Hej, Jeg kunne rigtig godt tænke at høre lidt om, hvilke regler og grænser i sætter for Jeres børn? I vores tilfælde har vi en datter på snart 3, og jeg vil da ikke sige vi har stremme regler, men der er nogle klare retnings linier vi følger. Ex - ser vi ikke tegnefilm hele dagen, og hopper ikke i sofaen mv. Og disse regler bliver også overholdt når vi er i byen. Her kommer så problemet - hendes fætre har ingen grænser, de må gerne hoppe i sofaerne, og ha deres støvler på indenfor fordi det larmer mere når man hoppe. (de er 2 og 4 år). Her bliver vores grænser jo en show stopper for vores datter, hun er ganske enkelt ikke med i deres lege, og syntes det er noget værre larmeri. Jeg ønsker ikke at hun bliver den stille pige der gemmer sig, men omvendt vil jeg syntes det var noget så pinligt hvis hun sådan "skabte" sig. Hun spørger ikke om hun "må" og kaster sig ikke selv ud i de vilde / forbudte ting, da vi har vores klare regler, som hun altid respekterer - men er det mig der er gal på den??? Mvh Lene
jo en individuel sag hva man mener ens børn må og ikke må- bør lære og ikke lære og overordnet hvilke grænser man vil sætte for dem. I er så ikke enige med forældrene til de andre børn kan jeg regne ud- men deres opdragen er ikke efter jeres bog og i skal naturligvis opdrage efter jeres egne regler, moral og standarder. Min mening er da osse at børn ikke skal hoppe rundt i sofaen (jeg får simpelthen så dårlige nerver og er bange for de falder ned og slår sig mest af alt) - men normalt hopper man jo ikke i møblerne - SLET IKKE ude hos andre! Vedr sko inden for- jamen så er det forskelligt om man må ha sko på inde hos folk. Her behøver man ikke tag dem af som sådan. Det er aldrig rigtig rent uanset hva vi gør for det (mangler en gang) - og derfor menerj eg ikke folk skal tag deres sko af nødvendigvis. Jeg tager altid selv skoene af ude med mindre jeg får at vide jeg gerne må beholde dem på - men oftest smider jeg dem nu alligevel selv. Men igen det er jo særdeles individuelt hva man går op i og ønsker overholdt af forskellige regler- det erj o op til de enkelte forældre at bestemme hva de mener er rigtigt.
Jeg syntes egentligt at det er "ligegyldigt" hvilke grænser jeg eller andre har ( hvis vi da ikke lige er gæst i deres hjem   ).. Forstået på den måde, at der kan være 1000 grunde til, at folk mener som de gør. Jeg ville helt klart have andre grænser for barnets adfærd, hvis jeg kun havde en´ pige kontra 2 små drenge. Er imponeret over, hvis folk holder fast i alle meninger og holdninger, som de havde fra start, men tro mig, den holdt ikke her. 2 små børn er bare 100 gange anderledes end et´barn. Mht skænderier, aktivitet og støj niveau. Jeg forstår vist ikke helt hvad problemet er ifht de 2 fætre? Mine måtte såmænd heller ikke hoppe rundt i andres sofaer eller gå rundt med støvler indenfor, men så kunne de vel finde på noget andet at lave mens vi var på besøg. Hvordan fætrene bliver opdraget ville jeg holde mig udenfor 
... det som om, at du er bange for om du er for streng og derved begrænser din datter. Men det tror jeg nu ikke, du behøver at være så bange for  I øvrigt er det jo slet ikke sikkert, at hun har lyst til at hoppe i sofaen sammen med drengene. Emma ville heller ikke få lov at hoppe i sofaen, til gengæld er jeg stor tilhænger af, at vi hopper i alle de vandpytter vi møder udenfor 
Jeg er enig med Louise her henover. Synes heller ikke du er streng. Jeg tror oven i købet at jeg ville tillade mig at sige noget til knægtene, også selvom jeg var gæst i deres hjem. Men sådan er vi jo nok forskellige.
spekulationer. Her har vi nemlig også to fætre som må hoppe i møblerne, kaste med legetøjet, banke hunden, gå rundt med og uden sko ude som inde uanset årstid. Det største problem er så at de bor mere eller mindre hos deres bedsteforældre, så når vores lille mand skal besøge sin farmor og farfar så foregår det på de præmisser. Når de er på besøg hos os så tager de dog skoene af i gangen. Møblerne er noget svære, men hvis jeg bare lige markere mig så høre de efter (ikke hvis det er forældre/bedsteforældre som siger fra) Jeg forestiller mig at vores søn også komme til at stå lidt på sidelinjen. Simeplthen fordi jeg ikke kan se for mig at han kommer til at lege helt oppe i det felt. Helt naturligt vil der være nogle grænser som vi sætter og dem kommer han til at overholde uanset hvor vi er. F.eks. at hoppe i møblerne. Jeg kan simeplthen ikke have det, tror da pokker de må skifte møbler og reparere lamper konstant. Der bliver dog situationer hvor jeg kommer til at bede dem om at indordne sig lidt under vores. F.eks. at holde bordskik. Jeg forestiller mig i hvert fald at alle børn bliver siddende til de er færdige...altså til børnene er færdige. Hvis en går, så spiser resten jo ikke mere for så vil de også ned og lege. Her er det altid den store på 5 som ikke gider blive siddende og det mener jeg godt han kan. Når det bliver aktuelt for os så er han 6-7 år. Sådan har det altid været i min familie og hvis bedsteforældrene vil se deres barnebarn så bliver vi også nød til at skulle kunne være der så både os forældre og barnet kan holde det ud. Nu må vi jo se hvordan det ender, vi kommer til at tage nogle kampe, men sådan bliver det. Mig og svigerfar er allerede godt i gang med sukkerpolitikken da han ikke kan se noget problem i at de spiser is og slik kl 16 hver eftermiddag når de er sultne. Sidst mente han at det snart måtte være tid til en is for vores på 4 mdr. Han sagde det mest for at provokere mig. Han sagde noget med at om 14 dage så var det vel tid. Jeg svarede han kunne prøve med 14 mdr. Jamen til sommer skal han vel have en is, mente svigerfar. Jojo, mine egne hjemmelavede uden sukker fik han tilbage. "Dem har vi jo ikke her nede" "Nej, men så må jeg jo tage dem med!" og så var det afdiskuteret. Jeg bliver simpelthen nød til det allerede nu ellers begynder han at give ham sødetabeletter i smug så snart han kan række en hånd frem. Nå, det blev et sidespor. Men nej jeg mener ikke du er for streng. Jeres datter skal jo også besøge andre mennesker. I må nok bare affinde jer med at det ikke er hendes fætre hun leger bedst med. Men mon ikke også de har godt nok af at se hvordan andre opføre sig, og så selv kunne se at det da vist er helt galt.
Det lyder som fætrene har lange tøjler. Nej, man hopper ikke i sofaen her, går med sko indendørs etc, og bliver det for "vildt" har vi nogle madrasser i gæsteværelset de må tumle i, og ellers "ryger de ud". Nu har drenge generelt mere "vild" energi end piger, og kan derfor være lidt sværrere at krudte af, men selvfølgelig kan de sagtens forstå grænser. Hvor man skal sætte grænserne er altid svært, men som en anden skriver, at det er fint man ikke må hoppe i sofaen, bare man husker at hoppe i alle vandpytterne udenfor   . Nanna. PS. Jeg synes man har lov til at sætte grænser overfor andres børn i ens eget hjem (eller bedre at sige til forældrene at det ikke er ok), men når man er gæst synes jeg ikke man skal blande sig i andres børn (medmindre selvfølgelig forældrene er ude af rummet, og børnene gør noget man godt ved de ikke må).
Hej Hanne, Vi er bare havnet i fuldstændig samme situation. De to fætre er nemlig også hos deres bedsteforældre end stor del af tiden. Og der er jo bare ingen regler hos bedsteforældrene. Mine har svigerforældre har meget svært ved at acceptere mine kost regler, min datter (selvom hun er 2½) skal ikke have slik ad libitum. Og der ude er det helt ok at børnene spiser en hel pose familie guf - det kan jeg slet slet ikke have. Det sjove er, at når jeg så laver en frugtskål med div forskellige lækre udskåret frugt, er det altså frugten alle ungerne går i!!! Også sodavand og is - det er ikke lige noget jeg syntes børn skal have ubegrænset!!! Jeg ved godt det er langt mere krævende at have 2 drenge end min pige (og ja jeg er gravid, så lærer nok lektien), men søger børn ikke også grænser?? Og ja kombinationen med ingen grænser - og et stort sukkerforbrug, giver jo krudt i bagen. Er glad for at I bakker mig op i, at det er ok at jeg har flere grænser - vil jo meget nødig være en "stram tante" ;o) Mvh Lene