Jeg er helt enig med Rikke... Godt hun kan det forklare det jeg mener... Og Sandie Ja du ved hvad jeg også mener om det og jeg synes din hest går korrekt og er reddet godt... Så fortsæt endelig i den stil du er i... Desuden er din hest slet ikke langt nok i træningen til at kunne bære sig under kortere tøjler..
så prøv at have kontakt til tøjlen, uden at du generer hestens mund, men sådan at du kun beøver at 'vippe' dine hænder når du skal bremse an, selvf. kender jeg ikke din hest, og ved ikke hvor meget der skal til før den giver en reaktion på biddet.
Nanna ♥Chopin♥ det er netop ikke nødvendig for mig at bevæge hænderne ret meget for at hun stopper... hun er faktisk ret let på tøjlen... de eneste tidsåunkter jeg er nød til at flytte hænderne helt ind til maven, er hvis hun tager hovedet op.. for så bliver tøjlen løsere... baby hest : som sagt før, tak for dine komplimenter   er bare så glad for at jeg endelig har fundet en måde at ride på, hvor min hest er tilpas og afslappet
føre til højere samlingsgrad?? Det forstår jeg simpelthen ikke. Samlingen skal da ikke komme fra tøjlerne, den skal da komme bagfra. Meget forsimplet kan man sige at hvis hesten træder ind under sig med indvendige bagben så løfter den ryggen, hvis ryggen løftes hvælves halsen og hvis halsen hvælves klarer tyngdekraften det med hovedet. Så det hele står og falder altså groft sagt med det indvendige bagben. Hvis man ser de klassiske ryttere rider mange faktisk med hængende tøjler og deres heste er da så samlede som de næsten kan blive. Jeg er af den klare opfattelse at det du sidder med i hånden er det hesten IKKE arbejder med bagtil. Man skal kunne ride hesten uden bid om ikke andet så for at være sikker på at det ikke er biddet der bidrager til samlingen, det er en genvej til det der fejlagtigt kunne antages at være samling og bæring. På begge billeder går hesten helt klart på forparten og det problem løses vist ikke ved at rykke den op i munden.. Prøv at kigge på   fantastisk rytter, -underviser og - hestemenneske. Måske er det mig men jeg synes altså bare det er lidt sejere hvis man kan samle sin hest uden at den har bid i munden.
majken - tror nu hesten den er lovligt undskyld at gå på forparten, når den lige har været i 4 måneders genoptræning, hvor den kun har gået på asfalt vej... den har jo slet ingen styrke bagtil
af de andre, men det   jeg jo skrevet. Man får ikke samling af at ride med kortere tøjler. Men det kan være, at tøjlerne bliver kortere, når hesten bliver samlet. De to ting kan man altså ikke gøre i modsat rækkefølge. Jeg vil da fx mene at nedenstående heste er samlet - og mærkeligt nok er tøjlerne          Sandie: jeg er også helt sikker på, at du får besked på at korte tøjlerne af din underviser, hvis hun skønner det nødvendigt (hvis jeg kender hende ret). 
Lige en bemærkning til   indlæg: (nr. 5 oppefra) Det er fint, hvis det altså er western, der er tale om. Men her bliver der spurgt til, hvorfor man skal have en kortere tøjle for at ride korrekt dressur. Dette er ikke korrekt. Bare fordi man har kortere tøjler, betyder det ikke, at man ikke kan være eftergivende. Men det er klart, at hvis du rider en hest, som aldrig går i holdning, dvs. "op ad bakke", med god aktion fra bagparten, og i stedet lader den arbejde for en lang tøjle, så inviterer du den ikke til at samle sig noget mere, hvilket netop - som du siger - vil resultere i, at en "lang" hest vil tolke en pludselig kortere tøjle som "stop". Ikke dermed sagt, at en kort tøjle alene får en hest til at bære sig perfekt, der er naturligvis tale om et samspil mellem vægten, schenklerne og selvfølgelig hånden, og ja, hvis hesten er lang og man korter tøjlerne ind UDEN samtidig at have styr på hestens tempo (energisk fremdrift), vil man kun opnå at den ligger meget tungt i hånden, og dermed bliver "døv" for stop-funktionen. Se evt. videoklip på youtube, hvor det er typisk for GP-hestene, at de rides med "korte" tøjler, og en "op-ad-bakke" holdning. Dette er ikke blevet opnået ved ridning for en lang tøjle hjemmefra!
Diaz.. Jeg er slet ikke enig i at tøjlerne kun kan være lange og betyde enkelte signaler i western kun.. SLET IKKE! Jeg rider jo selv dressur efter indlæringspsykoligien og dette går netop ud på at have afskilte hjælpere... Så nej det er ikke korrekt det du siger. Desuden så vil en kort tøjle med konstant kontakt og "let pillen" bedøve et stop signal da der ikke liver givet efter nok på tøjlen til at hesten vil kunne forstå hvad der sker. Gsims billeder bekræfter det jeg siger. Her er samlede heste for LØSE tøjler... Desuden bekræfter min egen træning mig dagligt i at man ikke behøver korte tøjler for at ride dressur og samle en hest. Og jeg rider mange forskellige heste. Det drejer sig simpelhent om at uddanne hesten ordenligt så vil det sagtens kunne lade sig gøre. Og det har mange fordele...
Jeg har lige læst din præs, og du er glad for Susans og McLeans tekniker - og det er jeg også. De er formidable. Men selv Susan siger jo, at det er tricky med dressur, da mange hjælpere forekommer samtidigt - for eksempel i en bagpartsvending, hvor indvendige tøjle viser vejen, og udvendige ben styrer hesten samme vej som tøjlen. Princippet i, at man ikke skal blande tingene sammen og fluks forvente, at hesten laver galoppirouetter og piaffe, er jo logisk nok - og man udfører heller ikke disse øvelser på en utrænet og uerfaren hest. Billederne, Gsims viser (jeg tror den ene rytter er Aleksandr Nezvorov?) er super og viser gennemarbejdede, afslappede og stærke heste. Og det er også rigtig flot som hestene er i holdning i øvrigt for en længere tøjle. Inde på min præs. er der nederst et billede af mig og Korinoor, kaldet "soft opvarmning", og her har jeg en lidt lang tøjle, hvor hestens hals er let hvælvet - dog er den ikke tippet helt ned bagtil, og derfor har jeg ikke kortet tøjlen ind. Jeg har ikke et nyere billede af vores rdining, men idag har jeg en kortere tøjle fordi hesten er meget mere samlet nu - jeg finder det ikke nødvendigt at have en lang tøjle mere. I et andet billede øverst i min præs, af hesten Fairy, står hun stille for en løs tøjle, men er stadig i holdning (sådan da). Men når hun blev redet var det for en kortere tøjle. Jeg mener helt sikkert, at når hesten er klar til at være i holdning (dvs. er stærk, trænet og afslappet), så gør det ikke noget, at tøjlen er kortere - da hesten jo allerede hér er tippet ned bagtil, og halsen er hvælvet og næsen i lod. Så ser jeg ingen grund til at have en lang tøjle, da jeg også skal kunne give retningssignal til f.eks. en schenkelvigning, hvor det er min udvendige tøjle der viser retningen, og mit indvendige ben der supplerer udvendige tøjle. Det ville være krampagtigt for mig at styre hesten sidelæns med lange tøjler, da jeg så ikke vil kunne korrigere den med en halv parade, i tilfælde af den "smutter fra mig" - altså ligeud i stedet for sidelæns i en schenkelvigning. Selvom jeg har kortere tøjler, er det jo ikke ensbetydende, at hesten konstant bliver hevet i. Der er kontakt - ja, men jeg bremser den ikke ubevidst hele tiden, og jeg kan sagtens give efter. Det mener jeg absolut ikke er "forkert ridning".
Det er rart vi kan holde en debat med en så pæn tone... Det synes jeg virkelig er rart. Selv om vi ikke er enige. Jeg mener ikke at det er nødvendigt at ride med korte tøjler hvis man kan ride med langetøjler. Det er sandt at det er så meget lettere for rytteren at have korte tøjler. Men for mig findes der ingen genveje til en korrekt gående og veltrænet hest. Man bør efter min mening stræbe så vidt muligt efter at ride med så lidt tøjle som muligt. Og det er altså ikke umuligt. Det er bare noget som tager længere tid end hvis man har kortere tøjler osv. Det er stadig nyt for mig og jeg indrømmer også at selv har svært ved at udføre f.eks schenkel vigning uden at sammenblande signaler. Men når jeg tager mig oprigtig sammen er blvier stædig så er det ikke umuligt. De "gamle" metoder er stadig så indgroede at jeg stadig i hjørner og volter kommer til at ligge indvendige ben til hesten for at skyde bagparten ud. Dog er det blevet bedre og efter hånden som jeg skærer flere og flere overskydne signaler fra opdager jeg at de rent faktisk ER unødvendige og kun er med til at forvirre hesten på længere sigt. Jeg indrømme jeg stadig har meget at lærer. Men ejg holder fast ved at trådstarter IKKE bør samle sine tøjler mere op. Det går så flot uden så hvorfor lave om på det? Desuden vil hesten hæve sig automatisk efterhånden som den får muskler til det. Desuden vil jeg også mene man kan lære hesten alle øvelser ved hjælp af andre ting end tøjle og schenkler. Det tager bare tid og tålmodighed og der er ingen genvej til det. De færreste gør det da man jo helst vil se hurtige fremskridt og derfor er metoden med korte tøjler og konstant schenkelkontakt mest brugt. Selv om det ofte blot viser sig at hesten anspændt spjætter med benene og slet ikke bærer sig korrekt og bruger sin ryg...
gsims - ja hun skal nok sige til hvis noget ikke er som det skal være 
Jeg gentager bare lige, hvad jeg skrev ovenfor: Korte tøjler er ikke lig med stramme tøjler. Man kan sagtens have korte tøjler uden at hive i hesten. Hvis Sandie skulle korte tøjlen, så skulle hun også have hænderne længere frem efter min mening. Man kan sikkert også godt ride med helt lange og løse tøjler, hvis man er dygtig. Jeg synes dog, at Diaz har ret i, at det er meget hurtigere at korrigere eller dreje hesten, hvis man har nogenlunde korte tøjler og ikke først skal til at hejse hele tøjlen ind. Optimalt giver man signaler med bevægelser af hånden, ikke af armen. Men måske kommer det også nogle gange an på hesten. Hvis jeg rider min hest for helt løse tøjler, så tygger hun en del på biddet, men hvis jeg har lige præcis så meget kontakt, at tøjlen ikke hænger i en bue, så bliver hun rolig i munden. Jeg ved ikke helt hvorfor, men forestiller mig, at hun måske er meget følsom for tøjlens bevægelser, hvis den hænger og dasker i takt med hendes skridt. Eller at jeg simpelthen giver bedre signaler med en kort tøjle end med en lang. Mvh Anna
Baby hest, jeg er lidt i vildrede omkring det du mener. (Jeg klippe/klistrer lige lidt i dit indlæg:) Hvordan mener du, at det er nemmere for rytteren at ride hesten for en kortere tøjle fremfor en lang? Vil det sige, at du mener, man sagtens kan opnå det ypperste, nemlig en balanceret, velgående og afslappet hest meget hurtigt med en kortere tøjle, fremfor med en længere tøjle? Og hvorfor så overhovedet ride med en lang tøjle, hvis du opnår det samme med en kortere tøjle (endda måske mere effektivt)?? Anna Aissa beskriver det rigtig godt:  Og vores alles mål er vel netop, at vi kan korrigere hurtigt, effektivt og UDEN forvirring og sammenblanding af signaler, ikke? Jeg mener heller ikke, at timingen kan være god, hvis man netop først skal hejse tøjlen ind, før man kan korrigere et evt. tempo eller en retning. Jeg ser det samtidig også som en fordel at have kortere tøjler i forhold til halve parader, som jeg kan udføre tjept og med en sådan effektivitet (med effektivitet mener jeg ikke, at jeg hiver med en stor styrke, men simpelthen at hesten for en let anholdning med tøjlen reagerer prompte) at jeg ligeså hurtigt efter kan time min belønning - eftergivenheden - så hesten straks opfatter, at det den gjorde var fint! Timing er jo alfa og omega - og den har jeg ikke, hvis jeg skal styre hesten med armene, og ikke har en 'præcis' kontakt med hestens mund - og her taler jeg stadig om dressur på LB niveau og opefter. Jeg er dog ikke bleg for ind i mellem at ride en hest for en længere tøjle, men så er det ikke dressur, jeg rider 
Jeg glemte vidst en vigtig ting.. Jeg mener nemlig ikke at man får den samme ud af at ride med korte tøjler. Mange dressur heste som man ser i dag er ikke er reddet frem og ned og gjord lange inden de blev samlet. De er tværtimod med det samme trukket ned og ind med tøjlen. I manges øjne ser det korrekt ud. Da det er de vi er vant til at se. Men går man i dybten og ser på hesten anatomiske form ved denne metode så er hesten rædbrækket. Jeg går ind for at en hest i sin tidlige uddannelse rides lang og får strukket sig helt ud. Efter hånden som den så får opbygget muskler vil den samle sig mere og mere. Dette behøver man IKKE en kort tøjle til. Man samler IKKE en hest med tøjlen. Men det klart den letteste vej til en hest som bøjer nakken og "går til biddet" som mange blot kalder det. Desuden kan man sagtens lave schenkelvigninger uden brug at tøjle nemlig ved afskilte hjælpere. Det kræver da også at hesten ikke er samlet på tøjlen... Desuden så vil en hest som har trænet sine basis signaler på plads reagere promte ud anset hvor lang tøjlen er. En hest vis dreje eller stop signal er tilskrække iøvet vil være SÅ let på tøjlen at den ved det mindste pres fra den vil den reagere... Min teori til hvorfor nogle mener man skal have korte tøjler for at kunne give de rette signaler ordenligt tror jeg kommer af at man bruger tøjlen til ALT for mange signaler som så forvirre hesten som så fører til den ikke altid reagere helt korrekt og måske slet ikke kan reagere for en langtøjle da signalet skal være SÅ tydeligt før den reagere... Når jeg siger lange tøjler mener jeg lange i den forstand som trådstarter rider dem. Disse synes jeg er rigtig gode. Og enhver hest kan ved korrekt træning og tålmodig rides sådan. En kort tøjle giver ikke hesten tilskrækkelig frihed. og desværre serjeg ofte den bruges til at holde hesten i "holdning" eller for at få den til at koncentrere sig... Der med ikke sagt at alle gør det... Men nej jeg synes ikke det er nødvendigt at ride med korte tøjler...
Jeg så lige dette billede på forsiden af HN under nyheder omkring handicap OL... Dette synes jeg er smukt..  
Hvad er det næste? en tråd, der hedder: "Hvorfor rides arabere altid under lod?"? Hvorfor den generalisering? Nogle heste rides under lod, fordi rytteren ikke ved bedre. Andre heste rides underlod, fordi de er meget svære at få næsen frem på, - af den ene eller anden grund. Hvorfor skulle fjordhesteryttere lige angribes? Hvorfor er riden under lod lige pludselig blevet det mest hestefjendske i alles opfattelse af ridning? Jeg mener at det er forkert, at ride hesten under lod, - men der er sørme mange andre ridefejl, der generer mig mere. Heste, der rides så de forvirres eller udsættes for smerte på den ene eller den anden måde, har jeg det meget dårligere med.
Nej - jeg synes bestemt heller ikke at man er en dårlig rytter, fordi man ikke kender nugga ledbåndet  Jeg selv er ELENDIG til den slags navne - jeg orker ikke det terperi, der skal til før, jeg lærer det. Men alligevel har jeg kæmpet for at sætte mig ind i, hvordan hesten fungerer, og hvad det kræver af min ridning at få hesten til at bære sig korrekt. Så må jeg finde oplysningerne på nettet, i en bog el. hvis jeg skulel få brug for dem. Det er faktisk SLET ikke så svært, som jeg troede, at forstå, men nørd, der kan alle navnene, bliver jeg aldrig  Men resultatet er bare fuldstændig afhængighedsskabende skulle jeg hilse at sige. Aldrig om jeg nogensinde igen vil sidde på en hest, som går skævt i galoppen og fejltakter. Og ALDRIG NOGENSINDE vil jeg igen vil sidde på en hest, som smider mig over på det ene sædeben og ikek har ryggen oppe i trav. Alene af den grund at det er SÅ FEDT for mig som rytter at sidde på en hest som bærer sig selv og sin rytter korrekt  ))
Det med aldrig at sidde på en hest igen, der fejltakter, er vist svært.  Jeg mener, at undersøgelser af et stort udvalg af heste på løbebånd viser, at omkring 90% af alle heste fejltakter fra naturens side.
for som NinA (og måske andre også) har skrevet, så praktiseres det alle steder og med alle racer. Jeg synes bare det er   meget en skam, når man skal arbejde så lidt for at få fjordheste til at gå rigtigt. Gurli: Hvad der skal til for at være en god hesteejer? Et eller andet sted handler det jo ikke om at kunne en masse fine fagtermer. Det er noget vigtigere at kunne bruge tingene   udføre dem i praksis. Ellers går der Erasmus Montanus i det   (siger én af dem, der ellers synes, at det er smaddersjovt at nørde i teorien). Men jeg mener nu alligevel, at man gør både sig selv og hesten en kæmpe tjeneste ved at sætte sig ind i, hvordan hesten lærer. Bl.a. fordi man så sandsynligvis vil indse, hvordan man skal arbejde med hesten for at få den til at arbejde optimalt - hvordan man får den til at udføre de ting, man ønsker af den og ved at man pludselig må indse, at nogle af de ting, man ellers har praktiseret, er forkerte. I hvert fald, hvis hvis hesten skal forstå nogle af de andre vigtige ting, den skal kunne. Jeg synes egentlig også det er vigtigt at vide lidt om, hvordan hestekroppen arbejder, så man ved, hvilke muskler det er vigtigt, at hesten udvikler først. Så er man jo netop i stand til at søge hjælp eller skifte ridestil (gøre NOGET), hvis man kan se, at hesten udvikler sig forkert.  synes ikke det er godt nok bare at sige, at man går efter at behandle sine heste godt. Især ikke, hvis man ikke kan se, hvornår hesten så egentlig   det godt. Her tænker jeg især på selve ridningen, hvor der er alt for mange, som ikke kan se at deres heste ikke er tilpas (piskende haler, række tunge, spændinger, "uartigheder" for at nævne nogle ret almindelige ting). Men det er vist et sidespring... Mht. billedet vil jeg godt give dig ret, Gurli. Men selve holdningen er da nydelig 
Fejltakter i galoppen skrev jeg 
Og har man en gang siddet på en ismule, som galopperer på forbenene og løber pas på bagbenene - så forstå man hvorfor jeg AFSKYER det så meget Men en ustresset hest, muskulatur de rigtige steder og en TOTALT afslapppet rygmuskular har afhjulpet problemet for mine heste.
Fjordhesterytterne er under angreb fordi jeg for 2 dage siden lavede et indlæg under opslag og billeder med min nye fjordhest. Han har taget ca 50 kg på siden jeg fik ham (han var meget tynd) og så er vi begyndt at ride lidt dressur. Det er kun anden gang han har fået lov til at lave lidt andet end at ride for helt løse tøjler OG han går under lod!!!!! Og der fik jeg sjovt nok et surt opstød fra "Danmakine »Basse", som så har startet denne tråd. Nu kan jeg jo lige så godt forsvare mig selv med det samme! Nej jeg hiver ikke i min hest. Jeg har kontakten på udvendig tøjle, og bruger så indvendigt ben til at bøje hesten med. Og siger folk jeg har for meget fat i min indvendig tøjle, ja så svarer jeg at det ved de ikke noget om, for de kan ikke mærke det, de kan kun komme med en formodning udfra billedet. At min hest går under lod anden gang den bliver redet seriøst er ikke noget der bekymrer mig på nogen måde. Men jeg synes nu det kunne være lidt sjovt at se nogle ride-billeder af alle dem som har så travlt med os andre og vores ridefejl. For hvis man kan have SÅ travlt med alle andre, må det være fordi man selv har 100% styr på det, og det vil jeg da gerne se 
Det er moderne at snakke om heste, der rides bag lod - fordi det er blevet moderne at    Så simpelt er det  Det er forkert at ride bag lod, fordi hesten kommer til at spænde i sine rygmuskler og kommer til at bære rytteren med sine rygmuskler, og det modvirker korrekt, løsgjort samling og slider på den  Men folk siger: Se, hvor pænt min hest er kommet til at gå! Det er synd, fordi de åbenbart ikke er klar over, at det ikke er godt for den at gå 'pænt'. At det faktisk slet ikke er 'pænt'..... Og det handler ikke om at være en god rytter, det handler om at træne på den rigtige måde - og det kan man ganske let lære, hvis man vil acceptere, at hesten ikke bukker nakken som det første - men først bukkker nakken, når den er parat til det 
opslag og billeder, men nu nævnes der jo, at det er en milliard million (eller var det omvendt) fjordheste, som gjorde det derinde, så jeg   ikke, at din er den eneste, der hentydes til, så du behøver nok ikke ligefrem forsvare dig   . Men det er da altid godt, at du er opmærksom på problemet.   rider   100% korrekt. Men det ændrer ikke på, at jeg ved, at det er forkert, når hesten går bag lod. Og det gør min desværre også stadig ind imellem (og her skyldes det helt klart et tøjleproblem - uanset om det så er indvendig, udvendig eller begge). 
vel heller ikke om hvor let ens tøjle kontakt er, for man kan ride en hest bag lod, for helt lette tøjler... Som Tumle skriver, så skal man bare have kontakt i den ene side og piller/bøje i modsatte side... og når hesten så bukker i nakken, så sidder man stille/giver efter... Det er sådan man, meget nemt, får en hest rund og lækker fortil... desværre ofte med en spændt ryg til følge... Der er lavet et indslag på epona, som hedder: når forkert ridning FØLES rigtig... Det handler om, hvad der sker i hestens krop, når man rider den bag lod og hvorfor det ikke er sundt for den... Tumle80: Af ren nysgerrighed må jeg spørge, hvorfor du vælger at ride den i holdning med tøjlen, fremfor selv at lade den finde sin holdning over en længere periode? jeg har selv gjort som du, redet med helt let kontakt og haft en hest, der når det blev svært dykkede bag lod... Jeg vidste ikke det var skadeligt, for hende at gå derinde, så jeg lod hende bare være... Jeg var heller ikke klar over at det rent faktisk var mig selv, der fik puttet den derind med næsen, fordi jeg stillede hende ind/ud... Jeg red sådan, fordi jeg ikke vidste bedre og fordi alle andre red sådan... Men da der var nogen som fortalte mig, at det var ret usundt for min hest at komme bag lod... jamen så måtte jeg jo ændre på min ridning og min holdning til tingene... Hvis din hest endnu er ung, og ikke har været redet forkert, jamen så grib da muligheden og få en hest der bærer sig selv og lægger de gode lækre muskler, fremfor en hest, der krøller bag lod og som derfor   opbygge de rigtige muskler 
Søs1: Vil du ikke lige definere helt præcist for mig hvordan du ser en hest fejltakter i galop?
UNDSKYLD! JEG er en nørd, og jeg omgiver mig med mange tyskere og amerikanere, - og en læge - der altid kalder tingene deres latinske navne. Jeg burde naturligvis have skrevet, at de ikke ved hvad   er, hvor det sidder eller hvad betydning det har. Og det er DET jeg synes er forkert. Jeg beklager - det var ikke min mening at anklage nogen for ikke at kunne latin (det kan jeg sådan set heller ikke - jeg forsøger mig med udenadslære) og dermed være dårlige ryttere. Nogle gange går der nørd i den, og det fik lidt indflydelse på det jeg skrev.  Min pointe var sådan set bare, at jeg synes man bør vide hvordan ens hest er bygget op og hvad den er sat sammen af, så man kan få en idé om hvordan man får den til at arbejde mest rigtigt i forhold til dens anatomi og fysiologi.  Jeg synes først man er en dårlig rytter, hvis man er ligeglad. Der var engang en der sagde til mig, at succes med sin hest er 10% talent og 90% træning. I min verden, er træning altså ikke kun når man sidder i sadlen, men også når man er her, på Epona, eller læser en bog, artikel el. lign., der oplyser en om hvordan man får ridningen til at foregå på en måde der ikke skader hesten, giver den spændinger, ømheder, stress - fysisk og/eller mentalt - og hjælper os til at blive bedre hver dag  Jeg er absolut heller ikke færdig med at lære, det er der vel ingen der er, så det handler vel ikke om at være verdensstjerne eller ikke-verdensstjerne, men om altid at søge efter at gøre de ting vi vil med hesten, på dens præmisser. Vi må jo aldrig glemme, at hestene ikke har bedt os om at blive redet på - det er noget vi beder hestene om. Og med lidt almen dannelse kan man jo spørge pænt og aflevere hesten tilbage i den stand man modtog den (med forbehold for aldersforandringer   ) Så jeg beklager meget at jeg kom til at træde nogle stykker over tæerne - det var bestemt ikke min mening!! Jeg sad med nogle helt andre i tankerne (dem med glidetøjlerne og de hårde hænder der knap nok ved hvor hestens rygsøjle sidder   ) - det var dem jeg var ude efter - ikke andet.. 
...en sidebemærkning. Jeg opfatter mig som min hests træner. Min underviser er min træner, og han skal lære mig at lære hesten det jeg gerne vil have den skal kunne. Hvis ikke jeg kender til hvordan min hest virker, kan jeg jå dårligt fortælle den hvad den skal og hvordan, hvis jeg ikke engang ved om den er fysisk i stand til det - uden at lide overlast. ...
....jeg syns godt nok det er utroligt som andre folk altid skal kritisere hinanden herinde! Her er et par billeder af min gamle fjoller. Meget dårlig kvalitet, men de er der da. Tja om hun går bag lod....ja det gør hun jo nok, men hun har også været redet max 1 mdr her. Hun har aldrig været savet ned! Sådan valgte hun selv at gå....selv første gang hun havde rytter på.    
Til Gurli: Jo ryggen er absolut ikke optimalt løftet, men mener heller ikke den er decideret sænket på pågældende billede. Men det var da et punkt vi løbende arbejdede med på det tidspunkt via impulsionen. Han skulle svinge mere aktivt opad i rygsøjlen. Det var heller ikke ment som et idealbillede, blot et billede på hvor langt foran lod en kraftigt halset fjordhest skal være for at den forreste del af hvirvelsøjlen er formet korrekt. Med Buster var opgaven så herefter at bevare bæringen fra skulderpartiet og bagud. Her er et billede hvor han svinger mere aktivt igennem i hele kroppen( durschlassigheit på dansk?), og mere tydeligt bruger rygmuskulaturen til at løfte halsen opad mellem skulderbladene: (igen skal jeg lige pointere at billederne   er ment som et idealbillede, men blot illustrationer på hvordan jeg forsøgte at formgive min fjordhest da han levede)  
Lige en tilføjelse: Skulle måske lige indskyde at hesten er 21 på de pågældende billeder og jeg stadig var færd med at rette op på det rod jeg havde lavet som barn og yngre i mit forsøg på at ride "dressur" på min fjordhest  (Og nu ville min træner vist have skældt mig ud for at komme med undskyldninger   )
Kære søde Rhea - jeg skrev om min egen ridning og mine egne hestes fejltakter - og jeg har i øvrigt forklaret, hvilken fejltakt jeg mente. Men jeg regner ikek med at du nogensinde har redet på en femgænger ismule- så du kan ikke følge mig i det jeg skriver. Gider du godt lade være med at læse kritik af andre ryttere ind i alle mine indlæg????? Jeg har ikke et ENESTE sted i denne tråd kritiserede nogen som helst - ok???????
Sedoj til klikkeren og dens funktion. Jeg brugte et plastiklåg, som jeg så placerede lige foran ham, og han skulle selvfølgelig snuse til den, og så "klik" lige i det, at han ramte den, og en godbid med det samme. Jeg havde godbiden fremme, så jeg ikke skulle stå og fumle efter dem. Sedoj forstod idéen efter 2 * 5 minutter, og jeg kunne holde låget højt og lavt og ud til siden, og han gik efter den hver gang. Du skal ikke blive frustreret, hvis du når til et punkt, hvor hesten har fundet ud af, at godbidderne kommer hoppende frem i hånden på dig, men ikke lige hvorfor de egentlig gør. Det punkt ramte jeg med Sedoj efter en lille uges tid med træningen. Han var over mig hele tiden, og forsøgte at komme i lommen på mig eller hapsede ud efter mine fingre. Jeg vendte hans tiggeri til noget positivt ved at lære ham, at kigge væk fra mig. Jeg tog target væk, og så klikkede jeg ham konsekvent, når han kiggede væk fra mig. Så i stedet for, at han blev pågående, når han tigger, så står han nu og kigger lige ud. Det er noget tiggeri, som er til at have med at gøre. Jeg var tæt på at opgive klikkeren helt den gang, men holdte alligevel ved, og nu kan godbidsposen stå inde midt på banen, og han stiller sig godt nok hen til den nogle gange, men så står han bare og kigger den anden vej. I starten skal du dele tricksene op i bitte små dele. Da jeg f.eks skulle lære Sedoj at give kys, så var første del, at jeg fik lov til at kysse ham på mulen. Jeg sagde kys, og gav ham et kys. Når han var helt vant til det, så gik jeg videre til, at sige kys, og holde hovedet lidt væk fra ham. Nogle gange stak han så mulen lidt frem, og så fik han klikket. Og nu stikker han så mulen helt frem, når jeg siger kys. Sørg også for, at du holder på, at når han skal lave et trick, så er det når du siger til. Ellers har du en hest, der udfører alle mulige ting, som tiggeri, eller som Sedoj f.eks gjorde meget en overgang, gav alle og enhver smækkys, der kom inden for rækkevidde. Da jeg lærte ham at sige goddag, var jeg ved at blive klappet ned af et forben, fordi han ville sige goddag, da jeg bukkede mig ned, for at samle en strigle op foran ham. Så kun tricks, når du beder om dem, og hav et øje på hver finger, indtil han forstår det. Ellers rigtig god fornøjelse....
Mange tak for din historie om Sedoj og klikkeren. Grinede lidt over den sætning med at han gav smækkys ud til alle på rækkevide   Fik et lidt sært - men sødt - billede i hovedet  Men tak skal du have. Det vil jeg have i baghovedet, da jeg godt ku forstille mig - når Cashew ved hvad det går ud på - at han så bliver rimelig all-over og temmelig ivrig samt netop kan begynde at tilbyde tingene lidt for voldsomt og lidt fo rmeget selv. At han nærmest kommer mig lidt i forkøbet og det - som du siger - holder ikke. Det vil jeg huske. Prøver som sagt imorgen med en plastic flaske, så må vi se hvad han gør. Om han rør den med mulen eller hvordan han reagrer på det samt på klikket. Men han fatter det nok hurtigt hvis jeg gør det korrekt. Hvis jeg får ham til at fatte denne øvelse starter vi nok med at lærer at bakke på kommando inden vi øver os ud i spanske skridt   Det altid en god ting at kunne ..
Hvor kan man købe sådan en klikker og til hvilken pris?   Min gadedreng kunne sikkert lære en masse ting (udover alt det han allerede har lært sig selv..) 
Jamen det er smækkys Sedoj laver, for han løfter overlæben lidt, når han skal give kys, og det aller bedste tidspunkt er selvfølgelig, når han har fået roe-snask. Jeg kan så godt forstå, at der er nogle heste, der ikke vil spise det, for det smager altså ikke særlig godt. Men rigtig god fornøjelse, og det er rigitig sjovt, når der først kommer gang i indlæringen, og man kan se, at hesten forstår de første spæde ting i en ny øvelse...
K<atrine: Bare gå på dyrens beskyttelses hjemmeside og søg i søgeflet på klikkertræning. Så nederst på den side du kan gå ind på står der en mail, den skriver du til du gerne vil have en klikker tilsendt 
Sandra du kan starte med at holde klikkeren i lommen de første par gange du benytter den, det dæmper lyden. Kort fortalt kan indlæring (behavioristisk) opdeles i klassisk og operant betingning. Ved klassisk betingning associeres en ubetinget refleks (ubetinget = ikke indlært) (f.eks. kan en godbid udløse følelsen af velvære), med en neutral stimulus (f.eks. en kliklyd). Den neutrale stimulus omdøbes til en betinget refleks når den er associeret med den ubetingede refleks. Den ubetingede refleks betinges ved gentagene gange at efterfølge den neutrale stimulus med en med en ubetinget stimulus . Den ubetingede stimulus vil herefter udløse en ubetinget respons . Efter X antal gentagelser vil den tidligere neutrale (nu betingede stimulus) udløse den nu betingede respons. Det kan illustreres således: Ubetinget stimulus (US) Ubetinget respons (UR) Neutral stimulus (NS) Betinget stimulus (BS) Betinget respons (BR) US(f.eks. godbid) --> UR(velvære) NS (kliklyd) --> US (godbid) --> UR (velvære) BS (kliklyd) --> BR (velvære) Ved operant betingning sker læring på baggrund af adfærdens konsekvenser. Adfærdens konsekvenser kan deles op i forstærkning og straf.  definers som den procedure hvor adfærdens konsekvens   frekvensen af adfærd.  defineres som den procedure hvor adfærdens konsekevns   frekvensen af adfærd. Forstærkning kan deles op i positiv og negativ forstærkning.  er den procedure i hvilken   af en stimulus (kaldet den positive forstærker)  frekvensen af den adfærd den efterfølger.  er den procedure i hvilken   af en stimulus (kaldet den negative forstærker)  frekvensen af den adfærd den efterfølger. Negativ forstækning er den forstærkningsprocedure der oftest benyttes ved træning af heste. F.eks. kan et tag i tøjlen være et signal til at hesten skal standse, men det er   af presset når hesten standser, der øger sandsynligheden for at hesten standser næste gang rytteren tager i tøjlen.  kan også deles og i positiv og negativ straf.  er den procedure i hvilken   af en   mindsker frekvensen af den adfærd den efterfølger. Et eks. på positiv straf er at elektrisk stød fra et elhegn mindsker den frekvens hvormed hesten (eller mennesket) rører hegnet.  er den procedure i hvilken   af en stimulus   frekvensen af den adfærd den efterfølger. Et eksempel på negativ straf er at man fjerner godbidden når hesten tigger. Det er ikke nødvendigt at benytte sig af en klikker. Enhver neutral stimulus kan associeres med en ubetinget stimulus. Jeg benytter mig af et tungeslag - det er praktisk og jeg kan have det med overalt   . Det vigtigste er at den betingede forstærker er meget kortvarig, det giver en mere præcis forstærkning af responsen.
Så prøvede jeg klikkeren idag. Han gav et sæt første gang jeg klikkede ham, men ellers intet. Han fandt dog hurtigt ud af at godbiderne var i min lomme og han begyndte at TIGGE groft da jeg fortsætte. Vi startede med at han sku berører eller (dutte) en flaske med mulen. Det lærte han faktsik rimelig hurtigt. MEN.. Skal man give godbid hver gang efter et klik? Han forventer nærmest efter et klik at få denne godbid med det samme.. Skal man ikke gradvist tilvænne dem til de ikke får en godbid hver gang, men kun får et klik. Det synes jeg måske er det som er sværest :s Nå, men han lærte faktisk rimelig hurtigt at bakke på kommando. Når jeg peger på hans bringe og siger "baak" samt går lidt i mod ham så bakker han, indtil jeg klikker.. Jeg lærte ham at smile, sådan rimeligt okay - samt at kysse. Men når han skal kysse og jeg lægger hånden op til min mund og siger kys. Tager han mulen hen til min mund, men han går nærmest efter min hånd i stedet for da han jo nærmest ved der en godbid gemt derinde :s Han er lidt umulig for så trænede jeg kun med kliklyden og at han ingen godbid fik bagefter et par gange og varriede det lidt. Men så blev han nærmest bare sur  Vi havde lige vores små "hvem bestemmer" da han blev lidt for ivrig og lid for vild da jeg var ved at lærer ham det. Da vi så derefter nemlig sku gå en lille tur i ridehuset gik han op foran mig hele tiden og begyndte at tigge. Og jeg skubber ham bare væk, så kom ørene bar ned og så blev han noget muggen på mig  Er det sådan tilvænning eller hvordan?
Jeg har altid en godbid efter et klik, men når han nu forstår, at dutte til flasken, så kan du jo gå videre til, at han f.eks skal dutte to og tre gange før klik/godbid, eller holde mulen længere på flasken inden klik/godbid. Personligt synes jeg det er lidt "snyd" over for hesten, hvis man klikker uden at give godbidden. Lidt ligesom hvis ungerne kun fik lommepenge nogle gange for de samme opgaver. Slem kliche at sammenligne hest og børn - ved det. Så jeg fjerne ikke godbidden, men forlanger blot mere for godbidden, og desto færre klik jo færre godbidder. Når man nærmere sig det punkt, hvor klikkeren forsvinder ud af øvelsen, så bruger jeg kun klikket for de helt gode øvelser. Men jeg tager den stadig frem en gang i mellem, hvis de spanske skridt er ved at blive lidt flade eller lignende ting...
Alexandra Kurland har skrevet bogen "Klikkertræning af heste". Jeg startede med at låne den på biblioteket, men har så siden købt den. Der er både beskrivelse af hvordan du kommer i gang og i hvilke sammenhænge du kan bruge klikkertræning. Kan anbefales. Venlig hilsen Mie
Jeg ved godt jeg er for sent ude - men det er ofte et problem for lydfølsomme hunde -og heste - når de hører kliklyden første gang. Man kan dæmpe den på flere måder: 1. TAg den ned i lomme og klikke de første par gange. 2 Tag et par handsker med god plads på og så klikke inde i handsken. 3. Klikke bag ryggen på ens selv. Det plejer at have en god effekt - og der går ike lang tid før hund/hest forbinder klikket med en god bid.
Hej Sandra! Heh.. ja sjovt nok, du også er kommet igang med klikkeren  Har jo trænet med Azeem et stykke tid (dog ik så meget længere) Men som taget brugte jeg en pind hvor jeg satte en tennisbold fast for enden. Efter første del: klik-godbid-klik-godbid-klik-godbid osv. begyndte jeg at rykke med target, altså fx mellem benene på ham, smide target et stykke væk og den slags. Han fangede hurtigt ideen. Ja det var bla. med hjælp fra klikkeren jeg fik lært ham spanske skridt, men bruger den ikke længere, da den er væk (klikkeren jo) så overvejer at skaffe en ny, hihi..  Kan godt anbefale siden: 
af klikkere, er ikke så larmende, som dem med metalblad. Der er det hele plastik Kan købes i de fleste butikker der handler med dyreartikler.
Hvis i læser inde i indlægget her i tråden vil i finde ud af jeg har prøvet med ham og han intet sagde til kliklyden   Han forstod det fint nok - men jeg løb dog ind i han begyndte at tigge rimelig meget.. Jeg snakker allerede med Ditte fra klikhesten.dk   Tak for jeres mange råd.
For at kliklyden vedbliver at fungere som betinget forstærker er det vigtigt at klikket   efterfølges af en godbid. Efterhånden som øvelsen indlæres skal hesten ikke forstærkes (positivt)hver gang den udfører øvelsen. Dette vil medføre en forringelse af øvelsen, da hesten forstærkes uafhængigt af dens præstation (dvs. hvis hesten forstærkes for både gode og 'dårlige' forsøg). Efterhånden som hesten lærer øvelsen skal du kun forstærke når hesten gør det ekstra godt. En god, morsom og let læselig og   introduktion til læringsprincipperne er "Don't shoot the dog!" af Karen Pryor. I bogen beskrives læringsprincipperne og hvordan man kan træne alt fra sin hund til sin svigermor!  Bogen findes også på norsk og hedder så vidt jeg husker "Ikke skydt hunden!" Hilsen Nanna
Her er vores resultat efter bare 5 gange klikkertræning. Vi træner 3-4 gange om ugen og Safri synes, det er alletiders.    
Ja min hest er noget klodset når vi er på skovture, hun snubler nemlig tit! over ting... hendes syn fejler ik noget, og pandelokken er bundet op (hun har en meget stor en) så hun kan se igennem den. Er der noget man kan træne så hesten lære at fokusere på hvor benene bliver sat.... vi har næsten været nede at ligge fordi hun faldt over en sten.
Hvilkent race er hesen? Fjordhest? Det kan være noget i hendes kode. Min hest begyndte også at snuble pludselig fra dag til anden, både på bane og i skoven - primært mest i skridt. Han blev undersøgt med røgnten, intet der - men ellers lagt blogkader. Og han havde fået en lille overbelastning i kodeleddet og blodet havde svært ved at kome helt ned i koden. Derfor snublen.. Så han står nu med pause i en måned og laang genoptræning.
altså ved mig hjalp det meget at "træne" hesten i ikke at snuble. Det kan du fx. gøre ved at ride i halvlangt græs i både skridt og trav. Men husk at græsset IKKE må være alt for højt, da det kan fører til skader hvis den snubler. altså græsset kan ca. være omkring 30 cm. Det lærer hesten at løfte benene lidt højre og derved ikke snuble så meget. Håber det kunne hjælpe  Mia
Du bør måske få det undersøgt af en dyrlæge, da det ikke behøver at være fordi hesten er "klodset". Ved forbenet dragtbrusk er snublen et almindeligt symptom, så hvis det er noget, den pludselig er begyndt på - eller har gjort et stykke tid og det så er blevet værre, ville jeg nok få det afklaret, eller om der er andet i vejen. Sys
Min hest snubler/snublede også meget, og det viser sig at det er forbenet dragtbrusk. Godt nok kan hun "lære at se sig for" til en vis grad, men problemet - at hun sætter tåen i først og dermed fanger jorden for bevægelsen er færdig - kan ikke fjernes dermed. Det skal (i vores tilfælde) afhjælpes med specialbeslag osv. Så få dyrlægen ud før hun snubler så slemt at i falder, f. eks., og så hun ikke går og har smerter   der nu skulle være noget. /Lene
tror alle altid ligepludselig er hesten syg.... min hest fejler ik noget i sine ben. HUn fik handesundersøgelse for 1 år siden, og flere gange fået tjekket ben hos falck rønne pga. vokseværk, så det kan jeg godt udelukke, hun har desuden altid været sådan, lige fra første gang jeg var i skoven da hun var 3½år, og det er ting hun falder over (ik på dressurbanen) kun i skoven hvis hun går og kigger på alt muligt... tror bare ik hun lige ser det af nysgerrighed.. tror jeg vil prøve det med græssetm også måske lægge bomme på dressurbanen (for der er intet, der går hun lige så fint)
prøv at lave nogle forskellige små forhindringer som grene og bomme osv. og longer hesten igennem, så den lære at kigge sig for. en af hestene her hos mig snubler nemlig også,og det hjalp også at smeden filede forhovene på en anden måde .
skal man starte 2 kvalifikationsstævner til DSA i spring for at kvalificere sig til finalen, eller er det nok hvis man har fået et snit på 8,0 til et stævne
Sidste år havde vi en hingst med til dsa, kvalifikation stævnerne er til for at kvalificere hestene altså skal de have et vist gennemsnit,man kan kvalificere dem på et stævcne men man kan også bruger flere, derefter kommer en semi finale sidste år var der en på sjælland og en i jylland, og derfra går de bedste videre til finalen hvor der så igen er en soteringsrunde. venlig hilsen karina
Jeg har altid redet selv, men er nu i forrige uge begyndt at få undervisning af en rigtig dygtig pige. Det er bare SÅ GOD undervisning jeg får- det er virkelig noget jeg forstår og kan bruge når jeg rider selv   Hehe.. Lazio går SÅ meget anderledes, og han er meget nemmere at ride på "den nye måde". Jeg var helt frusteret over vores ridning ikke kom nogen steder- vi altid bare hyggede os og gjorde hvad vi selv ville.   Men nu har vi hyret en kanon slave-pisker til at rette lidt op på os. Jeg glæder mig til hver gang hun kommer... 
SÅDAN  Så sparker i jo bare røv til de nætse stævner. Smiiil.. Vil os gerne ha fundet en god underviser 
Jepp vi kommer til at sparke røv!   Det er super til os, du kan tro vi sveder-hehe. Har du fået føl?
Super   Det er simpelthen det bedste når ridningen går godt. Hvem er det der underviser dig? Mangler selv en til at komme og undervise mig og uhyret ind i mellem, men kender overhovedet ikke nogen undervisere i Skads.
Jeg vil gerne prøve at forklare igen, hvad jeg mener, for jeg tror ikke, at du har forstået mig rigtigt. Du må dog også gerne prøve at læse mine forrige indlæg igen - og huske på det jeg starter med at skrive - kortere tøjler betyder ikke strammere tøjler! Det har jo ikke noget med tøjlelængden at gøre, men med brugen af tøjlen og træningsformen. At ride med lange eller korte tøjler har ikke så meget at gøre med, om man rider hesten frem og ned. Det vil altid være forkert at trække hesten ind med tøjlen, og det vil i øvrigt slet ikke have noget med samling at gøre. At trække hesten ind er altså ikke en genvej, det er en forkert vej! Ja, det er rigtigt, at en korrekt trænet hest bør reagere på det mindste pres fra tøjlen. Det jeg mener er, at dette pres er sværere at give præcist med lange tøjler, fordi før man overhovedet kan give et pres, er man nødt til at samle tøjlen ind og det tager længere tid, end hvis man bare kan vippe med hånden. Og bruger man armen i stedet for hånden, så er der altså god sandsynlighed for, at man kommer til at trække stift og uden så god føling, som hvis man bruger hånden til signalgivning. Jo, man kan godt ride uden brug af tøjlen, men hvorfor så overhovedet ride med hovedtøj? Man kan sagtens bruge tøjlen på en god måde, som hjælper hesten. Det tror jeg nu også, at du selv mener. Altså brug af klare, præcise og små signaler. Er ked af at sige det, men din teori holder altså ikke   Jeg har jo netop forklaret, at det er for at kunne bruge hånden og ikke armen til signalgivning. Og det er altså også, når man vil dreje eller stoppe. Hvis du vil stoppe din hest og rider rundt for lange tøjler, så skal du først samle tøjlerne ind før de er korte nok til at du kan give hesten det lette pres, som den forstår som et stopsignal. Det tager længere tid end hvis dine tøjler er lige præcis så korte, at de bare kan vippe med hånden for at lægge samme pres. Håber det gav mening  Jeg kan i øvrigt godt styre min hest for vægt og schenkler alene, men jeg bruger stadig tøjlen, fordi jeg ikke altid er lige så præcis med vægt og schenkler, som jeg kan være med tøjlen. Og præcision og timing er vigtigt i ridningen. Jeg ved godt, at dygtigere ryttere måske kan ride uden hovedtøj, men det kan jeg altså ikke, og at erkende det synes jeg på ingen måde er at tage en genvej, men bare at være realistisk omkring sine egne evner. Jeg vil også påstå, at der kun er virkeligt få ryttere, som kan ride dressur uden tøjler. Hatten af for dem som kan, men der er altså ikke mange. Mvh Anna
Jeg tror så i øvrigt ikke, at vi deler opfattelse af, hvad der er lange tøjler  Jeg vil ikke mene, at rytteren på det sidste billede rider med lange tøjler, men at hesten blot er bøjet til den anden side (se på biddet). Så altså, jeg synes ikke, at den her rytter har lange tøjler. Så måske er vi enige om, hvad der er korrekt alligevel. Mvh Anna
Enig, på en hest, der er "fremme til biddet". Dvs. når man kan mærke hestens mund for enden af tøjlen, men ikke mere - og heller ikke mindre. Det synes jeg også - at det er nemmere at give signaler med kort tøjle end lang. Jeg mener dog lige præcis at tøjlelængden er forholdsvis irrelevant i forhold til sammenligningen med GP-hestene, for en rigtig (og korrekt samlet) dressurhest er i mine øjne kendetegnet ved, at: Men forud for dette arbejde ligger en kæmpe indsats med at få hesten til at reagere korrekt - og ikke mindst   - på hhv. anholdninger og fremdrift, så hesten kan slappe ordentligt af under rytter og bruge sig korrekt. Det tager lang tid at få dette arbejde på plads. Desuden kommer arbejdet med at få hesten til at samles korrekt - altså delen med, at den sætter bagbenene i jorden langt inde under hesten, hvilket også kræver, at hesten er afslappet. Under   arbejde kan det være en fordel med længere tøjler - især indtil hesten har den rigtige forståelse af, hvad biddet (og anholdningerne) egentlig betyder, da man så nemmere har mulighed for at give helt efter og dermed belønne hesten for at gøre det rigtigt. Så snart hesten kan det, rider   også med kontakt - altså kortere tøjler og en let forbindelse til munden, hvor jeg så kan begynde at forfine signalerne.
Ja, jeg er enig med dig i, at kan man ride hesten lige så godt og præcist for sædet som for tøjlen, så er det noget helt andet. Og det gad jeg sørme godt, at jeg kunne. I forhold til at ride hesten præcist for sædehjælpen, så er jeg godt klar over, at det er mig, som sætter begrænsninger og ikke min hest. Den er nemlig meget følsom over for sædet, og den belønner mig med det samme, jeg gør det rigtigt  Nå, nu var det jo ikke mig, det skulle handle om. Mvh Anna
Hvordan skal man ellers debattere på en debatside  Til gengæld føler jeg mig da en smule kritiseret af dig, når du kommer med sådan et udbrud 
Fjordheste er fantastiske og taknemmelige, fordi deres overlinje ofte er så stærk.. Måske har Gsims ret i at det er måden halshvirvlerne hæfter lidt højere, der gør at de ikke har samme behov for at komme dybt ned, før de hejser ryggen op... Jeg kan ikk erindre nogensinde at have siddet på en fjordhest og følt at den "hulede ryggen ud" ? Man skal nærmest bare tankeoverføre at man gerne vil have næsen frem, og så følger resten med af sig selv   
et pragtfuldt billede, Susan  Sådan skal det se ud 
nu har jeg idag været på Allerupgård til Fjordheste stævne. Og der var der mange fine fjordheste der IKKE blev redet under lod. Synes det er noget af en generalisering at komme med, men det er jo som det er mest på HN, folk har så travlt med at kigge udaf i stedet for den anden vej... men det er nok også det nemmeste 
Min erfaring med fjordheste, er faktisk præcis den samme som Susan, meget mere taknemlige heste skal man lede længere efter. Min veninde har netop købt en 15 årig hoppe, som tidligere har haft 9 forskellige ejere på 8 år...   I starten var hun møgstærk, og det var ikke fordi vi ville få hende til biddet med tøjlen, nej blot et forsøg på stop.. men det var nok til at hun gik i defensiv og smuttede sin vej.. trist trist alt for mange har prøve at ligge arm med denne skønne fjordame.. Nu går det dog meget bedre, og det er gået ret stærkt med hende. Den elsker at gå ned og frem, er kanon god til det   Jeg er helt sikker på at det nok skal blive en helt fin lille pony, der skal bare et grundigt stykke arbejde til. BB har skrevet i en af sine bøger, at fjordhesten er en hest der bare ikke kan rides i hånden, den skal rides korrekt. Den er for stærk og den vil altid vinde hvis man vælger at kæmpe med den. Netop dette er nok grunden til de mange problemer man ser med fjordheste tror jeg.. Plethesten: Jeg tror ikke på, at din fjordhest på billedet selv har valgt at gå under lod, for ville den stadig blive stående i nakken som den gør på billedet hvis du slap tøjlen?? Jeg tror det ikke.. Håber ikke du tager dette ilde op, men synes netop dette eks illustrere meget godt hvor nemt bag lod accepteres, og misforståes. Jeg har selv ind til for nylig været noget overbæren overfor når hesten gik lidt under indimellem.. nå pyt pyt det kommer nok, et skridt ad gangen osv. Ikke at det ikke er ok at vise billeder af ens "ottende vidunder" her på HN som et moment går under, der skal da være tolerance nok til dette (så længe det ikke er direkte roll kur, bevidst osv ..) Men det er bare ikke korrekt når en hest går under lod.. og mere er der ikke at sige til det.. Jeg bliver mere og mere indtolerant overfor det, jo mere jeg læser om det og tænker over det. Jeg har det sådan at går hesten under lod, momentvis eller hele tiden, jamen så er det det der tages fat på først, det er grundstenen for at kunne komme videre. Før kunne jeg godt acceptere det for at gå videre med andre øvelser, sådan at jeg arbejdede med flere ting på engang, og målet var selvfølgelig stadig at få en hest der skulle gå i eller let over lod. Nå men det var bare det 
Søs1 chill out  , det var sådan set bare et simpelthen spørgsmål jeg længe har undret mig over, og da jeg ved du sidder inde på den teori gad jeg godt blive lidt klogere på det punkt, da min teori ikke passer sammen med billederne. Det var bare denne sætning jeg spurgte til, da jeg godt ved hvordan man ser om en hest takter forkert i trav, men endnu ikke kan blive enig med mig selv omkring galoppen. Så undskyld hvis du følte jeg kritiserede dig i denne tråd, men det var nu tilfældigt jeg spurgte dig, og kun udfra den grund jeg ved du har teorien i orden  Jeg dømmer ikke dine indlæg, jeg synes de er meget sympatiske. Men endnu engang hvis jeg må låne tråden, 
Rhea Eg (Amiro): Det er egentlig ganske elementært min kære Rhea (totalt detektiv-agtigt hva   ) Dette viser et billede af en hest der fejltakter:   Galop er en 3-takts gangart, hvor det ene diagonale benpar bevæger sig synkront... Når en hest galopperer på venstre volte, er dens venstre bagben og højre forben synkroniseret... I højre galop bevæges det højre bagben og venstre forben samtidigt... Den første takt i galopsekvensen er det anspringende (udvendige) bagben, den anden takt udgøres af det andet bagben sammen med det diagonale forben, og den tredje takt udgøres af det forben, der sættes til jorden længst fremme. På dette billede er diagonale benpar ikke synkroniseret... DET er fejltakt i galop  Håber det var til at forstå.. hehe
Okay tak for forklaringen - det var noget man kunne bruge! Hvis den så - ifølge dig - ikke må fejltakter, gør den så det når indvendige forben er i jorden alene og når udvendige bagben også er alene i jorden? For hvis man ser serie-galopbilleder så ser man tit at disse to ben er alene i jorden.
at vise Rikke´s smukke fjord... han er så fin og han kan godt række sig, og blævre blævre i kroppen...   men sjovt at tænke på at de ikke behøver strække sig ret meget for at få ryggen op, og alligevel (synes jeg) ofte man ser dem krøllet sammen i et forsøg på at få rejst ryggen... Men hvis de har så nemt ved det, burde man bare lade dem være fortil og så var de på plads af sig selv 
Er ikke helt sikker på om jeg forstår dig, men tror måske på en måde.. Altså alle måder at hesten enten er blevet 2-taktet eller 4-taktet er fejltakt..
Nej, det er ikke en taktfejl hvis hesten har det udvendige ben i jorden alene.. Det er det første ben som rammer jorden efter svæve fasen altså taktslag 1 Taktslag 2 kommer når indvendige bagben og udvendige forben rammer jorden-  og det sidste 3 taktslag kommer når indvendige forben rammer jorden til slut.
Hehe.. Rhea, tror nok Susan forstod dig bedre.. 
jeg sikkert dumt så, men den hest som Nilus skriver takter forkert i galop kan det ikke ligeså vel være momentet billede er taget i ? Nu har jeg lige siddet og kigget på nogle galop billeder og der har hesten konsekvent tre ben i jorden, i hvert fald i de momenter de er taget i - nu har jeg ikke lige lyst til at ligge dem herind... men er der nogen der kan uddybe Susans forklaring evt. ? for jeg forstår den ikke helt 
Jeg beklager også Rhea - at jeg var så nærtagende 
Den hest som Nilus har lagt ind, med de røde cirkler, har netop IKKE 3 ben i jorden, men 2.. Udvendige forben og udvendige bagben.. Den korrekte takt, havde været hvis den havde sat indvendige bageben ned SAMTIDIGT med udvendige forben..
Jeg synes altså ikke, at man kan generalisere på den måde; men du har måske været uheldig at se alle de dårlige eksempler? og dem er der jo inden for alle racer og sportsgrene. Fjordboller har fra naturen rent faktisk ikke så meget frihed i ganaschen, og derfor vil det for mange være anstrengende at gå for kraftigt bag lod - de får simpelthen svært ved at trække vejret. For de nyere modeller er dette vist blevet bedre. Ofte er folk der vælger en fjordbolle ikke deciderede dressurryttere. Desuden er en fjordbolle en stærk hest, og især de gamle, garvede kan have tendens til at gå tungt fortil; måske fordi der har været en urutineret rytter, der bare har fået at vide, at de skal tage fast i tøjlen. Hvis man har en af de lettere fjordheste, og fra start får ordentlig instruktion, kan jeg slet ikke se nogen grund til, at de ikke skulle kunne gå korrekt med næsen foran lod. Jeg underviser en ung fjordbolle af den smarte model, og hvis rytteren husker at være let i hånden, så er hesten også let fortil! Sådan er det vel for alle racer! Selvom jeg er dressurrytter og dommer, så synes jeg altså at fjordboller er skønne; men vi må se i øjnene, at det ikke er dem vi ser til OL dressur!
Jeg har lige et par spørgsmål, som jeg håber at I gider at svare på.  Hvor mange dage i træk, træner du dressur på dressurbanen? Når du ikke træner dressur på banen, hvad gør du så? Hvor mange dage om ugen rider du ud i terrænet? Hvor meget vægt lægger du på at hesten ikke kun skal træne dressur hver dag?
jeg har en lille mini hest på 79cm som er begyndt at gå gennem hegnet. der er strøm i men det er hun ligeglad med. hvad kan jeg gøre for at holde hende der hvor hun høre hjemme.tråden er langt nede men hun går bare over en.
Du er nok nødt til at sætte flere tråde op, evt 3 tråde, og så tjekke hvor meget power der er på strømmen. Har du selv mærket om der er strøm i? Ellers køb en hegnstester hos Harald Nyborg.
ha ha ha ha nej jeg røre ikk det hegn jeg hader stød hegn  der er vidst nok fire tråde på hegnet og strømmen er blevet tjekket. andre muligheder........
dyrt og arbejdskrævende, men net i en højde ponyen ikke kan gå over... Der er også en anden ting du kan prøve: du laver en lille træningsfold.Den indhegnes som den daglige fold og strømmen er self. sat til. Uden om dette i ca 40-50 cm afstand fra strømhegnet sættes et nethegn. Her placerer du pony i den fornødne tid (fx et par uger). Virkemåde: dyr lærer nogen gange at går man blot hurtigt under et elhen, når man ikke at få stød (lissom når man hurtigt fører en finger gennem et stearinlys´flamme). MEN når der er et hegn uden om elhegnet, ja så standser (det arme) dyret midt i elhegnet, hvorved det får et ordenligt stød og kun ved at lære sig at springe bagud, slipper for stødet (forud er jo spærret af nethegn). Det er lidt barsk, men har den totalt mistet respekten for elhegn, kan denne metode virke og set fra en anden vinkel er det jo endnu mere synd hvis pony ryger under en bil og blir kørt over og bilist måske komer til skade. Sidste mulighed er et raftehegn hele vejen rundt i ca 70 cm højde...eller pileflet....eller, ja, der er faktisk mange muligheder....de koster bare alle og tager tid.... 
Hej Jeg har været nødt til at sætte dyrehegn med masker op 120cm. højt, og så stødtråd foroven og forneden med 6000v til mine små, for at holde dem inde på folden. Sidste år havde jeg 5 stødtråde på og da kunne jeg hele tiden hente dem uden for folden.
Her kan I se Annuschka   hun kom i træning hos Kirsten Hansen og ofte gik bag lod, som de 'almindelige' dressurheste så ofte gør:   Her kan I se hende gå for en uge siden foran lod. Nu har hun været i undervisning hos Kirsten Hansen i 4 måneder. Den opmærksomme rytter vil straks kunne se forbedringen, og at hun skønt ikke særlig samlet og stadig er i børnehaveklasse, er meget bedre balanceret end på det øverste billede    Her går hun rentaktet og løsgjort, halsen er skudt ud af kroppen, bækkenet er vippet lidt ned, benene rammer jorden helt ens, overlinien er blød og lækker, der er schwung på madammen - og hun ser rigtig glad ud  Det er nok lettest at se, hvis man lægger noget over hendes hoved - så kan man rigtig se det med at ride hesten bagfra, og ikke forfra. Sådan ser forskellen ud - vi regner med, at hun om ikke   længe kan blive rigtig samlet (men det skal først være når hun er klar!), og hun laver også nogle kanon overgange ned allerede nu, hvor bagparten ryger helt ind 
Enig - på det første billede går hesten for dybt og bag lod og den holdes for hårdt på kandaren; men på det sidste er den slet ikke i nærheden af biddet - der er jo slet ikke kontakt til hestens mund! En mellemting vil helt klart være at foretrække! Selvfølgelig ser hesten glad ud på det sidste billede - den tror jo, at den er kommet på ferie  Medmindre det er en unghest, der er ved at blive gjort ryttervant, mener jeg ikke at det sidste billede repræsenterer korrekt ridning; men hovedsagen er jo, at hesten ikke bliver generet, og at du selv er tilfreds; så kommer det ikke os andre ved, hvordan du gør!
Den er i 'omtræning' - så den kan lære at gå ordentligt og løsgjort  Og det kan du se, begynder at hjælpe. Det er ikke mig, der ejer den eller rider på den, men den er et godt eksempel på, at heste også i en 'pæn alder' kan omtrænes til at gå taktfast og løsgjort. Bare vent, den skal nok komme op og gå flot  Naturligvis er den på ferie, det skal jo ikke være en plage at blive redet - den skal først til at 'lave noget', når den kan gøre det uden at spænde og ryge på forparten og miste takten  Sådan har den jo været redet før, og i begyndelsen var den nervøs for sin mund, og gik bag lod for at slippe for biddet, eller rystede på mulen. Derfor går den nu med helt løse tøjler, så den også kan lære at det slet ikke behøver at være ubehageligt at blive redet i sandkassen   Billedet er ikke et billede af 'den flottest gående hest i verden'   , men et billede af en hest på vej i en positiv forandring 
Den beskrivelse du kommer med af haflingeren og hvor forfærdelig den har haft det, hvor har det været synd for den  Har alle jer der er omvendt redet jeres heste sådan før i tiden med alle de dårlige følger for hesten   Så kan jeg godt forstå, at i har fået en øjenåbner ved SusanK's budskaber og alle de andre gamle ting i har genfundet  Stakkels heste, men så er det jo godt, at i råder bod på det nu  Bedre sent end aldrig 
går da hverken værre eller bedre end langt de fleste heste, du ser ude til stævnerne   Så, ja, du har ret - det er forfærdelig synd for rigtig mange konkurrenceheste  Det kan sagtens være, at du rider anderledes, det kan vi jo ikke vide, fordi du optræder så bekvemt anonymt  Og det må vi jo håbe - men sådan er normen desværre for tiden. Selv har jeg ikke redet sådan de sidste 10 år, men jeg gjorde det også engang, eller i hvert fald i en kortere periode, til jeg for omkring 10 år siden blev klogere 
Har altså svært ved at se det fantastiske i både Susan K's fjordhestebillede og Nina's haflingerbillede - ikke at det er decideret grimt, men det ligger vel i reglen ret tæt på det, som man ser på begynder/let øvet-holdene på de fleste rideskoler. Jeg er naturligvis helt klar over, at ingen af jer er begyndere, men at lige netop dette her skulle være det store sus, forstår jeg altså ikke.... Og jeg er absolut ikke til stramme tøjler eller 'speederen-i-bund-med-trukket- håndbremse'ridning (for at låne et udtryk fra Hempfling). Frem-og-ned ridning er glimrende og ganske nødvendigt til en start, men det er vel næppe nok til at man bør høste begejstrede klapsalver?. Men måske er jeg blot misundelig, fordi der aldrig er nogen, der har klappet af mig, i al den tid, hvor jeg har redet nogenlunde som på jeres billeder. Glæder mig meget til at se billeder/vieoer af nogle McL ryttere, når I er nået lidt længere - dette er IKKE ironisk ment, jeg regner da med, at der kommer noget fremgang før eller siden, men lige nu er jeg ikke så imponeret. Tina
Du har jo været herinde i lang tid, så du må da efterhånden vide hvad jeg står for og måske du også på et tidspunkt har haft læst min gamle profil som jeg desværre ikke længere har adgang til: Når bølgerne går højt herinde med anonymitet, plejer jeg at sætte den på i min signatur i en periode, men den bliver jo ikke længere opdateret  Jeg har også været medlem af breddeudvalget i D4  Jeg giver ikke så meget for, hvad folk skriver i deres præsentation, har jo flere gange læst en masse opdigtet, derfor lægger jeg mere mærke til hvad folk skriver herinde. Det giver efter min overbevisning et ganske godt billede af hvem folk er og hvad de står for 
 I virkeligheden er det enkelt, men det er nu alligevel ikke så let, som det ser ud til, når man er vant til at ride på en anden måde  Hesten styres mest med lænd og vægt, den kan stoppes og gå frem på den måde, og om ikke så lang tid, kan den også gå mere samlet   Men allerede nu opfylder den en hel del mere af grundelement-idealet end de fleste heste 
At undskylde mig med, hvorfor den flueskimlede hoppe måske ikke har den mest perfekte krop med musklerne de rigtige steder og det er hende jeg red  Jeg syntes jo selv, at hun ser knaldgodt ud på billederne i betragtning af at hun er 25 år og stadig er fuld aktiv på daværende tidspunkt, blev desværre slagtet i februar for 2 år siden, da hun ikke kunne affinde sig med pensionist tilværelsen som desværre var en realitet p.g.a. dårligt tarmsystem og bentøj  Er der mere der kunne være interresant om hvem jeg er   Udover ridebilleder af mig og min nye krikke?
Meget lang debat der er kommet her, vil blot tilføje, at det er svært at sammenligne to billeder, når der ikke vises samme moment. Jeg kan altså ikke se, at den skulle takte bedre eller være mere løsgjort på billede to, men jeg har selvfølgelig heller aldrig været verdensmester i det med billedvurderinger. Jeg kan kun se forskellen, hvis det er præcist samme moment, der er vist. (Jeg kan selvfølgelig godt se, at den ikke længere er bag lod  ) Mvh Anna
Jeg kan virkelig godt forstå, at I ikke kan se det geniale i det, når man ser disse billeder. Jeg kan også bidrage med et par af slagsen - totalt uimponerende  Men det er FØLELSEN af hesten, der bærer sig, fjerlet i hånden, reagerer på mindste signal og ikke mindst man har ryg at sidde på - og så bliver man TOTALT ligeglad med hvor hovedet er. Men jeg forstår VIREKLIG VIRKELIG godt I undrer jer, og er dybt dybt skeptiske  Min knækker slet slet ikke tilstækkeligt i bækkenet her - og slet ikke i nærheden af det den Nina viser gør. Jeg er i øvrigt til stævne (islænderstævne) på billeder - og nej jeg fik ikke ret gode karaktere, men havnede sådan midt i det hele     
Åh nej - skal vi nu til det selvforherligelsesp.. igen? NinA: "  
IT DON'T MEAN A THING IF IT AIN'T GOT THAT SWING   
End, at jeg oplyser hvem jeg er ved forespørgsel  Jeg står om nogen ved mine meninger 
kan godt se, man kan læse det på den måde - men jeg bruger da ikke bræksmiley'er til at udtrykke mig med  Og hvis du læser, hvad jeg skriver, så er det stadig ikke mig, der rider på hesten  Lidt senere får jeg måske tid til at beskrive forskellene, jeg troede faktisk bare, at folk godt kunne se det  Prøv at se på den måde benene lander på, Anna Aissa   På bag lod billedet er de benpar, der er i jorden ikke samtidige, Forhoven er mere i, så hesten tipper hen over den forhov = på forparten. På det nederste billede er benene helt samtidige. Nå der er flere ting, men nu har jeg ikke lige tid til at forklare det 
at man ikke kan se det fede i en løsgjort hest, før man har siddet på en hvor ryggen svinger... Det ser jo sløvt og slattent ud, når det sammenlignes med en hest som går med ryggen oppe, men spændt... Men det er SÅ nemt at blive hellig, fordi man har mærket sin hest swinge... For det er altså bare det store sus og man har lyst til at dele det med alle... 
Er man nu hellig, fordi man rider efter de klassiske dressurprincipper, jannej  Nå, spøg til side, lidt hellig er man nok nødt til at være, for at tro på noget, der ikke er helt magen til det alle de andre gør  Men sådan set er det altså bare at følge dressur-reglerne  Der er ikke noget hokuspokus i det 
Jeg vil da gerne svare  Normalt træner jeg ikke mere end 2 dages dressur i træk, 3 dage er kun hvis der er noget særligt jeg skal træne på. Jeg har en ung hest, og derfor er der endnu ikke behov for mere, og han vokser stadig så der skal tages hensyn. Når jeg ikke træner dressur, så er det endten en hel fridag, horsemanship træning, skovtur, en sjællendt gang spring. Jeg rider slet ikke nok ud, men mit mål er at jeg skal tage mig sammen til to gange  Jeg lægger meget vægt på, at min hest ikke skal gå dressur dag ud og dag ind. Der skal være afveksling, så han hele tiden bevare glæden ved arbejdet på banen.
Det kommer søreme meget an på hesten. Min gamle hoppe skulle i løbet af en uge gå dressur 2 gange, springe 2 gange og 2 gange i skoven. Den sidste dag blev så en fridag eller hvad vi nu havde lyst til. Men mere end 2 gange dressur om ugen virkede ikke.... Hendes føl derimod kunne gå dressur 7 gange om ugen. Så jeg vil sige at det kommer meget an på hestens humør.
sjældent dressur to dage i træk, men lægger spring, skovtur, longering ind i mellem de dage hun går dressur... hun går dressur 2-3 dage om ugen, men hun er heller ikke ret trænet og jeg springer også, så er ikke fuldsblodsdressurrytter, kun skabsdressurrytter 
alt for meget dressur, mest styrketræning altså sidebevægelser, temposkift og overgange. vil gerne en tur i terrænet om ugen, longerer ikke ret tit men rider hellere løsgørende en ekstra gang. derudover springer jeg gerne når muligheden byder sig og der er nogle der gider samle pinde op.
Jeg longere hver anden uge, springer/rider i skoven lidt 1 gang om ugen, også har Onegin fri 1 dag om ugen. Så jeg ride dressur ca. 5 gange om ugen hvor af jeg får undervisning 2-3 gange om ugen i øjeblikket. Jeg prøve at variere programmet og træningen også i dressuren. For ikke at gøre det for kedelig og tørt for både Onegin og mig selv
Jeg rider dressur 4 gangen om ugen, og sjældent mere end 2 dage i træk. De andre dage rider vi en tur ud, og så får han også en enkelt fridag om ugen. Jeg kan også finde på at lave lidt arbejde fra jorden af. En enkelt gang skulle vi have ham i topform til et stævne jeg havde set frem til, og der gik han dressur 4 dage i træk - det tog han slet ikke skade af - tværdigmod - han gik helt super til stævnet. Generelt tror jeg bare at man skal passe på at tingene ikke bliver for ensformige - jeg kan f.eks. finde på at sætte mig mål for dagens træning - en dag med mange øgninger, en dag med mange sidebevægelser - en dag med overgange osv. Det er bare ikke altid at det helt holder i længden, for det kan være at den dag jeg har sat mig i hovedet at der skal hesten lave det, så er den ikke lige motiveret til den træning.. Men så må man jo ændre lidt undervejs, og gå lidt på kompromis, så går det jo alt sammen alligevel   Men prøver som regel at veksle mellem forskellige øvelser når vi træner dressur. Hilsner Linda
Hej Jeg rider dressur 2-4 gange om ugen, oftest bliver det dog til max 2 gange... så hygger vi de andre eller tøffer en tur i skoven Min part rider 3 dage om ugen, hun rider oftest i skoven eller springer. Jeg synes det fungerer fint for min hest på det niveau vi er i øjeblikket. Hilsen Anne
Jeg synes at mere end 3 dage i træk, så kan man mærke at hesten begynder at kede sig (eller måske er det mig der keder mig...). Som regel rider jeg ikke dressur mere end to dage i træk, indimellem tre. En god skovtur er super for dressuren synes jeg, jeg kan simpelthen mærke at der kommer mere energi og gejst ind i hesten i dagene derefter 
hesten, den 4års jeg rider går dressur 3dage 1dags fri og så løspringer vi ind i mellem. min gamle hest gik 5-6 gange om ugen med en fridag.
Jeg synes det kommer utrolig meget an på, hvordan hesten er på de forskellige dage. Hvis jeg har en god periode, kan jeg godt finde på at presse citronen lidt ekstra. Det er tit godt for dem. Så kan jeg også virkelig mærke der sker noget. På andre tidspunkter, hvor han måske er lidt tvær, holder jeg ham fri fra dressur en dag eller to for afvekslingens skyld. En tredje situation kan være hvor det er mig der i en periode er lidt uoplagt. Og det er faktisk der jeg synes det er vigtigst at holde sig fra den koncentrerede træning. For det er altså sjældent at hesten er uoplagt og er på tværs med vilje. Jeg er af den overbevisning at det oftest har noget med rytteren at gøre, og så lader jeg hellere være den dag. Min elsker også at springe så det er god afveksling. Ellers tager jeg ham gerne i skoven hver dag, efter dressur- eller springtræning. Men jeg må ærligt indrømme, at jeg ikke helt kan se at nogle af dem der indtil videre har skrevet på tråden er SERIØSE dressurryttere. Jeg tror simpelthen ikke på I kan komme særlig langt med træningen, hvad angår stævner eller at komme på højere niveauer, ved kun at ride dressur to gange om ugen!! 
Rider dressur - øver meget forskelligt, så det ikke bliver et samme og det samme hver dag. Mit kan fx se sådan ud: Mandag: Tit blot longering (grundet arbejdestider) Tirsdag: Dressur Onsdag: Skoven Torsdag: Dressur Fredag: Dressur Lørdag: Dressur (eller skoven, det varriere lidt) Søndag: Spring
Kan du mærke på hesten, at den ikke er helt i hopla til dagens dressur, jamen så er det istedet for en tur i skoven. Nu er du jo så heldig at bo så tæt på skoven, så at vælge skoven som skridttur før og efter dressur træning på banen, er bare supert. Hesten tager ikek skade af at træne dressur flere dage i træk, men pas på, at du her hvor det hele er nyt og dejligt, at trangen til at få en masse gode oplevelser på din ridebane, ikke overskygger hyggen for meget. Ud i natuen og få hesten ligeudrettet, så den får frihed til at gå frem og ikke bøjes af.
Min hest er godt nok i genoptræning, men regner med at vi fortsætter med ca det samme: 2 x bomme/dressur 1 x køreliner og lidt øvelser med kapsun 1 x undervisning 3 x skovtur og så skridter jeg på tur en halv time udover træning alle de dage vi ikke er i skoven. Jeg veksler lidt med hvordan ugen bliver sat sammen, det kommer an på både hesten og jeg og han har selvfølgelig også sine fridage. Til vinter bliver der en del mere ridehusridning, men nu er jeg blevet helt hooked på turene i forhold til sidste år hvor jeg ikke gad - hvordan det så kunne gå til.
Jeg har part på en hest, som jeg rider 3 gange om ugen. Hans ejer rider de øvrige 4 dage, men er tilbøjelig til at lade ham stå nogle af de dage, hvor hun ellers skulle ride. Derfor træner jeg dressur - massivt - de 3 gange, jeg har ham. Vi har ingen skov i nærheden, men til gengæld nogle super græsmarker (og i øvrigt lige ud til Roskilde Fjord, så jeg skal finde en måde, jeg kan komme ned til vandet på  Derfor bruger jeg gerne de store græsarealer (der er dejligt bakkede nogle steder) til at skridte ham varm i rask tempo (eller hans eget tempo, it depends) for lange tøjler inden vi indtager udendørsbanen. Ridehus undgår jeg helst, da jeg finder det umotiverende. Jeg bruger det kun, hvis det er bullersort aften, eller det stormer og regner. På græsarealerne får vi især afprøvet hans reaktioner, når f.eks råvildtet springer frem fra buskene, eller fasanerne letter direkte fra det høje græs foran os. Kor-i-noor (altså hesten) spjætter naturligvis når han bliver forskrækket, men han er altid 100% styrbar. Så selvom vi ikke laver decideret øvelsestræning hér, er det alligevel en stor del af hans uddannelse, at man altid kan få kontakt med ham, ligegyldigt hvor nervøs han er. Det skaber tillid imellem os, og det mærkes også på ridebanen. Som opvarmning på banen traver jeg i letridning i cirkler og slangegange. Efter 10-15 minutter sidder jeg ned i traven, og rider ligeud, cirkler, slangegange, volte tilbage etc. Ellers øver jeg p.t schenkelvigninger i skridt og trav, samt traversader i samme. Der er sket store fremskridt på kort tid, så jeg storsmiler hver gang det her øves. Når det endelig virker, så er det bare om at nyde det og klappe sig selv (og hesten) på skulderen, for inden længe kommer en ny hurdle  Galopanspring fra skridt og trav er også på dagsordenen, ligesom galopchangementer øves. Når jeg er vildt forpustet, og hesten har været samlet i nogen tid, får han indimellem nogle små breaks for en lang tøjle. Jeg afslutter også gerne træningen med en skridtur udover græsmarkerne igen. Det er dejligt forfriskende 
jeg træner 2-3 dage dressur ad gangen, veksler af og til med lidt longering derimellem og det sker, at jeg bruger en onsdag på en kort skovtur.
Hej alle på hestenettet, Dette er mit første indlæg, men jeg har været læser i mange år:) Jeg har blandede følelser omkring tonen som ind imellem florerer i dette forum, men må tilstå at de positive sider og mennesker vejer tungere  Jeg er den lykkelige ejer af en 2 års P.R.E hingst. Han er smuk, livlig og lidt af en fusentast:) Han leger hele dagen, aftenen ... ja hver gang du ser ud på folden er han igang med leg, med den hvide miniandalusier Prins (Shetlænder) Han kan alle basis tingene hove, bindes, strigles, vaskes under protest, gå en lille tur, men er ellers ikke trænet ret meget. Han er så småt begyndt at vise hingsten i sig, selvom det kun er i forbindelse med leg. Og jeg søger råd om hvad i andre træner med jeres 2 års hingste, så i holder førerpositionen, og gør det nemmere at færdes blandt andre heste/hopper når "nykkerne" virkelig træder ind. Jeg er erfaren hesteejer, men det er første gang jeg er hingsteejer. Campanero og Prins
... en del ud af at holde alle de basale kommandoer i orden. Altså så han lystrede mig fuldt ud i frem, stop, bak og drej. Og jeg arbejdet det lidt hver gang jeg var i stalden. Bare 5 min eller deromkring, så var det nok. Men det gjorde at jeg altid havde ham under kontrol. Al træningen gjorde også, at da han i foråret i år fik et tick om at han bestemte, tog det kun 10 min at pille ham 100 % ned, kun ved at træne de ovenstående ting, og så var han sig selv igen. Nu er min blevet RIGTIG hingst, med alt hvad dertilhører, men det viste jeg jo ville komme, så det skræmmer mig ikke. Jeg er bare super glad for at jeg har lagt alt det arbejde i ham, så jeg i dag kan tumle ham uden problemer. Ellers ville livet være pænt farligt lige pt. Så begynd at træn alt det grundlæggende med ham. Og kom ud på et par længe gåture, hvor du også tæner de samme ting. Det gør at han bliver vant til at lystre dig under alle forhold. Også når han bliver ophidsede, stresset eller bange. Så kan du meget hurtigere få ham under kontrol. Igen... det kan betale sig at ligge alt arbejdet i dem mens man kan tumle dem, og ikke først, når de er store og "farlige". Slet ikke når det er hingste vi snakker om.
meget let fortil, og kan vende på en 25 øre. Når han leger stiller han sig ofte på bagbenene, og det samme når han bliver forskrækket. Det er ikke et problem, men er noget jeg er meget opmærksom på. Det værste er at han er begyndt at smånappe... hvilket han aldrig før har haft anlæg for, for det betyder at jeg hele tiden skal sige fra over for ham,.. jeg beder ham om at bakke, dreje og stå, og når det så er gjort går der 5 sek. så er han der med sit legesyge udtryk og et lille nap i mit ærme... Han vil bare gerne have mig til at lege tror jeg, og måske en udfordring om autoritet. Hmmm.. hva så? Alle jeg har spurgt siger at det hjælper når han bliuver tilredet, men det vil jeg ikke vente på. Han er simpelt hen så fuld af energi, så legesyg at han mangler lidt jordkontakt.. Men hvis heste kan have humor og udtrykke livsglæde, så er han billedet på det:-) Tror i jeg skal begynde at longere lidt, eller er det en dårlig ide at give ham bedre kondi end han har? Jeg laver tillidsøvelser og vender ham til alt muligt, plastik, tæpper, sadel uden gjord og den westernøvelse hvor han skal flytte sig for pres, samt den hvor han skal vende sig den rigtige vej for at slippe for longens pres om bagdelen m.m. Alt tager han sådan(bortset fra westernøvelserne som han fik første gang): stejler kort og går gerne meget tæt til mig efterfølgende, .. ved andet forsøg: ingenting, klarer øvelsen fint, er glad og tilfreds med sig selv. Håber i har en ide som kan hjælpe mig  SES Campanero og Prins
... jeg mister Milans opmærksomhed, så rusker jeg let i tovet (træner i rebgrime og tov). Så snart opmærksomheden er på mig igen, beder jeg ham lave en øvelse. Og så stopper vi op igen. Og står bare. Øver meget i bare at stå, da han jo skal kunne stå, pænt længe, når dommerne vurderer ham til kåring. Så snart jeg kan se at opmærksomheden er ved at gå fløjten igen, så rusker jeg let i tovet igen. Bakker ham måske. Men nogle gang, så er det nok, bare lige at ruske let i tovet. Så er opmærksomheden igen på mig, og han får sit nus i panden. For mig, har denne metoder gjort SÅ meget for os. Milan har altid været rigtig dårlig til at stå stille. Det var ikke sjovt nok. Der skete intet. Men efter bare 2 gange træning, kunne han pludselig stå stille i længere tid. Ja sågar hele 5 min, mens min striglede. Og under træning, står han også længere og længere stille. Helt utroligt. Så snart han gør antegn til at stejle, så går du med faste skridt hurtigt frem imod ham, mens du rusker i tovet. Bed ham bak, så snart han har hovene på jorden. Min begyndte også kort på det. Og ovenstående overraskede ham meget, og hjalp. Går han frem mod dig, så bak ham. Han skal ikke overskride dit rum. Han skal ikke komme til dig, før du beder ham om det. Bak ham væk fra dig. Generalt er bak en super øvelse. Jeg bruger det så snart at min gør noget jeg ikke vil ha. Så bliver han bakket. Og han ved det. Selvfølgelig bliver det også brugt som alm. træning, men min har ikke problem med at kende forskel. Nu lyder din så også til at være noget mere gadedrengeagtig end min, men alligevel burde du snilt kunne få hans opmærksomhed. Han skal jo vide hvor grænsen går.
Tror måske også, at legekammerater i "egen størrelse", kan tæmme ham lidt. Det er ihvertfald min erfaring. Har hingsteløsdrift på andet år. Selvom den ældste er 3, er der INGEN der napper, eller stjler op af en.
Ja - jeg ved godt jeg får på puklen, men mine hingste er kun 1 år, og de har kun nappet en enkelt gang. Jeg synes selv jeg er meget følsom og konsekvent i min opdragelse. De fik altså et dask over mulen da de bed. Jeg har børn og kan se det farlige i, hvis de ikke kender grænsen. Det kunne sikkert have været gjort uden "vold" men det var blot en reaktion - og det virkede. Dermed ikke sagt at man skal gå og tjatte eller slå sine heste, men de må ikke blive farlige.
min FH går da pænt. syntes jeg.   
ikke se billedet, Anne-Sofie ♣Thor♣ 
  er det det billede??
jeg syntes nu også at Mundse....går meget pænt...og han er bestemt ikke Tvunget til noget....men det er jo et spørgsmål om erfaring med ridning og om ...tja...i mangel på bedere udtryk...indstilling til hvordan og hvorledes en hest bør rides...der er jo stor forskel på om man er til klassisk, alm. dressur eller om man er til f.eks. western.... men her er billedet af Årmund(Mundse)i hvert tilfælde..   mvh Sette
at det er de klassiske principper, der rides efter (ikke at forveksle med "aka", for det er ikke det samme). At hesten fra begyndelsen rides frem og ned, og - efterhånden som den får styrke til det - bygges op derfra vha. tempovekslinger, hvor hesten får rummeligere skridt/trin/spring. Sådan lærte jeg at ride unghest ved en berider for over 10 år siden, og jeg fik høvl, hvis jeg forsøgte at samle tøjlerne op, før hesten rejste halsen af sig selv. Jeg syntes han var dybt uretfærdig dengang, fordi jeg jo gerne bare ville have hesten til at gå "samlet", så jeg kunne komme ud og starte stævner, men jeg har siden forstået at værdsætte det jeg lærte hos ham... Hvis hesten aldrig har været igennem frem-og-ned-fase, bliver den aldrig helt rigtig. Det er nemlig fra den form hesten lærer at rejse sig fortil, samtidig med, at den træder ind under sig. Susans billede er da skøøønt. Vist kunne den samles mere, vist ligner det noget af det man ser ude til klubstævnerne (det er da faktisk noget af det, der er rigtig   ved at dømme klubstævner, for der er mange endnu ikke begyndt at fokusere på, at hesten skal gå i en bestemt holdning). Der er i øvrigt slet intet nyt i det - heller ikke ret meget McLean i virkeligheden. Efter min mening vil det derfor også være en skam, hvis Anuschka fandt et sted midt imellem første og andet billede. Jeg synes den skal   ind under sig med bagparten (mere indundertræden) end den gør på nogen af billederne, og samtidig vil den så rejse sig mere fortil - og det foregår i skulderpartiet først og fremmest - ikke i nakken, som det sker på det øverste af NinAs billeder. JG: Jeg kender adskillige heste, der konsekvent går meget bag lod - nogle af dem med kraftig hjortehalse, som rent faktisk er særdeles lette på tøjlen... Så for mig er "let på tøjlen" ikke et kvalitetskriterium i sig selv. Det kan også blive  , afhængig af, hvordan man rider. Jeg ville ønske, at vi dressurdommere var helt enige om, at bag lod aldrig kan accepteres, som det også står i vores fordringer. Nogle dommere synes tilsyneladende, at det er helt ok, at en pony/hest går bag lod, hvis bare er så godt gående, at den kan svinge med bentøjet alligevel. Det er jo her, den virkelige fejl ligger. Hvis man altid fik de foreskrevne "høvl", når man red bag lod, ville folk nok bestræbe sig mere på   at gøre det...
Jeg er os en af de hellige!!   Det har jeg aldrig prøvet at være før.. Men altså nej.. Jeg er også blevet helt bidt af de 'hellige' træningsmetoder. Af den simple årsag at teorien bag denne er så grundigt baseret på viden om hvordan en hest rent faktisk ser ud under huden.. Ingen anden rideform hverken gammeldaws dressur eller western, som jeg har oplevet, har kunnet lægge en så grundig teori bag en ridemetode, som denne. Det eneste neagtive jeg har kunnet finde (for selvfølgelig er man kritisk) er folk der mener man er hellig, at træningsformen er et modefænomen osv. Ikke en gang har jeg mødt eller snakket med nogen som sagligt kunne modargumentere mine pointer. Jeg har ikke mødt nogen, der med et billede af hestens muskler og skelet foran sig har kunne fortælle mig, hvorfor det er forkert at ride frem og ned og rigtigt at placere hestens hovede med tøjlerne istedet for at lade den finde sin egen balance..  Jeg er åben overfor alle forklaringer, så længe der ligger noget viden og teori bag. Jeg har redet hele mit liv uden at vide hvad jeg gjorde ved hestens krop, nu er det slut, ikke mere 'det gør vi, fordi sådan har vi altid gjort'! Hilsen Marlene, som er lykkelig over at der er kommet mere fokus på, hvorfor vi rider, som vi gør.. 
sammen med Marlene-Kaj   .....
Jeg kan godt se på det første billede, at vinklen på for- og bagben ikke er helt ens, og at den er en smule på forparten - at det ser ud, som om den trækker sig lidt frem med forbenene. Men eftersom det andet billede ikke er samme moment, så er det jo meget svært at se, om det samme ville gøre sig gældende der. Den samme hest kan jo se vidt forskellig ud alt efter momentet, jeg har da i hvert fald tit siddet og trykket et billede frem på video og undret mig over, hvor meget der egentlig sker, når hesten tager et skridt. Og følelse og sving kan jeg nu stadig ikke se på billeder, hvorimod jeg selvfølgelig sagtens kan mærke det og se det i virkeligheden. Ja, jeg forstår nok bare ikke helt det med at se på billeder. For jeg tror da næppe, at der er nogen, som mener, at løsgjorthed, takt og sving IKKE er essentielt for god dressurridning. At sige at nogle har og nogle ikke har mærket det, eller at andre bare ikke har mærket det RIGTIGT, det er jo lidt svært, når det netop handler om en følelse. Hvordan ved man, at den er rigtig? Nå, det havde jo egentlig ikke så meget med bag lod at gøre. Jo måske, hvis man tænker på, at en hest på forparten stadig kan løfte sig rigtig meget, idet den trækker forparten op med hals og skuldre og derfor 'bobber' med hovedet, som jeg læste om Matiné på et tidspunkt, så kan det måske godt føles, som om den har masser af sving, eller hvad? (Har jeg aldrig selv prøvet at mærke). Synes også at huske, at der var en illustration af denne overdrevne bevægelse af forparten på sustainabledressage.com, men det er længe siden, jeg har set det. Jeg synes også at huske (det er farligt med den hukommelse  ) at have læst, at flere forskere mente, at rollkür formindskede skridtlængden, men øgede elasticiteten hos hesten. Hm, det var bare lidt tanker. Mvh Anna
netop det, det drejer sig om, Anna  Men du kan sagtens træne dit øje op til at se en hel masse ud af et billede. Se nu bare det billede længere oppe af en hest, der fejltakter i galoppen. Det skal man træne sig til at kunne se, ellers lægger man ikke mærke til det. Faktisk er der rigtig mange af de fine dressurheste, der fejltakter, alså med et ikke helt samtidigt benflyt  Ikke helt så ofte i galoppen, men   ofte i skridt, og temmelig ofte i trav. Og det er ikke den naturlige form for fejtakt, der ligger i at hestens bagben generelt kommer en lillebitte smule før forbenet eller omvendt. Det er den fejltakt, der kommer af manglende: balance, ligeudretning, fremadrift, løsgjorthed og/eller for meget på forparten. Jeg troede så bare, at folk herinde generelt var trænede i at se den slags ting, men det kan man jo selvfølgelig ikke vide noget som helst om  Nogle af fejltakterne er lettere at se live, nogle er lettere at se på stillbilleder. Og for nu ikke at forvirre folk mere: Annuschka er ikke kommet til samling endnu, hun går 'bare' løsgjort og taktfast frem for helt lette hjælper   Men som jeg skriver, det varer nok ikke så længe, før hun kan samles noget mere og vil begynde at ligne en 'rigtig hest'  Men hun skal nok altid gå med hovedet lidt foran lod, vil jeg tro. Jeg satte bare de to billeder ind, for at folk kunne se, hvad det var jeg mente, og jeg håber ikke, jeg er kommet til at fornærme nogen for meget undervejs  Tilsyneladende var der nogen der syntes, at jeg var 'selvforherligende', men det er IKKE mig der rider, og det er IKKE min hest   - Det er min søsters mand  Det er bare et godt eksempel, synes jeg 
Det var jo fordi nogen nævnte fjordheste   haflingere længere oppe. Her var der så en haflinger, det var jo også derfor eksemplet var godt 
Altså nu flytter hesten jo ikke benene samtidig i skridt, da ikke så vidt jeg er orienteret  Jeg kan sagtens se, hvis benflytningen ikke er rigtig på billeder, det er ikke så svært. I hvert fald ikke, når man siden man var lille har siddet og kigget på tegninger over hestens gangarter i en masse hestebøger   (Jeg er vokset op i byen, og eftersom jeg ikke hele tiden kunne være i nærheden af heste, måtte jeg jo bare tage alt det, jeg kunne finde med heste - så det foregik altså mest i bøgerne  ) Nå, nu bevæger jeg mig vist lidt langt væk fra emnet. Mvh Anna
det glemte jeg vist lige at skrive. Det, jeg mente, var naturligvis bare fejltakt som sådan  Men der er jo forskel på, om hesten får lavet en helt anden gangart ud af det - som Søs vist skrev at hun havde prøvet galop på forbenene og pas på bagbenene   Det lyder sjovt, men det er det nok ikke  Eller de kan galoppere ved at sætte henholdsvis forben og bagben samtidig i jorden, som vist hedder terre á terre i akademisk, men som ikke eksisterer i almindelig dressur  De kan gå firtaktet galop, gå pasgang i skridt og trav, tølt og tøltlignende skridt. Der er rigtig mange muligheder  Og så er der 'bare' de ubalancerede, som ikke giver en anderledes gangart, men bare et lidt rodet, en lille smule urytmisk udseende af gangarten.
Ja med islændere er der jo helt uanede muligheder for fejltakt og blanding af gangarter  Aha, så det hedder terre à terre, det min hoppe udfører (eller noget i den retning i hvert fald), når hun er hestegal og lidt ekstra kilden for schenklen   Så får jeg i hvert fald at vide, hvis hun er utilfreds med mig. At få en god takt i galop synes jeg selv kan være svært - meget sværere end skridt og trav. Er min hest for lang, bliver den nemt firtaktet, og presser jeg for meget på, bliver den nemt som ovenstående... ridning er svært  Mvh Anna
Og fanger du så at drive bare en lille bitte smule, når den er lige ved at blive firtaktet, så bliver den vel helt kanon? Også selv om den er lang? Det er dér jeg synes galoppen bliver allerbedst   . Sidespring... Jeg er heller ikke god nok til at se på billeder, om hesten fejltakter, men jeg kan nemt se det, når hesten er i bevægelse, og det er da også her jeg har mest brug for det. Selv om det da kunne være rart også at kunne se det på billeder.
NinA: Et enkelt spørgsål, hvis du siger haflingeren fejltakter da den ikke har hovene præcist diagonalt, jamen så har Susans hest det vel heller ikke? De er da heller ikke 100% diagonale?
Jeg rider dressur stor set hver dag. Har selv en hest på 4 og den er vist godt tilfreds. En god afvæksling for din hest, er at ride på en græs mark eller lign, du kan jo sagtens ride dressur på tur. Der er jo ingen der siger du behøves ride i en sandkasse hver dag. Derfor rider jeg tit ud på en mark som ligger ned til en sø. Det kan godt være det lyder underligt men det hjælper altså, min hest er meget gladere, og keder sig aldrig. Og nogen gange bader vi i søen efter. Den springer da også men ikke så tit.
Jeg rider dressur ca. 5 dage om ugen - jeg skridter altid for og af i skoven, som jeg kan mærke at han nyder. De 2 "fridage" går han bare på fold, løsspringer eller får en skovtur.
Jeg rider dressur hver gang jeg sidder på min hest. Jeg bruger dressuren når vi er på tur, og en særdeleshed når vi springer. Jeg kan godt finde på at holde mig i sandkassen en hel uge, hvor vi så skridter af i naturen, en gang eller to. Min hest er ikke ked af at lave noget, heller ikke efter 7 dages banedressur, tværtimod er han altid motiveret. Sker det at jeg en dag ikke er oplagt, låner han en af staldens andre ryttere  Jeg tror på, at det har noget at gøre med, hvordan man tilrettelægger sin banetræning. Hvis man husker at lave noget indimellem hesten er god til, og finder sjovt, koncentrerer den sig også bedre om de ting den finder svært.
Hmm meget forskelligt alt efter hvor tæt på undervisning og stævne vi er. Men vil da mene at det er 5-6 dage i ugen der trænes dressur. Skridter en tur ud i naturen... Ca. 1 gang i ugen. Nogen gange mere - kan godt kombinere med at starte med en tur ud og så ride lidt dressur når vi kommer hjem - eller omvendt. Jeg "lytter" en del til hesten, virker han ikke helt oven på og klar til dressur, finder vi på noget andet. Men for det meste er han klar.
Jeg rider ikke dressur hverdag, selvom jeg er meget dressurytter. Det er da skisme for kedeligt at lave sandkasseridning hver eneste dag både for hesten og rytteren. Der findes mange andre ting man kan lave end det. Jeg bruger terrnænnet en del til at lave bakketrnæing og bygge muskler op. Derudover er jeg meMget flittig bruger af travbomme i et utal af forskellige formationer. Det er skide god styrketræning, hvis øvelserne ellers bliver udført rigigt. Men jeg kan også finde på at have en dag hvor vi arbejder fra jorden med alt fra sidebevægelser, indparkning til trailerlæsning eller gå under en presenning. Det kommer helt an på hvad jeg lige føler for. Men jeg kan også sagtens finde på at ride ud i naturen og så ride dressur i terænnet, der er mange flere muligheder end på en dressurbane for at variere dit program. Du kan ride slalom mellem træerne, øve i stop på stien fra alle gangarter.. ja der er uanede muligheder - plus jeg synes hesten er nødt til at være væsentligt mere opmærksom på dig. Men jeg er meget imod at lave det samme 2 dage i træk med heste.. det er da heller ikke specielt spændende for den synes jeg ikke ligefrem.
Hvor mange dage i træk, træner du dressur på dressurbanen? Når du ikke træner dressur på banen, hvad gør du så? Hvor mange dage om ugen rider du ud i terrænet? Hvor meget vægt lægger du på at hesten ikke kun skal træne dressur hver dag?
Tusind tak fordi I har villet svare på mine spørgsmål.  Jeg synes det er meget interessant og sjovt at se hvordan andre dressurryttere tilrettelægger deres træning, nu hvor jeg selv har mine heste gående hjemme og ikke lige har daglig kontakt med andre ryttere.  Der er jo selvfølgelig mange meninger og holdninger og hestene er individuelle og ambitionerne forskellige. Men nu er jeg selv indrettet sådan, at jeg synes det skal være både sjovt og motiverende for både hest og rytter i den daglige træning, men bestemt også målrettet, lærerigt og effektivt. Altså at man også får noget ud af træningen hver gang. Jeg træner selv så varieret som muligt, men lægger selvfølgelig fokus på dressuren, da det er der jeg gerne vil opnå noget. Før i tiden da jeg trænede på Cæsar, kunne jeg kun træne dressur hver anden dag, da han ellers gik død i det. Springe, longen og bomme gad han ikke, så derfor var det dressur på banen hver anden dag og i de resterende dage vekslede jeg imellem lange skridtture, intervaltræning i skoven og almindelige hyggelige skov/landevejsture hvor vi bare tullede afsted.  Nu har jeg så købt mig en ny og meget yngre dressurmule, som jeg gerne vil nå op i de lidt højere klasser med, men skal lige finde ud af hvordan træningen bedst kan forløbe med ham. Dog har jeg den grundholdning, at jeg højest vil ride i sandkassen 3 dage i træk, hvorefter der så skal ske noget andet. Derudover mener jeg også, at de lange skridtture og gerne i bakket terræn, er noget der er obligatorisk i træningen + alle de andre ting som er med til at træne hesten mentalt og få arbejdet alle muskelgrupperne igennem.  Det var bare lige sådan mit eget syn på sagen. 
Jeg rider dressur på banen ca. 4-5 gange om ugen. De sidste dage har Onegin går med at der er 1 fridag, ellers står den på: longering eller skov eller lidt springning. Hvis der ikke er stævne i weekenden. Så lidt blandet for at varriere programmet lidt.
om jeg må svare, for er nok ikke helt rigtig dressur rytter fordi jeg springer meget... men jeg kan jo svare hvor mange dage jeg træner på banen: Hvor mange dage i træk, træner du dressur på dressurbanen? Aldrig to dage i træk, hvor der trænes det samme på banen. Altid afveksling i programmet Når du ikke træner dressur/spring på banen, hvad gør du så? Longerer og rider ture (ca. 1-2 dag longering, ca 2 dage i skoven og resten er banetræning). Hvor mange dage om ugen rider du ud i terrænet? Ca 2 dage om ugen Hvor meget vægt lægger du på at hesten ikke kun skal træne dressur hver dag? Meget, jeg vil gerne have en arbejdsglad hest, som laver noget forskelligt hver dag.
Nu er vi 2 om at ride Mulan men her er aftalen at: Hun skal på tur minimun 2 gange på 10 dage (altså 1½ gang pr uge) Jeg springer hende en gang om ugen Resten er dressur men oftest har hun også en fridag i ugen... Pr er der jo så stævne ca hver weekend
normalt dressur hver dag.. men springer hende dog om mandagen.. og skovdressur kan også forekomme, men det er mest når vores bane støver for meget..
Jeg rider dressur hver dag, men øver aldrig det samme 2 dage i træk. Skridte skovture er jeg holdt op med, for jeg får så vanvittigt ondt i ryggen af det, desværre....Og springning har jeg også tidligere gjort, men min hest er en SKOVL til at springe (stopper, kaster sig til siden, løber, springer MAX. 50 cm.) Dressur-skovture bruger jeg en gang imellem, men ikke for tit, for han mister eftergivenheden lidt og bliver ulydig, nok også fordi han stadig (efter 3 år) synes at skoven er MEGET farlig og derfor har det med at løbe og kaste sig til siden (ulydighed). Min hest har det fint med dressur hver dag og kommer på banen med ørerne fremme. Hilsen Gitte
Rhea:    Her er et andet til sammenligning.. Jeg ledte efter et der kom så tæt på samme moment som muligt og her kan man se at den har højre forben OG venstre forben i jorden samtidigt, hvor det på det første faktisk næsten kun er højre bag der bærer, lige i momentet   
Jeg synes jo, at Susans billeder viser ret godt, hvor stor forskel der kan være på momenter. Det kan virkelig se meget anderledes ud fra det ene til det andet. gsims: Jo, selvfølgelig prøver jeg da altid ikke at presse for meget, alt andet ville da være dumt  Mvh Anna
Jeg har lige et spørgsmål som falder lidt udenfor den egentlige debat omkring fjordheste. Synes mange billederne hvor McLeas ryttere rider hestene frem og ned ser rigtigt godt ud, og det passer med mit billede på hvordan korrekt frem-og-ned ser ud. , hvad jeg ikke forstår er den løse tøjle... Jeg forlanger også den afslappede ryg, sving og hvælvede nederste halsmuskel af min hest, men   forlanger jeg også at den altid er fremme til tøjlen. Jeg forventer at, hvis jeg forlænger tøjlen så følger min hest med tøjlen frem og ned. Så hvad skal den løse tøjle lige gøre godt for  For ikke at være hellig, ligger jeg lige et billede op af min unghest og jeg. Det er dårligt kvalitet fordi det er taget i bevægelse med mobil, men håber at man kan se princippet. Mvh Lise
Du forstår ikke den løse tøjle. Jeg forstår ikke den konstante kontakt, men sådan er der jo mange forskellige måder at ride på. Nu prøver jeg at indsætte et billede, desværre er det lidt mørkt, hvor jeg føler, at hun går løst og afslappet, ryggen er oppe og hun er i balance. Er lidt nysgerrig, hvordan McLean folkene ville bedømme det???  
Nu er billedet af Annuschka i virkeligheden ikke et billede på McLean-ridning, men på dressur ud fra de klassiske principper - som ikke er det samme som akademisk dressur, men er de principper, den moderne dressur bygger på. Nogenlunde sådan som det står i bl.a. Müselers Ridelære - bare lige for at det hele ikke 'bare' bliver Mclean  Men den løse tøjle bruges i begge tilfælde. Hesten får rådighed over sin hals (som en balancestang) og sit hoved, så den finder sin bedste balance  Sådan skal man ikke blive ved med at ride, men man rider sådan, for at få hesten bygget bedst muligt op til at bære rytteren, bruge sin ryg, få et godt rygsving, finde sin takt, gå løsgjort og samtidig give den tillid til at den ikke bliver mødt af en (for) stram tøjle  Man kan ride på mange måder, men denne her giver faktisk en rigtig god takt og løsgjorthed. Ved at møde hesten på tøjlen (som man gør senere) risikerer man lettere spændinger, skævheder og utakt.
Nu ved jeg ikke, om du har læst det hele - tråden er jo lang efterhånden   , men i et af mine indlæg, skriver jeg om fejltakt, at hesten også kan have en naturlig måde at 'fejl'takte på. At forbens- og bagbens-parret - naturligt for den enkelte hest - ikke rammer ned helt samtidig. Susans hest sætter tilsyneladende bagbenet ned først, og det er faktisk undersøgt, at vi som tilskuere foretrækker at se på heste, der naturligt bevæger sig sådan. Hesten kommer således heller ikke på forparten af 'fejlen'.
HN er altså et sjovt sted at færdes! Der er nogen, der bliver belært op og ned ad stolper, at de fejlrider deres heste, hvis der bliver lagt et billede ind, hvor det anes at deres hest fejltakter. Og når andre, som Susan lægger et billede ind af det samme, så er det fordi den fejltakter fra naturen og slet slet ikke nær så slemt!   Jeg har det som Anna Aissa. Jeg har godt nok svært ved at se, hvordan hesten går og hvordan rytteren rider udfra stillbilleder. Jo, grelle ting som træk i hovedet og meget dårlig opstilling, kan jeg nok godt se, men de små finesser misunder jeg jer da for at kunne tolke udfra billeder. En billedserie kan da også give mig en fornemmelse af hvordan hesten går, men ikke noget jeg vil begynde at dømme eller råde udfra.
Min pointe var, at der er flere korrekte måder at gøre det på. Jeg rider bestemt ikke 'træk-og-slip', faktisk ligner min egen ridning til en vis grad det, I selv viser på jeres billeder. Jeg er allermest inspireret af det akademiske, da Bent branderup er den, jeg har hørt og ikke mindst set, der giver bedst mening for mig, som har givet mig flest 'hurra-oplevelser', og som på mig virker som den, der har allermest indsigt i hestens biomekanik (jeg er godt klar over, at også han kun kan få en overbærende hovedrysten ud af dig, men det er jo op til dig). Det betyder ikke, at jeg ikke har meget stor respekt for eksempelvis Klaus Schöneich og mange andre, der ligeledes kæmper mod de mange misforståelser indenfor moderne ridning. Faktisk har jeg også McLeans bog, som jeg både har læst og haft glæde af, dog ikke i så høj grad, som jeg har haft af de andre herrer (og enkelte damer). Derudover kender jeg en del såkaldte 'træk-og-slip' ryttere (det vil sige 'moderne' dressurryttere), som tilsyneladende hverken hiver deres heste i munden eller på anden måde mishandler dem, men rent faktisk har sunde, raske og glade heste, der svinger og er løsgjorte. Jeg er godt klar over, at du vil affeje dette med et "det er jo også svært at se, om den svinger RIGTIGT (læs: enten lyver du, eller også kan du ikke se, når en hest går korrekt)", men jo, det kan jeg faktisk godt. Og som nævnt ser det ikke forkert ud på jeres billeder, men jeg er som sagt heller ikke vildt imponeret (som I selv er) - det er blot et skridt på vejen, ligesom det er for mange andre ryttere, der også forsøger at gøre deres bedste for deres heste, men som ikke er perfekte. Jeg er helt enig i, at der skal ske et holdningsskift indenfor hesteverdenen i forhold til, hvad der kan anses for værende god og korrekt ridning, men der er altså flere veje til Rom. Ligesom med mennesker er det muligt at dyrke forskellige sportsgrene, udøve forskellige former for gymnastik mm., der alle kan føre til et sundt og stærkt legeme, men der er selvfølgelig også masser af beviser på det modsatte. Det, jeg opponerer imod, er jeres ensporethed. Og så kan jeg ikke lade være med at synes det er lidt komisk, når folk der aldrig kan se noget smukt og godt i andres personlige ridebilleder eller ryttermæssige forbilleder (hvis guruen ikke er den samme som ens egen), som vælger at sætte billeder ind af sig selv eller deres egen hest, når de hårdt presset skal illustere, hvad der SÅ kan imponere dem, når nu alt muligt andet ikke kan. Personligt er jeg rigtig, rigtig imponeret over BB og Klaus Schöneich, temmelig imponeret over Hempfling, McLean, Klimke, Kyra, Hauschmann osv., og faktisk også over alle de ryttere og hestemennesker, der hver dag kæmper for at blive bedre, og at lægge deres ridning om, så det bliver sunderer for deres hest. Og så vil jeg understrege, at det bestemt ikke er alle tilhængere af McLean-tilgangen, som jeg henvender mig til. Generelt synes jeg, at en som Jannej virkelig har formået at ændre sin debattone, så den bliver mindre ensporet og derfor ikke virker så provokerende på mange, som ikke gør som jer. Det skal hun have stor ros for. Jeg er ikke i tvivl om, at hun mener det samme som hun hele tiden har gjort, men hun forholder sig samtidig åbent i forhold til os andre, i stedet for 'jeg alene vide'. Det kan godt lade sig gøre, selvom man har set lyset. Tina
Et stort skulderklap til dig   Hvor er du god til at formulere hvad jeg tænker. Jeg er også enig med dig i din observation af JanneJ  NinA har før i tiden været god til at debatere sobert og neutralt uden den fordømmende og nedladende tone hun bruger idag, ved ikke lige hvad der er sket  Hvor er det bare ærgeligt, at du er anonym, så bliver du sikkert ikke taget seriøst 
Jeg   beklaget, at jeg kom til at skrive det sådan, og det var et svar til en, der sagde at det lignede en begynder, der red  Men man skal måske blive ved med at beklage  Ja, der er mange måder at ride på, men det er ikke korrekt at ride hesten bag lod, og det er dét, det handler om her i tråden. At den så bevæger sig ud af forskellige sidegrene, - ja, sådan gør tråde på HN  Og ja, jeg synes   det er rimeligt at kritisere nogen som helst for hverken ridning eller skrivning, hvis man er anonym  Så Charlotte, du må undskylde, at jeg opfattede dig som anonym, men sådan fremstod dit indlæg jo  Og jeg har skam meget stor respekt for en hel masse ryttere, også moderne og også Bent Branderup, som jeg gang på gang har rost for hans flotte arbejde over jorden. Jeg er ikke enig i det hele, men sådan er det jo, når man rider forskelligt  Jeg kan slet ikke forstå, at jeg skal skældes ud for at lægge billeder ind af en hest, der er i omtræning - en hest, der ikke er min egen, og som jeg ikke selv rider, - og fortælle om dens fremgang, som jeg ser det. Hvorfor skal jeg skældes ud for andet, end at jeg svarede igen på hende, der kaldte det for begynderridning (som jeg godt kan se, kan opfattes arrogant, men ikke egentlig var ment sådan. Det er vist da også det eneste sted, jeg går efter 'manden i stedet for bolden'   ). Ja, HN   virkelig et sjovt sted at færdes ind i mellem, Hvemsomhelst 
Så har Epona lige lagt video ud med Gerd Heuschmann hvor han fortæller om takten i skridten og ryggens og halsens samarbejde og hvordan den lange rygmuskel influerer på takten i alle gangarter  )  Dejligt gensyn med den kære mand 
Jeg er ked af, hvis du har opfattet det som om, jeg kaldte det begynderridning. Jeg understregede faktisk, at jeg godt er klar over, at I bestemt ikke er begyndere. Faktisk er jeg ret sikker på, at I er ganske glimrende ryttere, og jeg ved, at hestens velbefindende er meget vigtigt for jer. Det er sådan set det vigtigste for mig. Jeg føler mig ofte selv som begynder efter 20-25 år med heste. Og min egen ridning er også ofte meget uimponerende (men ikke af de årsager, du vist formoder). Min pointe var, at billederne blev lagt ind som eksempler på den eneste rigtige måde at ride på, og dette stadie af træningen har vi efterhånden set en hel del billeder af herinde, mens der endnu ikke er set billeder fra de senere stadier, hvor det er blevet til mere end frem og ned for løse tøjler. Så ud fra disse billeder synes jeg, det er svært at skelne fra det, man ser ved begynderridning, og derfor kan jeg ikke blive så imponeret over det. Det skal derfor først og fremmest forstås som en reaktion på alt det, som I tilsyneladende ikke kan blive imponerede over - det er eksempelvis første gang, at jeg har oplevet, at du har sagt noget positivt om BB. Ikke at du på nogen måde behøver det, vi har jo forskellige synspunkter, og det er selvfølgelig det, et debatforum er til for, men det er den totale afvisning af alt andet, end det man selv gør, der får mig til at reagere. Og det er muligt, at du synes, min opfattelse er uretfærdig, men jeg har igennem længere tid oplevet at have denne følelse, når jeg læser dine, og visse andres indlæg. Det, der er ærgerligt, er, at jeg på ingen måde mener, at I er på galt spor, tværtimod, men I er ikke de eneste, der kan noget, der virker, og som ikke er skadeligt for hesten. Mange andre ryttere kæmper også dagligt for at gøre det bedste for deres heste og ride dem korrekt. Nogle gange med succes-oplevelser, hvor man bare kan svæve, og ønsker at dele det med hele verden. Men det lykkes ikke altid, og ja, mange heste rides bag lod, fordi hovedets placering i mange år desværre er blevet betragtet som det, der skiller fårene fra bukkene, når man bedømmer en rytters evner. Og det er sørgeligt, det er jeg enig i. Jeg tror blot ikke, at flere vil ændre deres ridning ved at man aldrig kan ytre sig anderledes end jer, uden at blive haglet ned (jeg blev eksempelvis meget stødt over, at du automatisk antager, at jeg rider min hest bag lod og uden interesse for takt og sving, blot fordi jeg ikke var ved at falde bagover af glæde over de viste frem-og-ned billeder). Og jeg tror heller ikke, at jeres metode, det være sig Kirsten Hansen eller McLean, som utvivlsomt begge er dygtige folk, er den eneste rigtige. Det er derfor, og kun derfor, at jeg reagerer negativt på jeres billeder. Jeg føler mig påduttet, at jeg ikke har fattet noget som helst (og rider bag lod!!), hvis ikke jeg er enig i, at dette er det flotteste og mest korrekte, jeg nogensinde har set. Jeg finder det kedeligt, at man kun kan vise 'sådan skal det se ud' billeder af sig selv og sine nærmeste, samtidig med at man meget sjældent er positivt indstillet overfor billeder, der ser anderledes ud, end det man selv viser. Jeg er bestemt ikke interesseret i, at nogen skal føle sig 'skældt ud' af mig, og jeg synes, det er dejligt, at der er kommet et langt større fokus på de negative sider af ridesporten, men ville ønske, at man ikke blot skifter det ene rigide ideal ud med et andet. En generel åbenhed og søgen efter viden er efter min bedste overbevisning det, der kan gøre livet bedre for vores heste. Tina
NinA: Nu skal det jo selvfølgelig ikke handle om min ridning, men faktisk er det især for den løse tøjle, at min hest bliver firtaktet i galop. (Den er så flink, så jeg har ingen problemer med at galopere rundt for helt lange tøjler og jeg gør det nogle gange for at teste, om sæde og schenkelhjælp nu også fungerer, så det er der, jeg mærker det) Og begynder hun at stampe i jorden giver jeg hende også altid helt løs tøjle, når jeg driver på, så hun i hvert fald ikke bliver holdt i samtidig. Jeg har jo selv forsøgt at analysere problemet meget, og jeg tror også, at det har meget med sæde og balance at gøre. Jeg føler, at jeg sidder meget bedre i trav end i galop. Så snart jeg lige tager mig sammen og sidder ordentligt, så galoperer hun også langt bedre. Så jeg har en idé om, at jeg kommer til at trække lænden lidt an eller spænde, og det virker nok lidt modstridende på hesten, når jeg så også vil ride frem. Så min teori er, at det ikke har så meget med tøjlen at gøre, som det er min opstilling. På den anden side kan hun også godt gøre det i longen nogle gange, og der er da hverken en forstyrrende rytter eller noget der holder igen  Og så hænger det utroligt meget sammen med, om hun er hestegal. Og når hun er det, er hun i øvrigt også meget kilden, når hun bliver striglet og berørt ellers. Som du nok kan høre er der, som jeg ser det, lidt flere faktorer end tøjlen, som spiller ind  Men for at vende tilbage til emnet, hvad mener I så om det med elasticitetet i forhold til bag/under lod ridning? Mvh Anna
... du har skrevet det, jeg ikke formåede at formulere - tak for det  Jeg er, som Tina, heller ikke i tvivl om, at der er meget godt i McLean, ligesom der er i så mange andre undervisere/teorier/stilarter/etc. - men føler mig heller ikke overbevist om, at det er den ENESTE vej til målet. Jeg er ikke nogen dressurstjerne, jeg vil blot gerne gymnasticere mine heste, og ønsker dem smidige og lette - i de rammer, deres bygning nu engang giver mulighed for. Jeg mener ikke at fjordheste kan (eller skal) rides ind i de samme rammer som en mere ædel hest - og det er min erfaring at man skal "overknokle" hesten ganske meget for at få den ind i de rammer. Det er jeg slet ikke interesseret i. Derfor kan jeg også godt acceptere, at den urutinerede hest indimellem går lidt bag lod. Når/hvis den gør det, så ved jeg at jeg skal ride lidt mere frem, og det gør jeg så. Det sker der ikke noget slemt ved. Det er nemlig de færreste fjordheste, der har let ved "ned og frem", de vil helst kun "ned" eller kun "frem", og det kan være overordentlig svært at kombinere - især da for en ganske almindelig hyggerytter som mig - og, let's face it: de fleste fjordhesteryttere ER altså ikke kommende OL-håb. Vi er blot ganske almindelige mennesker med hver vore fejl, som hygger os med vore heste  - akkurat, som heldigvis langt de fleste ryttere hygger sig med deres heste, uanset om de rider godt eller knap så godt  Hilsen Sif
Ja, det er altså MIG der har en stram hofte. Er der nogen, der har gode idéer til, hvordan jeg får lært at løsne op i hoften? Det gør det nemlig meget svært for mig at ride nedsidning på min hest, som har et stort rygsving. Og når jeg stivner i hoften, mister han lysten til at gå frem og jeg bliver nødt til at ride letridning. For at komme videre i min dressur ville det være rigtig godt, hvis jeg kunne løsne op i hoften. Jeg er naturligvis blevet foreslået at blive longeret, men min hest står hjemme, og den eneste, der kunne hjælpe, var min mand. Og han kan ikke longere min hest. Jeg har spurgt min træner, og han vil gerne, men hvis der nu er andre måder at øve det på end lige at blive longeret 1 gang om ugen, så hører jeg gerne. Hilsen Gitte
hm.. jeg kender godt lidt problemet med at hesten ikke bryder sig om at man kommer til at klemme den. Jeg kommer også nemt til det mere eller mindre ubevidst. Det har hjulpet mig at først få styr på mit sæde i galoppen, jeg tænker/forestiller mig at mine knæ godt må komme lidt væk fra sadlen, være lidt slasket i det i lår og knæ. På den måde kan jeg også bedre bruge mine underschekler uden at jeg spænder alle mulige andre steder. Så har jeg øvet mig en del i at skifte tempo i galoppen ved kun at læne overkroppen i smule frem under øgning og en smule tilbage ved afkortning. Før var jeg "slem" til at korte den ind ved at klemme lårerne ind til hesten og kom til at låse i sædet. Nu kæmper jeg så med at blive ligeså afslappet i traven, og det går fremad. Håber du kunne bruge det til noget... Vh Louise
Tak for forslaget, Louise. Det blev afprøvet i går. Jeg véd ikke rigtig - jeg syntes egentlig selv jeg sad mere afslappet, men bedst som jeg red derudad, sagde min berider, at nu, hvor hesten gik som den skulle, kunne jeg koncentrere mig mere om min opstilling   . Nåh, men det KAN jo også være, at hesten rent faktisk kunne mærke en forskel. Jeg fortsætter i hvert fald lidt endnu med at være lidt slasket i lår og knæ. Hilsen Gitte
Jeg lægger lige et link til dig på en tråd som har været skrevet for lang tid siden . . Jeg har brugt den og synes at den er god til at få rettet på sin opstilling. . Den er også god til at fortælle nogle gode øvelser til hvordan man netop bliver smidig i lænden og bækken.. Jeg har printet den ud og læser den tit, så jeg hele tiden kan huske øvelserne..
Glemte lige at skrive at hvis du er mere afslappet ved at ride en tur er det en god ide at ride tur mindst én gang om ugen.. Jeg sidder nemlig meget mere afslappet på tur, og kan så overfører de øvelser der står beskrevet i linket til når jeg rider tur.. Og håber at ende op med jeg også kan på banen..
Hej Nicolé Tak for linket. Desværre får jeg sindssygt ondt i ryggen af at ride skridttur, men derfor kan jeg jo godt øve mig.
Prøv at strække benene ud til siderne (som om du skal til at gå i spagat) når du traver. Det hjalp mig til forståelsen af at sidde ved hjælp af eftergivenhed i hofterne i stedet for at klemme med lårene!
hejsa har en lille new forest pony vi er ved at tilride - at sidde og blive trukket rundt er ikke noget problemmen man kan også selv sætte ham igang (skridt) men så snar man tager i tøjlen for at dreje olign. slå han med hovedet stopper og virker forvirret. man kan nok stoppe ham helt på tøjlen, det er først nårman vil ha ham itl at dreje til enten den ene eller aanden side... har tilredet min gammel threkener selv har ikke mødt de problmer før ville lige høre om i havde et bud/råd. HAN HAR FÅET TJEKKET TÆNDER   han gør det også både med og uden sadle. han kan så godt gå i køre liner både ksirdt og trav begge volter uden problmer - er han bare fræk??
Lad være med at bruge bid før hesten er uddannet til at forstå dine tøjler, sæde og schenkler. Tag og brug en kapsun Munden er det mest følsomme sted på hesten, derfor er det utroligt vigtigt at der ikke bliver tager for hårdt fat eller man har urolige hænder. De problemer kan du undgå ved at uddanne hesten på kapsunen, og når du har brug for den særlige virkning som bidet gør kan det begynde at træne med det sammen med kapsunen. Henrik
men Henrik... hvis du skal lære en hest noget, så skal du holde pres til du får en reaktion... dvs hvis du vil lære den at dreje, når du tager i tøjlen, så tager du i tøjlen, fører hånden lidt ledende til siden og holder presset indtil hesten flytter sig mod den retning... Hesten lærer når presset ophører, så hvis du slipper tøjlen, fordi den slår med hovedet, bingo så har du lært den at tag i tøjle = slå med hovedet... Fordi idet presset slipper, tror den at det var det rigtige at gøre... Så nej, den er ikke fræk, den har bare ikke lært hvad tøjlen betyder endnu... 
kan høre derer to meninger - syntes begge giver mening. håber der er flere somn har et bud havde faktisk overvejet det med kapsunen også da jeg tænkte det med bidet kunne den måse nok lærer når den havde lært de forskellige hjælper er enmlig meget ked af at komme til at ødelægge noget af når han er så ung og ikke har været ursat for hård ridning - ikke at han skal rides med hård hånd senere slet ik, mener bare at han er jo så blød som han overhovedet kan blive idet han er helt rå   eler næsten i hvertfald 
selv om Janne ikke er enig med Henrik  Det kan være en god idé at bruge kapsun for at skåne hestens mund. Eller man kan bruge en grime, for den sags skyld. Men hvad jeg ville vælge afhænger i høj grad af hesten og hvor nem den er at håndtere i grimen. Jeg ville gøre som Janne forklarer, uanset om det er i grime, kapsun eller trense. Det kan somme tider være en fordel at træne det fra jorden først, fordi det derfra er nemt at se, hvordan man nu skal placere hesten for at der er størst sandsynlighed for, at man kan få hesten til at flytte venstre forben, hvis det nu er den vej, man vil dreje. Sådan at man tager i venstre tøjle og holder presset, indtil hesten løfter det venstre forben og fører det lidt til siden. Når den gør det, slippes presset fuldstændig, og hesten får ros og evt. lidt guf 
Jeg går pt. rundt med min ene unghest (islænder). Jeg går ud for hendes skulder og laver tøjleføring, som jeg ville gøre det, når jeg rider. Men hun er så kun knap 140 - det gør det jo lidt lettere. Og så er hun skarp på fremad HYP-lyden. Jeg gør det sådan fordi jeg har trænet biddets betydning rigtig meget med hende - men når jeg så rider hende, bliver hun alligevel forvirret. Så det har jeg taget konsekvensen af og går ved siden af hende, så hun kan lære tøjleføringen som når jeg sidder på hende. Jeg bruger 'jannes' princip - men mener også at 'Henriks' metode virker. Det er mere et personligt spg. hvad man vælger 
Hej. To af de piger som jeg underviser, er begyndt at starte D-stævner. Som støtte er jeg med dem til stævnerne især her de første gange, indtil de er inde i alle reglerne. De er 12-13 år og synes der er rigtig mange regler.  Når der nu er så mange regler, som de skal huske på, er det uforståeligt for mig, at de altid bruger metode B3 til d-stævner heroppe i Nordjylland. De små børn/unge piger (ned til 6-7 års alderen) skal dermed huske på to baner samtidig. Jeg synes det gør hele deres oplevelse stressende for dem, og de bliver ekstra nervøse. Det sidste stævne vi var til, var det ca. 15-25% af stævnes ryttere, som huskede banens forløb. Flere af ryttere græd af frustration. Det synes jeg er synd for pigerne og sporten. Jeg selv er begyndt at gennemgå banen, som én lang bane, da det forvirrer dem mindre. Til undervisning øver vi da også B3, men det er altså ikke det samme, som at ride en B3'er til et stævne, hvor nerverne sidder uden på tøjet. Dengang jeg sprang d-stævner var det mest B1 man red. Så havde man tid til at øve omspringningen fra sidelinien bagefter man havde redet. Dengang brugte man også alle metoderne engang i mellem, så det var rigtig sjovt at skulle ride f.eks en A eller B2. Jeg kan sagtens følge arrangørende i, at det går betydelig hurtigere, at komme igennem programmet. Meen hvorfor har vi pludselig fået så travlt? Er det ikke vigtigere at give rytterne nogle gode oplevelser, og forberede dem langsomt men sikkert til C-stævner? Desuden kunne de jo skifte lidt mellem dem, så de prøvede lidt af hvert. Hvad er jeres holdning til dette emne? Er jeg pyldret eller synes i også, at det virker forkert, at ride B3 til ALLE stævnerne? Gør de også det i jeres område? Næste weekend skal de afsted igen. Jeg skal arbejde Lørdag, så der er de alene om det. Jeg får lidt knuder i maven ved tanken om, at de skal lære SÅ mange baner udenad - uden en til at gå bane med dem.  Lige nogle tanker fra mig. MVh. Gitte Schrøder
Forresten synes jeg egentlig godt, at bag lod debatten kunne nuanceres lidt mere. Ofte læser man herinde to ting, som jeg ikke er helt enig i, mht. bag lod. Den ene er, at hesten er voldsomt bag lod og har smidt ryggen (ofte i billedtråde), og den kommentar forstår jeg faktisk ikke helt, for er det ikke sådan, og ret mig endelig, hvis jeg tager fejl, at ryggen netop rejsen, når hesten er (en del) bag lod? Altså af nakkebåndet. Den anden ting er, at det ofte bliver slået ned på som dødafgørende, hvis en hest er bare 1 cm bag lod. Her tænker jeg, at selvfølgelig er bag lod ikke ønskeligt, men forskellen på i lod og en anelse bag lod er vel ikke det, der får nakkebåndet til at tage over for musklerne? Jeg har da også læst flere steder, at lidt bag lod ikke betyder så meget. På sustainabledressage.com forklares det, at jo længere hesten sænker halsen, des mindre betydning har det, hvis hesten kommer bag lod. For bag lod er jo ikke i sig selv det helt afgørende, det afgørende er, hvad der sker med hestens krop, når den kommer bag lod. Og her synes jeg godt, at man kan nuancere det en smule, både i forhold til hvor langt bag lod en hest er, og i forhold til hvilken type hest, der er tale om, som i dette tilfælde fjordheste, hvor der måske sker noget uhensigtsmæssigt med deres kroppe allerede langt før de er i lod eller bag. For meget fokus på bag lod i sig selv er vel lige så galt som fokus på om hesten bøjer i halsen eller bukker nakken, eller hvordan det nu plejer at blive beskrevet. For en hest går jo heller ikke korrekt, bare fordi den har næsen foran lod. Mvh Anna
nok slet ikke så uenige  Men det er svært herinde at få det hele med, hver gang. Jeg har mange gange rost BB, men også kritiseret nogle af delmetoderne i aka-ridningen - og   gange forsøgt at få en dialog i gang om det - som ikke passer med min opfattelse af klassisk dressur (som mere er den, den moderne dressur bygger på). Jeg har faktisk overvejet at skrive i min signatur, at jeg mener at både Anky, Andreas, BB og mange andre dygtige ryttere rider aldeles glimrende (og det har jeg også skrevet i mange indlæg), men at jeg bare følger en anden vej  Men det bliver nok alligevel også misforstået   . I denne tråd har jeg så vidt jeg ved ikke kritiseret nogen personligt. Det plejer jeg ikke at gøre, så hvis jeg har gjort det i andre tråde, andet end hvor folk har bedt om kritik, så er jeg meget ked af det, fordi jeg ved hvor ubehageligt det er  Men nogle opfatter en generel udmelding om at der er en anden måde at ride på, som en personlig kritik  Det er meget svært at gøre noget ved - og det   jo et debatforum  Men jeg synes ikke man skal kritisere folk personligt, hverken for ridningen eller skrivningen - og da slet ikke anonymt. Man må kunne stå ved, det man siger  Og jeg er ikke spor hellig, prøv bare at finde alle de (også helt nye) tråde, hvor jeg skriver, hvor meget jeg har redet med glidetøjle    Men jeg vil gerne fortælle, at man altså ikke   at ride hesten bag lod (og det gjorde jeg nu heller ikke med glidetøjlen), og at der er   gevinster ved at ride den foran lod   Man kommer bare til at ligne en 'begynder', og det er jo nok det folk er bange for   Det er jeg ikke, for jeg har redet i over 30 år, og på mange forskellige måder 
Og så for lige at vende tilbage til det tråden egentlig startede med  Hvor Fjordheste rides bag lod? Hmm... Nu har jeg været inde på opslag og billeder og se rigtig mange billeder af forskellige racer der går dressur. Og sjovt nok så går omkring 80% af alle hestene bag lod  Så jeg tror ikke fjordhesten går mere bag lod end andre hesteracer. Den skiller sig bare mere ud eksteriørmæssigt end alle de brune heste...
man kan slet ikke forlade tråden en enektl dag før det tager lidt tid at følge med igen  Nå, men jeg er tilfældigvis ARR-rytter. Dvs, jeg har trænet min hest fra jorden og redet den efter Klaus Schöneich principper. Min hest er - som nævnt nogle gange, I know   - en hest med Kissing Spines, på T15-18 (de tre bagerste torntappe). Han KUNNE IKKE rides tilsidst, uden at jeg - der dengang ikke var specielt bekendt med hestens anatomi og fysiologi - faktisk godt var klar over, at den ikke bar mig rigtigt. En lang historie kort, endte det med at han kom ned til Klaus og var i træning i 2 mdr., før jeg igen kunne ride ham. Det første lange stykke tid var der både mentale og fysiske skader der skulle genoprettes, og jeg red også frem-og-ned, men ikke for en helt løs tøjle. ARR-teorien benytter nemlig tøjlen som hjalp til at "forklare" hesten, at den ikke må lægge vægten ned i den håndede skulder (som de jo som skæve og forpartsbelastede dyr gør ganske naturligt). Jeg løfter min hånd lidt op og tilbage mod mit sam-sidede bryst, og tager den samme skulder tilbage. Dvs højrehåndet hest på højrevolte=løfte indvendige tøjle op og tilbage med MEGET LETTE impulser, og tage egen indvendige skulder tilbage mod udvendige bagben. På den måde animeres hesten til at flytte sit eget tyngdepunkt tilbage, og have et ståben (i ekseplet det udvendige venstrebagben) og et spilleben (i eksemplet det indvendige højre bagbeb. Jeg rider ikke det aflastende sæde, men bruger min vægt til at hjælpe hesten ind i dens tyngdepunkt, samt styre og kontrollere højre-venstre-start-stop knapperne   Det kan jeg gøre, fordi hesten ALLEREDE er muskulært forberedt på at bære mere vægt (altså mig). Mit spørgsmål er så; hvordan forbereder I andre jeres heste på at bære rytteren? Er det aflastende sæde en måde at imødegå det faktum, at en ung hest - eller en i genoptræning/omtræning IKKE har de rigtige muskelgrupper styrkede endnu? Og for ikke at blive en der skyder med skarpt uden noget at have det i   - vil jeg invitere jer til at kigge på min profil, hvor der ligger billeder af min hest i træning i tyskland hos Klaus, og på hans profil (PIrelli) kan I se et videoklip af mig og ham. Klippet er fra min første tur efter en laaang pause, hvor jeg efter dyrlægens anbefaling gav ham ro pga halthed - der var opstået pga en smed fejl - men da det aldrig hjalp, gik jeg i skarp træning fra jorden og sammen med Klaus her i DK, og fik ham gående igen. På klippet har han været trænet to mdr fra jorden, og det er første gang han bærer rytter i 1½ år. Jeg er åben for kritik, for jeg ved det ikke er 100%, men det jeg gerne vil vise, er en hest der KAN bære en rytter. Meget af spændingerne komme af, at han aldrig har glemt hvor ondt det gjorde i ryggen dengang - og sikkert altid vil have mindet om det - men han har lært at bære sig selv og mig. Han går derfor ikke frem-og-ned som de viste billeder i denne tråd, og selvom jeg gerne ville have ham længere frem med hals og hoved, placerer han sig selv i denne ramme lige den dag - han er kommet mere frem og ned nu, hvor jeg har redet lidt mere:-). Det er en anden måde at gøre det på, og jeg er i hvert fald stolt af, at jeg dengang lagde hele min verden med min hest om, og har fået nogle uvurderlige teknikker jeg kan bruge i mit daglige arbejde for at holde min hest sund og glad. Det er vel i princippet det vigtigste - og det er også det GERD opfordrer til; netop at være åben for andet end sin egen "religion", og at problemet med os hellige ofte er, at vi bliver snæversynede. Jeg skal være den første til at indrømme at jeg længe mente alle andre metoder ikke nåede denne her til sokkeholderne. Selvom jeg stadig mener at denne træning var det eneste rigtige på det todspunkt, føler jeg mig meget inspireret af det SusanK og co står for, og ser flittigt indslagene med Kirsten på Epono. Jeg vil lærer så længe jeg lever 
Okay til sammenligning:   Her siger i at hesten går baglod - korrekt! Men den fejltakter da ikke? Benene er da fuldstændig diagonale?! Kan en hest som går baglod stadig går i den rette takt? Fordi som jeg har forstået på jer, så når hesten knækker det forkerte sted i 3 - 4 halsvirvle, så bruger den sig ikke korrekt og fejltakter.   på dette billede siger i at hesten er i bedre balance, pga. den takter rent - korrekt. Er det ikke rigtigt?   Her på dette billede har jeg forstået hesten går korrekt - ifølge jer. Ellers beklager jeg at jeg har misforstået billedets grund til at lægges herind. Men her fejltakter den da så? For udvendige bagben er jo mere løftet end indvendige? Ligeledes er udvendige forben endnu ikke i jorden, mens indvendige bagben er = den fejltakter?   Her ser jeg en hest som takter rent! Men er det fordi det er Susan som rider (Provokeret sagt, jeg ved det   ), eller er der en naturlig fejltakt alle heste har på en eller anden side? For jeg har tænkt på, nogle af de heste vi avler idag har meget forben, men knap så meget bagben - fra naturens side, ej rytterens indvirkning. De må vel have en naturlig fejltakt i kroppen, da forbenene "flyver" mere afsted og bagbenene er sløve og ej med meget haseaktion set i forhold til forbenene? Der må vel så også altid komme en form for fejltakt?
Hehe.. Det ser meget anderledes ud end det jeg er vant til.. Men umiddelbart ser det da flot ud, og hesten kan da spadsere  Men vil ikke så gerne kommentere ridningen på videoen ellers, da det er MEGET langt fra det jeg selv rider..
Jeg kobler mig på Rhea, har tænkt over det samme..
Jeg synes i hvert fald ikke det er en undskyldning at det er Susan der rider   Når det er sagt tror jeg alle heste kan fanges i taktfejl, men jeg tror det sker oftest for heste der går bag lod. I det nye indslag på Epona med GH, tror jeg faktisk han påstår at hesten ikke er i stand til at takte rent når den går bag lod(?) - det er vel at mærke skridt der tales om, og jeg ved ikke om det kommer an på hvor meget bag lod den er (jeg skal vist ha set det indslag igen  ) Men selvom f.eks. Susans hest på det ene billede er fanget i en taktfejl, så er der jo mange andre gode ting ved billedet: Hesten løfter ryggen med de rigtige muskler, er afslappet og finder naturligt ned i en holdning nær lod. Ang. hafferen, tror jeg indvendige bagben er lidt bagefter, men det er svært at se og jeg er absolut ikke ekspert på det område   Jeg synes man skal gøre som NinA foreslår, og dække hovedet til. Så kan man se at hesten på billede 2 har løftet både ryg og læn. Desuden går den på forparten på billede 1 i sammenligning med billede 2 - tankevækkende, da "frem og ned" jo ofte beskyldes for at sende hesten på forparten? Ang det du skriver til sidst, ville jeg meget gerne have vist dig et klip fra det første indslag Epona lavede med GH. Der bliver det vist rigtig pænt og forståeligt med streger på benene osv. Der kunne man se to heste der umiddelbart begge travede rigtig flot (også med højt løftede forben), men bagefter kunne man se i slow motion med streger på benene hvordan den ene hest fejltaktede i forhold til den anden.. Den fik simpelthen ikke bagbenene med sig.. Den var for øvrigt bag lod, og havde (i følge GH) ikke ryggen med - derfor kunne bagbenene ikke følge med, selvom forbenene spjættede vildt 
Rhea, jeg satte netop nr 2 billede ind samtidigt med at jeg " gav dig point" for at se der var en taktfejl på det første... Jeg havde ikke selv bemærket det da jeg hentede billedet, men jeg så det inden jeg godkendte men tænkte "what the heck"  Billedet var egentligt ikke oprindeligt tænkt som et indslag i takt debatten, men mere som et bidrag til frem og ned med slasketøjle er det store sus  Jeg er ligesom mange af Jer andre, først ved at øve mig i at se taktfejlene på billeder.. Nogle er lettere at få øje på end andre og nogle igen mere graverende end andre, men jeg synes det er MEGA spændende og jo mere jeg lærer, desto mere vil jeg vide..  Det jeg ser, er at "hafferen" på det første billede træder meget hårdere igennem på forkoden (venstre) end på diagonale bagkode (højre) Dét, for mig, indikerer at den har for meget vægt på forenden i forhold til bagenden og benparrene burde være symmetriske. Yderligere indikerer det at bagbenet vil ende med at blive sat i jorden lidt bagud i forhold til hvor det peger.. (men jeg er ikke helt sikker?) På min den brune er taktfejlen anderledes idét det er   der bærer mest vægt i modsætning til hafferen. Umiddelbart tænker jeg at det er at foretrække, men jeg må oprigtigt sige at jeg ikke ved om det ville skifte hvis man havde et billede fra næste moment ? Gad vide om den har næsen på vej ind bag ved lod og det er derfor den fejltakter på forskud ?        Nr 2 billede er et af de sidste i den serie vi tog den dag, på det tidspunkt gik hesten bare FEDT og alle billederne viser ren takt, så lidt må det hænge sammen..  Det handler altsammen om øjnene der ser og jeg kan godt huske da jeg i sin tid havde lagt et billede jeg selv troede var super cool ind og en hvis Frk. Taylor bare gennehaglede det fordi den fejltaktede..  Men nu hvor jeg interesserer mig for at lære det, så er det typisk sådanne detaljer der springer op i hovedet på mig, når jeg ser et billede.. Ikke fordi jeg leder specifikt efter det, men fordi mit øje fanger det .. Her er et mere at "øve sig på"   
Prøv at kigge på det øverste billede af Annuschka endnu en gang   Hun står nærmest på venstre forben, koden er bøjet, mens højre bagbens kode ikke er bøjet ned. Susans hest har lidt mere ligeligt bøjede koder, men det jeg mener er, at der altid vil være en lille smule fejltakt. Men fejltakten skal ikke medføre at hesten tillige kommer på forparten (eller omvendt). Nu må man jo lige sige, at det hele kommer jo an på, hvad man vil i sin ridning - og på, hvad hesten har mest brug for. Men generelt betragtet har hesten mest brug for ikke at gå på forparten og at gå rentaktet, når den har rytter på. HVis man vil ride skolen over jorden, som BB, så er jeg ret sikker på, at man er nødt til at ride som han gør, selv om jeg ikke er så vild med den måde man bruger sidebevægelserne på der, fordi jeg mener de går ud over (tada!) takten. Men sådan er det nu i akademisk, og de kan så meget andet flot   Hvis man vil ride western, er der andre ting, man skal lægge vægt på. Men hvis man vil ride moderne, så   det være sådan(og det står også i reglerne), at man lagde vægt på 'foran lod', takt og løsgjorthed mv. Men sådan er det bare ikke i tilstrækkelig høj grad høj grad, og defor kan selv elitehestene ret ofte ikke skridte rentaktet  Ja, Gerd Heuschmanns indlæg hos epona.tv er guld værd i forståelsen af disse ting   Jeg har i mange år fået indterpet takt og god bevægelse af min gamle ridelærer (han kunne afbryde en undervisning for at gøre mig opmærksom på en hest, der fejltaktede et andet sted i ridehuset   ), men jeg forstår det endnu bedre, nu når Kirsten Hansen og Heuschmann forklarer det 
Susan: Må man få et hint om hvilken gangart det er?   Det KUNNE ligne en meget pasagtig skridt, eller krydsgalop.. Jeg er en smule forvirret.. hehe.. Men i hvert tilfælde et gabske forfædeligt billede (efter min mening), hvem er rytteren? Kender en hest som er blevet redet sådan, og den bliver vidst aldrig helt normal at ride igen   Det er ellers en super sød og god springhest..
Ja, der må man vist først i gang med at gætte gangart, hvis der overhovedet er tale om en anerkendt en. Mit gæt er nu højregalop, selvom det også virker underligt. Mvh Anna
er ret sikker på at det er trav. Hvis du sammenligner med Susans billede kan du se, at momentet ligner (høhø - eller hvad vi nu skal kalde det...   ) Pyh, den er grum! Når jeg ser på ligevægten mellem forpart og bagpart, forestiller jeg mig en linje mellem skulderen og hoften, som er vandret eller tæt på at være vandret, når hesten er "au naturel". Er linjen vippet sådan, at linjen har sit laveste niveau på hoften, så er hesten på rette vej. Er den vippet modsat, så er hesten på forparten. Hvis man "laver dén" på Anuschka-billederne er det meget tydeligt at se forskel på, hvordan hesten bruger sig. (det er i øvrigt også en måde, hvorpå man kan se, at hesten er vippet i bækkenet). Plus jeg kigger på den muskel, som fører bagbenet frem (tensor fascia latae og faschia latae hedder de vist, hvis man vil søge efter dem) - den ligner et D, som nærmest omslutter bagknæet på hesten. Den er tydeligst at se på billedet af westernhesten, faktisk, men på dette billede fra bbh-forsiden er den også meget tydelig (her vender D'et så bare forkert   - og det er ikke valgt, fordi det er Susan, men fordi jeg kunne huske, at det var meget tydeligt på dette billede):   Når hesten bruger denne muskel, er det supernemt - især "live".
Det er da højregalop, da indvendige forben er i jorden og det skulle den helst gerne være alene, men bagbenet er nede = taktfejl! Hvis det sku være trav, er den jo helt forkert, benene skulle gå diagonalt! Skridt - nej.. Svarer lige på alt det andet, når jeg lige har tænkt noget mere over mit svar 
Btw. nu hvor vi er ved billeder og "find fem fejl" hvad er så taktfejlen ved dette:        
Rhea: Lille gæt; venstre bagben er lettet en smule mere end højre forben.. Og højre bagben og ventre forben er ikke paralelle:   Har forlænget linierne for at vise det bedre.. Sorry hvis det forstyrre
jeg er lidt enig med Henrik   , undtagen i at man bør bruge kapsun før bid... jeg mener bestemt godt at man kan bruge biddet som det første redskab, der bruges til styring... og jeg har selv brugt kapsun en del... men er enig med ham i, at man skal være forsigtig når man lærer hesten nye ting, især fordi man kan forvirre den... men forsigtighed må aldrig gøre at man får lettet presset på forkerte tidspunkter/for tidligt...
Jeg er selv i gang med min 3-års, og der har også været lidt "problemer" med at dreje for biddet. Jeg har så grundigt gennemgået hvordan jeg gjorde, både når der var lidt reaktion og når der ingen var. Og jeg er kommet frem til at de gange hvor der ingen reaktion var, da er jeg kommet til at tage bagud i tøjlen, i stedet for kun at lave et ledende tøjletag. Så prøv at føre hånden helt ud til siden uden at tage bagud i tøjlen, og støt blidt op på modsatte tøjle, så biddet ikke bliver "hevet" ud til siden. Jeg har også fået gode resultater ved at træne fra jorden, hvor jeg så har armen under halsen på ham (han er lidt stor), så jeg kan lave ledende tøjletag til begge sider. Ellers har jeg gået nede på siden af ham og så gået på den side jeg har øvet drej til (håber det var forståeligt *S*). Prøv at se videoen "Tøjleføring på den helt unge hest" på   - man skal have abb. for at se den, men der er super mange gode videoer derinde. Linda.
hejsa alle sammen tak for jeres bud  han er kun 130 så han er ikke så stor at bakse med   jeg har også trænet meget fra jorden og som sagt også med køreline reagere han faktisk propmte ved tøjle føringen men ikke når man sidder på ham ?? vi undgår netop også det der med at agte bag ud med armen i tøjle føring men er meget obs på at man viser vejn ved at føre armen ud til siden samtidig med at støtteop på den anden tøjle ?? jeg starte med et alm trense bid men skifte så til 3delt da jeg håbe lidt det gjorde det nemmer for ham i det det er delt 3 steder så han ikke føler at det er begge sider han skal dreje til - det ville jeg også blive forvirret over  men det lader ikke til at ha haft nogen forkel  men jeg vil da lige prøve det med kapsunen, men det er jo faktisk lidt bare med grime og man kan jo godt ride ham uden sadle og bare med grime og tov den forstår han godt derfor undre det miglidt han reagere som han gør 
det forskellige rideskoler det skal jeg ikke kunne sige, men for mig er det ikke bidet opgave at dreje nogen steder. Bidets opgave hvis det er et transebid er at løsgøre hesten samt evt. løfte hesten hovede hvis den går for dybt. Drejning af hesten kommer fra udvendeige tøjle samt sædet. Jannej er er helt enig med dig hvad angår hvoran hesten indlærer, men det var heller ikke hvad jeg mente med mit indlæg. Jeg ser bare meget ofte at ryttere prøver/ drejer hesten for den indvendige tøjle ved at hive i den. Der er akademiske meget forkert MEN gør man alligevel det så bør det ikke være bid i munden men man bør bruge en grime eller kapsun. Jeg optog igår nogle forskellige videoer af hvodan man lærer hesten at flytte sig for den udvendige tøjle, men de er først klar til upload i aften eller i morgen på  Henrik
din er jo aka, Henrik. Det er min fx ikke  Jeg bruger ledende tøjle - altså indvendig tøjle, som jeg ikke trækker i, men fører ind i volten. Jeg synes faktisk det fungerer bedst til indlæring, når man næsten ikke har kontakt til tøjlen, for så kommer man netop ikke til at føre den bagud, fordi man så kan mærke det. Jeg er begyndt at ride på en hest, som gerne vil krølle halsen sammen, når han møder biddet, og han reagerer klart bedst på at dreje, når jeg netop kun fører hånden indad, uden at tøjlen egentlig bliver strammere.
Jeg er nysgerrig   Hvorfor er det forkert at dreje for indvendige tøjle? Hvorfor må bidet ikke bruges til at dreje, men derimod gerne til at løfte hovedet på hesten?   Hvad er fordelen ved at dreje for udvendige tøjle frem for indvendige?
I akademisk dressur hvis du drejer hesten for indvendige tøjle kan du ikke lave de forskellige øvelser. Tag versaden hvis du trækker hesten hovede ind i banen kan den ikke bliver lettere på hånden da den indvendige tøjle er stram og den skal blive løs. Hvis du drejer for den indvendide kan du ikke styre rammen eller formgivningen på hesten. I versaden skal hestens rides frem til den udvendige tøjle, det fortæller hesten hvor rammen i lektionen er, og er rammen der ikke vil det hele falde fra hinanden. Hånden bør aldrig arbejde baglæse. Og sådan kunne jeg gå igennem alle de forskellige øvelser.
Hov jeg glemte naturligvis lige at sige at i akademisk dressur er målet at ride på en hånd, og når man gøre det kan man ikke trække i den indvendige tøjle. Henrik
hvis indvendige hånd drejer, så kan man jo flytte forpart indenfor spor og lægge indvendige ben til... så rider man en versade...   Men det er den evige debat mellem akademisk og klassisk dressur   Kyra som rider klassisk, har jo også vist ridning for en hånd... det handler vel bare om at lære dem at gå for så fine signaler som muligt. Fordi man indlærer drej ved tøjlen, så betyder det jo ikke at man ikke gerne vil forfine sine signaler så meget, så man nærmest bare skal tænke på drej så drejer hesten  Og jeg mener ikke at biddet bør bruges til at placere hovedet, nogensinde - lige gyldigt hvor langt man når i sin dressur uddannelse... 
Er der ingen der synes det kan være lidt farligt at ride uden bid på en pony som ikke er tilredet? Jeg ville nok ikke gøre det - bliver de bange har man vel kun begrænset kontrol..? Er nok enig med Janne.. Det er bare et spørgsmål om at den skal lære det.. Pernille
følge dig - og ja, det er også sådan i mit område. Det handler jo langt hen ad vejen om økonomi for klubberne - jo flere starter der kan afvikles, jo flere penge kan de nå at få i kassen. Og i disse tider   de jo tænke sådan. Mit område har fastsat nogle retningslinjer om, at nogle af metoderne slet ikke må benyttes, ved jeg. Jeg kan ikke huske hvilke, for jeg er ikke springrytter og har ikke sat mig ind i det. Men jeg mener nu også man om ikke andet kunne lave uddannelsesklasser for unge heste og ryttere. Det ville også gøre stævnet meget sjovere - det synes jeg i hvert fald (og det gælder for så vidt også dressuren).
Jeg synes du er pylret. Nu har jeg startet stævner i spring siden jeg var 7-8 år, hvilket efterhånden er en 15-16år sinen, og har redet utallige omspringninger, og de fleste af dem helt sikkert B3. Og har aldrig tænkt på det som et problem. Når øver jeg heller aldrig baner i tal, emn i farver, ved ikke om det er forskellen, men kan virkelig ikke se hvad problemet er. Hvis de giver sig til at tude over det, burde e nok ikke ride stævner, men nu får jeg virkelig også fniller af (møg)unger der tuder bare man ser på dem. Men modsat kan du jo være ude for at de skal springe 10cm højere i omspringen, og det var da et større problem for mig da jeg var mindre, da jeg jo normalt red de klasser jeg var kommet til højde mæssigt. Bryder mig heller ikke om at hesten skal ud og stå og hænge, og blive kold, også igang igen, for at fræse en bane rundt. Men skal alt køre i B1, så kan der jo så bare være de fære starter, også skal man betale det mere. Det lyder da også virklig talentløst hvis der kun har været 1-2 for hver 10 der har kunne kapere at fuldføre banen. Har da aldrig oplevet mere end et par stykker på et helt stævne, med undtagelse af de enkete gange hvor banen er bygget så man nærmest bliver bedt om at tage et andet spring. Men synes måske lige i skulle genoveveje om de har psykken til stævner, hvis det er det her der slår dem ud af kurs. Hvad gør de når de skal huske et helt dressurpogram?
helt enig med Sarah!!!! der er da ikke noget værre end at skulle ud og vente i 40 min på at skulle på banen igen... Lær dem dog banen som 1 lang - der bliver jo dyttet hvis de er færdige og ikke skal ride videre!!! de fleste klubber har også uddannelses klasser - hos os har vi som regel LE som B0 klasser for at hjælpe folk på vej....og så LD som B4
Vi gør det, fordi vi ellers bliver nødt til at lukke for tilmeldinger eller vælge ikke at have begynderklasserne med.
Jeg har nu aldrig oplevet B3 som noget alvorligt problem - hverken da jeg selv var yngre, og heller ikke blandt ponyryttere jeg ellers har kendt. Og ryttere på den alder du nævner, vil jeg da i hvert fald helt klart mene bør kunne overskue at lære en omspringningsbane også - det er jo ikke fordi det normalt er voldsomt komplicerede baner det drejer sig om, og i hvert fald er det et begrænset antal spring. I øvrigt kan jeg godt forstå, at klubberne foretrækker B3 frem for eksempelvis B1, B4, A osv. B1 er bøvlet at afvikle, og det er ikke nødvendigvis særlig sjovt for mindre rutinerede ryttere at skulle på banen to gange i stedet for en. I B4 risikerer man at måtte nøjes med 6-7 spring hvis man får fejl - hvilket heller ikke er sjovt for urutinerede ryttere. Og metode A mener jeg personligt ikke bør benyttes i de små klasser, mest af hensyn til heste/ponyer, da denne metode virkelig lægger op til ponyfræs. Men kort sagt, JA, jeg mener også du er pylret! Desuden er det vel ingen skam at glemme banen - det kan trods alt ske for selv de bedste, og jo flere stævner man kommer til, jo nemmere går det altså også med at huske det hele.
stævner (for mange mange år siden) da var det også altid b1 der blev redet efter.. men dem ser man desværre sjældent nu om dage..
Da vi var små, skrev vi rækkefølgen på omspringningen op på hånden, så havde man lige tid til at kigge inden man gik igang med omspringning, så skal man ikke huske så meget.
Jeg kan nu heller ikke se problemet i B3, tvært imod. I B1 kan man komme ud for lang ventetid før man skal ind igen, og både rytter og hest (pony) kan nå at blive kold og træt. Vi har ofte de små klasser i BO, så får de bare en sløjfe hvis de har redet fejlfrit og så slippe man for at se på dem der rider døds-ræs for at få en god tid, så de kan få en roset med hjem. Det er som om der er mindre konkurrence i en BO ungerne imellem (der er jo ingen), så de bliver heller ikke så let kede eller uenner, hvis ikke det går som planlagt. Mvh Alette
Jeg tror, at vi på Sjælland i langt højere grad bruger "sløjfespringninger" (met B0) med valgfri højde og uden kombinationer end man gør i Jylland. Dels som stævneintroduktion for nye (unge) heste eller ryttere og dels som opvarmningsklasser, hvis man fx ikke føler sig klar til at ride 2 klasser. Af hensyn til ponyen/hesten foretrækker jeg helt klart met B3 eller B4 - der opvarmes kun 1 gang per klasse og ponyen slipper derfor noget lettere. Vi har lige holdt stævne i 30 graders varme - og jeg ville ikke udsætte min egen hest for at skulle varme op 4 gange, lige gyldigt hvor hensynsfuldt jeg ville forsøge at ride. I gamle dage, da vi altid red met B1, satte man altid springene op til omspringningen, så hvis man tilmeldte LC/LB skulle man også være klar til at spring på LA-højde. Met A bør slet ikke udskrives i de små klasser - man rider jo LC og LB fordi man selv eller hesten er urutineret, så hellere en metode der indbyder til pæn ridning end til fræsen rundt. Desværre oplever man alt for ofte ryttere og/eller forældre, der ikke forstår, at man også til stævner nogle gange skal "nøjes" med at satse en gang imellem og ellers ride nogle gode runder, der indgyder ponyen tillid til springningen og til rytteren.
Jeg vil også mene at en B3 er bedre en b1. Hvis en "ung" / ny hest skal starte 2 klasser kan det jo nemt tænkes den skal på banen 4 gange hvilket der er nogle der ikke kan overskue. Der er stævne i weekenden i område 5, her er den laveste spring klasse en ld som man har valgt at lave i en met B1, Så kan man da lige så godt ride c stævner og og få en del bedre tur da banebyggerne tit til d stævner laver helt tossede baner feks var der et stævne i området fornylig hvor der var 90 graders vendinger %¤#"#%& her blev sagt at hvis man ikke kunne det måtte man jo bare træne noget mere hjemme fra -det var jo kun en LD !!! Fortsat god dag Mvh Mette
Hvordan kan du kalde nogle talentløse, fordi de ikke husker en bane? Det var dog en arrogant holdning at have.  Nu er der jo forskel på, hvor meget man kan rumme, og hvordan man reagerer på nervøsitet. Jeg havde selv klæbehjerne, når det kom til baner - jeg har aldrig redet en bane forkert uanset hvor mange heste, som jeg startede på den dag. Men det gør mig ikke mere talentfuld end hende, som glemmer banen hver anden gang. Men det er en helt anden snak. Desuden skal man - for at komme over sin nervøsitet - gennemføre (ikke nødvendigvis vinde) nogle klasser. Det er synd for pigerne, og træls for tilskuerne, at mange glemmer banen. Så det med, om man skal have den rette psyke, virker for mig langt ude. Alt nyt er usikkert. Det jeg snakker om her er, at der er uerfarne unge piger og drenge, som stiller op i LD/LC til klubstævner, som er nervøse (kan i huske jeres første stævner?) og bliver sat overfor at huske op til 16-17 spring pr. klasse. Lavede de så banen, så den var simpelt at huske, var det måske bedre. Efter at have været med til nogle stævner de sidste weekender har jeg virkelig bemærket, at banerne - efter min mening - ikke er lavet til en metode B3, når det drejer sig om helt unge piger. Når SÅ mange ryttere, som ved det sidste stævne vi var til, red forkert i omspringningen, må det da være et vink med en vognstang, at der er et eller andet galt. At hesten bliver kolde ved andre metoder, har jeg aldrig haft problemer med. Men heropppe er der jo oftest kun 5-10 i hver klasse. Så går det jo hurtigt. Og man skridter vel sin hest rundt, mens man venter...? En anden ting, som ærger mig er, at mine elever ikke prøver forskellige metoder - sådan som dengang jeg var ung...  Hvorfor så ikke lave stilspring eller lave en metode (kun til små klasser til klubstævner), hvor de selv skal vælge 5-6 spring, som de vil tage i omspringningen. Så skulle de kun huske på springene til hovedrunden, og fokusere på det. Så kunne de sætte sværhedsgraden langsomt op, så man ved LC/LB/LA begynder at ride de rigtige metoder... På den måde får de unge ryttere en bedre oplevelse ud af det. Jeg snakker ikke om "mine" piger her, men generelt min opfattelse af børnene til stævner. Mine piger gennemførte med henholdvis fejlfri og med 4 fejl. Men de blev da ekstra nervøse, når de også skulle huske omspringningen - selvom den blev skrevet på hånden. Derudover er det da træls, at se de andre ryttere græde, når de forlod banen. Hvor så årsagen er til dette er underordnet, men jeg mener bestemt, at man bør overveje, hvad man som arrangør, banebygger, forældre og trænere kan gøre, for at komme denne triste tendens til livs. Jeg tør næsten med sikkerhed sige, at det er en tendens, som kan ses flere steder i landet. Mvh. Gitte Schrøder
ingen græde til det stævne vi lige har afholdt.. Jeg tror du gør et alt for stort nummer udad ingenting.. Da jeg startede med at tage til springstævner, havde jeg aldrig problemer med at huske banen.. Hvis dine ryttere endnu ikke kan huske banen, så er de måske ikke klar til at starte stævne..
Hvad så med de børn, der starter dressurklasser i den alder? Det er da langt mere de skal huske, og i meget længere tid. Noget andet er, at jeg godt kan se det må blive lidt ensformigt at springe samme metode altid.
Men alt dte du snakker om er jo ikke problemer i forhold til metoden, men nærmere med den pågældene banebyger. Og hvis ikke de kan huske en bane, så må de da være talentløse til det. Her var ikke snak om deres talent til at ramme springene perfekt, men til at huske banen, og det skal man skulle kunne, for at kunne gennemfører selv en debutant fejlfrit. Jeg husker tydeligt mit første stævne. 5år på den garvede 1'er pony Musti som luntede stille afsted. Det var 5små opgaver, hvor man skulle styrer rundt meller , sjovt nok, 5små opgaver. Og jeg glædede mig helt vildt, og gennemførte uden fejl, og fik derfor en rosset. De eneste gange jeg har været nervøs til springstævner, har været når det har været mesterskaber, ellers er det kun når jeg skal ride dressur jeg bliver nervøs, og det slet ikke på den hysteriske måde, men blot med en enkelt sommerfugel. Så nej jeg kan ikke sætte mig ind i som 12årig at bvlive så nervøs at man ikke kan huske en bane, og har som sagt aldrig oplevet at flere end et par stykker havde problemer, og generelt var det gerne gengangere. Jeg har altid stolet nok på mig selv, og det dyr jeg havde med ude, til at det hele nok skulle gå, og gjorde det ikke det, så er det jo heller ikke verdens undergang, og absolut ikke noget at tude over. Du er sikker på de ikke er dig der for dem hisset op til at tro, at det SKAL være svært at huske? Men helt sikkert ville være rart med lidt variation i metoderne, men nu rider jeg mest C-stævner, og der er det en god blandning af B0(er lige begyndt med LA igen, så vælger derfor tit at ride en U-klasse)B3, B4 og i LA og MB A. Men hvis du vil have denne variation til de små stævner, så må i jo betale det mere for at starte, så kluberne kan nøjes med fære starter. Og jeg synes nu det er sjovest at ride i de store klasser, og give mindst muligt.
IKKE læst indlæggende igennem. Det er tiden ikke lige til. Men jeg vil starte med at sige, at jeg ikke synes, det bør være problematisk for børnene at ride en B3. Både min far og jeg har banebyggerkursus og har efterhånden bygget til klubstævner en del år. Det er yderst sjældent, at vi oplever børn, der ikke husker en B3 omspringning. Jeg kan faktisk ikke huske et eneste tilfælde. Hvis omspringningen til en B3 opbygges logisk, hvilket den bør, når det er til klubstævner, er det jo nærmest den samme bane om igen, bare med lidt undtagelser. Hvis banebyggeren bygger enkelt og uden de store krummelurer (som man altså SKAL til d-stævner og i L-klasser generelt), bør ridevejen, også i omspringningen "give sig selv" - selvom et par spring er taget ud. Desværre er der rigtig mange banebyggere, der ikke har den fornødne forståelse for de krav, der er til L-baner. De skal være NEMME, primært baseret på 8-tals ridning og må IKKE indeholde "knæk-sving" (dvs. at spring 2 står "længere oppe" end spring 3, således at ponyen/hesten kan "rykkes rundt" over 2 og dermed være direkte på vej mod 3). Mange banebyggere bygger omspringningsbaner, der honorerer "grim" ridning. Masser af knæksving og supersnævre vendinger. Dertil bygger mange stadigvæk med ulogisk linieføring på et plan, hvor det absolut ikke hører hjemme. D-stævner skal uddanne rytterne, således at de lærer at RIDE. De skal lære at styre hesten stille og roligt fra spring til spring, og de skal lære at øge og sænke farten, hvis der i en omspringning f.eks. er en lang distance. Alt sammen noget grundlæggende, der bestemt ikke uddannes til i de klasser, hvor banebyggeren fejlagtigt tror, han eller hun bygger til en S-klasse i L-højde. Sidst men ikke mindst: banebyggeren skal bygge banen så flest muligt får en positiv oplevelse. Ikke så publikum får den mest spændende omspringning. Og det mener jeg sagtens kan lade sig gøre, selvom man bruger B3 meget. Vi bruger stort set kun B3 og B4, og får tit og ofte positive kommentarer med på vejen fra ryttere, forældre og trænere. De få, der klager over vores baner er som regel dem, der vinder alle deres klasser på "træls" ridning, der udelukkende handler om at komme hurtigst (og snævrest) rundt. Ang. brugen af B1 mener jeg at "mesterskabsklasser" (som f.eks. Danske Bank Cup) så vidt jeg ved stadig afvikles i B1. Det eneste, jeg synes vi generelt mangler, er brug af de mere "alternative" metoder, f.eks. alle T-metoderne (Take your own line/course). Jokerspringning, voltespringning og pointspringning er også festlige indslag, der kan gøre et stævne mere interessant for publikum. Det blev en lang smøre, men jeg håber, den gav mening. /Line
Netop hvad jeg siger, at det ikke er metoden, man banebyggeren den er gal med, hvis banen er umulig at huske, som den jo må have været, hvis kun 2 ud af 10 ikke blev disset, pga. fejl bane.
Hej jeg købte en 4 års oldenborger i august sidste år. Jeg var blevet gjort bekendt med af sælger, at hesten havde været redet forkert, og derfor havde haft en skæv hofte, men det garanterede hun, den ikke havde mere, og havde dyrlægeerklæring derpå.DEt står osse i købskontrakten. I den nye stald sagde folk til mig, at de kunne tydeligt se, at han var højere i den ene side end i den anden, så da andre skulle have dyrlæge, bad jeg hende osse kigge på ham. Hun kunne straks se, at han havde en skæv hofte, og sagde, det ville altid være tilbagevendende-ja, men føler sig en smule snydt, har givet 30.000 for ham. Er der nogen herinde, der kender til lignende sager, ?? og hvordan vil jeg stå mhs. refusion af købsprisen?? Hvad er han værd, hvis jeg ville sælge ham? og hvordan står jeg juridisk?? Er der nogen øvelse, der kan træne en skæv hofte?? Hvad kan han holde til, med en skæv hofte??? Håber at høre nogen af jeres erfaringer 
Du ER blevet snydt så vidt jeg kan se..... Jeg har lige pensioneret en hest pga. en hofteskade, så det kan være rigtig alvorligt. Fik du hesten undersøgt ved handelen? Hvor gammel er den dyrlægeerklæring hvori der står, at hoften har været skæv og hvem har skrevet den? Noget, der en gang har været skævt bliver det hurtigt igen, især hvis hesten ikke er blevet virkelig grundigt genoptrænet bagefter. Altså kan hesten være blevet skæv igen efter behandlingen. Men det er selvfølgelig ikke umuligt at du med gentagne behandlinger og genoptræning kan rette det op eller i hvert fald holde hesten gående. Du står ikke så godt i en retssag hvis du ikke har opdaget noget, som en hesteejer bør kunne se med det blotte øje, men det vil nok være en fordel for dig, at du har fået den dyrlægeerklæring. Hvor længe siden er det, at du købte hesten? Du skal SÅ HURTIGT SOM muligt skrive til sælger, at du vil have handelen til at gå tilbage, hvis du skal have nogen chancer. Det er nok også en god ide at tale med en advokat om sagen. Hvis ikke det har været en dyr hest er det ikke sikkert, det er umagen værd at køre en sag. Du skal have din egen dyrlægeerklæring på, at hesten er skæv og også den skal du have lavet HURTIGST MULIGT for at kunne bevise, at hesten var skæv ved købet.
Den var slet ikke blevet behandlet for den skæve hofte.Hesten blev ikke undersøgt ved handlen, men i min købskontrakt står at den er " raskmeldt" for skæv hofte,samt dyrlægens navn, det er under 1 år siden.DEn er ikke blevet genoptrænet efterfølgende, da sælger mente, den var redet forkert og blot skulle rides rigtigt. Men den får kiropraktoirhehandling nu. Det kunne ikke ses med det blotte øje, på det tidspunkt, at den havde en skæv hofte. Men er der ikke noget i købeloven med, at hvis der har været en fejl, som kommer igen, skal man have erstatning- det er der feks. i forhold til biler???? Jeg ved, at hvis en hest f.eks er meget stejlende, skal man kunne bevise, at det var den osse inden købet, hvis man vil tilbagelevere. men mange tak for dit svar 
Du står dårligt på den måde, at du har undladt at lade hesten handelsdyrlægeundersøge, da du købte. På den anden side har du købskontrakten, hvor der rent faktisk står, at hesten har haft en skæv hofte, men raskmeldt. Du skal have din egen dyrlæge på banen og få en udførlig undersøgelse af din hest. Dernæst skal du have fat i den dyrlæge, hvis navn står på kontrakten og som åbenbart har sagt god for, at hoften er "helbredt". Det kan meget vel vise sig, ikke overhovedet at have hold i virkeligheden - og så hænger sælger på den ved at have løjet - HVIS det er sådan - og så har du en god sag. På den anden side, hvis det virkelig forholder sig, at den dyrlæge, der står i kontrakten, står inde for, at hesten dengang var helbredt for sin skæve hofte (tvivler på det), skal du have en skriftlig erklæring på det fra ham direkte. Viser det sig, at din egen dyrlæge siger hoften er skæv - og den anden dyrlæge siger, det var den ikke på det tidspunkt - så skal du overveje at få en advokat på. Og overveje om det er det værd for de 30.000,- du har givet for hesten. Du skriver, hesten får kiropraktisk behandling - er det sådan, at den har gode chancer for at blive normal igen? Hvad siger kiropraktoren? For så ville jeg da vælge at beholde den - og give den en lang og korrekt genoptræning i samarbejde med kiropraktor og dyrlæge Sys
Mange tak for dit udførlige svar.Det er netop problemet, at den dyrlæge, jeg netop har haft ude, siger at det vil blive et tilbagevendede problem. HUn lyder meget sikker.Den anden dyrlæge har erklæret ham rask( ellers var han vel osse usælgelig????) Jeg vil fortsætte kiropraktisk hehandling, og håbe, det kan rette lidt op. Nu er jeg ikke den store dressurrytter men foretrækker ture, men hesten er egentlig dygtig til dressur og var købt til formålet. Var jeg den ambisiøse rytter, var jeg blevet slemt skuffet.... og det er der jeg mener, jeg har givet for meget for hesten. Jeg vil ikke lade den gå tilbage, knytter mig så meget til mine dyr,så det kan jeg ikke.( har 2 heste) jeg vil gøre som du skriver, kontakte den anden dyrlæge.Jeg har foreslået sælger en refusion på 10000 kr., hun vil se hesten sir hun, og det er jo helt ok( skævheden kan ses) Det jeg mener lidt er, at hvis man f.eks køber en bil, og købeloven gælder jo både dyr og ting( og man kan bevise, at bilen havde en fejl inden købet, som dukker op igen efter købet, skal den laves for sælgers regning.Er fejlen nyopstået, er der ingen dækning og det her er jo kronisk???
Kan du bevise, at hesten havde en fejl ved købet, kan du muligvis presse sælgeren til et nedslag. For at kunne fremlægge det bevis, er du nødt til at få lavet en ny udførlig undersøgelse på hesten, der beviser, at den ER skæv i hoften - og få det på skrift. Dette sammenholdt med din købskontrakt burde være nok til at presse sælger. Sys
Hej alle sammen  Hvor tit springer I og på hvilket plan? Sig også lige hvor gammel hesten er  Jeg springer ca. en gang hver anden eller tredje uge, det højeste er 80 cm, og vi er lige begyndt at springe baner - hesten er 20 år og det er kun for sjov 
Jeg springer ikke så meget mere... Men det bliver da til 1 eller 2 gange i ugen... MIn pony er 140 cm. og 14 år.. og til stævner er vi lige begyndt lc (er dressur rytter) og til træning springer vi ca 1 m...
Salvatino bliver sprunget en gang om ugen, enten under rytter eller løs. Han er lige fyldt 10 år og har været seriøst redet i 4 måneder nu. Det er forskelligt hvad vi springer. Nogen gange er det højden (max 130 cm, da vores ridehus er 20 m x 40 m) og andre gange er det mere teknik (fx. mindre tempospring). Salvatino er udpræget springhest og han har teknikken til UG. Det er mere rytterens teknik som trænes.. 
Hvis man vil springe baner er det meget vigtigt at hesten er i form til det. For at få denne form skal man springe 2 gange om ugen og kun 3 spring af gangen, hvorefter man holder en pause hvor man traver let og skridter i 5 min. inden man gentager og springer 3 spring. Efterhånden som hesten bliver i form kan man øge til flere spring mellem pauserne. Hvis du kun springer din hest hver 3 uge og så springer baner, specielt fordi den er 20 år, så risikere du at den får skader. Så du må heller springe den 2 gange om ugen og så kun få spring, end det du gør nu. Hilsen massøren
Ca. 2 gange om ugen - en gang hvor jeg rider undervisning og springer 130+ baner (eller hvad underviser sætter op, og efter hvilken hest jeg rider på), og en gang om ugen hvor jeg rider små spring (ca. maks en meter, og ikke så mange af gangen da det er dressuren der tæller). Derudover bomøvelser. Man kan risikere at de kan ikke holde til hvis man springer store spring to gange eller flere om ugen i længere perioder (80 cm gør nu nok ikke noget  ) I perioder uden stævner springer de mindre og får fri.
Som overskriften lyder, har jeg problemer med at springe min hest an i rigtig gallop. På højre volte springer han altid korrekt an. På venstre næsten altid forkert. Han er 5 år og har været redet i ca 7 mdr sammenlagt. Jeg har lige taget ham i gang igen efter vinterpause, men problemet er der stadig. En typisk ridetur ser sådan ud: Skridte varm, trave varm (mest volte arbejde), lidt trav nedsidning, gallop højre. Så skifter jeg volte, rider nogle 20 meter volter og stiller ham til indvendige, giver signal og han springer så forkert an. Han spænder op og løber (i gallop) til modsatte ende, hvor jeg får ham i trav. Op af den næste lang side har han så hidset dig selv op og kan være svært at få ud på hovslaget. Han går inden for hovslaget og smider venstre bagben ind i volten. Jeg bøjer ham af på volte og prøver så forfra. Jeg har også prøvet at ride lidt kontraversader på ham, for at han skal være mere lydhør for benene. Jeg har svært ved at lave verasader på ham på det pågældende tidspunkt, da han har hidset sig op og kan være lidt stærk for mig. Jeg er klar over at hans balance ikker er så god endnu, så det spiller også en rolle. Er der nogen der har haft samme problem og hvad gjorde i for at få det væk? På folden går han både højre og venstre gallop. Og ja sadlen passer. Dyrlægen er bestilt til at ordne hans tænder, men problemet har været der hele tiden i større eller mindre grad. Han er tjekket af kiropraktor og han har lidt skæv haleføring til højre side. Jeg får undervisningen, men jeg synes ikke det har hjulpet på galloppen (endnu). Er der nogen som kan hjælpe? mvh Tine
-hvor trist -for både hest, rytter og omgivelser. Det er selvfølgelig indlysende at hesten skal have sin tillid tilbage, men det tar jo tid den slags. Så mit foreslag til "træningshjælp", må være at arbejde med desensibilisering. Dvs tilvænning til råberi.....Altså samme koncept som når man fx skal lære en vandskræk hest at få spulet ben...bare med råben...hmmm....lyder lidt skørt i mine egne ører, men alligevel.... Da hesten er nervøs for råberi også uden rytter, synes jeg i skulle starte fra jorden uden rytter, så skal den arme hest da ikke også forholde sig til det...man må vel formode at man skal starte på afstand, med at råbe lavt (nu sys jeg selv jeg lyder skør igen   ) og så gradvis øge lydstyrken eller mindske afstanden (ingen anelse om hvad der vil være smartest...), der må jo også være noget ros indbefattet her, har faktisk ikke arbejdet konkret med den slags, så snak med nogen der har (monty folkene bruger vist desensibilisering meget..?) eller kog selv vidre på ideen... -og så lige til slut, min tanke er ikke at hesten skal lystre nogen råbte kommandoer, snarere tværtimod; målet med dette, skulle faktisk være en hest der er totalt ligeglad med råberi og derved forskånet for den stress det gir at reagere på enhver høj stemme. Den slags vil den jo altid rende ind i med mindre den blir solgt til en ødegård i Sverige... Held og lykke med den.
vil jeg give sakra ret  Det kan bare være svært at gøre på en god måde .... Men da vi fik Grandi for mange år siden var han uhyggeligt bange for piske   (og mænd!) Jeg har altid godt kunnet lide at ride med pisk, så jeg red alligevel med pisk og sørgede for   at røre ham med den. Efter laaang tid, over et år (!) kunne man bruge den lidt forsigtigt, og da vi først var kommet i gang, gik det hurtigt godt  Men en dag, da vi havde haft ham i 5-6 år, gik jeg ind i hans boks med en pisk i hånden - nu havde jeg jo glemt hans angst, og havde bare glemt at lægge den sammen med sadlen og det andet udenfor, han havde bare ikke selv glemt det uhyggelige   - og så stod han helt oppe i hjørnet af boksen. Og jeg har ALDRIG slået ham med pisken, men måske har han engang fået pisk inde i en boks  Gradvis tilvænning er sagen, man kan bare ikke gradvis tilvænne alting. Men man kan træne signaler (og overskygning), gradvis tilvænning af det værste - og være tålmodig med sine krav - og så regne med en langsom tilvænning af hele verden 
Puha.. jeg synes det er rigtig synd for jer begge to, og ville meget gerne vide hvor du har haft din hest i ridning, jeg vil ihvertilfælde nødig løbe ind i de beridere.. Håber du har fortalt beriderne hvilken hest du har fået hjem igen, og at du ikke kan og vil acceptere at de har behandlet din hest sådan, du kunne jo klage til DRF. Jeg ved godt at det ikke ændre noget på din hest, men forhåbentligt "redde" andre heste fra samme behandling. For det kan godt være at din hest ikke ligefrem har fået tæsk, og alligevel... det er jo verbale tæsk den sansynligvis har været udsat for, og det er i min verden lige så slemt. Mvh. Pia
Mangfoldigheden er stor og heldigvis for det. Jeg tænker i helt andre baner. Du skriver:
du har ret i det - man skal jo altid være rolig omkring heste   Det ved gsims nu nok godt, men det er altid en god ting at gentage det  Desværre kan man jo ikke altid sørge for ro omkring sin hest, fx ved stævner og arrangementer på et ridecenter kan der være temmelig meget hurlumhej. Så det er en god ting at vænne hesten til tryghed også ved en vis form for uro  Jeg læser nu ikke indlægget, som at det drejer sig om hende selv....
Taktfejlen på Rheas billede er for mig at der dels ser ud til at være mere vægt på VF end HB da VF er proppet ned i jorden, eller i al fald er HB på vej op FØR VF - og dels ser det ud til at VB rammer jorden før end HF ... Eller noget - håber det gav mening 
Nå Nilus kom først 
Jeg holder med Nilus  Hmm.. Sidder lige og grunder over om vi måske skulle have en "gæt en taktfejl"-tråd? Det er da temmelig lærerigt... Vi har vel også efterhånden bevæget os en del væk fra emnet  Og så ved jeg den her tråd nærmer sig en størrelse hvor jeg ikke kan åbne den 
Cat: Det kan vi da godt   Find 5 fejl.. Hvem laver den?
Miiiig   Men skal sådan en ligge på træning eller opslag og billeder..? Der er jo billeder i, men det er vel også træning 
Tror herinde på træning.. Så slipper for for øhhh kommentarer fra udvidende individer.. hehe
Den er lavet   Så må den flyttes hvis den ligger forkert...
som debatten jo handlede om, så kom der to spørgsmål ang bag lod... jeg kan hverken huske eller finde dem, men jeg havde et forsøg på et svar... kan bare ikke huske hvad det var jeg skulle svare på   forsøger alligevel... men mht bag lod, så sker der ikke ret meget hvis hesten kommer lidt bag lod, men den får intet positivt ud af det... og derfor er det et uheldigt sted den putter sig hen, fordi når den er her så slipper den for at bære med sine muskler, dvs det vil være nemmere for den at gå herind end at gå ude med næsen... og det vil altså blive en kamp at få den ud, jo mere den går derinde... det er derfor man bør bestræbe at hesten ikke kommer derind med næsen... Der var en der skrev at, vedkommende tror, de fleste godt ved at bag lod er usundt og prøver på at undgå det. Det er jeg ikke enig i, for jeg ser rigtig mange som helt bevidst beder hestene om at komme derind med næsen... de vil have at de går derinde og bygger muskler op... Og det er der jeg går i baglås... Det kan   få mit p... i kog at folk´s heste i korte momenter kommer bag lod, hvis folk ved det er skadeligt og gør hvad de kan for at få næsen ud på hesten... Det som hidser mig op, er dem som synes det er godt og rigtigt at ride dem der... Og det er rigtig, rigtig mange, hvis man kigger lidt på hvad der sker til stævnerne... Jeg spurgte en forrige weekend, hvordan hun fik sin hest til at gå så godt (læs: langt bag lod)... hun fortalte gerne at det var vigtigt at den kom helt derind, for at blive smidiggjort inden den skulle på banen... Hesten gik dog også bag lod på banen og endte midt i klassen... Men denne rytter var af den overbevisning at det var helt rigtigt at hesten gik der... jeg tror også det er derfor, nogle stejler, når de ser en billedserie på O&B, hvor hesten på alle billeder går 5 cm bag lod... nej, det er ikke så slemt, men det er heller ikke godt og opbyggende på NOGEN måde for hesten... Den skal ud med næsen, før den kan lære at bruge sin ryg korrekt... Og det kan være svært at forklare folk. At det de laver, faktisk lærer hesten IKKE at gå korrekt... Man kan også møde en mur, når folk rent faktisk IKKE kan se at hesten er bag lod... Der var på et tidspunkt en tråd herinde, som handlede om bag lod, hvor der blev sat masser af streger på masser af billeder... Og rigtig mange herinde kunne ikke se at hestene var bag lod!! Hvis folk ikke kan se, hvornår hesten er bag lod, hvordan skal de så kunne undgå at deres hest kommer derind?? Hvis de selv mener de rider med næsen i lod og hesten bruger sig korrekt, hvordan skal man så få fortalt dem, at hesten faktisk ER bag lod og derfor går med en spændt ryg?? Det er svært, for folk føler sig SÅ ramt og jeg kan egentlig godt forstå det... Det er også derfor man ikke kan tænke, at det er okay hesten går derinde til den er stærk nok til at komme ud med næsen, for den opbygger ikke de rigtige muskler, når den går derinde, men de forkerte, som vil øge risikoen for at den vil putte sig derind igen og igen og igen... Jeg ved ikke om nogen skriver at hesten er bag lod og går uden ryg, jeg tror nærmere at heste der går bag lod, går med en statisk spændt ryg, som ikke svinger på den fede måde... altså ryggen er rejst, men den er holdt statisk oppe... Og derfor kan det føles rigtigt at være på en sådan hest, man kan jo mærke at den går ind under sig, med rejst ryg og "bruger sig"... Lige præcis dette emne er der et indslag om på epona, hvor Hillory Clayton forklarer hvad der sker, når forkert ridning føles rigtigt... hun forklarer hvad der sker i hestens krop, når man rider den derind bag lod... Det blev meget, meget langt og er bare mine tanker omkring det   Og det blev vist lidt rodet! Og tak for rosen, jeg tror nu ikke jeg er blevet så anderledes end jeg hele tiden har været 
Det med bag lod og uden ryg har jeg læst mange gange på o&b, men vil jo helst ikke hænge nogen specifik ud for det  Det jeg mente med lidt bag lod var faktisk, at de millimeter fra i lod til bag lod vel ikke rejser ryggen med nakkebåndet, og at hesten derfor stadig skal bruge musklerne til dette arbejde. Dette er mest bare min logik, som siger mig det, så jeg er selvfølgelig åben for, at jeg tager fejl, men jeg har dog også læst, bl.a. på sustainabledressage, at det ikke altid i enhver situation er afgørende, om hesten er bag lod. Jeg siger bestemt ikke, at der kommer noget positivt ud af bag lod, men at hesten vel ikke nødvendigvis slipper for at bære med sine muskler, hvis den kommer en anelse bag lod. Eller hvad? Det er selvfølgelig godt, hvis der er kommet mere fokus på, at bag lod ikke er ønskeligt, men det hjælper jo ikke så meget, hvis det eneste, man fokuserer på, er om hesten er bag lod eller ej. Men jeg synes jo så også, at der er mange i denne tråd i hvert fald, som netop siger, at f.eks. fjordheste allerede kan begynde at lade nakkebåndet tage over, når de går   lod  For mig er det med bag lod i hvert fald ikke helt så enkelt, som det nogle gange lyder herinde. Ikke fordi jeg er interesseret i at ride min hest bag lod, men mere fordi jeg bare er interesseret i at vide så meget som muligt  Selvom epona og sustainabledressage roses meget herinde, og jeg godt kan forstå hvorfor, så efterlader disse sider stadig en del spørgsmål hos mig. Når jeg (forhåbentlig) inden længe er færdig med mit studie, så vil jeg helt sikkert i gang med at læse flere hestebøger, for jeg er nok nogle gange lidt for nørdet for HN, fordi jeg ofte går (for?) meget op i detaljerne. Mvh Anna
Nilus Maja - skal du ikek lave stregen på forbenet foran benet?? Jeg mener det er vinklen på øverste del af forbenet og vinklen på nederste del af modsatte bagben der skal være ens. Tjekker lige min Tug of war og vender tilbage. Sjovt - og rart - som denne tråd har udviklet sig. Jeg kigger også lgie forbi gæt en taktfejl. HI HI HI KANON 
gik ikke direkte til filmen, men så tryk på denne her kursiverede tekst ude i højre side af billedet: FILM
Nu har jeg sovet på et svar, og har lige tiden til at svare tilbage. Ja nu har jeg ikke abonnement på Epona.tv så jeg kan ikke se den video af jeres guru GH  Ang. bensjætteri foran, så er hesten gangarter jo ikke ens bagtil OG foran og derfor tror jeg ikke altid man kan sætte de streger helt korrekt for at vise fejlen. Et eks. af min eget billeden ovenfor er hesten er en trakhener og hvad er typisk trakhener gang? Meget aktion bagi og stive forben. Derfor kan man vel ikke tage højde for at stregerne skal være 100% paralelle da, forbenene går stift fremad uden så meget bøjning og bagbenene bøjer utrolig meget? Altså dvs. den kan ikke på nogen fysisk måde kommer til at ligge helt paralel? Er det ikke netop ingrediensen til et god rytter/træner at man kan sætte sig ind i hestens bevægelsesmønster og dømme udfra? Ikke éen hest trænes jo på samme måde, og man bliver hele tiden klogere. Jeg vil sige at på mit indsatte billede er der ikke nogen taktfejl, idet jeg har vidoene også på computeren og kan tjekke det. Hvis jeg skulle kritisere noget så er det nakken som ej er det øverste punkt, men det tror jeg IGEN vil være fysisk umuligt for denne hest - pga. dens halsansætning og muskler i nakken. Men igen, det med at sætte stregerne kan det altid være 100% sikkert hvis hestens bevægelsesmønster er lidt specielt, anderledes eller noget? Var der ikke en i denne tråd som skrev noget om hesten af naturensside takter fejl? Jeg orker ikke lige at læse det hele igennem en gang til!  Hvis vi så går udfra at hesten har en naturlig taktfejl i sit bevægelsessystem hvor er det så bedste taktfejlen er? Bagtil eller foran? For med den brune, min "lånte" hest, vil jeg sige taktfejlen altid kommer bagpå hende. Da hun netop er FOR stort travende bagtil og for stive fortil (forbenene). Så er det igen et træningsspørgsmål, hvad er bedst? At gøre hendes bagben langsommere, forbenene hurtigere eller hvad?
  Hvad så med dette billede? Der er benene mere ens, men hun er jo også tættere på at ramme i jorden med indvendige bagben og udvendige forben? Jeg har forsøgt og zoome ind, og indvendige forben og udvendige bagben er lige langt med at slippe... Nu tror jeg heller ikke jeg har mere..
Ved Rheas billede med stregerne vil det jo faktisk have en del betydning, hvis man sætter stregen på oversiden af forbenet i stedet for på undersiden. Så vil jeg mene, at de faktisk er så godt som parallelle. Så hvad er begrundelsen for, at stregen skal ligge langs undersiden? Noget andet jeg har tænkt over - også i forhold til Susans billeder med to forskellige momenter - er, om hesten godt kan løfte benene lidt forskudt, men stadig lande samtidig med de ben, der nu skal lande samtidig, afhængig af gangart? Skal man bedømme taktfejl i forhold til hele bevægelsen eller kun i forhold til fodfaldet? Mht. bag lod, så har jeg ikke lige set videoen endnu, så det kan selvfølgelig være, at jeg bare udstiller min uvidenhed, når jeg prøver at forklare, hvordan det er, jeg forstår det. Anyway. Når hesten går med næsen i sandet, så kan den slappe helt af, og det er her også udstrækningen af nakkebåndet, som løfter ryggen, ikke? Jo mere hesten så løfter sit hoved, des mere må musklen tage over med at løfte ryggen, og det er jo derfor, at vi siger, at hesten kun gennem meget træning og langsomt bliver klar til at løfte halsen mere. Og sådan er det vel også med bag lod. Er hesten meget bag lod, så er det nakkebåndet, som løfter, men jo længere hesten kommer ud med næsen, des mere tager musklen over. Jeg kan selvfølgelig godt selv se, at hvis der ikke er tale om et kontinuum, men derimod et bestemt punkt, hvor hesten med et bliver nødt til kun at bruge musklen i stedet for kun nakkebåndet, så er det super vigtigt at vide   hvor det punkt er - altså i lod eksempelvis. Jeg har netop ikke opfattet det som et punkt, hvor det skifter, men noget som sker gradvist. (Specielt når flere 'eksperter' siger/skriver, at lidt bag lod ikke er så slemt som meget bag lod). Men nu må jeg jo se videoen i linket. Mvh Anna
Ang. Susans første billede. Fra Magasinet Hest, om trav, passage, piaff og tilbagetrædning, alle er 2-taktede bevægelser
Line og sarah :   lige netop, Er der egentlig noget at stille op med banebyggerer der laver helt tossede baner ?, Vi var mange den weekend i omr 5 der rystede på hovedet, her i blandt også publikum. (når lille "lise´s mormor der ikke har forstand på heste, begynder at kommenterer fra sin have stol efter rytter nr 5 -puha det er godt nok ikke pæn ridning. Så er der jo noget galt. Mvh Mette
hvilke metoder man skal ride til hvilke stævner er jo lidt den evige debat. fra stævnearrangørens side kan jeg godt forstå at man vælger B1 og B3 fra. De tager for lang tid (Jeg rider stævner i nordsjælland hvor vi gerne har 70+ starter, dvs flere afdelinger af Lb og La til c-stævnerne). Vi rider derfor næsten altid metode B4 eller A, hvilket for så vidt ikke generer mig. Til små/urutinerede børn er jeg slet ikke sikker på jeg forstår der skal være en omspringning. jeg synes man på en eller anden måde bør vente med at skulle ride omspringning til man rider Lb. det gælder iøvrigt også for heste ikke kun for ponyer. egentlig synes jeg på en eller anden måde gerne det måtte være alle L-klasserne der kun blev udskrevet i B0, for at uddanne hestene, men det er nok utopisk at tro at det bliver sådan. Men som uddannelse er det ikke fordrene for noget som helst at skulle ind og ride til i en omspringning, der er det meget bedre for alting at lade dem ride metode b0, der er banen også til at huske. Så er der nogen der snakker om de alternative metoder. Det er ganske fint med T-metoder og jokerspring hvis børnene har en træner med til at hjælpe dem med at lave banen. men holdda op man kan se MEGET grim ridning i de klasser hvis de skal lave den selv. Jeg synes det er ganske udmærket at de oftest først bliver brugt til landsstævnerne, der er børnene mere rutinerede. måske man godt kan have dem med i Lb og La til klub og c-stævnerne, hvis man sikrer sig at det er ryttere der kan ride, på en eller anden måde. Om metode B1 synes jeg at hesten hurtigt får sprunget ALT for mange spring. Den skal varmes op til klassen, så skal den varmes op til omspringningen, så skal den varmes op til næste klasse og så til omspringningen derefter. Det er meget som at ride 4 klasser om dagen, uanset at banen er kortere når man kommer ind til omspringningen.
de gange jeg har startet spring stævner, vil jeg godt nok aller helst starte en B3 eller B4.. jeg HADER B1 som pesten... Jeg har nu aldrig oplevet unge piger/børn, som har haft problemer med B3.... det eneste tidspunkt jeg har haft et "problem" med en B3, var til et stævne, hvor jeg ikke opdagede at jeg pillede en bom på sidste spring i hovedrunden, og jeg hørte ikke at de ringede med klokken.. så lille sandie her begynde en fin omspringning, men fik en lille besked i højtaleren om, at jeg altså havde haft en bom i hovedrunden   he he @!#$ osse.... nu gik det lige så godt   
Jeg kan sagtens følge Jer I, at I gerne så flere klasser i metoden B0, da det er denne som ligger mest op til en rolig og fejlfri runde. Men personligt har jeg intet imod en B3 metode, faktisk vil jeg gå så langt, at jeg vil kalde denne for den bedste metode. Jeg har sprunget mange metoder og syntes ikke lige godt om dem alle. Men i en B3 får man lige 10 sekunders pause til, at trække vejret dybt samt lige gennemgå omspringningen. Det syntes jeg er guld værd. I en metode B4, skal man huske endnu flere spring i første omgang, da denne ikke bliver inddelt i to runder. En metode A er også rar at ride, men ja - den ligger op til ræs og mindre pænt ridt. Og jeg skal ikke være den, som siger belærende ord, for jeg har selv været en ponyfræser (..) Mindst af alt syntes jeg om B1, da det simpelthen kører hestene trætte. Det kan godt ske det ikke er sådan alle steder. Men på Nordsjælland (hvor jeg har startet)er der mange i klasserne. Min egen erfaring med denne metode er, at pony/hest og rytter når at blive trætte før omspringningen og især hvis det er 2. klasse. Derudover bliver højden jo oftest hævet 10 cm. og man skal derfor være indstillet på at springe en klasse højere end man egentlig havde indstillet sig på. Jeg syntes, at det er fin variation i metoderne. Desuden ville ideén om at lave "alternative" metoder til D-stævner ville være dum. Et D-stævne skal jo netop forbedrede rytteren til et C-stævne og bør derfor ligne dette mest muligt. Ellers kunne man jo ligeså godt lade være og gå direkte til C-stævnerne, hvis der alligevel ikke findes nogen "øve-steder". At øve sig i at lære baner uden ad er jo i princippet og lige så meget en træningsting. Ved at springe hele baner derhjemme bliver man også bedre til dette, og det har aldrig været et problem for mig. Til sidst vil jeg blot lige erklære mig enig med mange af Jer andre i, at mange banebyggere bygger baner som slet ikke hører til i L-klasser. Med svære vendninger, dobbeltspring, tribbelbare og endda tre kombinationer har jeg været ude for. Måske er det i bund og grund her problemet ligger? /Pernille
det er derfor at man som stævnearrangør skal vælge sine banebyggere med omhu 
tja som dommer til alt fra D-C-B stævner finder jeg ikke noget problem i met B3.. og met A må ikke bruges længere i de mindre klasser, man skal vælge mellem B3-B4-B1.......... så B3+B4 er mest brugt til D-stævner... og så B0 i de mindste klasser. For rytterne melder sjældent til i en LC metode B0 til klubstævner, og klubben vil gerne have starterne  Mht banebyggerne.. tja så bruges der mange der slet ikke er udd,og nogle af dem der er udd har bare ike flair for det, måske derfor man kan møde mystiske linier etc, for feks 3 kombinationer er slet ikke ok i de lave sværhedsgarder, 2 i LB, men ikke 3 osv. Omvendt er en tripplebarre da ikke noget svært spring... det skal bare stå med en god tilridning så er det et super spring på alle niveauer  Karina
tak for nogle gode indlæg. Nu har pigerne været til stævne igen, og jeg må sige, at de var en HELT anden oplevelse. Ingen af rytterne glemte banen, og ingen fandt hverken hovedrunden eller omspringningen svær at huske. Pigerne var knap så nervøse, og var rigtig glade hele stævnet igennem - på nær da dommeren sagde noget helt uacceptabelt til den ene af mine ryttere, men det hører en anden debat til.   til banebyggerne og stævnearrangørende i VHRK. Så med det i tankerne - og med jeres indlæg i baghovedet - må jeg erkende, at jeg var for hurtig med min negativitet med selve metoden. Det må ene og alene være banebyggerne, som har været for dårlig til de to sidste stævner, som vi har været til. Der var banen ikke nem at huske, og forvirrende for rytterne. Dog synes jeg stadig, at man burde være lidt kreativ med klasserne - som Pernille også skriver.  Tak for en saglig debat. Mvh. Gitte
kan jeg ikke få et link til reglerne omkring det med at man skal bruge b1, b3 eller b4? Vi står og skal lave props. her sidst på ugen og er meget i tvivl om, hvad vi skal udskrive lx, le og ld som. Jeg kan nemlig ikke lige finde de regler du omtaler, men det vil jo nok være meget passende at have styr på 
jamen jeg formoder da, at man kan klage til enten stævneledelsen eller direkte til forbundet, hvis man er utilfreds med en banebygger. Der er jo faktisk kommet nye uddannelser for banebyggere, der bl.a. inkluderer 1 års læretid, bare for at kunne bygge D-stævner. Det tror jeg desværre ikke, der er specielt mange, der er interesserede i, for det er mange weekender, der skal spenderes i hælene på en C eller B-banebygger. Som en skriver, er det heller ikke alle, der er uddannede, der har flair for banebygning. Jeg kender bl.a. en, der har taget den 1 års D-uddannelse. Vi var ovre og kigge til det stævne, hvor han byggede sine "eksamens-baner", og hvordan f*nden han bestod, aner jeg ikke. Linieføringen var generelt fuldstændigt ulogisk, banerne var fulde med knæk-sving og for hestene var det næsten umuligt at komme rundt på U-LA banen, fordi den var bygget for snævert. Jeg tror ikke, at en god banebygger nødvendigvis skal være uddannet - i mine øjne er det i højere grad den erfaring, man med tiden oparbejder, og i særdeleshed lærevillighed, der gør udslaget. Det er enormt vigtigt at lytte til dem, der går rundt på banen og til dem, der selv henvender sig. Hermed også en opfordring til rytterne - hvis i finder noget på en bane for svært, underligt eller andet, så henvend jer til banebyggeren (i en god tone, selvfølgelig). Hvis i ikke får respons der, så snak med dommer eller TD'er. Vi har da af og til oplevet, at vores dygtige "husdommer" har blandet sig i linieføringen, hvis han har fundet den for svær. Mht. de "kreative" metoder (T'ere osv) synes jeg nu godt de kan bruges som "showindslag" til klubstævner. Det er trods alt de færreste urutinerede ryttere, der kommer helt alene og uden en træner eller mere erfaren hjælper. For at fremme pæn ridning kan man altså også gøre mange ting. I Byrsted heroppe har de i mange år udelt en pris til bedste horsemanship, bedømt både på det, der skete i stalden og på banen, og da vi havde områdemesterskab hjemme i "vores egen" klub, sponsorerede vores springtræner præmier til pæneste ridning blandt hhv. hest - og ponyrytterne. /Line
Line : Ja nu var det jo så dommeren vi henvendte os til hvor vi alle fik rigtig modbydelige svar alle sammen uafhængig af hinanden  Snakkede dog med en udd. banebygger denne weekend, til et andet stævne der kunne fortælle at dem der er udd. står på infosport.....(der står de ikke). Jeg er bare bange for, at til et stævne i nærmeste fremtid vil der igen dukke samme dommer op + en banebygger der ikke er godkendt. Er det så formanden for distriket man skal gå til hvis det gentager sig....... (det kunne jo være rart, at man viste hvem der var banebygger og dommer inden man meldte til, så man kunne sortere lidt fra). Men det er vel ikke muligt Mvh Mette
springreglementet punkt 204/05 side 5. NB man skal så også have springudvalget memorandurm ved siden af, hvor det er besluttet at met. A ikke må bruge før LB.(hvis jeg husker korrekt) ja der kommer jo hele tiden ændringer/tilføjelser til det kære reglement  I de små klasser ville jeg vælger Bo eller B3 og ja bede banebyggeren lave en omspringning feks spring 1-5, dvs en række følge man er sikker på rytterne kan huske. Karina
Jeg er selv banebygger og jeg sørger for, at der i de små klasser bliver lavet en omspringning der f.eks. er 1 -2 -3-4-5-6, så ungerne kan hitte ud af det. Omvendt kan klubberne også sørge for at udskrive de helt små klasser i B0 - det gør også ungerne glade, når de får en sløjfe.
bruges som regel i debutant og LX - i hvert fald hos os. De har erstattet de clear rounds, der var i "gamle dage". Daffy: hvor i landet hører du til? Vi har en meget dygtig, højtuddannet og erfaren dommer, der huserer hos os. Jeg kan lige spørge ham, hvor man skal "klage"? /Line
Hej Line Jeg hører til i distrikt 14 område 5 (ligesom dig he he) Har sendt dig en pb Mvh Mette
Jeg springer ridebanespringning 1 gang om ugen, LB - LA. Så er jeg i terrænet og springe 1 gang hver eller hver anden uge  Min hest er 7 år (snart 8).
ca 2 gange om ugen, helt små spring da vi ikke er tilbage i topform efter en skade...
Jeg rider Picnic til springstævner 1-3 gange om måneden. Hun går LB-LA på distrikt plan. Hun har været redet i et år nu, og sprunget i 9 måneder ca. Hun bliver 6 år i år   Hun springes 1-3 gange om ugen alt efter stævner osv. 
Jeg springer aldrig... i hvert fald aldrig mere end 2 gange om året, hvis jeg bliver presset ud i det  Men andre springe Monark et par gange om året. Han synes det er hyggeligt, så derfor skal han også have lov. Men vil helst det er rutineret springryttere, som kan hjælpe ham hen til springet, så han får de rigtige afsæt. Og den hjælp kan jeg ikke give ham. Er ikke bange for at springe på Monark. Han er så ærlig at han hopper uanset hvad, og han rører stort set aldrig en bom. Så derfor stoler jeg 100% på ham... det er en anden snak med andre heste 
Det er helt forskelligt fra hest til hest hvad de har brug for. Havde en hest før hen som kun blev sprunget til stævner, den havde ikke behov for at blive sprunget hjemme også, var faktisk bedst når den ikke sprang så meget. Min nye hest har tilgengæld behov for at springe tit, så springer ca 5 gange i ugen. Men afveksendle, 1 x undervisning på bane, 1 x undervisning gymnastikspring, 1-3 x hjemme på banen(alt efter om jeg skal til stævne i weekenden) hvor jeg enten øver over et lille kryds på en cirkelvolte, eller øver en lille bane hvor alle forhindringer er helt lave( ca.100cm) (det giver min hest en masse selvtillid) Når jeg rider hjemme på banen rider jeg bare dressur først tager evt. en lille bane og så tilbage til dressur. Man bliver simpelthen nød til at prøve sig frem og se hvordan ens hest befinder sig bedst!
Jamen Zeppelin blive   r sprunget ca en gang i ugen. Nogle gange er vi mere intense i dressuren...f.eks pt...og da kan der godt gå 14 dage. Som regel løsspringes han.,men det sker også jeg tager et par småhop på en lille meters penge..jeg er ikk så meget til det hopperi, men det er Zeppelin så ahn skal ikke snydes. Tillader mig lige at droppe et billede, hvor han hopper 1.55...herren selv er kun 1.48 
Hovsa..Zeppelin er 13 år, springer ALT og vi rider alle LA øvelserne..Håber det besvarede spg.målene. 
bliver flyttet nu her i løbet af måneden, så regner jeg med at Salvatinoe (og jeg) skal springe 1-2 gange om ugen, skiftevis gymnastik / grunteknik og mere udfordrende baner (incl. højde).
Jeg springer ca en gang i ugen, somme tider går der 1½ uge imellem... Det er som regel teknisk springning fremfor bare at hoppe et på langsiden der bliver sat op og op. Dog bliver der også trænet både højt og baner. Lige nu rider jeg en 6 års vallak, og han er ret urutineret, så vi træner ekstra meget dressur for at få ryg og skuldre på plads, men skal da til springstævne på ham d. 28/6   Jeg starter slet ikke dressur, men rider dressurøvelser på LA-mb plan
Jeg springer ca 1-2 gange om ugen, og det er på begynder stadie. Hesten er lige blevet 6 år, og vi springer indtil videre 50-60 cm. Jeg springer lidt enkelt kryds, et par kombinationer, lidt forskelligt. Indtil vi er klar til at hoppe højere   Vi gør det mest for lidt afveksling, og hesten synes det er smadder sjovt
Hvad gør du når han springer forkert an? Jeg undrer mig over han løber sådan... Hvad hvis du springer an på volte? Det er meget svært at sige når man ikke har været der selv, men når nu han er tjekket og kan gå begge volter på folden, tror jeg ikke han forstår dit signal, eller du får måske rykket balancen så han ikke kan springe rigtigt an. Har flere gange oplevet ryttere der ikke kunne få deres hest til at springe an til den ene side, changere til den ene side osv.. Det er ret ofte fordi rytteren gør noget skævt/anderledes end på den anden volte.
Jeg ligger indvendige ben lidt frem og udvendige tilbage. Han er let at få til at springe an - det er bare forkert. Jeg springer ham an på volte, men når han så går i forkert gallop bryder han ud og løber. Jeg tror han løber fordi han så gerne vil afsted. Han vil meget gerne galoppere. Jeg har ingen problemer haft når jeg har redet/rider andre heste. Det jeg efterlyser er nogle teknikker til at få min og hesten balance på plads, så han kan springe korrekt an. Jeg tror også der sker en misforståelse mellem hesten og jeg, men hvordan kan jeg få det rettet?
Hvis min hest konsekvent sprang an i forkert galop, ville jeg hoppe af, og forsøge i longen. Stoppede problemet der, ville jeg fat en rigtig god underviser til at rette på mig.. Fortsatte problemet i longen, ville jeg straks ringe efter kiropraktor til hypsen!
Jeg har haft samme problem med min. Her var det et spørgsmål om at få indvendige skulder rigtigt på plads, have kontakt i udvendige tøjle/halv parade, og så "trykke" ham frem til galoppen med indvendige ben. Springer den forkert an, skal den ned i trav og springes an igen med det samme. Det har været meget(!) hårdt arbejde at få den skulder rigtigt på plads, og det har taget 2-3 måneder, men nu ved jeg også at hvis han springer forkert an, er det mig der har skylden  Det er selvfølgelig ikke sikkert det er løsningen for jer..
Jeg har en 6 års hoppe, som heller ikke har været redet ret længe. Og lige nu er hun også i den fase med ikke, at ville springe rigtig an på venstre volte. Hun har så selv løst problemet ved at lave et forkert galopspring og så et changement, så hun går i rigtig galop  Nej, spøg til side. Det er selvfølgelig ikke en løsning på problemet. Tror egentlig problemet kan være enten manglende balance eller at skuldrene ikke er ordentlig på plads. Det sidste er helt sikkert min hoppes problem, mens det første lyder til at være dit problem. For det første ville jeg prøve at springe an på volten ind over midten eller op mod kortsiden, så du får en chance for at få lidt kontrol over hesten og beholde den på volten. Du skal ikke ride langsider, før hesten er mere i balance i galop. Dernæst er løsningen overgange, overgange og overgange! Du skal ikke ride for lange galop repriser ad gangen, men derimod tage hesten hurtigt ned igen efter en halv eller en hel volte og så lave et nyt anspring. Det er så vigtigt, at du ikke laver et nyt anspring før hesten er afslappet og du kan ride fremad igen. Det kan godt tage lang tid i starten, men det skal nok blive bedre og bedre med tiden. Så der er ikke andet end at blive ved, så skal det nok lykkedes.
Hej Tine, for mig lyder det til at din hest måske mangler balance på den venstre volte. Jeg ville umiddelbart forslå at øve en masse overgange og halve parader med den, samt træne den i at gå ligeud - også på volterne, så den ikke går på 2 spor rundt. Mht. galopanspringet, så er det svært at sige hvad den egentlige grund er til at han springer forkert an, der er godt nok forskellige opfattelser af hvad er en bøjning og hvad er en "stilling", prøv evt. at støtte den på udvendig tøjle, og hold den ligeudrettet i anspringet, hvis den løber kan det skyldes den manglende balance i galoppen. Held og lykke med det 
til at han springer forkert an, er at han ikke er ude og suge på udvendig tøjle, og derfor ikke er "løs" på indvendig, og derved også indvendig skulder. Hvis hesten er "løs" på indvendig side og ude og suge på udvendig tøjle kan den kun springe korrekt an. Som ovenfor nævnt, kunne noget tyde på at din hest mangler balance og styrke på venstre volte, så som Sara korrekt skriver overgange styrker ham meget, samt overtrædninger som schenkelvigninger vil hjælpe ham med smidighed. En god måde at få heste ud til udvendig tøjle på ved selve anspringet, er at lave en schenkelvigning fra f.eks. A optil H, da din hest således er "trykket/skubbet" ud på udvendig tøjle, hvis det bliver udført korrekt, og så lige så snart du er færdig med overtrædningen omkring hjørnet, laver anspringet stille og rolig. Jo mere korrekte overgange og overtrædninger, jo mere styrke og smidighed, og jo flere korrekte anspring, jo stærkere bliver han, og så i løbet af en kort periode, kan du arbejde dig stille og rolig ud af problemet Annette
Saras længere oppe er, at hesten ikke er ordentlig i balance i kroppen. Jeg synes jo oftest problemet med forkerte anspring skyldes, at den indvendige skulder skydes en smule ind i volten, og ikke at den skyder bagparten ind - er du helt sikker på, at det ikke er det, der sker? Hvis du har helt løse tøjler, vil dét vise sig ved, at hesten søger ind i volten. Det behøver ikke være ret meget, og det kan, som andre skriver, føles som om der er mere sug på indvendig tøjle end der er på udvendig. Min erfaring siger, at det skyldes, at den indvendige side løber for hurtigt, og når den gør det, så kan hesten ikke springe an, fordi den simpelthen vender forkert i kroppen til det. Og det kan yderligere kompliceres, hvis hesten skubber sig væk fra barrieren med forbenene   . Jeg ville i første omgang lave parader fra skridt og trav, hvor jeg fokuserer på, at hesten skal stå "lige" på forbenene. Jeg regulerer det vha. tøjlen og ved at "kræve" at hesten ikke må bruge mere end 2-3 travtrin/skridt på at stoppe (og her er undertegnede somme tider lidt rigeligt inkonsekvent   ). (det kan evt. kombineres med, at du flytter din udvendige hånd lidt ud til siden, uden at tøjlen bliver strammere, men bare sådan at du leder med den - hvis det samtidig er en kombination af, at hesten skubber væk fra barrieren med udvendige forben. Men det virker lidt omvendt at gøre sådan - jeg skulle i hvert fald have tungen meget skævt i munden   for at gøre det de første gange...)
på venstre volte til hesten er som smør i skridt og trav og let lader sig stille til indvendige side. Mange slangegange, 8-taller osv så i vænner jer begge til at skifte side og læg mærke til om du eller hesten gør noget forskelligt fra side til side. Få så hesten stillet grundigt til indersiden. Hold skulderen på plads med indvendige ben og spring den an med udvendige ben godt tilbage. Hesten skal helst være lidt C-formet til indersiden. Det gør det meget lettere at springe rigtigt an og svært at springe forkert an. Du kan også ride lige lidt indenfor hovslaget og så presse den ud mod hovslaget med skulderen først lige inden anspringet. En anden ting. Hvis du rykker den ned i trav hver gang den springer forkert an og begynder at løbe kan det være årsagen til at den panikker lidt over galop til venstre. Du siger jo galop men rykker den så ned igen. Hvad skal en stakkels hest tro? Prøv næste gang at ignorere det "forkerte" anspring og ride videre i kontra hvis den springer forkert an. Bliv på cirkelvolten et par omgange. Det er hårdt arbejde for en ung hest. Så tager du den ned og forbereder hurtigt til venstregalop og tilbyder den venstregalop igen. De fleste regner ret hurtigt ud at det faktisk er meget lettere at tage imod hjælpen og vælge den "nemme" galop som bliver dem tilbudt. For en unghest findes der ikke rigtig og forkert galop. Kun højre og venstregalop. Og en unghest med dårlig balance har oftest en favoritgalop. Du må hjælpe den til at vælge den anden galop ved at forberede den og placere den så det er langt lettere at springe an til den ønskede side. Mvh Tina
med min 4 års. Iflg. min berider skyldes det manglende balance. Hun sammenligner det med at cykle - jo mere fart man har på cyklen, jo nemmere at holde balancen. På min virker det faktisk at støtte hende modsat. Dvs. jeg springer an i et hjørne, men støtter hende primært udvendigt. Dog   i anspringet. Lige så snart hun er sprunget an, ja så stiller jeg hende "korrekt", hvis du forstår? Dette er et fif berideren gav mig, og det virker sørme´   . Som hun siger, så vil hesten jo altid fortsætte med at løbe rundt i volten og ikke ind i barrieren/hegnet. Måske du også kunne have glæde af det råd?
Når jeg lærer ungheste anspring til galop, rider jeg op mod en kortside. nogle meter før hjørnet stiller jeg hesten udad så indvendige skulder bliver helt fri, og så giver jeg signalet og holder det til hesten springer an. Først når hesten er mere øvet i anspringet og springer korrekt an hver gang, kan jeg 'stille' den ind i volten. Det virker for mig. Jeg har også sådan en som springer forkert an på den ene volte. Det er nu rettet dels hos kiropraktor, dels er han blevet styrket i halsmuskulaturen - så han bedre kan bære sig selv i galoppen.
Jeg mener ikke, at hesten skal bøjes for meget til indvendige, når den skal lære at springe rigtigt an, for det blokerer skulderen lidt, som jo skal springe frem. Efter min erfaring virker det langt bedre at stille den lidt til indvendige inden anspringet og så give helt efter på indvendige idet man laver anspringet, så hesten får plads til at springe rigtigt an. Faktisk er det ofte, når man fokuserer for meget på at få hesten bøjet indad, at den springer forkert an, fordi udvendige skulder så nemt kan ryge. Og selvom man kan springe andre heste an, så kan det jo godt være, at man kommer til at sidde skævt på en hest, som ikke kan, netop fordi man prøver at gøre ekstra meget ud af det. Så altså, mit råd er, at du skal sørge for at indvendige skulder har plads nok, og så skal du være meget obs på din vægtfordeling i øvrigt. Og som der ellers er blevet sagt, så lad den gå et par skridt i forkert galop, fordi den jo trods alt reagerer rigtigt på hjælpen til galop. Mvh Anna
Det kan være meget svært i starten, hvis hesten har en favorit-galop. Prøv det i longen, her har man bedre overblik over hesten og den skal ikke samtidig koncentrere sig om rytterens vægtfordeling. Her vil den så kunne vænne sig til den rigtige galop, og efterhånden vil man kunne føre det over på ridningen. Det vil også blive meget nemmere at trænge igennem til den, når den bliver mere redet og kommer bedre under hjælperne i skridt og trav, - men lige i startfasen kan det godt være lidt problematisk - hvis hesten har en "vane-galop". Hestens opførsel efter galoppen, tyder iøvrigt også på at den mangler noget lydhørhed, og det er jo meget forståeligt, eftersom den jo ikke har været redet ret længe  Væn den til at tage op i skridt efter galop, og vent med at trave igen før den er rolig og under hjælperne. Hestens naturlige reaktion er jo flugt, og det kan meget vel tænkes at hesten løber sådan, fordi den fornemmer noget svært som den ikke helt kan finde ud af, men så må man prøve at få den "ned" igen - helst så hurtigt som muligt, og lære den at man skal altså høre efter når man befinder sig på en dressurbane, og man kan ikke løbe fra problemerne. Hvis det er et stort problem at få den ned igen, så lad være at galopere i alle træningstimerne. 
også give Anna Aissa ret - for den model bruger jeg egentlig også - i hvert fald, hvis hestens bremser virker i begge sider. (hvilket i øvrigt faktisk er det samme som jeg også forsøger at skrive længere oppe, men det er vist flueknepperi at komme ind på, hvorfor jeg forklarer det anderledes og har lidt en anden fremgangsmåde rent indledningsvis). Problemet med modellen opstår, hvis man har en hest, der godt kan bøje sig til indvendige side på signal, men hvor skulderen alligevel ikke kommer på plads. Og det gør den netop ikke, når hesten ikke bremser korrekt på den indvendige. Det er i hvert fald min erfaring...
Gsims: Jeg synes i hvert fald at have set (og mærket) at udvendige skulder ryger, hvis man koncenterer sig alt for meget om bare at få hesten bøjet til indvendige i forbindelse med anspring. Har ikke lige tænkt over det på den måde, du forklarer, men det er vist også en del år siden, jeg på nogen måde har haft med det problem at gøre. Jeg tror dog at jeg tænker problemet modsat, nemlig at skulderen ryger ud (og bagparten måske derfor lidt ind?), og at det gør det svært for hesten at springe ordentligt frem med indvendige forben og skulder. På den anden side hvis hesten søger ind mod midten, som trådstarter forklarer, så giver det bedre mening, at det er indvendige skulder, sådan som du forklarer. Så jeg er egentlig enig med dig i, at der er et eller andet, som lyder lidt modsat med skuldrene vs. bagparten ind i volten. Det kan selvfølgelig være, at det ikke er det samme, som giver problemer med anspring og med at blive på hovslaget, men under alle omstændigheder lyder det dog for mig som manglende kontrol over skuldrene (eller forbenene, hvis man tænker det på den måde). Hm, håber det gav mening, mit overblik er vist gået på weekend  Mvh Anna
Jeg har kæmpet med at få min Frieser til at springe korrekt an på venstre volte i pænt lang tid. Jeg løste problemet ved at gøre præcis som   skriver! Det er meget vigtigt, at indvendige tøjle er helt løs, når man bruger dén teknik. Så kan indvendige forben få "frit spil" til at komme godt fremad i anspringet. Held og lykke - og god arbejdslyst   Det er vildt hårdt arbejde, men hvor er det skønt når det lykkes!!
Kan godt se at det kan misforstås - jeg opfattede at de stod samme sted, men at det var en andens hest. Men det kommer gsims nok selv at opklarer. Egenligt er det ligegyldigt for min holdning, jeg tror ikke alle heste kan tåle den slags uro. Er basen tryg - er hesten det som oftes også, når den kommer ud.
Altså kan sagtens følge pony-mor, der er jo ikke meningen der skal råbes op i stalden eller når man sidder på hesten.. Men hvis det er meget slemt (og det lyder det som) kan noget tilvænning kan være en god ide, da høje stemmer nok aldrig helt kan undgåes.. Sarah: Helt enig i at noget desinsibilisering er vejen frem ved tilvænning.. men det er en fejl at sige Monty folkene bruger det.. Monty bruger flooding, hvilket vil sige at de nok ville vælge at stille sig op og skrige hesten ind i hoved til den opgav at reagere..
at ejer ikke ønsker at udlevere nogen af beriderne, fordi ingen kan vide hos hvem af de to beridere hesten evt. har fået den dårlige behandling   . Hesten er normalt ikke én man vil betegne som sensitiv - og som skrevet, er den faktisk faldet meget   i stalden. Det er nu heller ikke et særlig uroligt sted, hvor der råbes meget... Og nu hvor hesten   blevet bange for råberi, er det vel i virkeligheden også en del mere   at se på, hvordan man   problemet i stedet for at tærske langhalm i,   der har gjort noget forkert til at begynde med og om man må råbe ad folk og fæ eller ej? Inden jeg helt glemmer det allervigtigste: tak for de mange konstruktive løsningsforslag, der er kommet - flere er selvfølgelig velkomne 
starte med at lære hesten et par tricks eller tre med en klikker og godbidder. Et eller andet som den virkelig godt kan lide at spise. Og så når de øvelser sidder og hesten er god til dem så koble en radio på som bare står og brøler for vildt fra man kommer ind i hallen og så forsøge at få et par af legene til at lykkes= fange nok fokus og efter et par gange med radio når hesten ikke længere reagerer på den ville jeg udbygge med unger der løber og råber og en som står og råber ved siden af hesten samtidig med at øvelserne fanger hestens opmærksomhed. Det vigtigste er at få god motivation og lyst til arbejdet igennem øvelserne og guffer først og så når radieoen er koblet på, først gå videre når hesten er komplet kold overfor radioen. Altså hvert plateau skal være stressfri før et nyt element kobles på. Jeg synes selvfølgelig ikke man skal råbe og løbe i en stald og hvad man nu ellers kan se hvis man fx besøger en rideskole, men tilgengæld bør hestene efter min mening kunne klare en del postyr og forblive rolige udenfor og i håndteringen. Stalden skal være koble af, ro på fristed.
en god idé at lære hesten at fokusere på træneren - og det fungerer nu godt vha godbidstræning  Så klikkeren er   herfra  Men Janne Winther Christensens forskning viser jo, at man ikke kan vænne hesten til farlige ting ved at vise den nogle andre farlige ting....  Så den med fokus på træneren (fx vha godbider eller øvelser såsom bak) og overskygning - og langsom tilvænning - er nok den bedste træning 
Puha siger jeg bare, sikke en hest at få hjem efter i bedste tro at sende den i ridning!! Nogle mennesker skulle virkelig skamme sig!  Hvor er det bare trist, at der er mennesker som tager andres heste i tilridning, men som ikke har begreb om hvilke følger deres indvirkning på hesten for i dens senere liv!!! Jeg bliver SÅ tosset over sådan noget!! Har selv en hest som den du beskriver - "heldigvis" er det i en kort periode af hans liv at han har oplevet en masse grumme ting, og "heldigvis" var han kun knap et år - men sporene er stadig dybe, og forsvinder helt gør de aldrig  - Så der er håb for hesten du beskriver, det er bare vigtigt at huske på hvad det er der fremprovokere en reaktion hos hesten, og så hjælpe den på rette vej. Så den, som de andre skriver, med tiden ikke reagere så negativt på de ting som den er bange for. Min personlige teori er at hvis sådan en hest bliver presset i feks. en af ovenstående situationer, så vil den altid reagere negativt pga. af de "ar" oplevelserne har givet - derfor er det vigtigt at forsøge at gøre de ting som hesten er bange for, så "blide" som mulige.... - giver det mening?
... at man ikke kan vænne hesten til farlige ting ved at vise den nogle andre farlige ting. Det er vel heller ikke dét, det handler om, når man viser hesten nogle farlige ting? For mig handler det om at få etableret et forhold, hvor hesten opdager at jeg altid er "cool and calm" uanset hvor farlig "tingen" nu er. Så får den nemlig dén ide, at jeg klarer alting for den, så den kan roligt gøre som jeg beder om - jeg skal jo nok passe på den  Nogle heste kan bare ikke have råberi. Vi har en 5 års hoppe, som vi selv har avlet, og hun er (som sine søstre og sin mor før hende) slet ikke glad for hverken råben eller "højrøstet" kropssprog. F.eks. kan min mand sjældent komme til hende på folden, fordi han er for direkte i sin fremtoning. Det står hun helt af på. Hun hænger også i tremmerne, hvis der råbes i stalden, og hun har på intet tidspunkt været udsat for noget som helst, der retfærdiggør hendes reaktion. Vi må nøjes med at konstatere, at sådan ER Charisma bare, og så indrette os efter det  Med Charisma er jeg dog kommet så langt, at jeg godt kan "hyle" efter den dér p.sseirriterende hund, der altid skal rende efter os og gø, når vi rider et bestemt sted hen. Hun har nemlig fundet ud af, at når jeg vil sige noget til HENDE, så bruger jeg hendes navn. Når jeg så bare siger noget "volapyk", hvori hendes navn ikke indgår, så er hun ikke blevet ringet op, og så er hun rimelig ligeglad. Den fidus kan måske også på sigt hjælpe i Gsims' eksempel - hvad ved jeg. Sådanne heste passer bedst i små staldmiljøer, hvor der ikke er for megen uro og stressen rundt, og hvor det er de samme mennesker, der færdes omkring hestene. Hilsen Sif
Nogle heste er mere følsomme end andre, så hvad hesten har oplevet kan man ikke vide. Jeg red engang en sød 4 års, som helt sikkert aldrig havde oplevet noget ondt. En dag red vi forbi en af de andre ryttere, og lige i det samme - hamrede denne anden rytter benene ind i sin hest og skældte den ud, - den hest JEG sad på KRØB sammen under mig - selvom den aldrig var blevet redet sådan.... - så det var altså udtryk for følsomhed - og opfangning af stemningen i situationen - selvom det slet ikke handlede om denne hest. Jeg tror den bedste måde at afhjælpe det på, er at hesten får stor tillid til rytteren. Jeg har det selv sådan med mine heste, at de er blev vænnet til, at når jeg taler beroligende til dem og aer dem lidt oppe ved manken, så betyder det "det er ikke farligt". Jeg tror at opbygning af disse signaler er vigtig - uanset hvilke signaler man vælger. Hvis hesten "får at vide" fra rytteren, at det betyder ikke noget, det er ikke farligt, - så er der da en vej frem  Hvis det er meget slemt, så indlær et grundigt "stå" på hesten, så man kan få den bragt til stilstand, og herfra berolige den, og først fortsætte når den er ok igen.
Hej alle sammen Hvordan kan man se om man rider rigtig diagonal??
Det er når du rider let-ridning i trav, og du står op når hesten har indvendige diagonal (indv. forben og udv. bagben) i jorden. Du rider altså forkert diagonal hvis du sidder ned på indvendige diagonal.
Jeg tjekker det ved at jeg skal "rejse" mig op, når hesten tager udvendig forben frem,
Hva så med udvendig diagonal? er det udv forben så fremme, når jeg er oppe??
Du skal "sidde" når udv. forben er i jorden, og "stå" når indv. forben er i jorden.
Jeg tænker det sådan, at man skal følge udvendige skulder. Når den går frem, skal du rejse dig, når den går tilbage, skal du tilbage i sadlen. Det passer selvfølgelig også med det de andre skriver, at man skal sidde, når udvendige forben er i jorden. Mvh Anna
Det er i øvrigt ikke, fordi jeg tror, at det 'bare' er noget nogle stykker 'siger'. Jeg mangler som sagt blot flere detaljer, for jeg synes, at det er meget forenklet at sige, at næsen skal være foran lod, for at hesten kan bære med sine muskler. Dertil kommer selvfølgelig det med hvilke muskler, den bærer med, og der kan jeg godt lide, at der var én i tråden, som påpegede musklen ved bagbenet. Altså selvom det er godt, at der er fokus på, at bag lod er forkert, så mangler der stadig en del detaljer, og fokus er stadig kun på, hvad der sker med forparten af hesten. Kan ikke rigtig få gang i myhorse.tv, så videoen må jeg se lidt senere. Mvh Anna
Jeg synes hesten på dit billede ser rigtig lækker ud i bevægelsen (og smuk, smuk hest   ), men den går med forbenet lidt på samme måde som Annuschka øverst, hvor forkoden altså er mere bøjet og tungere i sandet end tilsvarende bagkode. Du kan se, at vinklen i forhoven tipper lidt fremad mens baghoven tipper mere lodret  Men det er bestemt ikke fysisk umuligt for din hest at have nakken som højeste punkt, det kan alle heste - men de skal trænes på en lidt anden måde. Og så er det spørgsmålet om man synes, man har tid til det, for det tager altså længere tid  Det kan man også se på Annuschkas træning, nu har hun været undervist sådan i 4 måneder 1 gang ugentlig, og hun er 'kun' kommet til dét, man kan se på det nederste billede af hende. Men bare rolig, hun skal nok blive fin 
der nåede at skrive, mens jeg svarede  Ja, det er svært at skrive det hele i sådanne tråde, hvor man også skal bruge tid på så meget andet  Det kan anbefalses at skrive og læse inde på blueberryhill.dk, hvis man er særligt interresseret i den slags nørderi  Der behøver man som regel ikke at være nødt til at forsvare sig   lige så heftigt, hvis man fremkommer med synspunkter der -skønt korrekte nok - ikke er helt magen til flertallets 
Nu bliver jeg helt i tvivl om, hvordan man egentlig bør sætte stregerne, og hvad man præcis kan bruge stregerne til..er der nogen der kan forklare mig det? Her er det gået ud over Susans billeder. Jeg har taget vinklen på nederste del af hhv. H og V bag og ført op/kopieret, til øverste del af de diagonale forben - men enten passer vinklen på forsiden eller også på bagsiden eller slet ikke nogen steder...synes ikke rigtig jeg kan finde system i det?...Eller er det bare hesten, der ikke går taktfast nok til at passe ind i systemet? (næ nej, det kan ikke være rigtigt, det er jo Susan der rider       )     --- Og for, at alt mit stregtegneri   ikke kun skal gå ud over "de andre", få I lige et par af min egen hest, overbroderet med div. streger...     (Nå, nu ud og nyde det gode vejr, hvor er HN en frygtelig tidstyv...)
streger  Men jeg synes nu, jeg får mere ud af ikke at se på kodens vinkel, benets placering i forhold til hestens krop og det andet ben, halens bevægelser mv, end at se på streger. Men det kan godt være, jeg kunne have glæde også af streger  Prøv lige at se på det billede, der lige er lagt ind som modelfoto på dagens nyhed vedr. sædets betydning. Hesten går bag lod og med hovedet på sned, men det er svært at se om den fejltakter - måske gør den, når den nu går bag lod   - men måske kan man bare ikke altid se det på stillbilleder, som andre i tråden her er inde på  Jeg har aldrig siddet og kigget en ½ milion stillbilleder igennem for at tjekke om det er sådan, men bare set på dem hvor man   se det.... I øvrigt interessant, at det er blevet så meget 'norm' at ride bag lod, at selv et modelfoto viser en hest bag lod  Man har simpelt hen vænnet sig til, at det ser sådan ud.... NU er jeg så gammel, at da jeg var yngre, var det regnet for en stor fejl, at heste gik bag lod - sådan red man bare ikke. Det gør man så nu  Jeg må hellere skynde mig at skrive, at bare en hest går foran lod, så går den jo ikke perfekt. Der skal mere til 
Jeg kom lige til at tænke på, at jeg synes at huske noget med, at man også engang skelnede mellem bag lod og under lod, men nu kan jeg ikke rigtig huske, hvordan forklaringen var. Nogle som ved, om det er rigtigt, eller om det altid har været to betegnelser for det samme? Jeg gad godt, at jeg havde gemt alle mine gamle ridebøger, jeg havde da en del engang. Mvh Anna
heldigvis gemt mine gamle bøger, og det er jeg rigtig glad for nu  Der skal da også være nogle fordele ved at være en aldrig-smide-noget-ud natur  Det hedder bag lod, for lod er jo op-ned, og hvordan kommer man ned under en lodret streg  Men hesten kan gå bag biddet, og den kan gå bag lod. Det er ikke nødvendigvis helt det samme. Hesten kan faktisk godt være fremme til biddet, mens den går bag lod.... 
Jeg giver dig helt ret i, at under lod ikke giver nogen mening. Synes bare engang at have læst om forskellen, men det er altså også en del år siden efterhånden  Mvh Anna
lige set den seneste video på epona.tv med Heuschmann. Det er altså en god forklaring på tab af takt  Det tager ham lige 5-6 minutter og et skelet at forklare, hvorfor hestens hals er så vigtig for takten  Hvis man interesserer sig for takt og bæring, så kan det kun anbefales at se det indslag 
Hmm... Jeg svarer lige på nogle af de ting jeg kan huske der var nævnt i tråden   Og så lige en lille opfordring - mest til de kritiske   Hvis I ikke har fået svar, så prøv lige at råbe op en gang endnu   Jeg bliver så ked når jeg ser den dér "I svarer jo alligevel ikke når man spørger kritisk", for ofte er det altså fordi alle spørgsmålende og tankerne er svære at finde rundt i og huske  Nå... Men kan huske Anna snakkede om noget med om grænsen går præcist ved lod.. Altså meget af det du skriver med muskler, frem og ned osv er præcis sådan jeg har opfattet det også   For mig går grænsen ikke så meget ved lod (f.eks. mener jeg jo grænsen går   lod ved de fleste (alle?) fjordheste), derimod går grænsen der hvor hesten ændrer knækket i halsen. Og det punkt tror jeg meget ofte ligger lige omkring lod, i hvert fald på de moderne varmblodstyper   Så ofte tror jeg lod er en rigtig god rettesnor, men det vigtige er for mig hvad der sker i nakke/hals. Tror nemlig ikke et par milimeter kan gøre så meget ang. hvilken muskulatur der bliver brugt, men tror det kan gøre rigtig meget om "knækket" flytter sig  Ang. hvad der er fysisk muligt for hesten, så er det bestemt fysisk muligt for alle heste at have nakken højest = knække korrekt, men det er ikke fysisk for alle at gøre det mens de står i lod   Derfor vil jeg igen bakke op om de der har sagt at "lod" ikke må være et mål i sig selv..
det hedder nu engang bag lod og ikke under lod. Lod er lodret - det kan ikke lade sig gøre at placere noget "under" lodret, da "under" angiver en anden dimension...  Men der er forskel på bag biddet og bag lod. Bag biddet opfatter jeg som en hest, der går for en løs tøjle, som ikke strækker halsen frem til biddet og som altid vil "unddrage sig biddet" - sådan at den "krøller halsen sammen" i forhold til hvordan man tager i tøjlen. Bag lod er når næseryggen er bag lodret. Tit er det to sider af samme sag, men det er kendetegnende for en hest, der går bag biddet, at den nemt kommer bag lod. Sådan en har jeg at ride lige nu. Han går ikke længere bag lod i samme sekund jeg tager i tøjlen, men mangler stadig det sidste før jeg kan have en konstant let kontakt til munden. Både bag lod og bag biddet er i øvrigt defineret som grundfejl i dressurfordringerne og skal koste 2-3 point pr. øvelse, som det forekommer i. Og nu skal jeg have en "morfar"!
bag lod og frem og ned mht at løfte med nakkebåndet og hvorfor det ene er værre end det andet, så vil jeg mene at i frem og ned kan hesten svinge frit med ryggen og det kan den ikke når den er bag lod (meget firkantet). Når den kommer bag lod, så spænder den i ryggen... Og det må vel også være et anderledes træk i nakkebåndet alt efter om hesten strækker næsen frem eller om den tager næsen ind og får rund hals? Den spændte ryg (bag lod) gør at hesten ikke kan træde ligeså langt ind under sig, fordi den spændte ryg modarbejder bækkenets arbejde. Sådan har jeg forstået det... Det handler vel meget om, hvordan S-kurven ser ud inde i hestens krop. Jeg forestiller mig at når hesten rækker sig frem, så tager s-kurven ryggen med op... hvorimod bag lod, så vil S- kurven krølles?? og bag lod kan hesten ikke opbygge musklerne i trekantsområdet, som jo er det den skal bruge til at holde sit hals og hovedet, længere i uddannelsen... Og fordi så mange heste i hele deres træningsforløb momentvis er bag lod, så får de aldrig helt opbygget dette område godt nok... og derfor bærer de med ryggen, når de kommer højere op i nakken... hvilket igen medfører en spændt hest... og er enig i at der selfølgelig er gråzoner... det er jo ikke sådan at fordi hesten kommer 2 cm bag lod i meget kort tid, så er det det samme som en hest som går konstant bag lod... I er velkomen til at rette mig, det var bare lidt tanker omkring det 
Og det er det jeg mener. Hvis en "alm" travende hest allerede har en lille adskilles, hvad har en hest som traver rigtig meget bagtil men knap så meget fortil - der vil adskillelsen vel være større??? PÅ billedet med Susan, takter den da forkert. Hvordan kan du sige hesten er på bagparten udfra det - når f.eks. mit billede af en travende hest (Selve konkurencebilledet) rammer takten tilnærmelsesvist korrekt ikke er på forparten? (Det er ikke fordi jeg ikke kan klare kritik, men jeg synes det er lettest at forholde sig til ens egen hest og den følelse man selv har.) Tak for spejlvendingen af mit billede  Men de streger du sætte har man vel glemt at tage højde for hestens grundgangarter. Det er det jeg prøver at komme frem til, at hesten gangarter kan vel ikke være fuldstændige symmetriske bagtil og foran = derved kan man vel ikke bare sætte streger. (Undskyld Susan hvis jeg lige fornærmer din hest   ) Men Susans hest er vel "knap" så godt travende som min (Igen undskyld Susan - ret mig hvis jeg tager fejl) og derved er forudsætningen for traven er mere "ens" jo større end en med en større trav. F.eks. min hest har FOR stor aktion bagtil, men forbenene er FOR flade og der er ikke nok knæ. Så hvis i ser på det, vil hestens haser bøje rigtig meget, men forbenene vil altid være mere eller mindre strakte og aldrig bøjet - og så vil stregerne altid være uens???? Mht. mit opvarmningsbillede så tusind tak - ja kvaliteten er dårligere. Selvfølgelig må du bruge det - jeg har jo selv lagt det ind til fri debat, for jeg er ikke "bange" for at vise mine træningsmetoder frem selvom der skulle komme hug for det - de virker jo for mig  Men på dette billede går hesten jo MEGET baglod (Og ja det var meningen!), men igen kan en hest som går baglod stadig takter korrekt? Er der en undersøgelse som viser det? Hvad sker der når hesten takter forkert, det er vel nogen hesten gør og ikke er skadeligt, ikke? Først tak for rosen - det varmer. Jeg synes jo også hun er dejlig, men er en svær hest at træne korrekt! Jamen nu læst jeg lige herinde idag, at der ved f.eks. hingstenakker kan være problemer da det højeste punkt sidder længere ned - pga. musklerne, men hvis man "skræller" huden af, så er 1. - 2. halsvirvel stadig højest. Det er det jeg mener og vil hen - for Heiduc (Endnu engang, undskyld for min selvcentreret ros af hesten!   ) er jo godt nok en hoppe, men med ret stor hals. Derfor når jeg sidder og kigger mine billeder og video igennem af hende, kan nakken ikke være det højeste på hende - men hvis man skrældede huden af, kunne det godt være. Dvs. når hun bare står på staldgangen er hendes trekantsområde "fyldt ud" og halsen buer opad. Derfor igen, mener jeg ikke man kan være så firkantet?! Jamen de basisting kan vel også rides ind på forskellige måder? Der er jo 1000 forskellige måder at nå frem til målet på, men derfor behøver der jo ikke kun være 1 måde som er gylden! Kunsten er jo at kunne sætte sig ind i andres træningsmetoder, og forsøge at se udover sin egen næsetip og træningstips. Jeg synes da tit det er fascinerende OG skræmmende at der er så mange veje til målet (Målet er vi jo alle som nævnt enige om). Ang. billeder og taktfejl, og for IGEN (Ja ja jeg ved det!) tage udgangspunkt i mit eget konkurencebillede, så kan billedet vel være taget i det tidspunkt hvor hesten rykker fremad i bevægelsen - dvs. billedet snyder ikke? Ret mig endelig hvis jeg tager fejl, men mit indlæg går mest ud på at fotokritik vel ikke ser alt, og der skal være plads til fejlkilder i hestens gangarter som man skal tage hensyn til 
for nu har jeg smidt mig selv ud på nettet    Fra idag og er bare almindelig hyggeridning. Den eneste grund til at ridningen blev udført på banen, var for fotografens skyld, min datter på 11 Fandt dette link  Som illustrerer de forskellige gangarter meget godt og som måske kan bruges til træning af ens øje til at studere billeder 
Er langt hen ad vejen enig, og kan ikke svare på alle dine spørgsmål  Mht. Om hestens store gang vil gøre at den takter "mindre rent" eller hvad man nu kalder det, føler jeg mig ikke helt sikker på... I hvert fald ved jeg at stregerne skal holde - også selvom hesten traver stort. I det første indslag om GH på Epona, ser man jo netop to storttravende heste, men på den ene passer stregerne altså fint   Blev vi ikke også enige om før at hvis man satte stegerne som de skulle på din, så var de parallele? Eller husker jeg forkert? Ved ikke om der er undersøgelser ang. bag lod >< takt.. Ang. din hest, så skyder jeg måske lidt med skarpt nu   Men jeg vil mene at den ikke knækker korrekt på nogle af de billeder der er sat ind.. Jeg tror du har ret i at nogle heste (og måske også din) godt kan knække rigtigt, selvom nakken ikke er højest udvendigt. Det er ikke noget jeg ved, men en teori jeg har. Jeg plejer at kigge efter linjen under kammen, og den skal helst gå svagt op hele vejen til ørerne. Hvad der ligger derover kan jeg ikke se skulle have indflydelse på/vise hvor hesten knækker. Ved jeg er uenig med bl.a. Gsims på det punkt, og igen er det ikke noget jeg ved, men har svært ved at se hvorfor hingste med stor hals skulle så meget mere over lod end andre heste for at stå knoglemæssigt korrekt i halsen... Her er en illustration er min totalt udokumenterede teori   
Der var en artikel i Equipagebladet (mener det var i marts) om netop dette problem! Det var virkelig interessant læsning.
Mange tak til alle jer der har svaret mig. Det er dejligt med en masse input. Jeg vidste godt det nok var balance og smidighed, men nogle gange kan det være svært at komme videre. Dejligt med alle øvelserne, der skulle gøre det nemmere. Glæder mig til at jeg skal ud og prøve det af senere i dag. Mht til det med skulder/bagben... Jeg kan godt forstå det virker lidt forvirrende, hvad jeg har skrevet, så her kommer det igen: Når jeg rider ham på volte i trav (venstre volte) vil han gerne løbe lidt ud af højre skulder. Det er jeg ved at have bedre styr på. Når han så springer forkert an og løber i galoppen tager jeg ham ned i trav. Så plejer jeg at trave ned i samme ende jeg kom fra. Det er så her op ad lang siden i traven at det føles som om han smider indvendige bagben ind mod midten og er svært at få ud på hovslaget. Han vil meget gerne gøre mig tilfreds, hvilket er stor fremgang, da han har været (lidt) strid at ride sidste år.
Iøvrigt, så har jeg haft megen glæde af at træne versader, da det ligesom hjælper til at få styr på hvilke schenkler, det styrer hvilken ende af hesten. Altså lærer det hesten signalet til at få skulderen ind på plads  Jeg har også forsøgt metoden med at stille hesten udaf, og min underviser var meget imponeret over at hesten stadig kunne springe forkert an 
at du er lidt "slem" til at smide udvendige tøjle væk, der skal støttes enormt på udvendige tøjle og som flere andre skriver, springer han forkert an, så fortsæt i kontra og tag ned i trav stille og roligt efter et par volter, prøv så igen men husk udvendige tøjle!!! stil gerne   ud af volten (ikke meget - hesten skal nærmest være ligeudrettet) en anden metode kan være at ride ind over midten, have hesten helt på plads og i balance og så LIGE inden hovslaget springer man an, dette kræver dog at hesten er fremme på tøjlen og lytter. En treide *G* mulighed er at lave versader i trav på cirkelvolte og så springe an når hesten ligger godt på udvendige tøjle der stabilt HELE tiden støtter hesten. Pøj pøj med det Min havde samme problem, løb i galoppen fordi jeg ALTID tog ham ned når han sprang forkert an, ville simpelthen IKKE i venstre galop. I dag har vi ingen problemer, han ruller stille og roligt over i begge galopper og fræseriet er heldigvis slut, det er ikke sjovt at spurte rundt i et ridehus/bane på en hest man ved mangler balance!! mvh Vipse
Jeg har haft fuldstændig samme problem med min hoppe. Prøv at sætte dig på udvendige sædeben, og læg en pisk på invendige skulder så han ikke kan lægge sin vægt på det ben, og så giv ham lidt længere tøjle, så han selv kan finde balancen. Dette prøvede jeg med min hoppe, og nu sætter hun af rigtigt hver gang. Det er bestemt et forsøg værd. Held og lykke Hilsen Fie
Jeg tilslutter mig dem der mener man skal stille lidt udaf op imod hjørnet og så springe an. Det har hjulpet mig meget med min gamle fjordhest jeg havde svært ved at springe an til højre. Jeg overdrev en lille smule støtten på udvendige og bøjede ham let udaf. Hans bagpart kunne godt falde lidt ind i volten, men det ignorerede jeg og sprang an alligevel. Det virkede rigtig godt. Husk at stille rigtigt lige efter anspringet. Pøj pøj med det 
Ud fra din beskrivelse ville jeg helt klart få en massør eller kiropraktor til at kikke på din hest. Der er helt klart noget som tyder på at den har problemer med sin højre side af ryggen. Hilsen Hestemassøren
om du har fundet ud af, hvad problemet var, Tine? Eller hvad løsningen var?
Igen - tak for jeres svar. Hestemassøren - jeg er ved at finde ud af noget med at få Rikke ud. Jeg har haft massør før og tror også har stadig har lidt muskelspændinger. Det er klart det er en del af problemet. Her de sidste par gange jeg har været ude at ride er det gået bedre. Jeg har redet flere slangegange og mindre volter for at få skulderen på plads. Når han hidser sig op har jeg travet videre i letridning, det får ham til at slappe af igen. Jeg har også stillet ham ind og ud i volten på langsiderne i skridt og trav. Det har hjulpet og jeg kan mærke jeg også selv slapper mere af/er mere tålmodig. De første par gange jeg red sådan gik han i krydsgallop, hvilket jeg har valgt at se som en fremgang, da han så lytter mere. Igår da jeg red vendte jeg så ind på volte i traven i den ene ende. Så red jeg før 'tilbage' så volten blev mindre og vinklen mere skarp. Det tvang mig til at få fat i den udvendige, som åbenbart var for løs.  Lige ved hovslaget sprang jeg ham så an i gallop - og det virkede. Blev rigtig glad. Det lykkedes to gange, hvilket jeg er meget tilfreds med. Han sprang dog også forkert an til højre og nogle gange i kryds. Men klart fremgang at spore, jeg glæder mig helt til at komme ud at ride i dag. Mange tak for hjælpen til jer alle. mvh Tine
jeg ville få en kiropraktor ud, massage er ikke nok hvis den er låst eller skæv et sted. har selv haft problemer med galoppen, og trænede og trænede, men det blev først løst efter en gang knæk og bræk. Jeg gjorde sikkert bare problemet værre med al den træning (undskyld hest).
Rikke er både massør og kiropraktor. Jeg har haft Sibylla ude for et lille år siden, det hjalp lidt, men prøver Rikke nu, for at se om det bliver bedre. Hun kan desværre først om en mdr, men det er der ikke rigtig så meget at gøre ved.
Hej Tine. Godt at det lykkes bedre nu. Da hesten jo skal have udvendige skulder "fri" til at springe korrekt an i galop, er det en god idé at lade den træde lidt inden for hovslaget med bagparten...så kan den kun springe rigtigt an. vær ikke så forhippet på i starten at den ikke må skyde skulderen ind og at den skal være bøjet til indvendige tøjle. Du kan altid korrigere, når den har sprunget korrekt an. Pøj-pøj
Jeg har selv det samme problem med min kæmpe skrummel. Hvis han ikke er i fuld balance og han ikke koncentre sig. Så bliver det os bar op med hovedet og så løber vi. Især hvis han er træt og ikke har kræfterne til at samle sig helt, så går det os galet. Men jeg har longrede ham rigtig meget, fordi han er så stor og har lidt svært ved at styrre de lange ben 
Min 5 års havde det også med at springe forkert an til venstre lige da jeg fik ham (der var han 4). Vi fik tjekket hans ryg bare for en sikkerheds skyld, men der var ikke noget. Min træner hjalp mig så hurtigt af med problemet. Hvis man overbøjer hesten, og det behøver ikke være særlig meget, så kommer hesten ud ad balance, og kommer let til at låse i skulderen. Det gør det svært for den at springe rigtigt an. Jeg begyndte at stille min hest meget lidt til indvendige, hvor jeg før havde stillet ham meget. Derudover overdrev jeg med schenkelhjælpen, altså lagde det indveninge meget frem, og det udvendige meget tilbage, + atjeg selvfølgelig sørgede for selv at være i balance. Det tog maks en uge. Men det skader aldrig at få tjekket ryg, hofte o.s.v. MVH Maja 
Hvis hesten springer forkert an, har jeg før haft succes med at stille den til udvendige side i stedet for indvendige, for dermed at skbve frihed i indvendige skulder.
Maja - hvis du læser mit indlæg vil du se at min hest ER tjekket. Nu er indlægget lidt gammelt og kan da opdatere med, at problemet er forsvundet som dug for solen. Nu springer han konsekvent rigtigt an. Lige gyldigt hvor godt/mindre godt jeg forbereder anspringet. Der må være gået et lys op for ham - så det er bare super skønt. Så nu arbejdes der med balancen - for den er ret dårlig - så det går stærkt venstre vej rundt.  -Tine
 //Mai
jeg var selv super heldig at få en dygtig ung rytter,med lidt mere mod end mig til at tilride min fjordhest. I hvertfald er det en god ide´med noget hjælp,det er altid nemmere at være to om tingene. Tine
Jeg er helt sikker på at du sagtens kan få en part på sådan en herre. Bare husk at ligge alle kort på bordet, så parten ved 100 % hvad hun/han går ind til. En gang imellem kan det være super at få en andens syn på sagen. Det gjorde STORE ting for mig, at en anden prøvede at træne Milan 1 gang. Jeg fik et par fif, som jeg kunne bruge. Og Milan og jeg havde som sådan ikke engang problemer. Men vigtigt er også at parten er villig og har lyst til at hjælpe dig. Altså hjælpe dig, med at få selvtilliden tilbage, og få tillid til det du går ind til. Så ud og søg efter en part.
Det er da meget bedre at søge hjælp - f.eks i en part. Jeg ville dog fokusere mere på at finde den rigtige person i dit tilfælde end økonomien i det... Det er muligt at en rigtig dygtig rytter ikke kan/vil betale for det men tilgengæld får du redet din hest på en fornuftig måde, lidt en mellemting mellem at sende den i ridning og klare det selv... God fornøjelse med jagten, du skal nok finde en god rytter så længe du er ærlig. /Angelika
Glemte lige et eksempel hvor jeg mener hesten går rigtigt selvom nakken ikke er højest:    
Jeg mener ikke frieserhypsen går korrekt. Den er tydeligvis spændt i halsen og bagbenene mangler indundertræden og "hænger et sted bagude"   . Jeg mener ikke at hingstebasser skal gå mere foran lod end vallakker eller hopper. Det har jeg aldrig påstået. Jeg mener, at   heste skal gå foran lod for at gå korrekt. Og så synes jeg egentlig bare, at det er en fjollet undskyldning, at hesten ikke skal have punktet mellem ørerne som det højeste, hvis den har en hingstekam.   er, at hingstekammen kun må være højeste punkt, hvis hesten går en LC-klasse, hvor halsen bæres i en lidt "lavere" position end hvor der kræves mere samling, og egentlig heller ikke her. Hingstekammen burde få mindre og mindre betydning efterhånden som hesten samles... Det siger min logik - i hvert fald hvis samlingen foregår korrekt ved at hesten sætter sig og rejser hals og nakke...  Her er jeg faktisk noget uenig med Hilary Clayton, som jo mener, at hestens hoved finder i lod i takt med øget samling - jeg mener egentlig det foregår lidt modsat, at næsen skal længere og længere frem foran lod når hesten er samlet meget. Det andet giver simpelthen ikke mening. Men for at komme tilbage til sagen: vis mig gerne en hest, der tydeligvis går uden spændinger i hals og nakke, som ikke har punktet mellem ørerne som det højeste pga. en stor hingstekam. Jeg har ikke set nogen endnu!  (Nu rider jeg jo rent faktisk selv sådan en basse med en kæmpe hingstekam, så det kan være jeg bliver nødt til at æde mine ord igen på sigt, men det må vi tage til den tid   . Min intention er i hvert fald at få punktet mellem ørerne til at være det højeste, og det mener jeg rent faktisk også det er, når han går og bruger sig rigtigt, hvilket han langtfra gør hele tiden... Men det er nok noget jeg må have på video, hvis jeg skal forske lidt i det, og det har jeg til hensigt at gøre)
  Hvad med den her ? Hvis man følger Cat *May Ray* teroi, har den netop nakken som højeste punkt.
Altså jeg vil da også mene, at det er skelettet, man skal tænke på, når man siger, at nakken skal være øverst. For det er jo det, man fokuserer på, når man siger, at den ikke må knække mellem 2. og 3. nakkehvirvel. Så hvis man skal tegne de der streger, bør man så ikke tegne dem, hvor knoglen sidder? Den følger jo som bekendt ikke overlinjen. (Altså ikke stregerne på benene, men dem ved halsen  ) Det er det eneste, som giver mening for mig. Jeg kan ikke se, hvordan det skulle være dårligt eller ukorrekt, at oversiden af halsen udadtil buer højere op end nakken, hvis den ikke knækker forkert i hvirvlerne. Knækker er også så voldsomt, det er vel egentlig meningen, at den ikke knækker. Dernæst har jeg endelig fået set indslaget på myhorse, og han siger faktisk der (hold nu fast), at det ikke kan undgås, at hesten kommer bag lod, når man begynder at ride mere samling. Og at det ikke gør så meget, bare man altid kan få den til at strække sig frem med næsen, hvis man vil. Ja, jeg er som sagt ikke helt klog nok på det der bag lod til at vurdere hans påstand, men nu er den i hvert fald viderebragt  Mvh Anna
Min gl. dressurpony havde en KÆMPE hingstekam - og hals. Men lagt foran lod med næsen, kan også dem med store halse SAGTENS rides med punktet mellem ørene som højeste punkt. Men det kræver de skal ud foran lodret. Billeder er IKKE langt ind, fordi jeg mener og tror det er perfekt ridning - det er det IKKE. Vi red bare anderledes med hestenes hoveder den gang i 80'erne  Niveaut er en af de gl. ponyklasser M, S eller FEI's ponyprogram    
Har så nok kun læst en 10. del af tråden. Men fordi folk ikke ved bedre/kan ride bedre, som så mange andre ryttere på andre racer  Jeg rider faktisk en fjordheste blanding nu - en meget kort og rund (ikke fed) en af slagsen, og hun er godskelov IKKE spor slem til at søge bag lod! Det er så dejligt, især da jeg kommer fra en yngre pony der var redet MEGET bag lod tidligere, og som strøg direkte derind ved bare den mindste tøjle kontakt. Vi brugte næsten ½ år på at lære ham at gå afslappet, og søge ned og frem, hvor hans   nemt smuttede under lod, hvis man ikke passede på, når han blev lidt træt. (og jeg er ikke ligefrem nogen super rytter, såeg...) Men ja - det med at ride meget på tøjlen, lægge hesten godt under lod, og glemme ryggen er desværre en udpræget tendens i tiden. Og tit så VED man bare ikke bedre, for det er det man har lært. Jeg har da først selv fornyelig fundet frem til hvordan det nu nok burde være, efter jeg for nogle år siden begyndte at komme på diverse hestefora'er.
Stine - det er punktet mellem ørene som skal være højste punkt  Skal vi ikke lige vedtage at vi siger punktet mellem ørene og ikke nakken - fordi vi jo ved af erfaring, at nakken defineres som forskellige ting hos forskellige mennesker.
Ja nakken defineres forskelligt, og så er det svært at finde ud af om man er enige eller ej. Det er vel "the poll" der skal være det højeste punkt, altså den knogle der sidder mellem hestens ører. Linda.
ja, det er jeg klar over  men jeg vil da gerne omformulere mig: "Hvis man følger Cat *May Ray* teori, har den netop   som højeste punkt."
Det synes jeg ikke den har    Derfor kom jeg i tanke om tidligere debat - hvor det viste sig at nakken blev def. meget forskelligt  )
ja, det er jo lige med at blive enige om HVAD der diskuteres.. men jeg ken selvfølgelig godt se at der hvor pandelokken gror ud ikke er det højeste, men spørgsmålet er om ikke knoglem mellem ørene er det højeste af knoglerne...hmm...gav det mening?
Øhhh - jeg forstår det ikke helt  ) Faktisk overhovedet ikke de med de forskellgie størrelser knogler  ) gider du uddybe? Men kan du ikke se forskellige på min gl. pony og så fjordhesten??? Altså punktet mellem ørenes forskellige placering?? på min vender ørene opad - på fjordhesten vender de fremad. Jeg ved godt at fjordhesten er meget mere samlet end min:-)
Anna Aissa:
nej, nej ikke størrelsen, men hvilken en knogle der er højest mod himmelen, altså hvis jeg går på hænder, så er det min storetåsknogle der er højest...giver det mening...  og så spørg jeg bare, om ikke det er, punktet mellem ørene der er det højeste på fjordhesten, selv om det med første øjekast er midten af halsen der er "højest", altså set ud fra Cat *May Ray* teori. giver det mere mening  desværre kan jeg heller ikke sætte sådan nogle fine stregner på billederne, så jeg kan forklare det nærmere...
Jamen kan vi ikke blive enige om at 1. og 2. skulle være øverst? Derfor kan der jo godt lægge fedt og muskler ovenpå som ikke kan medregnes i "står den korrekt". Jeg er meget uenig i at hvis nakken ikke er højest - selvom hesten går korrekt foran så skal næsen længere og længere ud indtil nakken bliver placeret korrekt. Denne hest synes jeg illustrere det rigtig godt. Den går korrekt fortil, næsen i lod, men 1. og 2. halsvirvle er ikke højeste - knækket kommer længere nede pga. musklerne. Dette billede kan jeg sagtens acceptere, da jeg vil finde det helt forkert vis næsen skulle længere ud, får at nakken blev højest.   Cat: Jamen kritiser du gerne alt det du vil - og selvfølgelig kan du ikke svare på alt  Nej jeg ved udmærkede godt hun ikke går perfekt... Et andet spørgsmål ville være hvis benene skal være parallele slaæ koderne også det?
Hejsa Jeg har brug for lidt hjælp til at komme igang med at ride min skønne vallak igen. Problemet er at jeg simpelthen er alt for nervøs for at ride ham, jeg vil rigtig rigtig gerne ride skovture og hyggeridning på ham, men når han kommer udenfor banen er han helt vildt vågen og meget fremadgående, og holder jeg ham for meget tilbage bliver han irriteret og prøver at bukke med mig, hvorved jeg som regel bliver vildt bange og hopper af! Jeg ved godt at han så derved vinder, men hvad er det lige jeg gør! Har overvejet at købe en ældre godt redet hest til at få min mod tilbage på, og så derefter komme igang med min nuværende hest, men er heller ikke sikker på at det er den bedste løsning. Det skal lige siges at jeg har en knæskade som gør at jeg ikke har redet ret meget de sidste to mdr, og det er også grunden til at jeg er ekstra bange for at falde at og komme mere galt afsted! Håber nogen kan hjælpe mig med et eller andet råd, da jeg virkelig er super ked af at jeg ikke bare kan komme igang!! Hilsen hende den bange 
Kender du ikke en der har en gammel rolig hest du kan starte på? Jeg har også bøvlet med mit knæ siden januar og har når det er gået godt med knæet fået lov til at ride en venindes gamle vallak. Han har været fremadgående men kunne aldrig finde på at stikke af eller bukke. Når du så har fået trænet din krop og dit knæ lidt op, har du måske større mod til at ride din egen.
Jeg har har det på PRÆCIS samme måde, min unge hoppe, er en meget vågen dame, hun har bukket mig af en enkelt gang, var dog hurtigt oppe igen. Men da hun sparkede mig så jeg brækkede næsen, blev jeg så hunderæd for hende (og alle andre heste!!) at jeg heller ikke turde ride hende. Jeg har nu valgt at sende hende i ridning hos en jeg kender, og som jeg ved behandler hende godt, han har nu redet hende i 14 dage og meningen er at jeg skal ride hende, efter hans vejledning, med start på mandag, (min mave er allerede begyndt at formere sommerfugle), i mellem tiden har jeg "fornøjet" mig med at ride min datters store pony. Den er en stærk og stædig hoppe, meget energisk - men hende kan jeg godt tumle, og som træning og for at få mod til at ride min egen - knokler jeg som en besat. Jeg håber det ender godt og at jeg kan få den fornøjelse af min hest som jeg håbede på.
det lyder som en rigtig god ide med at få lov at ride en ældre eller i hvert fald rolig hest et par gange. Jeg har selv haft det samme problem, da jeg red min pony, og det er bestemt ikke rart at være bange for sin bedste ven, det ved jeg alt om:) Har du prøvet at få en anden til at ride din vallak? Selvfølgelig en du stoler på, og som kender dig og hesten? Så han måske kan få løbet lidt ud af systemet? Kender selvfølgelig ikke din hest, men det kunne være det kunne hjælpe? Min hoppe var i en periode meget oppe at køre hele tiden og meget livlig, men det hjalp efter at hun en dag fik lov at tage en fri gallop:) Efter det var hun meget roligere:) En anden ting, kunne måske være at du prøvede at trække en tur? Start med at arbejd inde på banen med ham fra jorden af, og lav nogle øvelser. Bagefter kan du måske prøve at trække ham en tur ud? Bare stille og roligt, så han vænner sig til at skulle følge dig i skridt og trav fra jorden af? Og så han lærer at det skal gå i dit tempo, uden at du kan blive nervøs og hoppe af, så han føler han vinder? Håber der måske er noget af det der kan hjælpe. Jeg kende kun alt for godt problemet og ønsker dig alt mulig held og lykke med din vallak:) De venligste hilsner Nicoline
er det tilladt at stille op til konkurencer i jagt + distance med: bidløs hackamore S hackamore naturligt hackamore ??????????????????????????
I spring, jagt og distance må du godt.. Men IKKE i dressur...
I distance må man IKKE ride med bidløs..  MVH Anita
Dala - må man godt starte jagt og hubertus jagt med hackamore? AnitaSL - ok ikke bidløs i distance, men må man starte med hackemore?
søg og du skal finde:
det var svaret på dit distance spørgsmål
1000 tak Ditte -men hvad er gags?????????  må man bruge mekanisk hackamore til jagter og hubertusjagt?
og ja du må gerne ride med hackamore til jagt
vil det sige at gag og passode bid er det samme? må man heller ikke i distance lc eller som hjælper eller til trænningsstævner (15 km) ride med sidepull????
ride med side pull til distance   hvis du er hjælper ska du vel ikke ride??
Det er nu præcis det indslag, du har henvist til. Man skal se det hele, for han siger det først hen mod slutningen - efter forklaringen med rygmusklen, som skal være afslappet og ikke bære rytteren. Jeg havde heller ikke abonnement, men købte en dags af nysgerrighed. Hvorvidt han siger noget sludder nogle gange, det kan jeg ikke vurdere, men det begynder jo at være svært, hvis 'eksperterne' har ret, når de forklarer, at næsen skal være foran lod, men siger noget sludder, når de mener, at det ikke altid er afgørende. Mvh Anna
enige om, at det er knoglerne, vi skal se på - men billedet af Birgitte på Come Back II eller hvilken hingst det nu er, hun rider, viser en hest, der - hingstekam eller ej- klart skal længere frem med næsen, fordi den ikke "står rigtigt", og fordi den ikke er korrekt vippet i bækkenet (hvilket den jo også skal for at gå i nogen som helst holdning over remonte). Og fjordhesten længere oppe mener jeg heller ikke er afslappet og uden spændinger i nakke og hals, som jeg efterspurgte (undskyld, hvis det opfattes som en fornærmelse, det er ikke sådan ment). Jeg ved godt, at jeg er strid og umulig at overbevise, men sådan er det nu engang med religion og den slags   .
Rhea - jeg vil også mene at den hest du satte ind i dit sidste indlæg er hvad Gerd Heuschmann illustrer sådan her:   Mens skelettet på en 'korrekt' redet hest ser ud i stil med dette:   I kan se de andre skeletter på 
 
Nu bliver jeg MEGET nysgerrig.. hehe.. Jeg har altid set dette billede for at være "skole-eksemplet" på en hest i lod, med nakken som højeste punkt:   Med god takt (og en smule op-ad-bakke) Men den er måske bedre her?:     Hehe, kan være jeg lærer lidt mere 
forsøge at tegne selve skelettet i halsen, på de heste som går i holdning? bla. fjordhesten og Come back...?? For jeg vil til dels give begge "sider" ret... jeg synes de ser spændte ud og bør komme mere frem med næsen, men samtidig, så tror jeg godt at en hest kan stå korrekt i skelettet og have nakken øverst, men hvor hingstekammen rager højere op... Ville ønske jeg selv kunne tegne de streger 
jeg har forsøgt mig lidt frem... og det er super svært at tegne skelet, men here goes. Man kan se at nakken ikke er højest, men at atlas og axis er højest, hvilket vel må betyde et knæk mellem. 2. og 3. selvom det ikke er så tydeligt (og jeg er dårlig til at tegne (ved godt at jeg burde have lavet noget mere bue, ned mod skulderen):  
problemet med den er vel, at den går for lidt opadbakke  Prøv at se på det bærende forben. Det er ikke engang så galt her   ,de kommer rigtig ofte ret langt ind under hesten på mange billeder. Dvs. at hesten faktisk bærer meget vægt på sit forben. Jeg tror, at denne smukke hest ville stå   rigtigt i nakken, hvis den blev tippet mere bagud/nedad i bagparten (mere vægt på, bagben længere ind) og fik halsen teleskoperet mere frem og ud af kroppen. Men det er jo let nok at sidde her og sige  På den anden side bliver vi jo ikke klogere, hvis vi ikke diskuterer tingene igennem  ---- Nilus, din 'øverste hest' er ikke samlet nok til at gå med hovedet i lod, så det er det, der virker forkert  Den skulle sikkert bare have lidt mere tøjle, så var det helt perfekt, tror jeg 
Ang. mit Come Back 2 billede. Jamen hvis billedet er taget netop i det øjeblik hvor hesten sætter bagbenet i jorden skulle man gerne kunne se at bagbenet var bærende, men hvis billedet er taget et par millimeter sekunder senere burde hesten jo automatisk være rykket lidt frem og ved bagbenet ligner det hesten ikke har det indeunder sig. Det jeg forsøger at formuler er at man kan vel ikke med 100% sikkerhed sige om hesten er korrekt bærende på et billede - for hvis dette billede er taget lige i fremrykningsmomentet (Jeg ved godt hesten stadig skal bære på bagparten) så vil det vel automatisk ligne lidt forpartsbelastning???? Ang. JanneJ's tegninger og Søs1 synes jeg faktisk mit billede viser en hest MED næsen fremme og ryggen oppe! Benene er parallele, og bagebenets koder bøjer en anelse mere end forbenet. Desuden har jeg lidt svært ved at tage JanneJ's (undskylder mange gange) tegning seriøst da man jo ikke 100% ved hvor meget hingstekam og fedtmuskler der er derinde, og derfor ikke kan afgøre om hesten knækker korrekt - eller ej.
Jeg vil nu ikke mene, at det er der, knoglen ligger i halsen. Ved ikke om det er det du mener med, at den skulle bue mere? Det ville være nemmere, hvis vi alle havde røntgenblik  Mvh Anna
Så kunne jeg ikke holde nallerne væk længere  Spændende debat i har - og hvor er det fedt at opleve især dig, Rhea, fordi du er så åben for flere holdninger -    Jeg vil egentlig bare svare på dit spørgsmål ang. Comeback II's forben. Du har ret i, at i visse momenter er forbenet under hesten, og i andre momenter er det bagbenet. Og man kunne derfor godt tænke, at heste ser mere 'på forparten' ud i det moment. Men problemet med Comeback II er, at forbenet er   inde under hesten. Hvorimod bagbenet slet ikke er lige så langt (eller   lige så langt) inde under hesten. Hvis han var mere på bagparten, ville vinklen i hoften være mere lukket, og begge bagben ville være mere under hesten - til gengæld ville forbenet måske være længere 'ude'. Bagbenene peger begge to bagud (via vinklen i hoften), og er ikke i nærheden af at blive trådt ind under rytteren, tværtimod er der voldsomt meget afskub bagud. Derfor bliver det forparten der bærer - og du kan se det ret tydeligt på at rytteren sidder ovenover forbenet = det har meget af rytterens vægt. Hvorimod hvis bagbenet træder ind under rytteren (og hesten kipper i hoften) har bagbenet meget af rytterens vægt. Comeback II er ikke et grelt billede, jeg synes nogle gange man ser dem med forbenet endnu længere inde under hesten og bagbenene endnu længere væk (og utaktet) - men den er ikke på bagparten, og det er dét, der mangler. Jeg beklager hvis indlægget blev langt  Fortsat god diskussion... I
du skriver nogenlunde det samme som mig  Rhea Eg (Amiro)
  en tegning fra en sadel hjemmeside, den viser hvordan den buer (s kurven) ned imod skulder bladet... jeg kunne bare ikke få det til at virke da jeg tegnede det selv   men det var da et forsøg 
Jannej: Jeg må tilstå du har tabt mig. Jeg mener bare ikke du kan tegne et skelet som er korrekt på hesten - da du jo igen ikke ved hvor meget muskler og hingstekam der sådan set ligger ovenpå skelettet. Issine: Jaeh okay det har jeg forstået - tak for forklaringen, men det kunne nu være interessant at se en hel billedeserie før man kunne sige med sikkerhed at den ikke træder bagbenene langt nok ind. Dette billede er jo taget fra hingstens hjemmeside, og der har ejerne jo valgt at tage billedet hvor benene er længst fra hinanden = større gang  Ja jeg er altid villig til at lære noget nyt - det kunne jo være jeg fik noget ud af det. Det jeg tit er uenig i er måden tingene bliver gjort for sort-hvide på og når der køres hetz mod andre som vælger en anden vej. Men folk mangler stadig at svare mig på det med koderne når pilene skal tegnes??? 
ærgerligt, at det er så svært at debattere tingene uden at det bliver opfattet eller udtrykt som om det er en hets 
NinA: Jeg synes denne diskussion er meget nyttig - og lærerig. Men det jeg stejler tit over er at "nogle" nægter at lytte på tingene kan gøres på andre måder. Jeg synes f.eks. det er rigtig rigtig ærgelig at næsten hvergang der diskuteres topryttere så ved man med sikkerhed AH får SÅ mange verbaleslag og nogle starte SÅ mange rygter omkring ham som er uholdbare og ej korrekte! Jeg synes ikke dressuren er på afveje som i kalder det, jeg synes der er enkelte ting som kan laves om - og jeg synes også rideforbundet gør sit bedste, de skal jo tilfredsstille en hel masse ryttere. Jeg synes heller ikke dommerne er så dårlige og ej kan kende forskel på en forkert og god hest som man læser tråde om. Jeg synes dommerne er gode og kritiske - og vigtigst af alt  . Jeg får afvide i kritikken hvis min hest går baglod + får trukket point  Så summasumarum synes jeg faktisk ikke hesteverden er så dårlig igen. Men tilbage til den oprindelige debat.. Og er der snart nogen som vil svare på mit spørgsmål længere oppe  ????
Er det okay at begynde at gå små ture ud i terrænet med en 1 års? Jeg tænker at hvis tilvænningen til at være væk fra flokken, går meget langsomt, så man starter med feks 5 min ad gangen, og langsomt øger tiden op til måske 30 min, at så kunne det måske være okay træning? Den skal jo lære at være væk fra flokken, og i sidste ende kunne rides ud alene, men er den for ung til at kunne kapere det, når den ikke er ældre?
ja, jeg synes det er en god ide at begynde at gå ture med den. Hvor flokafhængige de er, er jo også meget individuelt. Min første har altid været helt kold over at komme væk fra flokken, hende begyndte jeg at gå ture med da hun var ca 10mdr. Hende jeg har nu var meget nervøs over at komme væk fra de andre, hun var så 1,5 da jeg fik hende og vi begyndte at gå ture, men her måtte jeg gå meget langsommere frem. I starten gik vi kun 100 meter væk og øgede efterhånden langsomt afstanden til de andre. Så jeg vil sige det kommer meget an på hvordan din hest er, føl dig frem og virker den utryg så tag det stille og roligt, når den kun er et år har i jo tiden for jer, men det er fint så småt at komme i gang. Hvordan har den det ellers med at være væk fra flokken, f.eks. komme ind i stalden mens de andre er ude? Kira.
Hesten er tryg ved dig hvis den til en vis grad ser dig som sin leder. Så er der jo ikke noget at være bange for. Dermed ikke sagt at det skal være total dominans, men at være leder handler vel også om at kunne kapere at tage sine "ansatte" med på råd? Det er bare dig der har det sidste ord, hvis ikke man kan komme til enighed. Enig i at tiden skal være kort i starten 
Tak for svar, begge to.  Jeg har ikke haft ham særlig meget ude, uden andre heste. Kun gået en lille smule rundt uden for stalden, mens de andre var inde. Dette tog han rigtig pænt, men det har kun været i 5-8 minutter ad gangen. Dette skyldes faktisk mest at hans mor led af seperationsangst, og derfor var meget betænkelig ved at lade nogen heste forlade stalden (de var kun tre...). Hun er så fornylig blevet flyttet til Århus (og er iøvrigt blevet tusind gange bedre på det område!!!), så nu burde det være lettere at få ham vænnet til at være væk fra flokken. Han er meget sød og lærenem, på det sidste har han været sådan lidt ukoncentreret, men jeg tror det går over når han bliver kastreret her på mandag, samt når han vænner sig til at moren ikke er der længere, så jeg tror egentlig ikke det bliver et problem at lære ham det. Jeg er bare bekymret for at komme til at stille nogle krav, han aldersmæssigt ikke kan honorere. Julje, jeg er ret vild med det du skriver: "Dermed ikke sagt at det skal være total dominans, men at være leder handler vel også om at kunne kapere at tage sine "ansatte" med på råd? Det er bare dig der har det sidste ord, hvis ikke man kan komme til enighed." Det sætter meget præcist ord på de tanker jeg gør mig omkring træning af hesten, bortset fra at jeg ikke har kunne formulere det lige så smukt som du gør her. Hvis man har dette i hovedet, kan det vel ikke gå helt galt. 
Godt spørgsmål - jeg sidder i min dovenskab og venter på den danske udgave af Hr. Heuschmanns bog, så jeg ved ikke, hvordan det er med koderne. Jeg har nu heller ikke kigget så grundigt efter, at jeg kan komme med et bud, skal jeg tilstå. Jeg synes moderne dressur er interessant, men jeg bliver ked af at se en hest, der skridter totalt urent, fordi den har skullet lære spanske skridt og at spjætte med forben. Jeg bliver ked af at se heste, der holder pause i luften, når de traver eller som bevæger sig i stød med låst ryg. Jeg bliver ked af at høre ryttere, der ikke synes bag lod er et problem, fordi netop deres hest ikke kan rides anderledes. Og så er der mange andre ting, som jeg bliver ENDNU mere ked af (fx hjulsporer på ryttere, der ikke har særlig god balance). Der er for tiden alt for meget fokus på, hvordan hesten holder sit hoved, og på hvordan den bevæger sine forben. Og der er ALT for lidt fokus på, hvordan bagparten arbejder. På dén led er moderne dressur på afveje, og rigtig mange af toprytterne er desværre også superfokuserede på holdning og forben (særligt skulderfrihed er et totalt misforstået begreb, synes  ). Men en dag som i dag, hvor jeg så mere end én rytter i samme klasse ride pænt og nydeligt og uden at fokusere på benspjæt - og med heste, der blev samlet korrekt (i hvert fald i flere af øvelserne), så er der altså noget VED at se "moderne dressur". Langt de fleste af de heste, man ser, er altså helt suveræne! Og hvor kunne det dog være godt, hvis nu rytterne blev lige så gode som deres heste   . Så ville det i øvrigt også være meget nemmere at se, hvor gode hestene egentlig 
Jeps, Nina, jeg ved jeg forklarede det samme som dig (det er jo grundlæggende det samme vi siger), men prøvede at forklare det på en anden måde, da Rhea jo stillede de spørgsmål, jeg prøvede at besvare,   dit indlæg - men det virkede så ikke, og så kan jeg da lære ikke at komme rendende så sent i debatten... Rhea, jeg er i øvrigt enig med dig hvad angår ensidighed, jeg synes også nogle gange det bliver den samme holdning, der fremføres i ALLE tråde - derfor vil jeg lige sige at jeg faktisk ikke rider på samme måde som Nina, Janne, Gsims/Gritt mfl. - faktisk slet ikke, jeg rider akademisk dressur. Og vi er da også uenige om flere ting, som fx. bøjning. Men lige når det angår indundertræden, løsgjorthed og bag/foran lod er vi nogenlunde enige. Billedet er altså ikke så unuanceret som det nogle gange kan fremtræde, jeg tror da også at ovennævnte personer er enige om nogle ting, men uenige om andre (det ser vi da også i tråden her + takt-tråden..) Jeg vil forsvinde igen, eksamen og ridningen kalder. Fortsat god debat...  I
gsims det er jo dejligt du fokusere på det positive!!!!!!!! Det kunne mange lærer noget af istedet for konstant at kritisere.
Jeg kunne godt tænke mig at tage takt op igen, da det er noget jeg har tænkt en del på, på det sidste. Måske kan indlægget misforståes, så jeg vil lige starte med at pointere at, jeg synes, at takt er vigtig - men måske er det vigtigste, hvad der forårsager ændringer i takten. Her benytter jeg mig af begrebet ændringer, fordi jeg mener at en ændring i takt ikke nødvendigvis skal opfattes som en fejl. Paul Belasik henviser på s. 17 i "Exploring dressage technique" til dr. Doug Leach som forsker i equine locomotion som siger"Hildebrand in California has defined over four hundred different strides, and from his work he concluded that there is no such thing as a stride (...)Of cource, we need our old terminology, canter ect., but it is important to realise (that) the horse is capable of a hole range of motion". Lee Ziegler (2003) skriver at gangartsheste kun kan bevare gangarterne når de bevæger sig i en hul (dvs. smider ryggen) til en neutral position. Samles hesten vil gangarterne ændre sig:  Ekstrem samling ændrer også takten i skridt og gallop. If. Paul Belasik kan takten i skridt ændres til pas når hesten går på forparten, men den kan også diagonaliseres når hesten samles. Han beskriver nærmere: "As soon as the trainer recognises this ipsilateral progression it becomes easy to see that if the front foot on one side slows doen or the hind foot on the same time speeds up, the horse will close down the interval of time between each foot's time on the ground, or the stance phase. If it gets too close, the result will be that the horse moves from a four time ipsilateral gait to a two-time ipsilateral gait (...) simply put the horse strats pacing. If the trainer tries to collect the walk by loading the hainches, shifting the centre of gravity backwards, he will almost certainly push the walk from a four-time rhythm towards a two-time rhyhtm (...)the contralateral legs close up and move as one, you have a trot-like gait. Since many of the old masters were more concerned with loading the haunces than they were with keeping a gait rhythmically pure, then they were not bothered it seems by this shift-over. They routinely practised the diagonal walk as an exercise to deepen the haunces" Nuno Oliveira nævner også den diagonaliserede skridt som han kalder skoleskridt, men det er især barokke hesteracer der har anlæg for dette. I piaf (som vel når den udføres korrekt kan opfattes som en meget samlet skoleskridt)kan der også forekomme diagonalforskydning på to måder 1) når hesten er på forparten og har sætter forbenet i jorden før bagbenet (nogle gange ser man at hesten har to forben i jorden og ingen bagben), 2) når hesten er meget samlet og sætter bagbenet i jorden før forbenet (hesten har nogle gange begge bagben, men ingen forben i jorden). Når galoppen samles meget f.eks. i en pirutte bliver den firtaktet - men årsagen og takten adskiller sig fra væddeløbsgaloppens fire takter og traloppens (som tidligere ofte blev set hos western pleasuere heste). Afslutningvis vil jeg gentage, at jeg synes at takt er vigtig, men at jeg opfatter årsagen til taktændringer som endnu vigtigere. Jeg kan ikke se et problem i at ekstrem samling ændrer takten - men jeg synes, at det er vigtigt at kunne kontrollere denne ændring ridemæssigt - altså at være klar over at denne taktændring finder sted samt at være i stand til at ride ind og ud af taktændringen. Lige en udfordring: I tilbagetrædning kan hesten træde diagonalt tilbage (en form for skoleskridt?), men den kan også træde tilbage i skridttakt og i pas - to taktfejl som må have forskellig årsager. Begge taktfejl må stamme fra at hesten ikke er tilstrækkelig samlet, men umiddelbart kan jeg ikke komme på en nærmere forklaring på de to taktfejl, kan I? MVH Nanna
Men der er jo masser af mennesker, der fokuserer på det positive  Og så er vi nogen, der synes, at når vi nu har nogle af verdens bedste ryttere   her i landet, så ville det være skønt, hvis de ville vise os andre, hvordan man gør det   rigtigt  Og vi er jo så nødt til at diskutere, hvad det er der er    Og på den måde lyder det hele let meget negativt    Jeg har tidlieere ofte diskuteret med mange akademikere, om hvorvidt man burde melde sig helt ud af 'ræset'(som de fleste af dem har gjort, så vidt jeg forstår) eller blive i det og bruge det bedste af det  Det er jo ikke helt nemt, men jeg har altså valgt at føle, jeg stadig rider moderne dressur, men så bare mere i retning af de klassiske principper - som man altså også brugte det for ikke så forfærdelig mange år siden, da jeg var ung 
Ja selvfølgelig skal det hele forbedres hele tiden osv. Men derfro forstår jeg ikke hvorfor der skal komme SÅ mange små "uskyldige" spydige kommentar om rytterne. F.eks. rygtespredning er for dårligt - se selv tråden med "Matine ikke til OL". Jeg synes bare, som Susan skrev på et tidspunkt, så længe man selv tror på det man laver - så vil andres kritik ikke opfattes dårligt (Tror det var ca. sådan   ) så derfor hvorfor kan folk ikke være åbne overfor andre træningsmetoder??????? F.eks. at nogle rider heste baglod -  Heste er forskellige - derfor skal træningen vel også varieres fra hest til hest så længe vi kan blive enige om målet er det samme? Husk nu, jeg kritiser ikke dig NinaA jeg synes du er meget fair 
Jow, det kan jeg da - men først i morgen. Jeg har eksamen fra 8-15 og skal være superskarp i alle 7 timer, så jeg er på vej i seng. Fortsættelse følger, hvis ikke andre byder ind. Fandt i går et par "artikler" på nettet bl.a. af Hanne Valentin og af Hilary Clayton, som jeg nok også kunne hitte på lige at gafle et par citater fra. De var også ret interessante, faktisk.
eller??    
Nina, det er vel fordi moderne dressur netop er kendetegnet ved at være en sport hvor der er opstillet en række retningslinier der skal følges. Jeg mener helt klart at taktfejl pga. spændinger/hesten på forparten er en fejl - men taktændringer pga. samling kan jeg ikke se et problem i fordi de ikke er skadelige for hesten (i modsætning til de første). Det er f.eks. ikke skadeligt at en samlet gangartshest slår over i trav - fordi den ikke kan gå samlet i "gangarten". Paul Belasik skriver at det er umuligt at samle skridten og samtidig holde den firtaktet - og at den skridt der vises på konkurrencebanerne ikke er samlet. Imidlertid rider han også stævner og mener at det er vigtigt at bevare definitionen af skridten som firtaktet fordi skridten afslører spændinger og taktfejl. Derfor mener jeg også at det er nødvendigt at kunne skifte ml. taktændringer (hvis det er noget man begiver sig ud i). Samler man hesten er det vigtigt at vise at den stadig er afslappen ved umiddelbart efter at lægge den ned i en afslappet firtaktet skridt. Jeg mener i øvrigt at også Hillary Clayton skriver at galoppen i galoppiruetter bliver firtaktet - det er nødvendigt ellers kan hesten ikke samles nok til at udføre piruettet - hvilket også gælder i moderne dressur. MVH Nanna
Det jeg synes er virkelig interessent ved det Lee Ziegler skriver er at gangartsheste ændrer takt i sådan en grad at gangarten ændres kun som følge af samling: fra Racking --> 
også vi er enige  Som jeg tidligere har påpeget, så tror jeg at netop i den meget høje samling, som man bruger i skolen over jorden, får man lettere taktfejl - og at det er derfor   ikke er så vild med den form for ridning    Men jeg kan godt lide at se på det, det er flot, når det er gjort ordentligt  I øvrigt ændrer galop sig også uden samling - når hesten løber, så bliver den firtaktet   "I fuldt firspring" Så der er rigtig mange måder heste kan bevæge sig på  Nu hed denne tråd jo noget med bag lod, og der var en pointe i at nævne taktfejl som et muligt resultat af bag lod-ridning 
så står der: "dog kan det korrekte bevægelsesmønster i galop ikke bevares, da bl.a. svævningsmomentet bortfalder pga. den ekstreme samling og den ringe fremadsøgning. Men set med det blotte øje skal tempoet og rytmen være den samme som før, under og efter en galoppioruette." Mht. gangarter og takt osv. har jeg lige moret mig over følgende fra fordringerne: tsk tsk   
jo bare lave reglerne om  Nårh nej da, vi har jo også FEI  ---- (skriver de virkelig 'har kunne' - uden 't' ?  Så kan de også bruge en korrekturlæser  Det er der nogle, der skriver. Jeg tænker på, om de så også skriver: Jeg har rede min hest i dag? 
...så smukt kan det gøres       ...  
mig, at det lige netop er fjordhestene du slår ned på m.h.t at de ofte bliver redet bag lod - selvom du skriver at du ikke har noget imod fjordheste ( det skal nu ikke være nogen hemmelighed at jeg kan have min tvivl   ) For jeg vil da nok sige, at det bestemt ikke kun er fjordhesteryttere, der kan det der med at ride hesten bag lod. Jeg har idag været til skriver til et distriktsstævne i en LA3 og jeg skal være ærlig, at jeg er skuffet over det ridning rytterne kunne levere.....men på 90-95 % skrev jeg at hesten var bag lod og havde taktproblemer (jeg vil lige være så fræk at tilføje at ikke en eneste, at hestene var gule og havde stritman   ) Samtidig vil jeg gerne lige understrege, at der var rigtig mange dejlige heste - det er ridningen, der er problemet!!!!! Nej jeg tror ikke, det kun er fjordhesteryttere, der har problemerne, men det desværre er et generelt problem for os ryttere....... Samtidig vil jeg også sende en lille hilsen til landets undervisere om, at vigtigheden af, at det ikke kun gælder om at lære os ryttere, hvordan det er vi skal udføre vores signaler til hesten, men lige så vigtigt, hvorfor vi skal gøre sådan - det skal være med til at give en forståelse for ridningen, som jeg mener, er en stor mangelvare idag!!!!! Vi ryttere er også for dårlige til at være selvkritiske (incl. mig selv) - jeg mener, at vi til tider skal være bedre til at stille kravene til os selv, før vi stiller dem overfor hestene!!!! De sjoveste fjordhestehilsner fra Hanne
Du har helt bestemt ret - og det er da også konklusionen på denne lange tråd - eller en af dem   - at alt, alt for mange heste af alle slags rides bag lod  Jeg så det netop i dag - hesten der vandt en lille, let klasse var klart bag lod næsten hele ridtet, var utaktet og gik ind i mellem på to spor. En af de andre tilskuere nævnte det, så det var ikke engang mig selv, der spottede det først   . Det var en vidunderlig hest og en rigtig dygtig rytter, det var bare ikke korrekt ridning - men det gav 1.præmien  Så det er åbenbart sådan man skal ride for at få points - det er bare ikke dét, der står i reglementet. Hvorfor følger dommerne ikke reglerne  -----  Men det er i øvrigt et fint billede ovenfor 
I dag var jeg lige forbi et Udv. Klubstævne i "min" gl. rideklub. Jeg blev så fantastisk glad, da en ung pige/underviser forklarede en af hendes dressurrytterne, at vedkommenes hest gik så fint med nakken højest, hvis hun lod den være i fred foran...og så viste hun og fortalte og forklarede for rytteren   , hvordan hesten kom til at bukke forkert i halsen, når hun hele tiden prøvede at krølle den sammen via biddet...dejligt   der er flere og flere der bliver opmærksomme på, hvor forkert det er at ride hestene bag lod. Der var også en anden ekvipage der stjal min opmærksomhed, håber at kunne sætte et billede ind af dem i morgen...det var så fint og let at se på       ...
Louise - det lyder rigtig dejligt   Glæder mig til at se billedet.
..super dejlig ekvipage. Så fin og let kontakt...       Jeg fik også lige deres historie med. Hesten havde tidliger været krop umulig at ride, de havde så sendt den i proff ridning hos en Michael (kan desværre ikke huske efternavnet, skønt jeg fik det at vide to tre gange   ), i nærheden af Brønderslev. Han fik vendt hesten fra at være en hys hoppe til at gå så lækkert blødt i løbet af to mdr. Så ikke nok med at denne ekvipage gjorde mig glad og forhåbningsfuld, så gjorde det mig også rigtig glad, at der er en underviser og proffesionel springrytter her i det nordjyske, der rider så fornuftigt og fint       .... (Hvis nogen skulle nikke genkendende til ekvipagen og ved hvor hesten har være i ridning, må I hjertens gerne sende mig Michaels fuld navn over PB).
God gammel tråd  Men nu har jeg øvet mig på taktfejl og dervd vil jeg vove at påstå at nordbakkeren også takterfejl?
Hehe - godt at du øver dig  Men det er en lille forskydning, som nok kommer af at hesten ikke ret samlet. Det er sjældent at hestene går med for- og bagben i   samme fase. De bør dog gøre det i samling, men en hest der ikke er   samlet, vil som regel være lidt mere på forparten. Prøv i øvrigt at sammenligne med det billede fra Broholm, der var lagt ind under 'Nyheder' 13.06.08 her:
Hej Nanna   - ja, det var herligt at møde nogen til et ridestævne, man var ganske enig med   Og som selv lagde mærke til 'særhederne'  Det bliver mere og mere mystisk med den måde, man (nogen dommere) bedømmer ekvipagerne på 
Nu er jeg lidt computer handicappet, men hvor er de billeder du har linker til? Jeg kan kun se Anders Dahl og Afrikka med en taktfejl  Er det ikke noget med der altid vil være en naturlig taktfejl ved hesten som man ikke kan gøre noget ved? Orker nemlig ikke liiige at søge og læse hele tråden igennem EN gang til 
Nina nu bliver du lige overfyldt med endnu flere af mine billeder og spørgsmål  Så dvs. at min lille unge herre her har en helt tilladt taktfejl:   Har denne gamle dame så ikke også en meget naturlig taktfejl, eller er den ogs¨no-go   ?  
taktfejl er mere tilladelig end den gamles, fordi den unge ikke er så samlet - og taktfejlen er i iøvrigt også langt mindre, ser det ud til. Det er lidt svært at se pga. klokkerne  Den gamle   på et forben, men har lettet det modsvarende bagben  Jo, jeg skrev da kun '  billede' om Afrikka: Afrikka står også på ét ben. Det er en taktfejl. Taktfejl skal elimineres iflg. reglementet. Det tages bare ikke så tungt længere....
Rigtig spændende debat. Jeg stadig lidt en klovn til at se dette fejltaktning på billeder. I må gerne bruge mine billeder, fejltakter Cashew på disse billeder? I velkommen til at lave streger og alt det i har lyst til         
Jeg blander mig lige her... Hvad synes om ham her???   Her skridter vi på vej. Jeg ligger stor vægt på at han ikke skal irriteres med biddet for at bøje... Jeg har kun en let kontakt til tøjlen da man ikke ridder med slaske tøjer ved en stor vej. Men han holdning er hans HELT engen... Her er reddet på 4. måned   Her rider vi let på 3 måned. Dette er faktisk EFTER det billede som er neden under her. Jeg fik i februar måned undervisning af en beridder som mente jeg skulle tag let i hver sin side at tøjlen til han bøjede også slippe og starte forfra. Jeg forstod ikke hvorfor han mente jeg skulle gøre sådan da min hest her gik uden mærket UDEN den store tøjle kontakt. Det eneste jeg fik ud af den undervisning var at jeg måtte gå 1 måned tilbage i træningen og min hest var anspændt i nakken...   DEtte mener jeg faktisk er fra min opvarmning til den da jeg modtog undervisning i februar måned. Det er 2. måned jeg ridder ham efter han sommeren før blev rytter vant og blev reddet lidt rundt af rytter uden nogensom helt erfaring. Jeg vil selv mene at det er korrekt når hesten "bøjer" uden provokation af tøjlen. Men bliver reddet frem uden tøjler eller med minimal kontakt. Som han gør her. Håber de kloge hoveder vil give der besyv med på min 4års fjordhest... Som bliver reddet for løsetøjler...
sandra i trav skal hesten lande på samme tid med det diagonale ben par. hvis den lander med forben før bagben, så er den på forparten (tjek selv dine billeder, det er svært at se pga din klokker). Lander hesten bagben før forben tyder det ofte på øget vægt bagtil og det er en mere tilladt taktfejl end den første. men det optimale er et korrekt bevægelses mønster...
Hvor er han dejlig  Jeg kan godt forstå, du rider med en anstillet tøjle på en vej   Sikkerhed først! Men han bukker nakken lidt for meget på det billede. Selv om han gør det af sig selv, er det lidt for meget   Altså på dette trin i hans uddannelse.... Men han ser ud til også at kunne gå fint frem for en helt let tøjle. Så bliv du bare ved med det et stykke tid endnu. På et tidspunkt vil du så kunne ride med en anstillet tøjle, uden at hesten går bag lod/for meget i lod til samlingsgraden  Hesten skal have tillid til at biddet ikke vil genere den,  . Den vil efterhånden opdage at biddet ikke behøver at være ubehageligt 
hej hvor langtid træner i med jeres unghest,?? og hvor langtid kan jeg forvente at han koncentrer sig.?? de sidste par gange hvor han har været på,ridebanen i de første 10 min gik det super. men så begynder han at blive ukoncentreret,og begynder på at lave unoder. det kan som at være at han,har gået nok så fint i longen i skridt. men så efter noget tid jeg så sætter,han i galop og jeg kan ikke stoppe ham igen. det er jo så efter de her 15 min så,men er det også for meget at forlange. hesten er 2 år.
... koncentrerede træning laer jeg aldrig længere end 10 min. af gangen. Men jeg prøver gerne at indlægge nogle skridtpauser, eller lign, hvor han lige kan slappe af, og så kan han nemt koncentrere sig lidt igen. Men 10-15 min er også rigeligt at træne en 2 års i. Min er 3, og jeg træner aldrig længere end 20 min. med ham af gangen. Men han er nød til at klare lidt mere, for vi skal jo ha ham klargjort til kåring, så... Men 10 min. for en 2 års er godt.
Jeg ville sige, at du skal føle dig frem, han siger selv til når han har fået nok. Det er klart han ikke kan koncentrere sig så længe af gangen, hvis han ikke er vant til at blive "trænet". Det er jo mange nye indtryk for en ung hest og det skal du huske at han også bruger en masse mental energi på. Du kan måske prøve at lægge mærke til om der er et mønster i hvornår han bliver træt. F.eks. efter ti min, og så selv stoppe træningen lige inden han synes det bliver for meget. På den måde ender i positivt og både du og han vil huske situationen som noget positivt. Det vil være ærgerligt hvis du presser ham ud i, at koncentrere sig i længere tid end han synes er godt, for så får du hurtigt en hest der bliver træt af "træning". Når han bliver vant til alle indtryk og kommandoer vil tiden, han kan koncentrere sig i, forlænge sig selv.
hej okay... det lyder fornuftig,men har i en ide til,hvad man skal gøre når han stikker af i galop i longen. jeg har været nød til at slippe ham,da jeg brænder mine finger på longen.  når jeg har ham på ridebanen og går,ved siden af ham så er han. meget opmærksom på alt ting omkring ham,hvordan for jeg rettet fokus til mig.??
sørg for at have nogle gode, solide handsker på - og så vil jeg anbefale et tykt tov i stedet for en traditionel longe. Hvis du synes de såkaldte horsemanship-tov er for korte, så køb et kraftigt skødereb i en skibsproviantering i en passende længde og forsyn det med en karabinhage. Lær din hest stop, start, stå, bak og ryk - særlig "stop" på kommando er vældig nyttig i en longerings situation!  Lav korte træningsintervaller, hvor du holder ham beskæftiget konstant, ikke ved at løbe rundt for enden af longen, men med de ovenstående øvelser; hvis han ikke fokuserer på dig, så stop ham, bak ham, drej ham, flyt forpart & bagpart m.m. - og brug meget gerne positiv forstærkning. Og så ville jeg iøvrigt longere i kapsun.... Dorte
Inden du begynder på longeringen, ville jeg, bruge en masse tid på simpelthen at gå med ham i rebgrime og tov. For at holde hans koncentration, kan du blive ved med at skifte retning, stoppe op, tilbagetrædning, sætte farten op og sætte farten ned sådan at han oplever at han er nødt til at have fokus på dig for at følge med. Brug faste vendinger når du foretager dig noget, f.eks. vende, stå, bak og vente osv. Ligesom Dorte også siger. Jeg foreslår at du træner dette i noget tid inden du går videre med longeringen. Han er kun to år og han skal nok nå at lære at blive longeret. Har du mulighed for at sætte nogle af de hvide plastik hegnspæle op på det sted du plejer at longere? Så kan du stadig longere ham i longe, men han har ikke mulighed for at stikke af fra dig. Her vil du også kunne bruge de vendinger du har fra "gå-træningen".
På et tidspunkt, når vendingerne ligger på rygraden, vil du oven i købet kunne fri longere ham og få ham til at gøre som du vil
Man siger normalt en hest på 1 år kan koncentrere sig 6 min ad gangen, og dette øges med 2 min om året - Derefter siges det, at hesten har kapacitet til at opbygge koncentrationsevne, altså længden hvorpå de kan koncentrere sig
hold kæft hvor jeg hader mig selv  var som sædvanlig ude at ride igår på fanny(som er den sødeste og dejligeste hest jeg har haft <3) og hun så lidt skygger hvilket jeg ikke tog mig noget af, hun endte så med at lave et uskyldigt lille hop,,,, så nu føler jeg at jeg står på nulpunkt igen       suk idag havde jeg det egentlig fint med situartionen, men i samme øjeblik jeg sad på hesten blev mine følelser totalt ustyrlige jeg havde ingen kontrold over hvad jeg foretog mig pga.angst så jeg endte med at blive småhysterisk, og valgte så at hoppe af og gik ind hylede   .   sådan ser jeg ud lige nu, de heste kan fanme rende mig. det værste er at jeg ser mine drømme blive knust for øjnene af mig,, det ersimpelthend ikke til at bære, gid jeg var en rigtig dårlig rytter som ikke kunne ride. men sådan er det desværre ikke, jeg har mange drømme om at blive underviser og ride en masse heste til højste nevua inden for den akademiske stil. at jeg fik undervisning i mandags gør det ikke bedre. carinas komentar var at ikke kunne have gjort det bedre selv  vi har en hest i træning som det var meningen skulle være min låne hest på den hestepesion hvor jeg arbejder, har redet den en del og den er meget sød,, men tror ikke jeg kommer op på den igen efter det hop.  jeg er helt knust, jeg kan simpelthen ikke holde til det her, jeg vil ikke mere, hvis bare ikke jeg havde alle de ambitioner så kunne jeg måske holde mig fra hestene. øv øv øv øv øv undskyl dette indlæg, men jeg var nødt til at få mine tanker skrevet ned 
tilladte bid/bidløs? gode sadler? Er det tilladt, at ride med sidepull til distancestævner?(LC) (jeg har læst reglementet, men blev ikke klogere) Er sidepull ikke et soft hackamore? hvilke sadel har du virkelig gode erfaringer med? Jeg vil rigtig gerne have en Torsion - men jeg er bange for, at de bomløse ikke ligger fast nok, men rutsjer ned på siden? Maja.
... er en ikke-mekanisk hackamore - og jeg er ret sikker på, at den er forbudt ved distancestævner. Mig bekendt må man kun bruge den alm. mekaniske hackamore - og naturligvis også bid. Du kan helt sikkert finde noget om sadler på distancerytterforeningens debatforum. Kig på  Hilsen Sif
Mange tak for de rosende ord og konstruktive kritik.. Du har helt ret i at han har skulle "acceptere" bidder og ligesom stole på det. På dette tidspunkt var stopsignalet heller ikke HELT indlært samt han havde svært ved at vente. Men det var noget vi tog fat i og arbejdede med. Så for at stoppe tog jeg tøjlen stoppede han ikke lagde jeg lidt mere pres i osv. Så snart jeg fik den ønskede reaktion slap jeg tøjlen HELT! På den måde lærte han at han kunne slippe for tøjlenpres ved at standse eller bakke. Her efter skullle han så lære IKKE at gå frem så snart jeg roste ham. Hvilket jeg gjorde ved at holde presset indtil han stod stille slap og tog fat igen hvis han gik også forfra. Det lærte han meget hurtigt. så han var let som en fjer på tøjlen til sidst. Desværre står han nu med en foldskade så vi er ikke rigtig nået så meget længere. Jeg er også af den overbevisning af det ikke er tøjlen som får ham derned. Han skal rides frem og ned... Faktisk vil jeg helst have han bare strække sig frem med halsen og lader sit hoved hænge så han senere kan samles korrekt. Jeg er ihvert falde ikke en som sidder og provokere dette frem med tøjlen. Jeg glæder mig enormt til han er frisk igen så vi kan arbejde videre... Selv om vi nok liiiige skal genoptræne...
Ja jeg tænnkte nok det var det som var grunden. Men er der altid ikke naturlig taktfejl? Hvordan kan det altid være at på den unge ses en taktfejl oftere i trav - men ej i galop? Kan det have noget at gøre med galoppen er stærkest hos ham? Og lige et lille spørgsmål mere  Når man rider lang og dyb, hvis man så skal lade hesten bestemme hvorhenne hovedet skal placeres er det så ikke i orden hovedet er vandret? Altså hesten går som en lige pind for det er det jeg har observeret ved den unge han helst vil, hvorimod den gamle hellere vil søge dybere..
Jo, der er stor forskel på, hvilken gangart hesten går bedst i. Det har   noget at gøre med, hvilke muskler den er mest trænet i, men også en naturlig tilbøjelighed. Gerd heuschmann beskriver fint, hvorfor mange heste har svært ved at takte rent i skridt: Hvis de er for spændte i de lange rygmuskler. Jo, der er også stor forskel på, hvor langt hesten vil søge ned, men den kommer ikke mere på forparten af at søge ned, måske endda tværtimod. Hvis hesten er vant til at bære rytteren med rygmusklerne og spænde i dem, vil den være mindre tilbøjelig til at lægge sig frem og ned. Det er, hvor langt hesten rækker halsen ud, der har betydning, der betyder 10 cm længere ud 1% mere vægt på forparten(så vidt jeg husker) - så det er ikke så meget. Men heste har jo en tendens til at gå på forparten, og der træner vi dem langsomt op til at lægge mere og mere vægt tilbage, hvis vi gør det ordentligt 
ikke så vigtigt i hvilken position halsen befinder sig, men at hesten   halsen - ikke sådan at den går imod tøjlen, men så det virker som om den søger kontakten. Det er det, nogle kalder "sug", men selve fornemmelsen af hvordan "sug" føles, tror jeg meget er et spørgsmål om fortolkning. Nogle vil fx gerne have meget sug - også meget mere end hesten er i stand til at give helt af sig selv. Andre vil intet have. Jeg vil gerne have lige nøjagtig så meget som hesten selv tilbyder, når den rækker sig afslappet frem til tøjlen, uden at gå imod biddet. Svært at forklare  Personligt har jeg det sådan, at det dels er et mål, at halsen strækkes, men jeg har samtidig i mange tilfælde både mærket og observeret, at når hesten strækker halsen forholdsvis langt frem og ned (støvsuger   ), så bliver takten lige pludselig meget mere rummelig. Det er også derfor det kan være svært at se på billeder, om hesten er på forpart eller ikke - især hvis man udelukkende ser på hestens holdning. Denne "ændring" i takten sker netop, når hesten finder ligevægten. I dén tilstand er hesten i balance og ikke på forpart (i hvert fald ikke i forhold til hvad den var  ). For den er på forpart  . Det er nøjagtig denne ændring, der er grundlaget for samling, og er (efter min mening) derfor en nødvendig del af arbejdet. Jeg forestiller mig, at det også er derfor mange beridere (og andre ryttere) kalder dette for unghesteridning. Fordi det er den måde unghesten skal rides på for senere, gradvist, at kunne samles korrekt.  er, sammen med NinA, vist en af de mest fundamentalistiske i forhold til "strække hovedet helt ned i sandet-ideologien", hvilket skyldes, at jeg mener, at takten bliver   ved, at hesten   (= ikke noget, jeg via et signal   den om at gøre) at søge rigtig langt ned. Så ved jeg godt, at nogle heste bare har den enormt rummelige takt uden at   at søge helt ned i sandet (disse heste er til gengæld ofte rasende dygtige til netop at søge helt ned i sandet med mulen og har også den gode takt dér). Når hesten samler sig, forbliver takten den samme, her bruges noget af energien blot anderledes: til indundergriben med begge bagben (samt at hesten ser ud til nærmest at flytte numsen ind under sig) og dermed følger så løft af skulder og hals (løft af forbenene alene er ikke en følgevirkning!). Jeg er helt enig med NinA. Jeg kunne dog godt finde på at ride med   længere tøjler, da det ser ud til at være en hest, som er nem at forstyrre (mht. takt og holdning), og det ønsker jeg fx ikke at gøre. Bare indtil stopsignalet er ordentligt på plads, så den finder ud af at tøjlekontakt ikke betyder "krøl halsen". Ikke for at få hesten til at søge længere frem og ned nødvendigvis, men bare for at animere hesten til at indtage en mere afslappet og naturlig holdning, hvor den ikke er nødt til at spænde i hals eller nakke for at blive i den "ramme", den får at arbejde indenfor. For mig er det i hvert fald enormt vigtigt, at takt og holdning ikke forstyrres, og at hesten finder sin ligevægt "af sig selv". For lige at slå det fast, betyder det ikke at du rider den  , at den gerne vil "putte sig" bag biddet (ikke bag lod, men bag biddet -> ikke helt det samme), men bare at du kan give den endnu bedre vilkår for at arbejde godt og rigtigt   Sådan håber jeg også du forstår mig  Hold op, det blev langt... gab 
gsims: Nu tænkte jeg lidt på (her i championats-tiden), hvordan man nogensinde skulle kunne nå at ride remonte-holdning på sin hest i to år, når den til 4-års championat skal gå således:   (Skovens Rafael) Og hvordan at du, som dommer, ser en LC, LA, MB holdning (som jo er det ungheste-klasserne går i)?
Her igen.. Det er rart med lidt at arbejde på... Når Bailey engang er klar til genoptræning skal vi helt klart øve os med aflastingssædet. Jeg nåedet ikke at lærer det 100% før han blev halt. Men jeg er sikker på at dette er noget som vil hjælpe min lille hypper til at strække halsen og slappe mere af... For jeg kan godt se han spænder meget op i halsen. Det har også været som om at han pludselig fandt ud af man kunne bære hovedet sådan også gjorde han det bare HELE tiden... OG overdrevet.. Det skal siges at jeg aldrig har forsøgt at snørre ham sammen eller trække hovedet ned på ham. Men i takt med hans tilridning kom hals og hoved bare frem og ned på den måde. Jeg tror også en af mine fejl ligger i at jeg ikke har fået drevet ordenligt frem... Men det er rart lige at få et klap på skulderen om at det man gør ikke er helt forkert... Selv om det endnu ikke er 100% godt. Men ak hesten er jo reddet i 4 mdr. Så vi skal nok begge kunne nå at udvikle os en masse... endnu en gang tak...
wow - Ja, det tog mig godt nok noget tid at komme igennem denne tråd. Men det var meget spændende og læreridt. Især det med takt, D-musklen på røven - som jeg dog desværre har lidt svært ved at se da billedet er for mørkt for mig.   Nogen der har et godt eksempel på et lidt lysere billede? Men, som altid når jeg læser noget forholder jeg det til min egen ridning, og spekulerer derfor hvordan Freja takter, og bærer sig generelt med ryg og nakke/hals i forhold til det diskuterede?? (Som forresten er en fjordheste blanding) Jeg kan godt selv lidt se det i trav, men skridt er jeg ikke ret god til.     Det her nedenunder, tror jeg ikke, er så godt? Jeg har lige samlet tøjlerne op på billedet, ligner det.   her er der så nogen for helt frie tøjler:     Nu er der noget støvet omkring hove og koder, men er hun ikke en anelse på forparten/længere fremme i bevægelsen med den forhov der er sat ned, end baghoven? (nedenstående billede)     Håber der er nogen der vil hjælpe mig til at se det på disse billeder her? (Har ingen i samling da disse billeder er taget da vi sprang over springene, og bagefter skridtede og travede af. Og der kan man foriøvrigt snakke om billeder som øjenåbner, ingen spring her før jeg har langt, langt bedre knæstøtte, og helst andet end en dressur sadel at springe i)
  Hold da helt op et afslørende billede. Den hest er da godt nok enormt meget på forparten   ^
Sandra hvis du synes Rafael er slem, så se lige Romanov: Hehe, det er faktisk dem med de flotteste forben som gør det..
Det er jo helt ekstremt  Man ser tit også nogle afslørende billeder når der fotografes til OL i dressuren hvor mange af hestene som egentlig bare er hevet litd ind med snuden, er mega på forparten. De træder dårligt nok ind mod deres eget spor. Og de fleste taber ryggen..
Det er lige præcis det vi andre her   undrer os sådan over... Hvorfor er det pludselig blevet så fint at ride heste på forparten, med spændt ryg og i utaktede gangarter? Og især da, når der står noget andet i reglementet. Det er meget mærkeligt  Selv i de små klasser belønnes det, at hesten går bag lod og ikke går rentaktet. Det er da sært 
Du må ikke sætte så mange billeder ind her - så bliver tråden flyttet til 'opslag og billeder'  Nå, nu er den så lang alligevel  Det ser da rtigtig fornuftigt ud, og din egen observation omkring tøjlerne (og det billede) er også fin, hesten spænder og bliver faktisk lidt utilfreds med det hele.... Nu ved vi jo ikke, hvor meget du arbejder med hesten og hvor længe I har arbejdet sådan. Det skal jo med, og alligevel må man vurdere hver hest for sig  Den strækker sig fint ud med halsen og ser ud til at bevæge sig dejligt balanceret. Måske går den lidt hurtigt i traven? Det kan nemlig være lidt svært at se på et stillbillede 
Så har jeg altså aldrig sagt, at jeg mener, man skal ride remonteholdning i 2 år   . Men remonten må være udgangspunktet, og så må man bygge op derfra. Jeg er ikke championatsdommer (pudser glorien), og derfor ved jeg helt ærligt ikke så meget om afvikling og bedømmelse af championater. Selv om jeg har læst Hanne Valentins beskrivelse af, hvad man ser efter. Det hun siger, er ikke noget, man ser på billedet af Rafael eller på Romanov... Hun siger så også, at bestemmelserne kan fraviges, hvis nu hesten har så meget potentiale, at det kan være lige meget, om den går korrekt (meget frit fortolket   )... Anyways er der vel, rent logisk, en grund til, at 4 års ikke må starte højere end LC-klasserne. Derfor bør formålet vel være det samme... (se LC-programmerne og læs teksten med småt lige inden "ruteplanen"). Det er vigtigere for mig  , at hesten opfylder de krav og formål for en given klasse, end hvor hestens hoved befinder sig, hvem der sidder på ryggen af den eller om jeg synes hesten er pæn, stor nok eller lign. Det skal så opfyldes samtidig med, at hesten går i en afslappet holdning, punktet mellem ørerne er det højeste, næseryggen befinder sig foran eller i lod, som beskrevet i formålet for dressur (altså grundprincipperne: det allervigtigste). Hvordan man når frem til at opfylde de formål, må være op til den enkelte rytter. Det væsentlige er,   de opfyldes. Hvad mener du i øvrigt med "pæneste forben"? 
Hmm, det var skam ikke kritik, bare spørgsmål  Pæneste forben = største forbensbevægelser.. Ved ikke rigtig om det er positivt eller negativt.. Det er vel godt nok hvis de har samme mængde bagben..
jeg forstod det... Nej, pjat  Så længe forbenene rammer jorden, der hvor de peger (altså når de er i luften), så har du da ret. Det kræver fx at forbenene ikke må komme i nærheden af vandret - for så skal hesten jo flyve      Her burde jeg nok have fundet et par fjordheste... 
vælge at få noget behandling for din skræk  Og så kunne du tænke, at når du ikke er faldet af ved et hop, så skal der jo nok mere til at kyle dig af  Men det   svært, for det er jo noget farligt at ride   Måske er det ikke mere farligt end at cykle, men det føles jo farligere, fordi man hele tiden mærker, at hesten jo   finde på et eller andet  Jeg røg selv af i vinter og fik en ret kraftig hjernerystelse med en nat på intensiv, og jeg blev bange af det  Ikke meget bange, men dog så nervøs, at jeg ikke vil udsætte mig for alt for vild ridning lige foreløbig  Jeg laver 'langsom tilvænning' med mig selv, ligesom hvis man skal vænne hesten til noget farligt  Det virker faktisk fint, også på mennesker 
Jeg synes også du skulle søge noget behandling... Hvad med hypnose? Der var engang det dér program hvor folk skulle give sig ud for at være noget de ikke var, og der var bl.a. en "fake-rytter" i træning hos søstrene Lund. Hun faldt af og blev bange, men hypnose hjalp hende, og hun blev ikke gennemskuet til stævnet 
ja har selv tænkt på hypnose,, både mig og min mor finder nok noget behandling på et tidspunkt. jeg orker det bare ikke  tror jeg er lige så bange for selve"turen" som jeg er for at falde af, det er så surt for 3 år siden var jeg kold, der kunne de hoppe så meget de ville, men så fik jeg ellers en rigtig fæl tur der endte i gruset(den eneste gang jeg er faldet af) og siden der har jeg været skræk slagen 
så kan du godt få det behandlet   Så kan du arbejde dig tilbage til den gamle tilstand. Det var værre, hvis du   havde været skrækslagen  Du kan også vælge kognitiv (korttids-) terapi. Det er der mange psykologer, der laver, og det skulle have den dokumenterede bedst virkning på netop fobier og angst. Men jeg kender nogen, der har haft meget glæde af hypnose mod skræk 
skrækslagen.-. Sidste forår væltede jeg med en af ulf helgstrands hopper på brydevej i dragør. En spejlglat vej. Hendes forben mistede grebet på vejen, og hun kæmpede for at holde sig oppe, men kunne ikke. Benene gled bare under hende,. Jeg brækkede foden, og kedede mig i 2½ mdr. Købte så en dv hoppe selv. og kæmper med asfalten for at vinde. SIDEN da tør jeg ikke ride på asfalt. Jeg skal have det i små doser, Og trækker gerne hesten i ridehuset, for at slippe for at ride på asfalt. De sidste to mdr er blevet , meget bedre. Jeg rider nu på asfalt, men har kæmpet et år. I gamle dage red jeg uden at være bange , på asfalt . Også i trav.. vi red køreheste for sjov dengang.. Og var ikke bange. Men et styrt kan gøre mange ting, Arbejde med dig selv. Få en god veninde til at være der og støtte dig. det har hjulpet for mig Held og lykke med kampen om at vinde over frygten..
Du virker lidt paralyseret m.h.t. angsten for at falde af/det går galt. Ridning ér en ikke helt ufarlig sport - rigtigt !! Men - mange gange, når angsten får tag i en, så får de urealistiske tanker også magt. Den ene katastrofetanke efter den anden bygger sig op i hjernen, især efter et grimt fald. Det handler om - meget metodisk - at tage fat i de mere urealistiske fantasier og omsætter dem til realistiske Eks.: Hesten tager et hop = jeg bliver kylet af. Omformulering: Hesten tager et hop = jeg bliver højst sandsynlig hængende og hesten falder til ro igen. Eller: Hesten bliver forskrækket - og sætter i galop = jeg kan ikke styre den og falder af. Omformulering: Hesten bliver forskrækket, sætter i galop - jeg får den tilbage i skridt igen og falder ikke af. Man er nødt til at udfordre sig selv, når man bliver bange i ridningen og stadig gerne vil ride. Nogen gange er man nødt til at gå helt tilbage og starte med at blive trukket med - det gør man så, indtil man kan mærke, at nu vil man gerne lidt mere - eks.vis at skridte hesten selv. Så kan man langsomt udvide repertoiret - trave ½ runde i ridehuset o.s.v. Læg en plan om hvilke mål man vil nå, langsomt !! Du skriver, at du ikke er en dårlig rytter, men angsten har fået tag i det - sæt dig ned i en god stol og visualiser, hvordan du vil ride din hest og i hvilket tempo du vil gå frem. Luk øjnene - slap af i kroppen og gennemgå din næste ridning - om det så kun varer et kvarter - du skridter, du traver o.s.v. Gå langsomt frem og følg din egen mavefornemmelse, samtidig med at du lægger en plan for din videre ridning. Du kan godt - hvis du vil !!!!!!! Sys
Det er super surt når man er nervøs for at sidde på hesten især når man elsker det så meget   for intet giver den følelse som ens hest kan give. Ren euforisk lykke når det bare kører. Kunne du ebt. prøve at spørge dig selv hvad det er du er bange for? Ja det er selvfølgelig at falde af, men hvorfor er du bange for at falde af, og hvad er det værste der sker? Det brugte min mor, som først begyndte at ride som voksen, og hun sagde hver gang hun satte sig op: "Hvad er det værste der kan ske? Det er at jeg falder af og dør, men okay så mærker jeg ikke noget alligevel. Hvad er så det værste der sker, okay der er at jeg slår mig. Men jeg slår mig jo også tit når jeg går ind i en dørkarm, træder på en sten osv." Det virkede rigtig godt for hende, og nu er hun ikke nervøs mere. Jeg bruger denne sætning når jeg springer(hvilet jeg er bange for, men nægter at lade være med): "sid tilbage, sid tilbage." på den måde tænker jeg på noget andet end "det farlige". Ellers få en til at gå på jorden med dig i noget tid så du på den måde føler dig sikker på at der er en der kan læse situationen og som du stoler på.
Jeg kan se at du ikke bor så langt fra mine forælre, som bor i Sakskøbing, og hvis du er interesseret, er du meget velkommen til at komme forbi en dag og ride en tur i skoven med mig og min hest. Hvis det kan være en støtte på nogen måder? Min vallak er den rarest dreng og jeg stoler 100% på ham, så måske vi kunne hjælpe dig somehow?
Kære Kamilla Forstår jeg det rigtigt ??? Den hoppede til side og du blev siddende ???? Det var da flot synes jeg !!! Det er sådan du skal tænke !! Jeg ved godt at du ikke kan gøre det nu, dertil er angsten stadig for stor. Men når den har hoppet med dig 20 - 50 -100 gange så pludselig er angsten væk, måske ikke helt men den aftager langsomt... meget meget langsomt. Jeg er der selv, jeg er gået fra "aldrig ride mere" til "jo jeg har lysten, men jeg er SSSÅÅÅÅÅ forsigtig, for jeg ved at hvis der sker noget lignende (afsmidning, fald, styrt) så er det endegyldigt slut. Jeg orker ikke at starter fra O igen. Jeg har fået hjælp af min søster (du må finde en god veninde som du er 100% fortrolig med) for det er en lang process... Jeg var / er p..... ligeglad med at folk grinede snakkede bag min ryg om at hvorfor er hun i longe igen... tør hun ikke ride selv?? Det tager den tid det tager... Jeg har redet ca 2 måneder efter jeg blev efter afsidningen og jeg longere inden jeg rider og min søster rider den inden jeg sætter mig derop!! Sæt dig nogle mål og lad vær med at presse dig selv til noget du ikke har lyst til. De bedste tanker til dig..
1000 tak alle sammen, dejligt at blive forstået så godt  nu får i lige hele historien: jeg begyndte så småt at ride da jeg var 7 tror jeg. jeg har altid været nervøs for at hesten skal bukke, men det var også mit eneste problem. så for snart 3 år siden red jeg som så ofte min mors oldenborg, som havde det med at glo,hoppe og løbe af h. til. min mor har fået mange ture med hende og var ret utryg ved hende, men jeg havde aldrig set hvad hun gjorde andet en de små hop og en lille galop, så det var jeg ligeglad med. men den dag var hun lidt mere tændt en sædvanlig, hun poppede/løb med mig tre gange før det gik galt. så kom min far kørende med tratoren og den strejfede nogle græntræer som gav en lyd fra sig. så hesten smid hjernen fuldkommen, jeg havde ingen kontrold over hende overhovedet, hun teede sig som når man ser heste på fold der går afmok, løb,drej skarp,løb, brems hårt lidt passage og så ellers fuld fart igen, desværre blev jeg sidende sådan tre eller flere rundter hvor jeg til sidt valgte at styre hende mod barienren så hun drejede skarpt og jeg faldt endelig af  det er først og eneste gang jeg har faldt af. føler ikke som sådan det er at falde af jeg er bange for, for denne gang var det nærmere en befrielse end et skræksenarie. men de sekunder/minutter der stod på, hvor jeg sad på en hest der var 0 kontrol over, det var frygteligt,, gid jeg var faldt af med det samme. den dag idag kan jeg stadig ikke snakke om det uden at tude. jeg rider aldrig alene, mig mor hlælper mig, ligesom jeg hjælper hende, vi ved bekke hvad vi er oppe imod og det er en stor hjælp   hun er næsten lige så bange som mig, og ingen af os tør ride tur. som i skrive så bruge jen meget tid på at bearbejde mine tanker, prøver at lade være med at se skræk eksempler for mig med det er svært. prøver også at "gennemleve" at hesten hopper og at den derefter er under kontrold igen men det er meget svært. igår var jeg jo også overbevist om at jeg kunne ride som sædvanligt, jeg følte mig helt klar og afslappet... men ak nej, angsten var der med det samme igen, og så er det jeg mister kontrollen og bliver hidsig, så jeg valgte ret hutigt at hoppe af. igen, tak for jeres svar
hej Kamilla, jeg har selv været i præcis den samme situation som dig. Min hest, som jeg selv red til uden problemer, havde pludselig fået en sær idé med at stikke af med mig. Op med hovedet, og så lidt hop til højre og venstre. Til sidst resulterede det i at jeg fik en hjernerystelse. Jeg turde derefter ikke ride, ikke engang på min fars gamle, afdankede dressurhest. Jeg fik en anden rytter til min hest, og det gik såmænd også ok. Men jeg nåede at tænke på at sælge ham eller sætte ham til berider. Det sidste havde jeg ikke råd til, og det første kunne jeg ikke bære tanken om. Skæbnen ville, at rytteren ikke havde tid til at ride min hest mere. Så jeg blev nærmest tvunget til at skulle arbejde med ham igen. Først longerede jeg ham i et par uger. Så en dag havde jeg arrangeret med én, at hun skulle undervise mig i ridehuset. Hun kom, og det var bare så frygteligt at sætte sig op igen. Jeg vrælede, rystede over det hele og kunne slet ikke samle mig. Den første dag var det bare op og sidde, skridte lidt, og så ned igen. Vild succes! Jeg var SÅ glad og stolt af mig selv. De næste par gange gik på samme måde - dog turde jeg ikke ride alene. Jeg blev så tilbudt at komme med på et "mentalkursus" til hest, og det virkede fuldstændig fantastisk. Jeg fik vendt mine tanker, så jeg ikke var bange for ham mere, men tænkte "jeg er tryg heroppe". I dag går det bragende godt, og jeg griner bare af det, når han skaber sig. Jeg håber, det samme lykkes for dig 
igår kom jeg lidt op på hende   ahh det var dejligt, min mor startede med at trække mig på hende, og så kom jeg lidt ud på longe lavede lidt skridt arbejde og af igen. det var dejligt at være nogelunde tryg, og hun gik helt fantastisk godt   hun er en lille skat 
du skriver:  Faktisk tror jeg, at netop det faktum, at I begge er nervøse/utrygge netop forstærker frygten hos jer - I bekræfter ubevídst hinanden i, at der   grund til at være nervøs. Det lyder som I begge kunne ha' rigtig god nytte af en "terapeutisk" underviser, eller et kursus for nervøse ryttere, som jeg har hørt at andre har haft rigtig gode erfaringer med - som Muttemor ovenfor, f. eks. Godt at høre, at du har haft en god tur i mellemtiden, iøvrigt...  Dorte
ja, det er virkelig guld værd med professionel hjælp. Her til morgen har jeg faktisk for første gang været ude og ride tur på min hest - noget, jeg ALDRIG havde set som en mulighed før det kursus. Så overvej at finde et kursus, eller måske bare en rigtig god underviser?
hey Kamilla. hvor er det fedt du kom op på hesten igen:) det må have været super skønt for dig. jeg er ret sikker på at jo flere succes oplevelser du får med hende ( også selvom det er 15 min i skridt)så bliver det bedre og bedre for hver gang, man får dermed troen tilbage på sig selv igen:) så rigtig god fornøjelse med ridningen og nyd de gode stunder;) kæmp for det du elsker! Venlig Hilsen Heidi
Jeg skriver dette på vegne af en jeg har lovet at hjælpe. Hun har en hest der ikke er helt nem. Sådan pænt sagt. Den er vidst noget stresset og det er mig en gåde at finde ud af HVORFOR. Jeg har mine teorier - og jeg ved kun det jeg skriver nu. Hesten har en super flot afstamning og er - ifølge berideren - en af de flotteste heste på rideskolen. Jeg har endnu ikke mødt ham. Han er utrolig arbejdsvillig og vil gerne gøre tingene rigtigt. Han er nem til at panikke hvis han misforstår en hjælp - det virker ifølge ejer som han har fået gedigne bank hver gang han fejlede, hvilket jeg nok heller ikke vil udelukke lige umiddelbart, da hesten er importeret fra Holland. Det er en kanon afstamning. Begge forældre har sprunget internationalt - eller faren er tysk tophest og moderen skadet. De har fået den lidt for billigt i forhold til papirerne. Men altså denne her hest er jo lidt af et problembarn. Det er faktisk så grelt rideskolen ikke vil lukke den ud og nok snart heller ikke vil strø ved den. Pågælgende hest er blevet behandlet lidt for hårdt på rideskolen og er blevet slået meget i hovedet derude. Det er faktisk rigtig synd for det er en UFATTELIG følsom hest. Og det er slet ikke nødvendigt at være så kontant overfor den på noget tidsppunkt. Det er så i mine øjne i øvrigt altid forkert at slå en hest. Men det er så en helt anden snak. Hesten har ingen selvtillid at all. Ligeså snart rytteren er på ryggen er verden stor og MEGET farlig. Den springer super godt men den kører sig selv HELT op i en spids HVER gang. Det er faktisk sådan lidt halvfarligt at springe på den. Berideren har dømt hesten til slagtning. Den er ikke glad for at skulle væk fra de andre heste overhovedet - og er meget utilpas i en flok. Min teori er: 1 - Hesten skal have selvtilliden tilbage. Hvordan vi gør det ved jeg ikke. For den er ikke helt ufarlig altid. I mine øjne kunne en træningsgrime være ganske nyttigt til han lige forstod og var til at håndtere med de mest basale komandoer - som start, stop, bak, drej, vig på et meget let signal så hesten aldrig er i tvivl om HVAD vi vil. 2 - den er snot hamrende forvirret oveni bøtten. Kort sagt. En hest der reagerer gentagne gange med at stejle og bukke har oplevet ubehagelige konsekvenser og har fået tillært sig noget ret uheldig adfærd på et tidspunkt. 3 - Den har en eller anden grad af seperationsangst. Nok i en lidt større grad end jeg sådan lige umiddelbart vil erkende det. Det bunder mest i at hesten overhovedet ikke er nem at have med at gøre på noget tidspunkt hvis hun vil forlade rideskolen alene og er et hellevede at trække til og fra fold, som jo betyder at den skal adskille sig fra de andre. Ja jeg har ikke lige udtænkt noget løsning, men jeg sådan lige umiddelbart i tankerne at hun nok har brug for noget lidt mere professionel hjælp. Og den hjælp skal være fra en person som forstår sig på at hesten har haft en helleveds hård tilværelse og nok har haft nogen der ikke har været helt søde ved den førhen. Min tanke umiddelbart faldt på Susan, Tabita Cramers eller en lignende. Eller bare en med en tålmodighed der er ligeså stor som hele dette univers. For personen skal være klar over at det ikke lige er til at gå til. Selv har de besluttet at hesten skal væk. Den kommer hjem og gå - jeg står opstaldet hos dem. Dog i løsdrift sammen med 1 anden hest. For hesten fungerer heller ikke i en flok. Hvad gør man lige ved sådan en størrelse udover tildele den jordens tålmodigste person, et skud magnesium og en masse grundtræning i de mest basale signaler så hestesn aldrig nogensinde er i tvivl om hvor du vil hen?
Jeg håber selvfølgelig at hesten kan redes. Virkelig. Men nogle heste er så skadet af deres fortid at de er ødelagt for altid. Sådan en hest vil måske aldrig få et godt liv. Det vil altid sidde i dem, og de kan være farlige for deres ryttere og dem selv. Man skal få profesionell hjælp til sådanne heste og masser af tålmodighed. Min egen hest havde det ikke godt der hvor den kom fra, købte den af en hestehandler, så kender ikke tidligere ejer. De første par uger var jeg simpelthen helt ude af den for den var helt skør og bange. Men så kom resultaterne langsomt heldigvis. Idag har hun det godt, men hun har det lidt i sig endnu og det forsvinder nok adrig helt men det er okay at hun er lidt sær det er ikke alvorligt og jeg elsker hende som hun er. Heldigvis var hun ikke helt skadet.
Rikke er udd. adfærdsbiolog og hun forstår virkelig hestene, vil klart råde jer til at få hende ud. Mest af alt, ville jeg flytte hesten fra rideskolen, til en lille stald i nærheden. Aktivitetsniveauet på rideskoler stresser ofte følsomme heste alt alt for meget, og den eneste kur er rolige omgivelser. andre alternativer er Mai-brit carter. En så følsom hest skal have professionel hjælp, da den ikke tåler for mange fejltagelser. Pøj pøj med den.
Det er lige præcis min tanke. Jeg vil dog ikke vælge Rikke. Jeg synes hun er for hård ved hestene. Jeg har selv haft hende ude for at hjælpe min hest men jeg synes simpelthen at hun var alt for hård ved dem. Maj-Britt Carter vil jeg da foreslå hende. Selvom jeg ikke på noget tidspunkt er tilhænger af Join Up, så ved hun hvad hun laver uden tvivl. Det vil da helt klar være et godt forslag til hende. Det skal virkelig være end der ved hvad personen har med at gøre i aller højeste grad for han er en hest der overhovedet ikke på noget tidspunkt vil tåle en fejltagelse. Derfor har jeg også sagt ti hende at hun skal have noget professionel hjælp til hesten. Jeg vil ikke hjælp hende. Jeg vil bare henvise hende til en, der har haft med den type hest at gøre. For han er virkelig helt ekstremt følsom uden tvivl. Men hvis nogen har andre gode trænere end Maj-Britt de mener kan hjælpe mig - så sig endelig til.
Altså - Nu sidder jeg og prøver at regne procenter ud på mine gamle dressurkritikker, og det er slet ikke så let, fordi galopprogrammet nogle gange er udeladt.  Desuden er der noget der forvirrer mig, nemlig karakterer for samlet indtryk (gangarter, spændstighed, eftergivenhed og holdning, lydighed, rytteren.) Der står 2, 2, 2, 1, og 3 og jeg går ud fra at det er hvor mange ekstra point man højest kan få ud over dem i selve programkritikken? MEN så står der jo en skrå streg og så skal dommeren bestemme hvad man har fået. Hvorfor giver man så nogle steder 4/8 og andre steder 5/10? eller 7/14 og 6/12? Det svarer jo til den samme mængde, så hvad er bedst?
Det er også lidt svært at forklare.. hehe.. Men det der 2, 2, 2, 1 og 3 er det som tallene skal ganges med.. f.eks hvis man har fået 8 i gangarter tæller det som 16 da det bliver ganget med to.. Min kritik her for det meste således ud: Gangarter: 8/16 = bliver ganget med to Spændstighed: 7/14 = Bliver ganget med to Eftergivenhed og holdning: 7/14 = Bliver ganget med to Lydighed: 7/7 = Bliver ganget med et Opstilling og indvirkning: 7/21 = Bliver ganget med tre
Altså for hver gang der står en karakter, er max-karakteren 10. Så for at regne procenten ud, skal du vide, hvad man maksimalt kan få samlet. Som regel står det også på. De nederste karakter bliver doblet op det antal gange, som der står. Altså 1, 2 og 3-tallet betyder, at man ganger karakteren med 1, 2 eller 3. Når der står 7/14 har du altså fået karakteren 7, men den bliver så ganget med 2, så du har fået 14 i stedet. Det er så selvfølgelig ud af maksimalkarakteren 10/20 (hvor det så er det højeste tal, du skal bruge til at udregne procenten). Det er altså bare, fordi nogle karakterer tæller dobbelt. Giver det mening for dig? Mvh Anna
Fantastisk, så fattede jeg den   Tak.
Hva mener i om bidløse trenser? til henholdsvis islænderridning og westernridning?
 
jeg rider min islænder med lidt af hvert. Det kommer lidt an på, hvad vi skal træne, og hvilket humør han/jeg er i, men jeg skifter lidt imellem - alm trense med 3-delt bid elelr - Mylers kombinationsbid som både har bid og hackamore effekten - Bidløs trense - sidepull
Til western rider man hverken med bidløs trense (den der krydser under hagen) eller med soft hackamore. Man kan til dels ride med sidepull på unghestene for at lære dem højre/ventre, evt. mens de skifter tænder, men man må ikke starte shows med den. Det må man tilgengæld med en bosal. Prøv at søge under bosal på Google, så kan du se nogle billeder af den   At ride med bosal kræver en ret fintfølende hest, da den skal styres via neckreining, altså højre/venstre signalerne gives via tryk på halsen fra tøjlen (kaldet en mecate).
Hvordan lærer jeg min 9 mdr.'s at gå bag mig og ikke foran mig? Hun har ikke været særlig meget i hænder Men hun følger da den vej jeg går. Hvordan introduserer (Det staves da vidst ikke sådan :S) Jeg hende for at stå på staldgangen og strigle hende? Hun har ikke prøet det før.
Nanna det er en dårlig ide at få hende om bag dig. Hvis hun bliver bange eller forskrækket kan hun springe frem og ind i dig. Få hende heller på siden af dig så du går ved hendes skulder. Hvis hun går foran dig så stop hende eller drej 90 eller 180 grader så kommer hun automatisk bag dig igen. Når det er et føl tror jeg at jeg vil fortrække at stoppe og stå med hende. Mvh Henrik
Min hest går ALTID bag ved mig. Altid. Også med en god sikkerheds afstand. Dette gør han fordi hvis han netop bliver forstrækket, springer han ikke frem - nej, han springer nemli til en af siderne.. Jeg lærte Cashew at hvis han kom op ved mig, for tæt op i min nakke, eller gik op ved siden af mig eller foran mig, stoppede jeg ham op og bakkede ham. Så gik videre. Til sidst når du har øvet meget bak (ved fx at lægge lille pres på bringen og tage lidt i snoren til grimen) og ophører når den træder skridt tilbage. Så kan du til sidst bare vifte roligt med snoren og så ved hesten det betyder den nu er gået ind i dit personlige rum og derfor skal bakke tilbage eller holde afstand - bag dig 
Så jeg skal stoppe op hver gang hun kommer for langt frem og så et skridt tilbage? Hun moser nemlig en del frem.
... heller ikke have en hest til at gå bag mig. Milan ville helst gå der, og han hopper altid til siden, når han bliver forskrækket, men han har fået lov til at gå bag mig, og netop den ene gang, blev han forskrækket, og løb ind i mig. Så nu foregår det sådan at jeg går ved hans skulder. På den måde kan jeg holde holde øje med hans øjne, og i langt de fleste tilfælde, tage alle små ulydigheder i opløbet. Hvis Milan går "fra mig", så laver jeg "halve parader". Hvis dette ikke får ham på plads, så bliver han stoppet op, bakket et eller to skridt, så så går vi frem igen. Og nu er det YDERST sjældent, at han ikke går hvor han skal. På den måde, kan han nemlig også nusse mig på armen, når han lige mener, at han har brug for opbakning. Det er hans måde lige at sikre sig at jeg er der, og "passer på ham" 
En hest skal gå med hovedet ud for ens skulder - aldrig bagved - selv om de langt de fleste gange springer til siden, så KAN de altså også buse ind i føreren (har prøvet det, MEGET ubehageligt). Du har allerede fået mange gode råd om, hvordan du kan lære hende IKKE at gå foran dig. Nu har jeg ingen erfaringer med føl eller plage, men ellers ville jeg starte med at holde en arm ud foran den, når den begyndte at overhale, virker det ikke så stop den helt op. Den skal nok lære det. M.h.t. staldgangen, er det nok vigtigt, der er andre heste omkring hende. Og så ville jeg lade en anden holde hende, mens du forsigtigt børster med en blød børste hen over ryggen og siderne i første omgang. Udvid så langsomt de områder, hvor du strigler hende, det skal jo gerne være behageligt - og husk på, at sådan et ungt væsen næppe har den store tålmodighed - gå efter devisen "lidt - men godt". Den skal vel også vænnes til at, man kan tage fusserne på den. Igen - har aldrig selv prøvet det med så unge dyr, men at bruge sin sunde fornuft er vel aldrig af vejen. Held og lykke med det Sys
Jeg ved, at jeg har stillet dette spørgsmål før, men nu gør jeg det altså igen  Når man kigger efter taktfejl på billeder, betyder det så ikke rimelig meget, om man ser hesten i afsættet eller i landingen? Kigger man på billedet af Skovens Rafael, så ser den jo ud til at være på forparten (den har også sin vægt på ét forben her), men vil I ikke mene, at bagbenet vil lande en smule før forbenet? Sådan ser det i hvert fald ud for mig. Og når man taler om det der diagonal forskydning, hvor man gerne vil se hesten lande med bagbenet først, når det nu skal være, jamen vil den så ikke også sætte af med bagbenet først? Jeg skal måske lige indskyde, at lige nu tænker jeg kun på travbevægelsen   I galop er der i hvert fald ingen tvivl om, at hesten altid sætter af med et forben og lander på et bagben  Er spændt på at høre, hvad I siger. Mvh Anna
Så fint kan han faktisk bevæge sig, Romanov  Dette må så være det NinA omtaler, med at der ligger rigtig meget vægt på et forben  Og når nu vi alligevel kigger taktfejl, hvad mener i så om denne galop, er der taktfejl?  Og så er det vist ikke kun Fjordhestene der rides bag lod  (og ikke kun "støvsugerhestene" der indimellem kommer på forparten) 
Øv   , øv   ,og atter øv       
Rosalina- Charell.. dine billeder som du linker til er jo samtidig et tydelig bevis for at det er rytteren måde at ride hesten på som kommer an på om hesten går korrekt. Som man så tit hører så er det hestens skyld at den er anspændt eller laver en fejl. Den er jo bar fræk og prøver rytteren af. Og nææh det er ikke kun fjordhest som rides baglod. Det er alle slags heste. Måske min kommentar er lidt uden for.. Men det er bare en så spændene og lærerig tråd. Det er virkelig rart at kunne læse og lære samt med en masse billeder. Og det er da genialt med de streger som bliver sat ind på nogle af dem...
NinA, om det er afsæt eller landing kan jo ses på vinklen af hestens ben - det er jo nemt nok i trav. Altså det handler om om billedet er taget lige før eller lige efter svævemomentet (hvis der er et, selvfølgelig). Det er f.eks. forskellen på de to billeder af Anuschka. På Susans ene billede synes jeg faktisk at man kan se, at forbenet sætter af før bagbenet, men bagbenet lander før forbenet (sammenligning mellem de diagonale ben, som jo ellers skal lande samtidig). Rosalina til dit andet billede af Romanov der har den faktisk stadig bagbenet i jorden og vinklen på benene er ens - så der vil jeg ikke sige, at det gør noget. Mvh Anna
...hvad ser du så på det her billede 
Der synes jeg ikke, at vinklen er helt ens, men den har stadig baghoven plantet i jorden. Egentlig er det nok ret meget det samme, som nr. 2 billede - vinklen i koderne er muligvis ikke helt ens, men det er tæt på og det kan være vinklen (på hesten) der snyder lidt. Men man kan altså finde andre billeder, hvor hesten helt tydeligt står på ét forben, og dem er der da allerede sat nogen ind af i tråden. F.eks. af Skovens Rafael. Jeg vil da godt give dig ret i, at Romanov ser finere ud på trensen som yngre, end den gør på kandar. Men hvad skal alle billederne til for? Hvad er det, du gerne vil have at vi siger? Mvh Anna
Ang. taktfejl på billeder mht. galop og trav. Så har jeg rigtig svært ved nogen gange at tror på taktfejl selvom jeg ved i traven er det diagonalt og i galoppen tre-taktet. Men hvis man kigger på gangarternes naturlige form, vil jeg da mene en hest som ingen haseaktion har, men derimod har meget forben den vil vel aldrig kunne følges diagonalt ad. For enten skal den flytte bagbenene meeeget langsomt for at følge forbenenes store sving, eller også skal forbenene går som en proppel. Må man så f.eks. ikke her give en tilbøjelighed for takftfejl? Lidt det samme i galoppen, hvis hesten har den der berygtet gyngegalop hvor den springer opad, meget endda, men bagbenene skiller ikke rigtig og den ikke lukker sammen i haserne. Der vil jeg da sige at så må forbenene rammer senere end bagbenene, ellers vil man igen få de proppel forben?
Jeg ved det faktisk ikke rigtig, tror der komme lidt op fra gamle tråde, om at profferne rider med fine og lette og adskilte signaler og vi alm. ryttere bare ikke kan se det   ....og så er jeg helt vild med Romanov, men bestemt ikke måden han bliver redet på...så blev vist lidt grebet af stemningen   i hele billedserien af ham. Kan godt se det muligvis var en smule malplaceret i en tråd om fjordgubber under lod, undskylder hermed mit øv, øv og atter øv indlæg. Med hensyn til nr. 2 billede og det sidste jeg satte ind, var det fordi NinA skrev
Er der nogen som evt gider at strege mine billeder her? Det ville være så dejligt...   Dette er et ældre foto fra marts måned. 3. måned med tilridning..   Fra april måned. En dag uden sadel det kan måske gøre det svært. Men jeg synes selv han strækker halsen godt og lader hovedet hænge og er afslappet.. Tager jeg fejl?   Også fra April ved godt han ben ikke er med men kan det alligevel ikke bruges?   Fra februar 2 mdr i tilridning til undervisning. Ved godt kvaliteten ikke kan blive dårligere men kan det ikke streges alligevel?? Håber på lidt hjælp og konstruktiv kritik 
Jamen er det så forkert at sige, at en hest, i trav, der bærer vægten på forbenet, er på forparten? Som her: Når trav nu er en diagonal bevægelse, hvorfor skal benene så ikke følges ad? Hvorfor har det betydning for om det er afsæt eller landing? Nu er jeg vist lidt forvirret  Mvh Jannie
OMG hvor ser det bare vildt ud det billede som Janni Tornvig har sat ind.... Hold da op.... 
Jannie det er det jeg har sat spørgsmål til ovenover? Det er jeg nemlig i tvivl om, og ved Krack C Anky rider synes jeg nemlig traven er meget forben og lidt bagben fra naturens side... Skal det så være proppel forben?
bagben skal følges ad, ellers går hesten ikke korrekt,Rhea Eg (Amiro) . En hest, der ikke har nogen haseaktion går ikke korrekt, selv om hesten har en stor forbensbevægelse, eller måske netop derfor. Benene skal følges. Det er lidt som at snakke om, at en hest kun er samlet fortil, det giver ingen mening  En hest, der galoperer gyngegalop med 'samlede bagben' går simpelt hen forkert. Det er forkert ridning, der får den til det. Gangarternes takt og renhed skal vises. (Anna - det var ironisk ment, om hvorvidt hesten var i nedslagsfase med forben eller bagben, hvis de alligevel ikke følges ad - som de bør   Hvilket af nedslagene snakker man så om   )
Ja jeg ved godt det er ukorrekt ridning, men jeg forsøger at lade være med at gøre tingene så sort/hvide. For selvfølgelig kan du rette meget af gangarterne til under ridning, men du kan stadig ikke helt tage den naturlige gang væk. Derfor spørger jeg om hvad man så gør med hesten som fra naturens side gør det ekstra svært for sig selv - og du kan jo kun ride en vis del ind i hesten bevægelses mønster. Altså dvs. hvis hesten forben er så ekstreme?
Puha...det kan jeg tale med om. Jeg styrtede to gange i ridehus på min daværende 172 cm DV. Vi galoperede stille og roligt rundt på stor volte begge gange, det går så hurtigt, at man ikke når at opfatte, at man er styrtet før man prøver at rejse sig op sammen med hesten. Jeg kom meget til skade bægge gange, men dog mest psykisk. Den angst jeg fik for at galopere i ridehus var så ødelæggende for mig. Jeg blev tur-rytter hvor jeg godt turde galopere min dejlig hest. Efter nogle år er jeg begyndt at arbejde med den angst, det der hjælper mig er, hvis der står en og via tale holder mig igang med at drive hesten frem (også i hjørnerne). Nu har jeg kun problemet den første galoptur rundt, men jeg ved, at vi kan uden at styrte og det hjælper. Hvis den der skulle hjælpe mig, også var bange for at galopere i ridehus, var jeg aldrig kommet igennem det. Derfor kan jeg kun anbefale dig, at få hjælp af en anden end din mor, jeg vil forslå, at i sammen får hjælp af en tredie person, så i kan komme igennem jeres angst sammen på denne måde.
tak alle det er dejligt at høre fra jer  jeg har kigget og læst lidt i den kompetente rytter, og min mor har læst den helt, tror vi låner den igen og ser om det er noget. føler ikke som sådan at vi smitter negativt af på hindanden, jeg er ikke mindre nervøs når jeg får undervisning eller rider sammen med en veninde i stedet. athena min mors tinker er den eneste hest jeg har helt tillid til, har aldrig været nervøs for at ride hende, ville det være godt hvis jeg rider en del på hende tror i?
hejsa dete r ikke rart at føle angst. Det er lammende og hæmmende og man bliver irriteret på sig selv over man ikke kan de ting man gerne vil. Jeg kan ikke undgå at læse det første du har skrevet med en vis undring?! du skriver du har en masse ambitioner og en masse lyst, men egentlig hellere ville holde dig helt fra hestene... hvis du virkelig har mistet lysten, ja så skal du jo ikke ride. Hvis der inderst inde er lysten men ikke modet, så kan jeg da kun anbefale du finder en træner der kan hjælpe didg så du kan videre. og ja, rid dog på en hest du har tillid til, alt andet ville være skørt. Hvis du får behov for hjælp skal du være velkommen til at skrive. Jeg har selv været så angst at jeg græd når jeg kravlede op. Og nu, ja der rider vi også ud på marken!! held og lykke fremover
hey igen.. jo det vil jeg da mene. sådan ville jeg helt sikkert også selv have det..   så tag du og rid på hende, til du føler dig sikker til at prøve en anden:) tror du skal have en masse gode oplevelser til hest og til sidst ender det med, du rider på alle mulige heste igen  tro på du kan- for så kan du! håber det hjælper lidt  Hilsen Heidi
Som så mange andre siger, få noget terapi for din angst. Det er ikke normalt, og du må ikke bare slå det hen med, at det måske bare er dig der er hysterisk. Så se at få noget hjælp nu. Når du så engang vil ride igen, så start med, at der er en der trækker dig, senere longerer hesten med dig på, og til sidst kan du begynde at ride selv. Man kan lidt sige, at du skal lære at ride for fra. Ihvertfald mht. at bygge din selvtillid og tillid til hesten op igen. Find en hest eller pony du stoler rigtig meget på, som er rolig og sød, så du kan få nogle gode oplevelser. De vigtigste er ikke hvor elegant og smukt det ser ud, når du rider. Om du sidder og holder fast i manen er jo ligemeget. Du skal bare v ende dig til at ride igen. Og pas så på, at du ikke lægger enormt meget pres på dig selv pga. dine ambitioner. Det kan man let gå ned over. Hvorfor ikke drømme om at have det skønt sammen med hestene, og få nogle dejlige oplevelser? Ihvertfald på lidt kortere sigt end de andre store mål. Held og lykke.
igen tak for alle jeres svar. nu er der gået tre ugen tror jeg,, og har kun været oppe på min hest sølle 2 gange   + et par små gange på athena jeg begynder nærmest og tude bare jeg næmer mig hestene. min mor vil gerne ride fanny for mig, men jeg tror ikke kan forestille jer at det ikke er spor sjovt ikke at kunne ride selv. min ridelyst er pist væk, fuldkommen. kun ærgerligheden over at være dygtig har jeg tilbage.
Hey igen Kamilla.. jeg har lidt svært ved at tro på du har mistede ridelysten.. (eller også er bare mig?) det jeg ikke forstår det er at du tuder eller føler du skal tude når du går hen imod din hest. jeg ser det som om du er bange for at sætte dig op?? og bare bilder ind du har mistede ridelysten...?? Men jeg kender dig ikke, så jeg kan egentlig ikke udtale mig om det. jeg vil bare gerne prøve at hjælpe...
"dejligt" at høre, at vi ikke er helt alene i verden, med vores skræk, for det vi holder så meget af. Min datter blev som 10 årig sparket i hovedet og brækkede kæben, og mistede en del tænder + knogle, men rider idag. Jeg blev for 2 mdr. siden sparket af min egen hest og brækkede "kun" næsen. Men du godeste hvor er jeg blevet bange for hestene. Jeg har selv redet hende til, og hun lavede faktisk ikke de vilde krummelurer når jeg red hende, men efter hun sparkede mig, turde jeg IKKE ride hende. Jeg har vendt og drejet det hele i mit hoved, en million gange, men aner ikke hvorfor det er blevet sådan - det havde jo ikke noget med selve ridningen at gøre!??! Men nu har jeg sendt hende i ridning, og meningen er at når hun er redet lidt, skal jeg være med og ride hende - og ja jeg er skrækslagen bare ved tanken!! Men kan min datter, efter den ulykke, der med lægernes ord, er ufatteligt heldigt, at hun stadig er her, komme igang med at ride og nyde det, så kan jeg vel for pokker også!!!
hej det går betydeligt bedre med mig nu, er blevet trukke et par gange på hende de sidste par dage...
vil jeg klart anbefale dig, at du finder en hypnotisør, som kan hjælpe dig. Det er dumt at gå glip af dine drømme og nogle gode oplevelser, når det nu kan fjernes så nemt... Du er velkommen til at skrive, hvis jeg skal hjælpe dig med at finde en god hypnotisør i dit område - jeg kender efterhånden mange rundt omkring i landet. Held og lykke. Mvh. Gitte Schrøder
Hej Kamilla Jeg kan også klart anbefale hypnose. Jeg har været i samme situation som dig, men gjorde op med mig selv at jeg bare ikke ville undvære ridning, også må man kæmpe. Det har været en hård kamp som stadig er igang men jeg er kommet langt. Jeg prøvede hypnose. Fik 3 behandlinger og kunne allerede mærke resulatat efter den første. DET VIRKER ALTSÅ..... Derudover var min nervøsitet smittet af på min hoppe, da hun er meget sensibel så jeg sendte hende ud til Susan i halvanden måned hvor vi afsluttede med et af de weekendkurser hun har. Da hun kom ud til Susan turde jeg knap sætte mig op på hende, eller trække hende til fold, men inden hun kom derfra red jeg hende selv i weekenderne og rider hende nu selv næsten hver dag. Jeg tør dog stadig ikke ride tur og kæmper stadig med nervøsitet, hvis hun laver det mindste men jeg er kommet langt og er sikker på at jeg også kommer på tur på et tidspunkt Hilsen Charlotte
det overvejer jeg også kraftigt at prøve, nu går det rigtig dårlig igen, fanny er nervøs kigger på skygger og sådan noget, har igen idag overvejet at opgive..... hved snart ikke hverken op eller ned..
i århus, der også er certificeret monty roberts intruktør. Hun blev nævnt i en nyhed her på HN, men jeg kanikke huske hendes navn.
fravælge Monty trænere til en stresset og overfølsom hest, da jeg synes metoderne let kan stresse hestene.. jeg ville nok vælge Susan 
Hejsa. Jeg synes det er flot hvis I giver den en chance. Men tror også det kræver hård arbejde. Men horsemanship eller noget lignende lyder som et som et godt forsøg. Jeg er glad for i nævner brug af en proffesionel, jeg tror ikke denne hest er den rette til at man ekspermenterer med horsemanship på begynderplan. En anden ting jeg tror der er vigtig er at tage en ting og en dag ad gangen, den skal nok have tingene meget langsomt. Bagefter vil jeg sige at jeg er ikke kompetent nok til at sige hvad I kan og bør gøre, men helt klart få en ud der er vant til problem heste. Læs evt. om forskellige metoder, da metoden jo også skal passe til Jer som skal arbejde videre med hesten. Jeg mener her at jeg selv er stor fan af Monty Roberts men synes ikke hans metoder passer til mig. Men jeg har så været til kursus ved Torden Andersen og det var noget jeg bedre kunne finde ud af. Ham kan jeg klart anbefale  . Han er meget rolig og ved meget om problemheste. Han har mulighed for at komme ud til hesten, så den skal ikke flyttes. Men der findes jo også andre. En anden ting jeg tænte på var om der kunne være andre ting der kunne hjælpe. F.eks. omlægning af foderplan, F.eks. min hest bliver kuleskør af havre, så det får den ikke. Har den brug for et tilskud, der reducerer stress (du nævner selv magnesium). Skt. Hippolyt har også noget med baldrian i til stressede heste. Her kan man evt. tage dyrlægen med på råd. Er det er Hoppe vi taler om?? Kan den have det der vind sucking, som er at den suger luft ind i skeden og får betændelse. Det kan vist give en meget urolig adfærd. Igen, her kan dyrlægen komme med på råd. Dette var et par tanker fra mig af, håber noget af det kan bruges, du har sikkert selv tænkt noget af det. Håber I finder en løsning og at hesten kan finde en bedre balance. Venlig hilsen Mig.
anbefale ute lehman til sådan en hest... og så se at få den flyttet, til en lille rolig stald... Jeg synes det lyder ti at den har brug for ro og en pause fra ridningen, ellers havde jeg anbefalet at sende den til susan, for Colerado var vist ret meget lig den du beskriver. Har du vist din veninde den træningsvideo med Colerado på epona?? men et roligt stald miljø og få, enkle signaler vil få den på rette køl... og hvis de beslutter at slagte den, så sender i den bare over til mig, så får i slagteprisen for den 
Jeg tror bestemt ikke Linn har tænkt sig han skal slagtes sådan lige med det første. Men jeg har også tænkt Susan Kjærgård og Colorado mange gange i de her dage, der er bare noget der siger mig at den er snothamrende forvirret oven i bøtten og virkelig trænger til at vide hvad der er op og ned på sig selv og opleve at selvom man gør noget forkert så betyder det ikke at man nødvendigvis stejler. Men ejer og hest har et godt forhold til hinanden og hun elsker hesten. Den vrinsker hver eneste gang hun kommer derud. Desværre kommer de ikke ret meget på fold - de har ret til max. en times foldtid om dagen derude. Det i sig selv er ikke godt for en hest som ham. Men som sagt så kommer han hurtigst muligt hjem når de har lavet en løsdrift boks til ham. Det er meningen at han skal gå i løsdrift sammen med en anden hest. Jeg har fået et par gode anbefalinger på trænere. Det eneste problem med Susan er at hun ikke selv kan afhente dyret, da hestesn også er kropumulig at læsse, så det vil hun i første omgang ikke lige byde hesten, hvilket jeg har fuld forståelse for. For han er total klaustrofobisk og stresset, så det skal være en træner der kan komme ud. Jeg har flere gode bud på trænere. Susan er det suverænet bedste bud men i første omgang bliver det en træner fra lokalområdet som flere har rigtig gode erfaringer med at få hjælp fra. Selvfølige er Tina det ultimativt bedste til dyret, men jeg må lige tage mig til takke med det næstbedste. Det er hundedyrt at få hende ud, men jeg kan da lige skrive at hun har to klienter i Randers nu. Men jeg vil i hvert fald give anbefalingen om Uthe Lehmann videre også. Så må de jo lige vurdere hvor meget de vil betale. Jeg kan da hurtigt finde de første 3 kunder til Uthe i Randers området uden at tænke mig om ret mange gange og de 3 står inden for det nogenlunde samme område. Jeg er glad for at mange er enige med mig om at han skal væk fra rideskolen. Jeg er 100.000 procent overbevist om at vi nok skal kunne hjælpe ham. Jeg har selv haft en problem hest. Det er han til en vis grad stadigvæk fordi han er patient på aller højeste plan. Men jeg har med tid, tålmodighed og masser at træning formået at vende det til noget SÅ positivt at hesten nu gerne kommer til mig på folden, går frivilligt med mig hele vejen ud af stalden og om til ridebanen og at han gerne vil med mig op i skoven på små smutture også. Og vi startede med at han ikke ville gå ud af stalden at all. Og desværre tror hun ikke på kiropraktiv. Det kommer nu nok engang for ellers havde jeg sendt Rikke herover med ekspresbillet - for jeg er 100.000 procent sikker på at skelettet sidder helt skævt på den hest - for et eller andet må jo udløse den panikadfærd.
Hvis det er mig, der henvises til, så kommer jeg gerne til Jylland, men for at det skal hænge sammen økonomisk skal der være nogle stykker, men sig endelig til  Når hesten har det så slemt ville jeg slet ikke starte med at træne den. Den skal først afstresses, og det gøres primært ved at flytte den til et sted, hvor der er fred, ingen der slår den eller lignende, nogle få andre, rolige heste, den kan danne en flok med, og ingen indespærring. Fodringen skal ændres så hesten kan æde stort set alle døgnets timer og jeg ville tage alt korn fra den og give den magnesiumtilskud. Så ville jeg lade den gå og vente på, at den faldt til ro, og først derefter ville jeg starte træningen. Det kan evt. være nødvendigt at introducere den til en hest ad gangen, hvis den er meget bange for andre heste. Fysiske problemer hænger ofte sammen med adfærdsproblemer, men denne hest har jo bevisligt haft masser af dårlige oplevelser og er tilmed meget følsom, så det kan også være hele årsagen. Først når hesten var blevet rolig ville jeg starte nogen form for træning. Træningen skulle i starten foregå med en selskabshest til stede, og hesten skulle trænes helt om til at forstå de mest basale signaler og for at blive helt sikker på, hvad der forlangtes af den. Et STORT arbejde, men hesten ER blevet skadet, og det er langvarigt, vanskeligt og tidskrævende at ændre på, men hvis man kommer hele vejen rundt om hesten kan det lykkes. Jeg håber det vil lykkes at redde hesten, men det skal være nu, for en dag vil det for altid være for sent, og hesten er jo meget voldsom allerede nu!
hjem, vil garanteret give den meget mere ro, og være det første skridt på vejen.... At det kun er de samme få mennesker der er omkring den, og arbejder med og passer den.... Så mit bud, vil være, som det første at lade hesten komme hjem, og så lade den gå stille og roligt og falde til.... Det kan jo godt tage et par måneder.... Men hvis alt det stress er faldet væk, og den finder ud af, at den ikke får tæsk, hver gang den bevæger sig forkert, så tror jeg på, at de andre punkter bliver nemmere at løse....
Noget andet end 1. indlæg. Magnesium hvis det ikke er forslåget. Mangler den det, kan den INTET rationelt.
Med hånden fuld af gode råd og mange mennesker der hjertens gene ville træne dyret drog jeg af sted for at snakke med ejeren her forleden dag. Jeg havde desuden Susans nr. i baglommen for jeg vidste det mest optimale for Rico (hesten) ville være at komme i ridning hos en yderst kyndig person - og hvem anden end Susan er bedre til den slags heste? Det viser sig så at hun har ringet og fået en god lang snak med en af de ansatte hos Susan. Det har så udmundet i at de er blevet enige om at hesten er bedst tjent med at komme i ridning hos dem. Så nu skal hesten (dog føst til august) et par måneder ned til Susan for at blive "omskolet" og få det betydeligt bedre. Jeg er sikker på at det er rigtig godt for hesten. Hun virkede selv meget positivt indstillet - fik kun lige snakket ganske kort med hende da hun var på vej ud for at hjælpe til landsstævnet for heste her i weekenden. Men om det udnumder i at hun bliver ved med at ride hos Susan skal jeg ikke kunne fortælle men jeg er meget sikker på at han nok om ikke andet skal få det betydeligt bedre - fo jeg er sikker på at dyret bare er snothamrende forvirret. Men jeg må jo se om jeg får ret i min påstand.
....lige da jeg ikke har hørt om magnesium til heste - hvad det hjælper for og hvad sker der hvis hesten får for lidt at det
: 
Yes Yes Yes. Jeg kan kun siger at jeg har fået overbevisende ændring i min ene hests adfærd efter jeg begyndt med magnesium tilskud. Til den postiv.
starte med at flytte den, gerne til et lille sted hvor den måske ikke møder ret mange mennesker og SLET IKKE NOGEN DER SLÅR!!!!! Man slår sku da ikke en hest og slet ikke i hovedet. Så ville jeg måske få en healer ud. Jeg har brugt Majbrit fra heartofhealing. Både til begge heste men osse til mig selv. Det lyder åndssvagt, det ved jeg godt. Men hun er langt mere effektiv og langt billigere end de der "fancy" trænere der dukker op her og der. Hun gør ihvertfald ingen skade.
Jeg vil sige at rytteren er helt ekstremt skeptisk. Jeg har med nød og næpp fået hende overtalt til at sende hesten i ridning hos Susan fordi hun jo trods alt er en autoritet der ved noget om den slags heste. Hos Blue Berry Hill var man meget overbevist om at hesten skulle kunne hjælpes rimelig nemt - han var jo bare stresset sagde de vidst ifølge ejer. Men ejer har INGEN planer om at gøre som jeg har gjort med min hest ved at bruge tusinder af timer på jorden og først lidt efter lidt ganske langsomt bygge ridning og øgede krav på til en meget stresset hest - der faktisk er endt med at kunne stå 20 minutter alene inde i stalden mens jeg sadler op - vi er stadigvæk ikke gode til at gå om til ridebanen, men jeg har taget mit magiske våben i brug - GRÆS! Det har tilsyneladende en eller anden magisk effekt på ham at blive motivieret med græs så det gør jeg gladeligt. Jeg er 100% overbevist om at Susan kan hjælpe hesten men også meget overbevist om at rytteren ikke har i sinde at gøre andet end sende ham i ridning hvor meget jeg gerne vil hjælpe denne hest. Og Janne - han skal nok blive sendt over til dig hvis alt andet fejler. Da jeg nævnte nogle ville købe ham var hun faktisk lettet. Hun var ikke sikker på at denne hest overhovedet kunne reddes. Hun er 100.000.000 gange så traditionel som både du og jeg. Hun mener det er korrekt at straffe en hest der stopper på en vandgrav og at det helt okay at straffe hesten generelt. I mine øjne har hun et helt forkert syn på hesten - men det er jo bare mig. Mine forældre mener også at jeg har et helt forskruet syn på heste. De siger jo at man godt kan være stille og rolig selvom man slår sin hest.
ejerindstilling vil det være bedst at hun slagter den eller sælger den til en der har lidt mere fatteevne ang. heste. Og så køber hun sig et broderisæt. Så kan hun tænke sig hvordan hesten har haft det når hun stikker sig på nålen.
Mine heste lærer altid som det første at gå bagved mig, og vise mig samme respekt som de viser en højere rangerende hest. Den vil gøre alt hvad der står i dens magt for at springe uden om føreheste/mig. Lederene går altid forrest, det gælder på alle rangstier. Jeg er aldrig blevet ramt af en hest bagfra men til gengæld er jeg blevet jokket på, rendt over og flyttet af heste jeg har trukket med min skulder ved hests hoved. Mvh. Tinka.
Problemet er så bare lidt at hesten ikke opfatter os som heste, og der gælder slet ikke samme rangsystem mellem heste og mennesker som der gør mellem heste. Så derfor er det lidt meningsløst at forsøge at være "leder" for sin hest og sætte den lavere i en rangorden der reelt ikke findes. Jeg vil gerne have hesten til at gå med hovedet omkring min skulder. Kommer den for langt frem, f.eks. hvis jeg går ved dens skulder, føler jeg nemt jeg mister kontrollen. Men jeg vil råde til man i stedet for lederskab lægger vægt på at have nogle simple, gode og grundigt indlærte signaler. F.eks. "stop" er ret nyttigt at holde skarpt og effektivt 
placere den hvor du vil have den, hvis den moser frem, så ville jeg bremse den, evt bakke den, stå lidt stille og så trække frem igen... det er også et hit at lære den at når du trækker i grimen (pres i nakken) så betyder det fremad... det vil være et hit når du på et tidspunkt skal læsse den i trailer. så har den nemlig lært et godt signal til FREM...
Men den slags rang"kampe" som du ser på folden, er jo slet ikke aktuelt i forholdet mellem dig og din hest   Det er noget hestene gør indbyrdes, og det er ikke noget vi er en del af. Hesten vil ikke forsøge at dominere os som den gør med de andre heste, og vi får ikke noget godt ud af at dominere dem. Mange der dyrker HMS på den ene eller anden måde får ofte gode resultater. Det skyldes efter min mening og opfattelse den måde der gives signal, eskalering og hurtigt fjernet pres. Det er noget hesten lærer meget af! Men hvilke signaler du giver er da helt lige meget. Og du beder om bak ved at vifte med et tov, tappe med en pisk eller vende r*ven til og sparke bagud er bedøvende lige meget. Vi KAN ikke bruge hestens sprog, og der er ingen grund til det. Det vigtigste er vi fjerne det pres vi lægger på den når den gør noget rigtigt. Faktisk har undersøgelser vist at det er meget DÅRLIGT at forsøge at dominere sin hest - men skal i stedet forsøge at træne de korrekte responser frem. Ute Lehmann er jo f.eks. også gået over til læringsteori pga. de undersøgelser der er lavet over "dominanstræning".
Jeg har aldrig brudt mig om når hesten gik bagved. Jeg synes det mindsker min kontrol over den, og det gør mig mere usikker. Jeg har prøvet det af med nogle forskellige heste, og har også kunne få dem til det, men jeg synes bare slet ikke det er behageligt. Jeg foretrækker at hestens hoved er ud for min skulder, så dens hoved flugter med min løst hængende arm. Jeg synes at Hempfling siger noget godt om ens forhold til hesten: man skal både være dens bedste ven og dens leder. Dvs at man både skal kunne vise vejen, og være den hesten søger for socialt samvær. Jeg har fået lidt undervisning af Tina MJ herindefra, og der synes jeg hun lagde vægt på den visuelle kontakt med hesten. (det kan jo være jeg har misforstået det, så hæng hende ikke op på mine ord) Iøvrigt synes at netop det at man hele tiden har et øje på hesten, ansporer den til at følge en, i langt højere grad end hvis den tuller rundt nede bagved og den ikke oplever at man ser på den. Jeg vil alligevel give Julje ret i at det er vigtigt at man tilpasser sine signaler til hestens forståelsesramme. Men det er nok i meget høj grad en smagssag.
Jeg mener ikke at det bare gælder om at bestemme, det handler mest af alt om gensidig tillid og respekt. Jeg har svært ved at forstå hvad det er der gør at der menes, at det ikke kan lade sig gøre, både at være leder og ven på en gang. Selv oplever jeg i høj grad, at det at være venner følges ad med orden på rangstien. Min hest afprøver mine grænser ind i mellem selvfølgelig gør han det, men han er samtidig ikke i tvivl om, at et nej er et nej. Selv om dette er helt på plads og han er klar over at jeg er højest, så kommer han glad når jeg henter ham på folden og jeg er den han søger som beskyttelse hvis de andre er lede ved ham, eller hvis han ikke kan være i fred for fluer. Det er vel hvad venner er til for. Jeg har som sagt svært ved at se hvad det er der gør, at at leder og underhest ikke skulle kunne være venner, da min hest var leder i en flok, var hans bedste ven den nederste i flokken. Nogen vil måske mene at dette skyldes at han beskyttede den for at holde orden i flokken, men samtidig legede og nussede de. At der siges, at hestene slet ikke er for os som de er over for deres "heste-buddies", det forstår jeg slet ikke, hvordan er de så? De er heste og deres kropssprog ligger på linie uanset hvem de omgåes. Jeg er helt enig i, at træning med pres og eftergivenhed er rigtig effektivt. Er det på en måde ikke det sammen hestene gør indbyrdes, i hvert fald til en vis grad? I stedet for pres bruger de deres kropssprog og virker det ikke tyer de til bid og spark. Er åben for kritik, positiv og negativ, det handler vel om at lære af hinanden og trække på hinandens erfaringer?
Jeg tror nu mere på indlæringsteorien i forhold til at omgås heste. At det simpelthen handler om at få "indkodet" hesten til at lære nogle signaler, som den så gerne skulle reagere på (men det skal jo selvfølgelig holdes ved lige). Jeg vil nu nok også personligt mene, at en naturlig leder (og dermed i mine øjne også den bedste leder), ikke nødvendigvis behøves at være en hestemule foran de andre i enhver henseende. Den er sikker nok på dens position, til at den ikke behøves at hævde sig hele tiden, og godt kan lade andre komme foran, uden at det ændrer på rangordenen. Det er så bare min teori. Dominans af heste er jeg absolut heller ikke tilhænger af. Vi gør det jo selvfølgelig i mere eller mindre grad allesammen, men sådan som det illustreres af nogle af de berømte hestetrænere, så er det for meget til mig. Min gamle pony reagerede i hvert fald ikke positivt på at blive domineret - tvært i mod. Nogle vil måske nok mene, at det så var fordi hun ikke accepterede mig som leder, men sådan ser jeg nu ikke på det. Hvis hesten ikke gør, som jeg gerne vil have den til, så retter jeg fejlen mod mig selv, for så må jeg ikke have gjort det tydeligt nok for den, hvad det er jeg ønsker af den. Jeg tror ikke på at den undlader at gøre det rigtigt, fordi den ikke respekterer mig. Og for lige at vende tilbage til kernen i trådstarters indlæg, så foretrækker jeg nu også at hesten går ved siden af mig, og ikke bagved mig. Og går den ved siden af én, så KAN man jo også lære den at holde en vis afstand, fremfor at man skal gå klistret sammen (det er så noget af det, jeg skal have lært ham af min). Så har man da lidt mere tid at reagere på, hvis hesten bliver forskrækket, og hopper over mod en.
Det med venskab og lederskab, var egentlig ikke en direkte kommentar til dig, julje, det var mest bare en generel betragtning jeg gjorde mig. Det kan da netop lade sig gøre at være ven og leder på samme tid, og det forhold man bør eftertragte, men det synes jeg også er det jeg skriver? Jeg skrev det jeg gjorde, fordi jeg synes at have oplevet at nogle mennesker har tendens til at glemme den del med venskab. At de er så bange for at miste lederskabet, at de ikke giver plads til venskabelige gestus, fra hestens side. Der var på et tidspunkt en der sagde at man ikke måtte lade hesten klø hovedet på en, for så troede den at den var øverst i hierakiet. Så er det jeg tænker at lederheste da i lige så høj grad som underheste, deltager i gensidig pelspleje, uden at de mister terræn, og at en velopdragen hest godt kan honorere visse privilegier, uden straks at gå efter direktørstillingen.  Jeg er helt enig i brugen af både positiv og negativ forstærkning, og synes at man bør finde en passende balancegang mellem disse, alt efter hestens psyke og temperament. Heste er da formentlig udemærket i stand til at forstå at vi ikke er heste, men vi bør da gøre dem den tjeneste at give dem nogle signaler, de med deres natur kan forstå. Vores forståelsesramme er unægteligt større end deres, så det må immervæk være lettere for os at tillære os deres signaler, end for dem at forstå vores... Mht det med om man bør se på hesten eller ej, så tror jeg at hestens reaktion på dette, har meget med ens øvrige kropssprog at gøre. Et blik kan betyde "gå væk", men det kan vel også betyde "kom med"?
Jeg mener ikke, at der skal foregå total dominans, i forhold til at mennesket er leder og hesten er lavere, det jeg mener er blot, at det at være leder, jo i høj grad også handler om, at kunne håndtere, at tage sine "ansatte" med på råd. Det eneste der gør foreskellen, er så at det er dig der har det sidste ord i en situation hvor der er uenighed eller overensstemmelser om tingene.
Jeg vil til at gå nogle ture med min unghest og min stabile ridehest. desværre er det sådan at unghesten mener han skal gå foran den gamle, det mener jeg ikke da det er hende der skal lede ham igennem de farlige ting. Er der et triks, en måde at have begge hestene med så jeg har dem begge på min højre side, og unghesten lidt tilbage for førehesten ? Lene
at ride den rutinerede, og have unghesten med som håndhest. Dorte
Syntes det var godt at starte op med at gå, også fordi min ridehest skal startes stille op efter forfangenhed.
jo så sagen en anelse, kan jeg godt se... Når jeg trækker mine 2 ad gangen, går jeg i midten - de har lært ikke at overhale mig - men ligefrem gå tur med dem på den måde har ikke forsøgt mig med, hvis altså "gå tur" involverer offentlig vej? Dorte
Ja det var meningen, Her er ikke meget trafikeret men man ved jo aldrig. Så kunne jeg slå 2 fluer med et slag. Så jeg ikke skal koncentrere mig så meget om unghesten, syntes det er hårdt at gå med en i hver hånd ret langt.
Jeg syntes faktisk han går rigtig pænt når vi går alene. Han stopper når jeg stopper og bakker når jeg går mod ham, vil prøve i morgen igen med dem begge. Ville bare godt have ham til at gå lidt længere bagved hende, så tror jeg han ville være mere tryg.
... føler han ikke at han har behov for den trykhed som en rolig hest kan give? Min 3 års, har så godt som altid, haft det bedst med at gå forrest. Uanset situationen. Han kan ligefrem gå hen og blive tvær, hvis han skal gå bag en anden. Men det træner vi selvfølgelig også. Skal vi forbi noget, som min syntes er "farligt", så behøver en anden hest egentlig ikke op foran, men bare vise tegn til at gå frem, så tøffer Milan videre. Så måske føler din ikke at den har det store behøv for ekstra tryghed, udover det du giver ham.
ligesom Dorte, tage den med som håndhest, men forfangenheden gør det selvfølgelig lidt dumt... Jeg har tit gået tur med to heste, min gamle pony og min "nye" hest, og de kender ikke engang hinanden (de går ikke på sammen fold)... det er altid gået fint, jeg har en i hver hånd og så har jeg lært dem at de skal gå til den side jeg peger til, og dette forinkler selvfølgelig sagen når der kommer biler med mere... Jeg tror det er svært at have dem i sammen hånd, og så samtidig fortælle den ene at blive bagved uden at det påvirker den anden...
NinA - Hov, ups. Det vidste jeg ikke lige noget om (mængde af billeder). Men tak for kommentarene. For lige at svare, så har jeg redet hende august sidste år (jeg er bare part, har hende ca. 3 gange om ugen). Men kort tid derefter så begyndte hun og hoste, og fik efter flere dyrlæge besøg konstateret at det var bronkitis. Så fra september til november ca. så var det kun skridt og en smule trav for lange tøjler i naturen (dyrlægens ordre), hun har så efter genoptræningen været helt rideklar siden januar/februar. Dog skal hun stadig varmes godt op, helst i alle tre gangarter, inden der er noget der hedder andet end helt lange tøjler. Generelt arbejdet med hesten for videre fremskridt, må vist siges at have ligget meget lavt, har ikke fået noget videre seriøst undervisning (har været nogle problemer med at finde en underviser til stedet) Nå, men jo jeg tror nu nok hun har haft ok med fart på, da de billeder blev taget. Men godt at høre at det ser fint balanceret ud, det er også det indtryk jeg selv har. Men man ved jo aldrig. Men dvs at i hvert fald i den frie trav, eller hvad man nu kalder det(?), så går hun ???? uden graverende taktfejl? eller lidt på forparten, eller?
Jeg vil nu alligevel gå tilbage til billederne af Romanov lidt længere oppe i tråden. Det der undrer mig mest er, at fotografen synes, at de billeder, hvor hesten går tydeligt bag lod, er så flotte, at det er dem, som skal lægges ud. Hvad er det som gør, at mange synes, at det er det rigtige  Jeg billed-googlede lige på "rytterstatue". Og hvad kom op? Den ene hest efter den anden kraftigt bag lod - med åben mund og helt forkert knæk i halsen (ifgl. dressurforskrifterne altså - for der må jo være nogle andre "forskrifter", som fotografer, billedhuggere, dommere? etc. synes er bedre). Så det har ikke noget at gøre med at kritisere Andreas Helgstrand - han gør jo hvad han skal for at vinde - men en undren over, hvad det er for en "arketype" som overdøver både dressurreglementet og den fornuftige biomekanik.
Hm, jeg var måske lidt træt, da jeg svarede, jeg fangede i hvert fald overhovedet ikke nogen ironi  Jannie: Det er lige præcis det, jeg overvejer. Kan man sige, at hesten er på forparten, hvis den kun har et forben i jorden, inden den sætter af, og så samtidig sige, at den er på bagparten, hvis den lander med bagbenet først (og så altså kun har et ben i jorden, men et bagben). Ja, jeg tvivler i hvert fald. Jeg kunne godt tro, at hesten i fri trav, hvor den jo tager noget længere skridt og træder noget længere ind under sig, vil have forbenet i jorden en smule længere tid end bagbenet, og så til gengæld lander en smule før med bagbenet - uden at hesten dermed er på forparten. Men altså, jeg ville gerne se noget video og så stillbilleder derfra for at sammenligne. Mht. propelbenene, er det så ikke nogle gange det man ser i (det der skulle være) fri trav? Forbenene pisker op og ned, mens bagbenene bevæger sig noget langsommere. Mvh Anna
Sort/hvide - nu snakker vi jo om hvad der er    Anne - jeg tror, det er derfor man   kan snakke om taktfejl -   om manglende bæring (og manglende selvbæring). Det er ikke nødvendigvis det samme, men hænger ofte sammen.
Jeg synes bestemt ikke det kun er   der rides meget under lod.... Rigtig mange   rides forkert= er self rytters skyld!
er måske ikke lige det rette ord at bruge, men der er noget der undrer mig i denne tråd..... Jeg har forsøgt at tygge mig igennem de indslag, hvor der er beskrevet, hvordan man kan se taktfejl med billedillustrationer, men jeg forstår bare ikke lige hvordan i kan se om hesten laver taktfejl ved hjælp af et billede - er det ikke en nødvendighed at se hesten i bevægelse for at se om den laver taktfejl???? For placering af hestens ben er vel ikke ensbetydende med at den laver taktfejl????? Måske er det bare mig, der er kommet på vildspor??? Endnu en lille fjordhestehilsen Hanne
fx i trav skal hesten have diagonale benpar, så hvis den lander med det ene ben førend det andet, så kan man se at den ikke takter rent...
skriver, så skal de to diagonale ben lande   - eller i hvert fald så godt som samtidig - i trav. Hesten må ikke have kun ét ben nede i jorden  I skridt og galop kan man også se det, men det er lidt sværere at se på et billede, hvis man ikke har øvet sig en hel del  Jeg er også langt mere trænet i at se det i bevægelse, men stillbilleder kan altså tit bruges, og der kan man så til gengæld se et 'frosset' moment, som ikke helt så let ses i bevægelse (fordi det der går så hurtigt). Så et billede kan også have en fordel 
Her er hvad der står i min gl. dressurbog af Erik Herbermann skrevet i 1980 omkring takt: Taktfejl er tegn på spændinger i hesten - øjnene må være meget trænet for at kunne se disse taktfejl hos en hest der bevæger sig. Heldigvis kan et kamepera fange det splitsekkund af disharmony  Jeg lægger også lige mine taktbilleder ind i denne tråd - som jo handler så meget om takt. det er tre gode billeder af samme hest i stort set samme moment - men hvor to af billederne er 3 eller 4 taktet trav mens den andet er - fairly - korrekt med diagonale benpar som rammer jorden stort set samtidig og forlader den igen - stort set samtidig.
Ja jeg ved godt det handler om det korrekte   Men når vores avlsarbejde er røget ldit for afveje, ændres forudsætningerne på korrekt ridning vel også? Er det fysisk umuligt at aldrig kunne rette op på den naturlige taktfejl en fejlavlet gangartshest har? Dvs. med proppelforben har, ifølge min logiske tankegang, aldrig muglihed for at takte rent da det er fysisk umuligt for den at honorere kravet om at bagbenene skal gå proppel også, eller forbenene skal laves MEGET langsommere - hvilket IKKE er dens naturlig gangart? Er det muligt, NinA, JanneJ, Søs1 eller Anna (Som jeg lige har hørt en lille fugle synge om Påske bare er blevet SÅ fin   , og at i springer!!!)
Jeg synes, at vi lige nu er i gang med at konkludere noget meget modstridende. Nemlig at taktfejl er naturlige og medfødte (og som nogle skriver - ønskede, hvis bare det er den rigtige slags taktfejl), men at de altid kommer som følge af en spænding i hesten. Forhåbentlig er hesten ikke født med en eller anden naturlig spænding, som gør, at den altid af sig selv taktfejler. Så kunne man nok virkelig tale om avl på afveje  Rhea, hm hvem er den fugl?   Ej, jeg synes selv, at det går fremad med dressuren, så det er dejligt. Og ja, vi springer sørme en gang om ugen. Babyspring for Påske - men meget meget store forhindringer for mig, som virkelig er en kylling! Men det er nu meget sjovt, når jeg ikke fumler for meget rundt i det med afstandene... Jeg har jo ingen anelse om hvad jeg laver  Hvordan går det med jer, er I blevet glade nok for at være flyttet? Mvh Anna
Rhea - jeg aner det ikke   Men taktfejl har altid været der - og kunnet rettes op gennem ridning. Men hvordan det er med nutidens heste - jeg må kaste håndklædet i ringe og sige at jeg aner det ikek 
Men er forbenbevægelserne naturlige eller redet frem?? Kan der findes billeder af frie, løse heste med samme løft i forbenene??  For man har altid kunnet ride paradetrav med høje forbensløft - men det blev tidligere anset for at være meget ukorrekt jf. Gerd Heuschmann. Bare lidt strøtanker 
  Hun har faktisk forbenet i jorden før bagbenet...? Ved ikke om i kan se det, men bagbenet er ca 5 cm fra jorden, mens det udvendige forben er i jorden. Jeg tænker om det kan skyldes at det bagben hun ikke træder igennem med, har været slemt skadet, og hun aflaster. Hun er dog erklæret rengående, men derfor kan hun jo godt aflaste og træde forkert?   Men i traven ser det vel fint ud?
Heste bør takte rent i flg. dressurreglerne, det er nærmest det første krav, så det   være noget, man kan ride ind i dem eller rider ud af dem  Heste har naturlige taktfejl, men de er ganske små, og man bør ride takten ind i dem i træningen. Heste, der står på ét ben har en seriøs taktfejl, og det er ikke avlerne skyld  Jeg har diskuteret takt rigtig meget med akademikerne, for der ser man også taktfejl - bare på en anden måde  Så der er mange måder at takte forkert på, og taktfejlene kan komme af mange ting. Men de bør være noget af det første man tilstræber at eliminere, hvilket også godt kan lade sig gøre. Sagen er, at det er blevet moderne i moderne dressur at vælge de kraftige forbenbevægelser, og med dem følger ofte taktfejl....
Jeg håber nogle af de kloge hoveder (i hvert fald klogere på heste end jeg,  ) kan svare på Bettina ♣Cordial♣'s indlæg, da jeg i hvert fald er interesseret i svaret 
Nu vi snakkede om takt i avlen: (Og så har jeg plukket lidt, for at fremhæve det med at takt står som nr. 1. Det gør det også ved bedømmelsen af 5-års og 6-års hestene....)
Min nye 3 års hest som blev redet til i januar holder ferie indtil september-oktober hvor den så skal i gang stille og roligt. Jeg overvejer at begynde med at ride en del i terræn. Altså tage med på tur med en ældre og mere erfaren hest. Jeg har nemlig forstået det sådan, at det er sundt for ungheste at gå i skoven og på stranden. Dels for at opbygge muskler ved at gå op og ned ad små bakker, få balance og så også for at de ser andet end ridehuset og de udendørs baner. Men er det for hårdt for en 3 års at gå i terræn? Nu er det jo ikke sådan at det bliver noget jagt-ræs, men derimod stille og rolig ridning. Men en sådan tur kan let komme til at tage langt over en time og måske endda to timer inden man er hjemme igen... Er det for meget for en 3 års, selv om det kun er skridt og en smule trav?
Jeg syntes det er en rigtig god ide at ride i terrænet med den. Strand er også fint i moderate mængder, for det der tager længest til om at blive "kampklar" er dens sener, og det har godt af fast underlag. Menneskets sener er ca 3 mdr. om at vænne sig til ændrede arbejdsforhold, så jeg tænker at heste har det på samme måde. Muskelerne er meget hurtigere at opbygge. og derfor "glemmer" mange ofte at senerne ikke er lige så hurtige. Og seneskader er desværre ret ofte forekommende, men netop derfor er det en rigtig god ide at du begynder med moderart træning. Så ops på ikke at ride for meget i blød bund, så lyder din plan helt fin.
Jeg red stort set kun i terrænet det første halve års tid efter min hest lige havde lært stop og gå frem. Han var godt nok næsten fire, og jeg holdt mig som regel til ture på en halvtimes tid (bortset fra den gang, jeg for vild, og vi var ude i tre timer   ). Helt fra begyndelsen red vi ud 'alene', men dog med min kæreste til fods, hvis der skulle ske noget. Jeg tror, det har gjort min hest rigtigt godt; der var ikke noget at køre sur i, ingen belastende volter, hestens styrke og balance blev bygget op også ved at ride (forsigtigt) over ujævnt terræn, og man kan sagtens træne lydighed for hjælperne samt søgen frem og ned uden at det skal ske på en ridebane. Selvfølgelig kan jeg ikke sige, hvordan han havde udviklet sig, hvis jeg havde gjort det omvendt, men udfra dette eksempel kan det klart anbefales. Som sagt ville jeg dog gøre det med måde, og gemme de lange ture til hesten er lidt ældre.
jeg kom lige op og ligge på hende derhjemme, men hun var virkeligt hys og kunne hverken klare tøjle eller ben... så derfor valgte jeg at tilride den i skoven... jeg trak derhen og fik et ben op... og der gik hun jo frem af sig selv, når den anden hest gik... så lærte hun at gå med mig på ryggen... og så kunne jeg laaangsomt lære den hvad ben og tøjle betød... den have ikke samme tendens til at blive hys/stresset i terræn... men jeg synes man bør ride unge heste meget i terræn, de får god kondi, stærk overlinje af bakker og det er oftere nemmere at ride dem i naturen... jeg ville på en ung hest laver en kombi af 2 gange longe, 2 gange tur og 1-2 gange basis træning på banen...
Ja, jeg vil mene at 1 times ridning er for meget for en 3-års. Men at ride hesten i tærennet synes jeg er en god ide, blot synes jeg ikke det bør være mere end ca. 1/2 time ad gangen Min egen 4-års er jeg netop ved at ride til og det foregår heller ikke på banen... Mvh. Anja
ride længere ture i terræn på en 3 års, når det som du selv skriver foregår i et fornuftigt tempo. Masser af skridt for lange tøjler, rolige travrepriser og efterhånden lidt galop er super for muskelsætning, balance og ikke mindst hovedet!  Dorte
Mon der er nogle der kan hjælpe mig? Når vi skal ride tur, stopper Tara pludselig og begynder at bakke, og uanset hvad jeg gør, så bakker han. Han gør det ikke hvis vi følges med en anden hest, han kan finde på at stoppe, men vælger dog at gå fremad igen. Der behøver ikke være nogen synlig grund til at Tara stopper og bakker, det kan være køer på marken ved siden af, en bæk med en bro som vi har gået over før uden problemer, et hul i vejen, blomster i vejkanten eller bare slet ingenting. Jeg har prøvet at lade ham stå og kigge for så at drive, men han bakker, jeg har prøvet at trave forbi de steder jeg ved han gør det, det hjælper lidt. Jeg har prøvet at have en springpisk med og tappe ham på skulder, det hjælper heller ikke. Det kan dog være, at han vælger at bakke lidt hurtigere hehe Jeg har trænet stå, gå, bak på marken, både i træktov og fra ryggen, der har vi ingen problemer, Tara reagerer fint. Det er ikke sådan, at Tara virker som om han er ved at blive hys når han bakker, han bakker bare og danser lidt rundt, ingen stejlen og ingen bukken. Nogen forslag, hvad kan jeg gøre? mvh Charlotte
kender det godt, Pipa er HOPPE og får også nogen gange den sjove idé at bakke. I foregårs havde vi stået og snakkede med naboen, meget hyggeligt og Pipa stod og tog en blunder imens. Da vi så skal ride videre, når vi ca. 10 skridt, så begynder hun at bakke, 10 skridt frem igen og bakke... det skal lige siges at vi har redet denne vej i 100 år. Jeg bliver ved med at presse hende frem og så er jeg lige glad med hvor mange gange hun bakker tilbage, sidst blev det vel til 8 gange, hvorfter hun så vælger at gå frem som om intet er hændt.. Dette er min løsning...jeg nægter at vende om fordi hun nu ikke lige syntes det passer hende at gå frem. Hilsen Lizzi
Det er et helt normalt usikkerheds-tegn. Det bedste er at tage det roligt, lade hesten stå og kigge lidt, og så forsøge at drive den frem, det plejer at lykkes til sidst, og det plejer også at blive nemmere og nemmere efterhånden som hesten får mere tillid til omverdenen. Hvis det bliver så slemt at det mere ligner ulydighed end usikkerhed, kan man vende hesten rundt og lade den bakke i den retning den ikke vil gå frem i, - så plejer den at finde ud af at der ingen fidus er i at begynde at bakke 
Tak skal i have, jeg vil prøve at lade ham stå lidt mere og kigge.. dog virker det mest som ulydighed, så hvis det ikke virker at lade ham stå og kigge, så må han bakke dem vej jeg vil... vi har dog allerede prøvet at bakke en 2-300m meter fordi det ikke passede herren at gå samme vej som jeg sagde hehe Lige nu holder han sommerferie (han vokser igen) så måske skulle jeg se om han også bakker hvis jeg trækker tur med ham hehe  
Og her om galop:
De fjordheste jeg har redet inklusiv min egen, er utrolig svær og få til og få rigtigt, så jeg har fundet ud af, at man skal samle dem godt i starten af tilridningen, og læsne mere op desto ældre de bliver, det er den måde det har virket her, ved godt det ikke er naturligt, men dem jeg har redet har ¨fået mange skridtpauser imellem, og fået lov og strække halsen.. men jo de fleste kan ikke samle dem ordenligt.. men skal lige siges at de er også mega svære..
hvornår man mener de går rigtigt...   Jeg mener nemlig slet ikke det er svært.
.. det er sværere at samle fjordhestene end så mange andre heste - men det kan være svært at få dem til at bruge sig "rigtigt" fra starten. Fra naturens hånd er fjordheste "beregnet" til at gå i fjeldene, og de er skabt til at trække/bære tunge byrder (og de er hamrende gode til det). De har et lidt fladt bevægelsesmønster, hvor benene ikke løftes særlig højt fra jorden, og halsen bruges meget som vægt- og balancestang. I dressuren vil vi noget helt andet; vi vil have svæv, lethed og bæring. Det er ikke så let for en fjordhest, men de er ganske arbejdsvillige, og de kan lære det ligesom alle andre. Desuden hjælper avlen os, da der i de danske fjordheste er blevet lagt lidt andre bevægelser ind, sammen med en mere markeret manke, og efterhånden også en lidt højere ansat hals hos mange af dem. Det kræver "bare", at man får lagt musklerne rigtigt, og at man aldrig lader dem opdage, hvor stærke de er i halsen. Det er lettere at bøje en lang, tynd pind end en kort, tyk én af slagsen, og dermed også ofte lettere at bøje en ædel hestetype end en fjordhest (og med "bøje" mener jeg sideværts bøjning, ikke "knække nakken" eller lignende hårrejsende udtryk), men når fjordhesten først har muskulaturen på plads, så er den vældig øvelsesstærk. Jeg plejer at ride så dybt som jeg kan, når jeg starter - det er nemlig ikke aldtid så let at ride en fjordhest dybt, med den halsansætning de har - og når ryggen svinger og bagbenene er med, så er det ret problemfrit at samle op og sammen. Hilsen Sif
Som lovet sætter jeg lige mit taktbilled ind her i tråden. Det er sjovt at se på:   Han skriver følgende som tekst til billeder: Billed 1: Incorrct work. An over-sped forehand at the extended trot. Note that the right front foot is still on the ground while its diagonal partner (left hind) is already airbone. Billed 2: Incorrect work. An over-sped hindquarter at the extended trot. The right hind foot has landed long before its diagonal partner, the left front. Such indications of tension can be shown by any horse that is not supple. One's eye must be very sharply developed to be able to see these points while the horse is in motion. Conveniently the camera captures this splitsecond disharmony. Han mener altså ikke at taktfejl hvor bagbenet lander før forben er bedre end, når det er forben der balancere alene. Interessant.  Billed 3: A fairly good demonstration of diagonal unison at the extended trot. Note that the gait is in genrale more elatic. This is shown in particular by the bend in the knee of the front leg. Compare with upper photos. The rider should not be leaning backwards.  Jeg synes billederne er sjove, fordi det er samme hest og stort set samme moment. Det giver et godt sammenligningsgrundlag for, hvad taktfejl egentlig gør ved hestens udtryk.  Jeg ved ikke om han har ret i alting - men jeg synes jo det er ganske nydeligt billed nr. 3.  Skal også lige sige, at bogen handler om træning af tre HELT almindelige totalt ordinære heste. Om hesten, Meteorite, på billederne står i indledning: Brun vallak, varmblodskryds af en art. 15,3 hh. Før forfatteren købte ham, havde han gået the severe-bit-route (det må være noget med skapere og skapere bid) og var ret dygtig til det (med biddene). Hans psyke og krop var fyldt med spændinger. Det tog over to år før problemerne delvist var løst. Denne heste er brugt som illustration i bogen for at vise et interssant og værdifuldt eksempel på, hvoordan spændinger manifestere sig i gangarterne. Han er så afgjort den af de tre heste, som har de bedste gangarter.
Kære debatører Når jeg læser denne tråd, undrer det mig meget, at I så enetydigt har svaret på hvad der er rigtigt - uden nødvendigvis at have meritterne til at bevise det. Alle de topryttere vi ser i fjernsynet m.v. rider bag lod i deres træning - og ikke nok med det - de rider så godt som alle også med glidetøjle de onde, onde mennesker  . Rigtigt eller forkert - det er i mine øjne svært at argumentere 100% imod, når de åbenlyst har så stor succes med det. Jeg træner selv i en stald, hvor der er en del ekvipager på meget højt niveau. Der bliver også redet en del bag lod, men hestene er hverken stive, med taktfejl eller på forparten - tværtom, de er i balance og fantastiske velgående, og jeg ser på ingen måde ødelagde heste - snarere omvendt! Jeg ser ryttere som har så stor kontrol over deres heste, at de til enhver tid kan bestemme præcis hvor de vil have hestens hoved og nakkestilling, og konstant ændrer den efter behov. Jeg har enormt svært ved at se "jeres lys", da de eneste billeder jeg ser, er heste som godt nok er afslappet, men langt fra det niveau som hestene jeg ser i det daglige. Derfor finder jeg ganske enkelt ikke Jeres overbevisning overbevisende! Nu ved jeg godt at jeg risikere at blive hængt ud for at være en ignorant dyreplager, men jeg kan simpelthen ikke med min bedste vilje acceptere, at 90% af Danmarks dressurryttere har fået den galt i halsen - og tilbage er en håndfuld ildsjæle på HN, som har det universelle svar på hvordan korrekt ridning er! Hilsen Det neddrægtige menneske, som GODT kan finde på at smække en glidetøjle på sin hest en gang imellem!
Jeg tror ikke du har forstået det ordenligt eller læst i dyben.. Det er videnskabeligt bevist at heste ikke tålet at rides baglod og roll kur. Samt det heller ikke er sundt for dem at knække i nakken mellem 2 og 3... At så mange dressurryttere har held med det har som så mange andre mener noget at gøre med at dressur verden har taget en hel forkert drejning. Idag er det nemlig ikke et sjældent syn at heste som er anspændte og uden takt og med brudt diagonal får højepoint. Simpelhent fordi dressur idag skal være et show og ikke en dans mellem rytter og hest. (jeg taler og tænker her om dressur på Grand prix niveua som er det de fleste ser op til) Det er meget ærgerligt at det har taget en sådan drejning for mange idag aner ikke hvordan en korrekt gående hest ser ud. Derfor tror de at det forkerte er korrekt. Sådan havde jeg det også selv for noget tid siden indtil jeg fik en øjenåbner. Jeg vil forslå dig at læse bogen tug of war som Gerd Heuschmann har skrevet. Her vil du få et billede af hvad der er korrekt og forkert. Her er også brugt massere billeder. Han er beridder og dyrelæge og ved virkelig hvad han taler om. Ja og de billeder der bliver brugt er billeder af bla. GP ryttere som man normalt vil sige burde være dem som ridder deres heste korrekt... Hvilket så bare ikke er rigtigt. Når man ser ud fra hestens biomekanik. Blot fordi hesten ikke siger "av av av" så er det jo ikke ens betydne med at det vi gør med den er korrekt og ikke skader vores hest. Mange skader giver først udslag senere i livet og mange heste bider det i sig da de jo ikke taler vores sprog. Og giver de udtryk for det ved at bukke eller løbe så bliver straffet og anklaget for at være frække. Selv om det i virkeligheden var deres måde at sige "av av av" på. Jeg bebrejder ikke de rytter som rider sådan for jeg tror simpelhent ikke de ved bedre. De tror jo selv at de gør er korrekt da de aldrig har lært andet. Men heldigvis har vi idag så fine videnskabelig resultater om hestens adfærd og biomekanik at vi har mulighed for at vide bedre hvis vi ønsker det. Jeg var selv meget kritisk og kunne i starten ikke forstå at det skulle være så forkert at ride sådan og sådan når de prof jo havde held med det. Men det er der OGSÅ en forklaring på. At bruge glidetøjle alene med det formål at få hesten ned med nakken gør ondt i min mave. For mig er tvang...
Søs1 - Æhm, hvilken bog snakker du om?   Må lige være gået glip af noget et sted. Maibritj ♥Helle Faurholt♥ - Hmm, det lyder noget forkert for mig. At starte ud med at samle en utrænet hest? Selv for kortere perioder. Sif - Min erfaring med dem er at de afslappet typisk bruger ryggen mere korrekt end andre ponyer naturligt gør (men ja, også at de mangler det svæv de andre ofte har). Hvad siger din erfaring der?
... det har jeg faktisk aldrig tænkt over - men det er da meget muligt at du har ret  Generelt er de fleste fjordheste ret taktfaste (hvis rytteren ellers kan afholde sig fra at flæske for meget i strikketøjet), og det giver vel også en mere korrekt brug af ryggen - eller kommer taktfastheden af den korrekte ryg? Det er nok et spørgsmål om hønen eller ægget  Jeg synes at der (stadig) er langt mellem de fjordheste, der VIRKELIG har rygsving (heldigvis, for de fleste voksne rytteres rygge/lænder er for stive til rygsving i dét tempo  ). Der er stadig en del fjordheste, der "ruller afsted på gummihjul" uden at der er ret meget bevægelse i ryggen. Jeg ved ikke helt, hvordan vi skal komme ud over det problem - eller om vi overhovedet SKAL komme ud over det, for vi skal jo stadig lave fjordheste, og ikke gule sportsponyer  Hilsen Sif
og forsåvidt ikke vigtigt... det der er vigtigt er at der foregård i et tempo hvor hesten mukelmæssigt kan følge med.. dvs. masser af skridt.. lidt trav og en smule galop.. lange skridtture er den bedste form for mortion man kan få.. så kom du bare derudaf!! og som de andre skriver.. tag højde for underlag og sener..
Ja, når man som bor som jeg, nærmest i en skov, og også var heldig da jeg boede hjemme at skoven var tæt på. Så alle de heste jeg har redet til, er startet op i skoven og på ture langs rolig vej. Da jeg boede hjemme havde jeg ikke bane så vej og skov var eneste mulighed. Og nu er det blot for skønt med skoven til at lade være med at bruge den.   Jeg har redet ture på unge heste, helt op til 3 timer, men ikke i vild og voldsomt tempo. Det foregår mest i skridt så man stadig kan høre fuglene synge og se rådyrene springe forbi. Som regel er vores ture dog ikke længere end en time eller halvanden. Så længe man tager hensyn til hesten, kondien, muskler og senere kan man jo ride stort set som man lyster. Men ingen hverken hest eller rytter synes vel det er super fedt at ride hverdag i en sandkasse.
godt for en unghestens psyke at komme ud og opleve naturen og hvad den måtte byde på af udfordringer.. Det er også en god måde at gøre "dyret" trafikvant, dog har Pipa ikke vænnet sig til cykelryttere som kommer susende forbi,men tager alt andet i stiv "hov"(Hun er 5år). Hun har stort set altid været redet udenfor og derfor har vi lidt problemer når vi er i ridehuset, da hun er meget fokuseret på de lyde der er udenfor den lukket port...hun tænder lidt op af at hun ikke kan se hvad der foregår..det er lidt træls. Så fra imorgen står den igen på undervisning udenfor. Hilsen Lizzi
Jeg red også meget tur i starten på min hest, men da jeg ikke altid havde nogen at ride med, endte det med at jeg ofte red ud selv. Jeg red selvfølgelig kun på kendte steder, og altid med en mobil i lommen. Men det at min hest ikke altid var med andre, har bare gjort ham meget mere selvstændig, og slet ikke så bange for alting, og så blev han hurtigt vant til at vi sagtens kunne ride ud uden at have en støttepædagog med hele tiden. Hilsen Kristine
Hejsa er der slet ikke nogen af jer der er bange for at hesten løber løbsk, når I tilrider den i skoven? jeg tænker, at hvis man tilrider den på en lukket bane, så e det begrænset hvor den kan løbe hen (ikke sagt at man ikke kan komme til skade alligevel), men ude i det fri kan den jo stikke af hvis den bliver bange, hvilket nogle ungheste jo kan have en tendens til at blive (bange)indimellem - i og med de jo ikke er så erfarne. Det ved jeg ikke. Min unghest den kan i hvert fald nogle gange finbde på at springe frem i galop når den hører en lyd, og få gange er det ikke lykkes mig at stoppe den, men jeg blev nødt til at slippe torvet og lade den løbe. det er ligesom om den ignorere alt om stop, bak signal når den bliver bange. Andre gange når den er blevet bange,har jeg dog kunnet stoppe den efter nogle galoptrin. Hvar tænker I om det?
Jeg er ikke bange og har aldrig været bange for at ride en tur på en ung hest i skoven. Så ville jeg jo ikke gøre det..  Jeg skridter rigtig meget når jeg rider ture. "Mærker" efter hvordan styrbarheden er, og træner dette. Så traver jeg måske lidt i korte intervaller, for at lade den prøve dette. Og så rider jeg ikke hvor der er meget trafik, eller andet mærkeligt. Jeg kan sagtens ride afsted på en unghest alene, det har aldrig været et problem. Og som regel kan jeg mærke på en hest hvordan den som sådan er i hovedet. Og hvordan den vil reagere på tingene. De fleste heste som er blevet håndteret og udsat for lidt forskellige ting, reagere de fleste trods alt ganske fornuftigt. Og jorden går jo ikke under bare fordi kræet løber lidt forskrækket frem, man skal jo bare følge med. Være rolig selv og berolige dyret. Personlig vil jeg helst ride afsted på tur end være på en bane. Det giver en naturlig fremdrift, og deres sanser bliver brugt, og de bliver fornuftige i hovedet på ingen tid.
...var jeg da meget opmærksom på, at det nemt kunne ske. Jeg synes dog hurtigt, jeg kunne bedømme, at min hest ikke er 'paniktypen', så jeg valgte at tage chancen, og håbe på at det også holdt stik, når vi kom ud i det fri. Og som kalaki siger, er det ikke jordens undergang, hvis de løber nogle meter frem. Det er en gradvis proces at vænne hesten til ture i det fri, og selvølgelig er det bedst at ride ud med en ældre, rolig hest i begyndelsen - og så ride små ture ad vante ruter i   tempo. Dertil vil jeg sige, at de fleste fornuftige heste i min erfaring, er meget påpasselige med at gå frem i det uvisse. Det første halve-trekvarte år jeg red ture helt alene, havde jeg faktisk tit svært ved at få min hest til at gå frem, når jeg red nye steder. Det er ofte først, når de bliver mere modige og ivrige / forventningsfulde, at man kan få problemer med at holde dem tilbage. I sidste ende kommer det an på den enkelte hest og rytter. Hvis du ikke føler dig tryg, så lad være med at gøre det 
...Efter min mening. Jeg har selv rigtig god erfaring med det, og gjorde det meget med min egen unge hest. Jeg købte ham da han var 2,5 år og en rigtig lømmel   Jeg gik mange ture med ham i tovet for at knytte bånd, og bruge en masse tid sammen. Efterfølgende (lige efter tilridningen) var skoven det sted vi brugte mest tid. Vi var begge trygge ved omgivelserne, og ridning var hygge fra stárten.
Jeg er stærk tilhænger af at ride ungheste i skoven. Det lære balance, uden at bliver overbelæstet, det oplever mange flere situationer, det lære at være opmærksom på hvor det tråder og lære at være mere "agile". MEN MEN MEN, det kun lykkes hvis   er cool i hoved og afslappet og støtter det unghest. Ungeheste vil hurtig tag signaler hvis rytteren er angst, bange eller usikkert.
rgtig god idè, jeg starter med min nu. Den har lige været til tjek hos Hørsholm hesteklinik (Jarløv) Og han anbefalede mig, at ride ham i skoven, for bla. at styrke hans balance, og så det at ride ligeud i lange stræk, er bedre end hjørner og volter på ridebanen.
Luke, startede jeg også med at skridte ture for at gøre ham trafikvandt og van til nye lyde. Jeg startede dog med at trække ham nogle gange først. Der var ingen skov. Det er føsrt fornylig jeg er komet i nærheden af en skov og det tager han ganske roligt. Jeg tror også det er godt at lære dem at gå på forskelligt underlag.
Det er en super ide at ride sin unghest i skoven, når bare husker at det er en unghest og tænker på sener og led. Jeg red min dreng til som 4 års og statede efter et par mdr. med at ride i skoven. Startede med små ture og med en støttepædagog. Der gik ikke lang tid, før jeg startede med at ride ham alene i skoven. Dejligt at ride med andre, men det er nu også dejligt at ride alene. Jeg får klaret hjernen og min hest bliver mere selvstændig. Så det er bare derudaf i roligt tempo og korte ture i starten. God tur 
Hej Hvor gammel er din hest? Min er 5 år og han bakkede også en del, da jeg for startede med at ride ud alene. Blev tilredet for snart 1 år siden. Jeg havde altid en 1.20 m pisk med(har jeg stadig). Når han bakkede, snakkede jeg med ham, da det jo er en form for usikkerhed, hvis han forsatte med at bakke, prikkede jeg ham med pisken bagi, det var nok til at han frem. Jeg er aldrig blevet gal på ham. Han er ung og usikker, når han er alene. Nu rider jeg jævnligt ud alene og har ikke nogle problemer mere. Han mister stadig koncentrationen, når vi møder andre heste, men det er bare til vi er kommet forbi.
at du beder den om at gå frem, så bliver dit problem ikke mindre. Sker det kun i terrænet? Og sker det kun under rytter? I første omgang ville jeg, når hesten bakker, lægge benene til og bede om frem, og presset fra benene må ikke slippes. I samme øjeblik hesten stopper med at bakke eller evt. går et skridt frem, ville jeg slippe med benene. Når den har forstået at benene betyder "stop bak", så kan du begynde at bede den om at gå frem for benene, så du venter med at slippe pres, til den har taget et skridt fremad. Bare vær helt rolig og tænk på det som om hesten ikke aner, hvad du beder den om, så du er nødt til at skære det ud i pap for den og vente på at den forsøger noget, der er rigtigt - altså ikke skrue op for pres lige i første omgang. (man kan også vælge at skrue op for presset, men så skal man være rimelig sikker på at hesten ikke vælger en helt forkert reaktion (sandsynligvis bukkespring), så den slipper for presset ved at kyle dig af). Nogle heste bruger samme model, når de skal i trailer. Jeg havde en der kunne bakke   langt, når hun så den 
hmmmm, tror at Pipa er en rigtig "mokke" da hun også nogen gange bruger trailertrikket....hun kan være åhhhh så sød og lige pludselig dukker den værste k.... op i hende  Hilsen Lizzi
Vi har haft en pony med MEGA STOR personlighed. Han var bestemt ikke usikker på noget i denne verden - jo måske om han kunne ta rumpen på min datter. Han prøvede det af når lejligheden bød sig, men aldrig så man blev sur på ham - tværtigmod. Han gjorde helt det samme - når han synes at han skulle hjem - ikke ville på banen - ikke gå forbi den farlige sten på vejen med husnummer på, som han var gået forbi 100 gange før - ja hvad som helst som han besluttede sig for. Hans intiligens var heldigvis ikke så stor som hans stædighed, så i de perioder han gjorde det, vendte min datter ham 180 grader, klappede ham fordi han bakkede - vendte ham 180 grader igen og vupti var han videre. Forøvrigt ville han heller ikke ud af boksen, hvis hans grime hang for langt nede på mulen. 4 kæmpe bor blev boret ned i boksgulvet og han flyttede sig ikke ud af stedet, før grimen blev sat højere op. Fremmede gad han ikke at tale med, enten vendte han rumpen til eller drejede hovedet om til min datters ben. Han rørte aldrig trillebøren, når min datter eller jeg mugede mens han var i boksen. Mugede min mand væltede han den, lige så snart han kunne se sit snit til det. Behøver jeg at sige, at hele familien elskede den stædige kamel. Måske har du også bare en hest med stor personlighed/stædighed, som selv laver sine udfordringer, når han trænger til dem. Sådan opfattede vi vores skønne pony. Sålænge de ikke laver numre der er farlige eller når de skal koncentrerer sig i ridningen, så er lidt selvstændig charme vel ok.
Jeg er enig med Gsims i, at hesten ikke skal lære, at det er i orden at ignorere dine signaler. Jeg har bare et par tilføjelser: Man kan bruge forskellige strategier til at opretholde denne regel: Hvis sagen er, at hesten ikke forstår kommandoen, så er det en god ide PÅ HJEMMEBANE at fastholde presset til hesten finder den rigtige vej ud af det. MEN når hesten ikke bryder sig om at gå hjemmefra, så er det fordi den nødig vil forlade flokken og trygheden hjemme. Det er ikke det rette tidspunkt at lære hesten korrekte reaktioner på dette tidspunkt, og ej heller problemet, tror jeg. Jeg ville for det første træne hesten i at reagere GODT på fremaddrivende hjælp fra bak, fra stilstand og fra gangart til gangart hjemme på banen. DERNÆST ville jeg på turen STOPPE hesten ved den mindste tøven og lade den stå et øjeblik og så drive den ET skridt frem. Stoppe den efter ÈT skridt, tillade den at stå stille men under ingen omstændigheder at vende rundt. Dernæst når hesten er rolig og jeg tror på, at den vil reagere rigtigt, bede den gå frem igen, fx. 2 skridt og så SELV stoppe den inden hesten beslutter sig for at stoppe. På den måde bevarer DU kontrollen og presser ikke hesten så hurtigt frem mod noget, den opfatter som farligt, at den er nødt til at reagere voldsommere fordi den er for bange. Denne strategi skulle med tiden og med mange små ture, helst samme tur hver gang med korte mellemrum, give hesten tillid til, at der ikke sker noget farligt på turen. Det kan også hjælpe at ride mange ture med andre heste, hvor det naturligvis skal foregå stille og roligt.
Hejsa alle og tak for svarene Min hest er 4, så det bunder nok i usikkerhed... også selvfølgelig at han bliver reddet på en helt anden måde nu end han er vant til (han har gået galopløb sidste år) Jeg er temmelig sikker på, at han ikke vil forsøge at bukke mig af, hvis jeg lægger benene til, han har i hvert fald ikke gjort det hidtil. Min plan lige nu, er at gå turen med ham i weekenden, og se om han reagerer på samme måde, når jeg går ved siden af. Som sagt holder han voksepause lige nu, så jeg rider ham ikke, men laver arbejde fra jorden og longerer ham. På den måde får vi også opbygget et tættere forhold. Vi har kun problemet når vi rider ud og kun indtil vi er et godt stykke væk hjemmefra, så længe vi rider hjemme på vores egen mark er der ingen problemer. Vi har heldigvis en støttepædagog rytter og hest, som gerne vil komme helt hjem til os selv og hente os, så vi kan sagtens træne igen og igen og igen, hvor vi følges med en anden hest hele vejen, så Tara kan vænne sig til, at være væk fra sine egne fold venner. I starten havde vi problemer med, at Tara ville vende om, men det fik jeg styr på og så startede han med at bakke, men det er bedre end at vende om hele tiden... Som sagt, tak for jeres svar, jeg vil se om noget af det virker på min mule, det er jeg sikker på at det gør... Ellers tager vi kæresten med på gåben, så kan han hjælpe os forbi, hvis vi møder noget farligt... mvh Charlotte
Når hesten er så ung, skal det nok blive bedre  Nogle heste har et kraftigere bak-gear end andre. På et tidstpunkt tilred jeg to heste samtidigt. Den ene ville helst trave frem og løbe fra det hele, her måtte jeg arbejde med at få hende til at slappe af i skridt. Den anden ville helst bakke, her måtte jeg træne at få hende til at gå frem. Jeg har en video hvor hun bakker ridebanen rundt i et kvarters tid..... hun er den stædigste hest jeg har mødt. Hun ville ikke engang følge med mig op af indkørslen da vi lige havde fået hende, til trods for at hun er den nemmeste hest jeg nogensinde har mødt - at arbejde med fra jorden, - altså på banen... Hun er både meget stædig og meget usikker, så indimellem kan det være svært at tolke hvad det lige er man har med at gøre. Men idag er hun en super dejlig hest (stadig stædig - man har vel personlighed   - men ikke nær så usikker mere, og hun kan altid overtales hvis der opstår problemer). Man kan ride ud på hende, sammen eller alene, og hun har fået meget mere tillid. Noget af det allerbedste for hende, var at ride ud sammen med en anden hest, så det kan jeg klart anbefale. Den tillid hesten lærer her, vil efterhånden smitte af, også når man rider alene 
hey jeg ved godt det lyder barskt men min kunne os bakke hele ridebanen rundt men det er ik på grund af usikkerhed jo til dels men os frækhed fordi hun er sådan en der ser spøgelser men kommer man altså bare ik videre af den havde prøvetat være ved at sætte mig af flere gange fordi hun bakkede så snart jeg pressede hende snurrede hun rundt bakkede hurtigere osv men løsningen for mig var at den sku have et chok så jeg blev ved at presse hende så hun bakkede ind i et træhegn hun sprang ffem og har ik gjordt det siden hun blev simpelthen forskrækket og sys ik det var sjovt længere. nu spænder hun bare op kan trippe lidt når hun ska forbi noget der er farligt
Steph hvordan ved du, at din hest er fræk? Hvad er beviset? Hvad overbeviser dig om, at den ikke er usikker?
hej alle. jeg leder efter et fuldtidsjob efter sommerferien, men jeg har ledt og ledt på internettet, uden held. Er der nogle der kender nogle stalde eller stutterier på jylland som måske mangler nogle? Håber i vil hjælpe 
Kig på   - de mangler Men ellers er der også joboplag på HN's marked
1000 tak 
Blueberryhill manglede desværre en ældre en end mig. Er der andre der kender flere steder?
Ja jeg har snakket med en om tilridning af ham og nu sagde at hun synes jeg selv skulle prøve at "tilride" ham.  Hun sagde til mig at jeg skulle starte med at gøre ham sadel og hovedtøj vant også stille og roligt sætte mig op på ham og skridte lidt rundt i en 10 min. Når det så var gjord sagde hun at hvis der var en erfaren hest skulle jeg prøve at ride små ture hvor jeg IKKE havde tøjlen i bidet og bare lade ham gå den gangart han nu selv ville.  Hun sagde at jeg skulle gøre det fordi så ville der være så mange nye ting at han ikke rigtig ville sige noget til at have en på ryggen og ville tidligt i forløbet blive vant til mange forskellige ting, og fordi at de tit ville komme til at kede sig på en ridebane.  Når jeg så har gjord dette i noget tid skulle jeg ride ned til hende hvor vi byttede hest så hun kunne lære ham hvordan han skulle slå over i de forskellige gangarter også ville hun give mig lektioner i hvordan man fik den til at gå det (har aldrig redet isdyr før!)  Hvad synes I om den måde at gøre tingene på?  Tror I jeg (lille hyggerytter som kun har redet på rideskole heste og veninders gamle heste) ville kunne gøre det?
igang med min unghest. Han er den første unghest jeg arbejdet med, og jeg er heller ikke VILDT erfaren rytter. Har haft pony som barn, halvpart i en DV som 20 årig i et års tid. Fået lidt undervisning på et ridecenter 1 års tid. Det var vist det   Jeg er 29 år nu. Charlie har jeg haft siden han var 15 mdr. Nu har jeg har redet på ham ca. 10-12 gange. Jeg har hovedsageligt redet på vej og i skov med ham. Har dog gået mange ture med ham inden. Det går over AL forventning. Her sidst jeg red ham tog jeg ham på bane, og der lavede han lidt badutspring, hvilket han ALDRIG har gjort på vej og i skoven. Der har han vist så travl med alt andet omkring ham. Så jeg synes umiddelbart det er en fin plan. Jeg har også tænkt på at sende Charlie i ridning når han er blevet ordentligt ryttervant, så han kan lære grunddressuren af en erfaren rytter. Her er lige et par billeder     Held og lykke med det. Det er en kæmpe oplevelse. Har dog endnu en unghest, men har ikke tid og overskud til at starte op med hende fra bunden af pga. Charlie og 3 små børn, så hun kommer i lidt mere traditionel tilridning fra 1. juli. Så ingen rebgrime der 
Godt arbejde, det ser super godt ud  Held og lykke med tilridningen, du er velkommen til at ringe, hvis du har brug for råd - det koster jo ikke noget at spørge   hellere en gang for meget end for lidt, skriv pb for nummer.
Hej med jer. Jeg rider pt på en 7 års hoppe der har været i ridning af flere omgange, og med lange pauser i mellem. Hoppen har så vidt jeg er oplyst ikke været redet de sidste 2 år. Dag 1. Efter en tur i longen kommer jeg op på hesten, og det tager den meget pænt. Den skridter dog utrolig anspændt og kun ved helt løse tøjler slapper den af. (Jeg mener så også at man altid skal skridte for løse tøjler indtil man laver øvelser i skridt / kommer længere i uddannelsen). Trav er den ikke meget for, den er MEGET døv for schenklerne og når den traver er det enten meget langsomt eller fuld fart. Den får selvfølgelig ros for at gå frem uanset tempoet. Når man i traven hvor den går frem forsøger at tage tempoet en anelse ned, går den helt i stå og spænder op. Faktisk vil den helst galoppere meget samlet. Dag 2. Skridten er bedre, men da vi så skal trave, ja så vil den nærmest overhovedet ikke frem. Når jeg enten ved mund / ben / dask med pisk på min ridestøvler forsøger, er den så samlet at man føler den tror den skal lave passage/piaf. Kun ved hjælper ved siden får vi den lidt fremad, men den forstår ærlig talt slet ikke mine hjælpere. Jeg havde hende lidt i longen både før og efter, og der vil hun gerne trave i et pænt tempo. Mit spørgsmål er hvordan jeg skal gribe den her hest an, den har jo tydeligvis (mener jeg) været holdt alt for samlet og har slet ikke grundridningen nok på plads til at forstå en helt enkel kommando som "frem i trav". Jeg har prøvet både med HELT løse tøjler, og også forsøgt at bevare kontakten for at støtte hende - men altså forgæves. Den bliver så frustreret at den står helt stille, eller forsøger at gå ind i hegnet mv. og det er altså synd når det nu er så "nemt" det jeg beder den om. På mandag skal den rides igen, hvad vil I anbefale?
... var min hest, så ville jeg starte 100 % forfra. Tage den, som var den en rå unghest, der skulle lære det hele fra bunden af. Det vil jeg mene at man er nød til, når grundridningen mangler. For grundridningen skal bare være i orden, for at det andet fungerer. Så der er nok kun en vej vist. Start fra bunden, og arbejdt dig langsomt frem, som var det en undhest du havde.
Jeg ville også tænke på den som en helt rå hest. Den forstår tydeligvis ikke dine hjælpere når du sidder på den. Men det lyder til at hun er fin i longen. Prøv at få en til at longere hende imens du sidder på hende. I starten lader du din hjalper styre og efterhånden prøver du at give signalerne. Hvis den ikke forstår hvad du beder om må hjælperen give den signalerne fra jorden. Husk at rose den når den gør det rigtige.
Jeg ville få den i ridning et sted, hvor de ved hvad der gøres og så starte HELT FORFRA!! Skriv gerne en PB hvis du har spørgmål 
Strart forfra men du kan da bare gøre det selv, den behøver da ikke blive sendt afsted Mvh Henrik
Tak for jeres svar, ja det var selvfølgelig også min plan at gå tilbage til hvor den har styr på mine signaler. Men det kan jeg da godt se ikke er til at læse ud at mit indlæg - meeen det grundlæggende i træning og ridning har jeg trods alt styr på  Jeg glemte faktisk at skrive at vi forsøgte med rytter plus longe, men at det ikke gav den ønskede "forståelse" for hesten. Det er mere et spørgsmål om at den skal slappe af, end stresse unødigt. Mht til at sende den i ridning, så vil det blot ødelægge endnu mere for hesten, da den i forvejen har været kastet rigtig meget rundt. Men det er da klart at man skal vide hvad man gør  Det er jeg "søgte" efter var egentlig om der var noget i den teori Susan Kjærgaard bruger, jeg kunne benytte mig af - da jeg rider på den helt "almindelige" måde. Hvis der ikke er et godt tip i den retning, vil jeg skridte den et par dage helt uden at kræve noget, og så langsomt se om den får tillid nok til mig, så vi kan arbejde sammen om det videre forløb hvor tempoet hedder trav 
Jeg ville med sådan en hest starte med at træne stop, bak og drej, først fra jorden og derefter fra ryggen. Først når det er på plads ville jeg begynde at trave, og i starten kun få skridt ad gangen, så hesten lærer at gå i et fornuftigt tempo og være opmærksom på rytteren.
Nu købte jeg for 3 måneder siden en 6 års hoppe, som kun havde været redet til sadelkåring som 3 års og siden gået som avlshoppe. Så min situation ligner til en forveksling din. Min hoppe gjorde nøjagtig det samme de første gange jeg red på hende og det tog ca. 2 uger før hun igen var helt fremme for benene under ridningen. Så jeg tror bare du skal tage den med ro og bare fortsætte som du gør. Det vigtigste er at holde hende fremme og tag evt. en pisk med, som du kan bruge sammen med benene, så den ikke bliver helt døv. Min var efter 2 uger super gående igen, og jeg kunne hurtigt komme videre med min ridning og begynde nye øvelser. Det hele lå gemt og skulle bare lige findes frem igen:-)
sidst tilred en hoppe havde hun det også svært med at gå frem i trav. Hun spjættede gerne i stedet. For at lære hende det, lagde jeg et pres med schenklen og holdt presset (også selvom hun spjættede) indtil hun gik frem i trav. Ligeså snart hun kom i trav slap jeg alt pres. Der gik ikke særlig lang tid før hun fandt ud af at hun kunne slippe for presset ved at trave. Jeg øvede dette med helt løse tøjler. Du kunne evt forstærke ved at hvis hun ikke gik frem for schenkel så evt. tappe med en pisk (ikke slå) Også her skal al pres ophøre lige så snart hun gør det rigtige. En god ide kunne dog som andre skriver være at arbejde med hende fra jorden eller longere indtil hun kender dine signaler.
Må lige dele endnu en succesoplevelse med jer  Kom til træning i aften med sådan lidt en blandet fornemmelse. Havde nemlig besluttet at den der Intermediere I måtte vente lidt på sig. Følte ikke vi var klar endnu - med helpirouetter og zigzag traversader. Det måtte jeg jo meddele min træner, som så noget overrasket ud. Hun ville godt lige have præciseret mit problem en gang. Så jeg skar ud i pap at jeg ikke syntes at mine pirouetter var klar og at de der traversader gav mig stress. Hun slog så fast at det absolut ikke var noget problem og at det kunne jeg sagtens give mig i kast med. Så vi trænede diverse øvelser som de ligger i Intermedieren, og da vi kom til galoppen forklarede hun lige zigzagen en enkelt gang og lod mig så prøve den. Det første forsøg var en smule mislykket, da jeg kom lidt for sent igang, hvilket resulterede i at det sidste changement landede 1½ meter fra barrieren - ups!   Hvortil hun så spurgte: "Bortset fra at du kom lidt sent i gang, hvad er så problemet?" hmmm... tjaaa.... tjoo... det vidste jeg jo ikke rigtigt i og med det eneste sted, det havde været lidt svært var det sidste changement... Så prøvede lige en gang til - hvor jeg kom ordentlig fra start - og Mette så kunne konstantere at de traverser vist ikke var noget problem... Så er der vist kun at sige Intermediere I vi er på vej  Huha hvor er jeg bare helt oppe og ringe...   Vi trænede også en del passage og piaffe overgange (Mette ved jo godt at målet er GP   ) hvor hun mange gange bare sad og sagde: "Klasse!" flere gange i streg - Man må sige det var en succes igen i dag hos Mette! Det er altså fedt at have en træner, som bare kan få tingene til at fungere! Kender i det? 
Jeg kan sagtens genkende fornemmelsen - ganske vist på et noget andet plan end dit   - men det er bare FEDT at gå fra en ridetime med fornemmelsen af, at man vokser ind i himlen, og at hesten bare er verdensmester  Pøj-pøj med Intermedieren. Hilsen Sif
at udskyde noget fordi man bilder sig selv ind at man ikke er parat, den kender jeg godt. Salvatino er ved at være parat til at komme ud og starte de lavere springklasser (LC-LB), men rytteren (mig) har altid syv hundrede elendige undskyldninger for ikke at tage afsted..  Super godt, at du har fået et spark bagi.. 
Ja, jeg står lige pt uden en sadel, jeg kan bruge på hesten. Det viste sig, at de to han har, klemmer ham, og indtil vi får en sadelmager ud d. 19. (og til sadlen så kommer), har jeg ingen sadel at ride med. Jeg er så småt begyndt at skridte ture med et sadelformet lammeskindsunderlag. Det sidder jeg nogenlunde fast i, men jeg er sgu lidt i tvivl om, hvordan det går, hvis jeg prøver at trave eller galopere. Min balance (og mit mod, vigtigst af alt) er trods alt ikke, som det var da jeg var 11. Så var det at jeg tænkte på alternative træningsformer. Der er selvfølgelig longering, løsspringning og de ovennævnte skridtture. Er der andet, i kan foreslå mig? Det er vigtigt, at hesten ikke mister al kondition og muskelmasse, da vi, hvis planen da holder, skal debuttere i LA distance til efteråret. Hesten går selvfølgelig på døgnfold og bevæger sig følgelig en hel del, men det er vist ikke liiiige helt nok  Jeg kan heller ikke bare give ham fri, da hans sommerferie allerede er planlgt til d. 2.-19. juli på grund af udlandsrejse. Det skal siges, at han er i super form lige pt, og der er derfor lidt at trække på. Konditionen bygges jo relativt hurtigt op, så det handler i højere grad om at bibeholde nogle muskler. Årh, de heste. Det er sgu så besværligt nogle gange... /Line
Hvad med dressurtræning uden sadel? Sidste efterår kunne jeg hellere ikke ride med sadel, da hesten havde fået muk i sadellejet - og jeg rider normalt aldrig uden sadel! Det havde jeg indtil da stort set ikke gjort siden jeg var ponyrytter. Men hesten skulle jo trænes så jeg forsøgte stille og roligt med lidt trav og efter ca. en uge red jeg rundt i alle 3 gangarter og trænede øgninger og sidebevægelser. Hvilket jeg var vildt stolt over  Jeg havde ikke forestillet mig jeg ville kunne lære at hænge fast så hurtigt. Så hvad med bare at klø på med ridningen uden sadel, det kan være du også bliver overrasket over at det slet ikke er så svært når man lige vænner sig til det 
jeg må jo kaste mig ud i det, kan jeg høre  /Line
hvad med en ridegjord evt? Så kan du få bøjler på, så er det nemmere med balancen. Ellers er det jo en super chance at få for at få trænet det. Jeg rider pt også uden sadel, da tøsen er for tyk til den. Men vi skridter mest alligevel, så det gør ikke det store. Har overvejet at anskaffe mig en lammeskindssadel, men mangler lige lidt finanser pga dyrlægeregninger. Så den må vente. Hilsen katarina
ude og lave lidt grundridning på banen i dag. Hold op, hvor kan det altså mærkes, at Askari ikke har haft den sadel, der trykkede ham, på i et par uger (og at han har haft massør, selvfølgelig). Han var så meget lettere at have med at gøre. Det er fedt  Vi skridtede mest, men prøvede også en lille travetur af, og det gik faktisk helt ok, så længe jeg fik lov at kontrollere tempoet. Jeg opdagede, at jeg åbenbart læner mig til højre, for lammeskindet jeg rider på (med elastikgjord), gled hele tiden til den side. Tsk tsk, frk. Fedders. Jeg kan mærke, det er supergodt for min balance og opstilling at ride uden sadlen. Jeg tror, det kommer til at give noget godt i det lange løb. Men jeg glæder mig nu alligevel til at få en ny sadel - det er altså ikke særlig fedt at ride længere ture på en hest, der er spids over ryggen *lidende smiley*. Tak for råd! /Line
Hvad fodrer du hende med?
vil sige at en halv times koncetreret dressur i den varme er i overkanten for en "fed pony".. Du kender det vel selv vi fungere heller ikke optimalt i varmen og slet ikke ved overvægt.. rid hende nogle lange skridtture (20min)bagefter du har redet dressur og så nøjes med 20min dressur..Rid hvis det muligt tidlig morgen eller efter sen aften så det knap så varmt:-)
hun på sommergræs sammen med alle vores andre heste, så hun får ikke noget foder udover græs.
Det lyder som nogle gode råd med at ride lange ture, men problemet er bare at min pony er " bange" for at ride ture alene. Har du et ekstre godt råd for at få hende til at blive mere sikker på tur?
Hvis hun ikke vil gå ture kan i jo skridte friskt frem inde på banen uden at lave noget, det er vel i princippet det samme. Bare ikke nær så sjovt for jer begge. Kan du gå ture med hende? Har jeg gjort med min græstykke pony her den sidste uges tid fordi hun har tabt en sko og smeden først kunne komme i morgen.
Hvornår på dagen rider du? Jeg ville nok sørge for, at ride efter aftensmad og f.eks. longere ½ time om formiddagen her indtil hun har fået kiloene lidt ned. Kan du ikke lade den gå på jordfold eller en ridebane f.eks. om natten, så den ikke spiser så meget? Det er jo med heste som med mennesker, den skal forbrænde mere end den indtager, før den taber sig.
pony/hest kunne gå forest hvis du har en at ride med, det nemmeste er at ride sammen med en anden rolig hest/pony så vil det smitte af på din pony, når hun så er vant til turen så kan du ride den selv, evt trække de "værste steder" hvor hun kigger og lad hende få god tid til at kigge og rose når hun slapper af.. hvis det ikke er muligt med en forrytter så rid en lille tur ud hver dag ikke så langt og ros hende når hun går afslappet det tager lidt længere tid på den måde, men med lidt tålmodighed skal det nok gå, sikker på hun vil nyde at komme lidt væk fra dressur banen banen.. ellers er der jo altid den med en stang og en gulerod for enden..