun har ikke været halt, fik ingen sår, skræmmer eller lign.) Dyrlægen/kiropraktoren gennemgik hende og fandt en del låsninger, primært i hals og brysthvirvler samt lidt skævhed i bækkenet og har nu rettet hende den ene gang for nu 14 dage siden. Han kommer igen i næste uge. Hun fik 5 dages ro ovenpå kiropraktor og så skridtede jeg hende et kvarter i ridehal. Da jeg lavede en parade for at stige af spændte hun op, stod stiv og anspændt og udstødte et hvin da jeg hoppede af. Det virkede dermed forværret. Kontaktede dyrlæge igen, som forslog røntgenbilleder af hendes ryg for at udelukke at der skulle være noget mere kompliceret. Hun fik taget røntgen i mandags og de viste at T17 var misdannet, den er ligesom meget tykkere/bredere end de andre torntappe. Den sidder lidt tæt med den foranstående torntap. Resten af torntappede så fine ud med pæn afstand imellem og facetleddene(?) så sunde og raske ud. Dyrlægen lagde en blokade omkring den misformede torntap med lokalbedøvelse og binyrebarkhormon. Jeg hoppede ryggen af hende for at teste om lokalbedøvelse gjorde en forskel. Steg af og på to gange uden at hun spændte op eller hvinede. Dagen efter prøvede jeg igen, på dette tidspunkt virkede lokalbedøvelsen jo så ikke længere. Hun spændte igen ikke op eller viste tegn på ømhed. Så umiddelbart er der noget som peger på, at det er denne torntap som driller. Dyrlægen havde ikke set det før, han er ellers ret garvet og super dygtig og professionel. Hans vurdering er at misdannelsen i torntappen helt sikkert er medfødt og at det ser lidt mystisk ud, men ikke ser ud som noget voldsomt. Nu skal jeg teste igen i weekenden om hun er øm. Det er en meget frustrerende situation. Jeg ved ikke hvad det her skyldes, dyrlægen har ikke set noget præcist som dette. Han har set andre små afvigelser på rygraden, som i de fleste tilfælde ikke har haft den store betydning for hesten, som uden problemer har gået som ridehest alligevel. Jeg rider med meget blød hånd og ser gerne at hun strækker sig godt frem og ned - især nu vil jeg gerne og at hun bliver så lang og dyb som muligt. Er der nogen som har oplevet lignende? Er der andre som har erfaringer med noget som dette? Jeg er så ked af at opdage at hun har de her problemer. Jeg har snakket med sælger som ikke har oplevet dette, hun har jo heller ikke redet hende. De har ikke haft en chance for at finde ud af det uden røntgenbilleder når hun bare har gået som hyggehest. De havde flere heste, som ikke længere blev redet og de skulle derfor ned i hestehold da deres datter udelukkende red dem og hun nu ikke havde tiden mere.
Hej  Er der mon nogen, som har erfaring med at den overfladiske bøjesene i et bagben, er revet over? Positive og mindre positive erfaringer modtages meget gerne, da jeg ikke rigtig kan læse mig til noget, lige om den slags skade  Med venlig hilsen Ida-Louise Jørgensen
Ved ikke hvor stor forskel der er påå heling af en bøjesene vs. andre sener (?) Min vallak har haft en sene skåret over i det ene bagben -jeg er ikke stiv i det der med hvad senerne hedder, men på forsiden af bagbenet, men en strækkesene i hvert fald. Den blev ikke syet sammen, men fik lov selv at vokse sammen -i den periode havde han så streng boksro, benet var fikseret med en skinne og så ventede vi ellers (med dyrlægebesøg hver 3. dag til at ætse arvæv, kigge til helingen, pakke benet ind på ny osv.)... knapt 5 mdr i boksen tog det før han måtte komme ud på små trækketure. Det er omkring 12 år siden nu. Normal er/var at sy sene-enderne sammen, men dyrlægens erfaringer var dårlige og alle jeg har haft kontakt med dengang som havde haft lignende skader der var syet sammen, var i bedste fald blevet skovtursheste, så vi lyttede til dyrlægen og gav det en chance. Han har siden gået både spring, let military og konkurrencekørsel og benet har ikke givet en eneste halt dag siden genoptræningen. Han er nu 19 år og halv-pensioneret grundet slidgigt. Jeg er self glad for han lever i dag, men set i bakspejlet ville jeg ikke hive en hest gennem den behandling igen. Havde vi vidst hvad vi/hesten gik ind til, vat han blevet aflivet. Det tog som sagt 5 mdr. i boks, efterfølgende et MEGET langt genoptræningsforløb startende med 5 min. trækketur x 2 dagligt. Jeg håber fremtidsudsigterne/ behandlingsforløbet ser lidt lysere ud for din hest -rigtig god bedring herfra.