hey:) er der nogen der ved om jormødrne i frederikssund kommune stræker?? og nogen der ved hvor man finder ud af det?? jeg skal til jordmor d. 11/6. termin d. 22 august:O) med en lille pige:) 
mit bud er at du skal ringe og høre klinikken. Jeg fik ikke noget brev eller noget da jeg troppede p,å og min jordmoder klinik, ikke i fredrikssund, var der bare en seddel på døren, hvor der stod at de strejkede...
oki jeg atkker for svaret:)
Se hvad jeg har fundet til jer - der er svar på næsten alt om børn fra 0-3 år. Du kan hente den ned på din pc, gemme den som dokument eller evt. skrive den ud (hvis du har billige blækpatroner)
den er gemt 
fået den af sundhedsplejesken ved det første besøg herhjemme efter at vi havde fået Emma  Bogen kan godt anbefales!
den er gemt:)
har netop været til scanning i dag, og har fået en ny tid i uge 32, da min moderkage lå for fødselskanalen. Er her nogen der ved hvad det vil betyde i praksis hvis den ikke flytter sig med op som den burde... Jeg er ikke bekymret og tænker at det nok ender med kejser snit hvis det skulle være, men er her nogen der har prøvet det selv som vil dele ud af deres erfaringer ??? Jeg ønsker at føde naturligt da jeg er en ekstrem kylling når det gælder sådan noget med at stikke elelr skære i mig...
Hvis moderkagen ikke flytter sig fra fødselskanalen, får du ikke lov til at føde normalt, da det simpelthen er for farligt for både mor og barn. Moderkagen har mange blodåre, forbundet med barnet igennem navlestrengen, så der er riciko for at bløde ud.
Næsten samme besked fik jeg, men spurgte slet ikke til det. Min moderkage ligger meget tæt på livmoderhalsen og næste gang skal jeg scannes gennem skeden, så de kan se hvordan den ligger. Jeg vil da være ked af hvis det betyder kejsersnit, da jeg havde glædet mig til at føde naturligt  Men er det det bedste, så gør vi jo selvfølgelig det. Louise
Hos mange flytter den sig op på plads med tiden... men hvis den ikke gør, ja så ER det kejsersnit 
ja, tænkte det nok... Nogen der har prøvet at den ikke flyttede sig ?
Fået af vide, at min moderkage måske lå lige lovligt langt nede. Så i uge 32 (det var i mandags) var jeg til scaning, og min havde flyttet sig op, og naturlig fødsel er min vej til at modtage lille baby  Men det var også først her, jeg kunne begynde at forholde mig til, hvordan min fødsel skulle foregå. Så det var helt rart at komme hertil. Havde indtil da ikke "turde" forholde mig, til hverken det ene eller det andet. Så nu er der en afklaring, og det er dejligt. Hvornår er du i uge 32? Hvornår har du termin? Kram Heidi
Jeg skal til næste scanning d. 29/7 (kl 8 om morgenen - gaab) så der er jo noget tid til endnu - min termin hedder 25/9
Åh, dejlig nyhed at det kan nå at ordne sig. Jeg er 27+1 så har lidt tid endnu til uge 32, hvor jeg skal scannes igen. Ved godt nyheden ikke lige var til mig, undskyld jeg butt'er ind i tråden  Louise
lå også for i sin tid, men da jeg kom til ekstra scanningen havde den rykket sig på plads, hvilket jeg TROR den oftest gør... jeg så det som et bonus med den ekstra scanning for der sker rigtig meget fra misdannelses scanningen til uge 30 (der fik jeg min ekstra scanning) håber det ordner sig mange hilsner mette og frederik 17 mdr
ja så er sommeren jo nærmest kommet over os, og de små fødder koger jo nærmest nede i skoene.. men men men hvad gør i??? havde tænkt mig at købe et par sandaler til frederik, men på den anden side kan jeg bare forestille mig hvor hurtigt der vil komme småsten og sand ( frederik går sjældent kun på græs eller fliser) ind i sandalen og måske gnave eller gøre at det genere ham... men sandaler er jo den eneste måde hvorpå fødderne også får lidt luft.. er min tanke om sand og sten helt væk eller??? hvad gør i???? hilsen mette og frederik 17 mdr
har både sandaler og kondisko med i dp, det har altid fungeret fint. Desværre får de jo også sand i kondiskoene, men vores dp er super til at "tømme skoene" flere gang, så vi har aldrig oplevet gener af det.
Hvis jeg var dig, ville jeg købe et par sandaler. Min datter var 14 måneder da hun fik det første par og min søn 22 måneder og de nød det begge i fulde drag...Dejligt med luft til tæerne. Hvis jeg var dig ville jeg hellere bekymre mig om indelukkede små fødder i lukkede sko end lidt grus i sandalerne  Mvh Maria
På med sandalerne, og så må de tømmes ind i mellem   du skal bare sørge for, at sandalerne er lukkede i snuden, så de små tæer ikke bliver ødelagt ved fald o.lign.
Lea har også lige fået sandaler. Hun nyder dem og den fornemmelse det giver at få lidt luft. De er med noget for snuden som en anden også skriver, så de ikke slår tærene under leg og ligende. Hun har så også fornøjelsen af selv at kunne tage på og af. Så med et blik på hendes fusser kan jeg se, hvornår hun gerne vil ud 
Carl HADER når han får grus ind i sandalen, så han har faktisk strømper på. Hans fødder får luft alligevel, synes jeg. Og når vi er på terrassen og på græsset, har han bare tæer.
Hej. Er der nogen der har kendkab til nogle gode sider på nettet, hvor man kan læse sig til fødselsforberedelse? Jeg er jo, som mange andre, ramt af strejken, og har derfor ikke fået alverdens information, om hvordan vi skal forholde os når fødslen går i gang.. Jeg hørte lige idag, at hvis barnets hovede ikke sidder fast, når vandet går, skal man lægge sig og ringe efter Falck, så man kommer kørende til sygehuset. Nu er det bare sådan, at jeg ikke ved om hovedet sidder fast!! Den sidste aftale hos JM blev ligesom den forrige aflyst.. Det kunne være, der var mange andre ting man skulle forholde sig til, men det må jeg så læse mig til.. (er, som mange andre i en anden tråd, træt af strejken!!) Håber der er nogle der kan hjælpe mig med nogle www-adresser der er oplysende. Har termin d. 25. maj.. Lene
JA jeg er fa.... gal! Lige for at i kan forstå hva jeg snakker om.. Det startede med at freya som er 8mdr blev syg tirsdag morgen med hoste, feber og snotnæse.. Jah okay alle ligger jo syge tænkte jeg og lod hende blive hjemme fra dp. torsdag blev jeg selv syg med det samme.. Det gik lidt op og ned med feber fra 37.4 til 39.9! ingen appetit og dårlig søvn. Fredag aften var den HELT gal. Hun fik hosteanfald og blev lilla i hovedet. Tog til vagtlægen, men fik bare afvide at jeg var pylret og han kunne ikke gøre noget. Han lyttede dårligt på hende. Men nårh ja han ER jo læge. Lørdag eftermiddag var den gal igen! Nu blev hendes læber helt blå! Afsted til vagtlægen igen. Hun lyttede og sagde at hun bare skulle have noget hostesaft og næsedråber. Det virkede ganske godt tid når hun havde fået det. Mandag ville jeg så lige have hende tjekket af egen læge da det stadig var slemt.. Han lytter i ca 5sek på venstre lunge og siger: hun har lungebetændelse! WHAT?? Jeg var jo bare pylret! Hun har nu fået penecillin siden mandag og er kommet i dp siden onsdag og har meget bedre! Men hun har desværre tabt sig 1,3 kg på den uge! Med hensyn til mig var det helt slemt lørdag med hoste, svimmelhed, feber og vejrtrækningsproblemer.. Tirsdag går jeg til læge og har også en kold lungebetændelse.. Men man bliver SGU gal når de bare disser en sådan.. Det gør ondt på en når man VED der er noget galt
det er knap en måned siden vi oplevede PRÆCIS det samme! også lungebetændelse!
De læger... Vi oplevede jo det samme i Januar 
mig over, at de vagtlæger så tit laver fejl - det er jo al. praktiserende læger. Hvad dælen er det der gør, at de lægger deres viden, når de møder ind i vagt?
Tror desværre alle fejlene sker fordi der er så mange, som misbruger lægevagten.. Bare rigtig træls at det skal gå ud over dem der virkelig er syge.
det var gået rigtig galt?? og havde fået men eller være?? Og det er vildt ubehageligt at hører at der SÅ mange andre der har prøvet det samme.. jeg ved da godt at det er menneskeligt at fejle, meeeeeeeeeeeenn.. og at der selvfølgelig også er en del hypokonder. men er da skræmmende at man ikke engang kan stole på at lægen gør sit arbejde ordenligt! hvor i landet kommer i andre fra?? bare for at se om det måske er en tendens alle steder
det  Mange gange kan de sørme også stille diagnose i telefonen og sommetider udskriver de også pencilin uden at have set folk... betryggende må ejg sige.  Jeg synes dog det er meget forskelligt, efter hvem der er vagtlæge. Har mødt ligeglade læger og læger der virkelig gennemtjekkede. Synes især det er de ældre læger, der dårligt kigger den syge efter.
Det er desværre det generelle med vagtlæger synes jeg. har oplevet det op til flere gange selv at jeg har været en tur til vagtlægen hvor intet var galt ifølge ham/hende, og når man kommer til egen læge er den helt galt.. forrige år røg jeg til vagtlægen pga blødning under graviditet hvor vagtlægen sagde at det bare var gammelt blod. men da jeg insisterede på at blive tjekket på sygehuset viste det sog også at det var en SA... det er godt at freya har det godt igen 
Ej det er jeg ked af at hører. det er bare det VÆRSTE når man ved der er noget galt. Har selv haft en SA og var HELT alene og ved hvor bange man bliver. kanon at du insiterede på at blive tjekket! Kan bare ikke rigtig bruge vagtlægerne til noget.. Man skal i hvert fald ikke stole blindt på dem. og en helt anden sag.. Dejligt navn du/i har valgt til jeres datter... Og STORT tillykke med hende 
Hej alle i kloge mødre. Vi startede for 14 dage siden med at bruge barnevognssele til Emma på 7 mdr.. Grunden skyldes at hun bliver ved med at vende sig på maven i barnevognen, hvis vi går fra hende, inden hun er faldet i søvn, eller hun gør det, med det samme hun vågner. Hun hænger med hovedet og begge arme udover, og jeg er hamrende bange for, at hun falder ud af barnevognen. Problemet er så nu, at det bare slet ikke fungerer med den barnevognssele. Vi har købt sådan en rigtig sele, ikke den hvor ´man lyner den som en slags pose. Men Emma kan stadig vende sig i barnevognen, uanset hvor starm vi laver den. Det skyldes jo, at den ikke lige som i en klapvogn sidder fast i vognen, andet end i hver side nede i bunden af barnevognen. Det gør ikke så meget, at hun vender sig om på maven, men med selen på kommer hun til at ligge klemt fast og viklet ind i selen...øv øv, det er bare belastende, for jeg er nødt til at gå og gå med hende, og vente på hun falder helt til ro og til sidst falder i søvn. I lang tid har vi bare kunne ligge hende ud, og så er hun selv faldet i søvn i løbet af kort tid. Kære mødre, har i ikke nogle gode råd?
vi har opgivet med Josefine - hun vil sove på siden/maven, så her har vi indstillet selen så den passer til hende når hun ligger som hun gerne vil. Den vigtigste funktion selen har er jo for at de ikke skal kravle ud af vognen...
hæfterne fra højre til venstre i bunden af barnevognen.
Tak for dit svar. Vi snakkede faktisk i dag om at gøre det samme, men vi er bare bange for, at den bliver så løs, så hun lige kan komme udover kanten. Men vi må jo prøve, og så ellers stå ved siden af. Uhh, hvor jeg dog hader den dumme sele, det er bare blevet en kamp at putte hende i barnevognen.
Men glæd dig, det er ventetiden værd, at se den lille igen  Louise: Tak, ja det er gode nyheder, og som Mette skriver, er det meget tit, at den retter sig.  Jeg synes til gengæld, at det er dejligt, at de er ekstra obs. Og man samtidig får en ekstra scanning.  Så Pøj til dig også Louise, med din scanning, lige om snart... Kram Heidi
Tak skal du have, Heidi  Vi håber disse moderkager kravler op på plads!  Louise
Hos både mig og min veninde lå moderkagen for fødselskanalen. Hos mig rykkede den sig og jeg fødte normalt - hos min veninde gjorde den ikke og hun fik ks
Hej Alle Jeg er sikkert ikke den eneste, der døjer her i varmen, men er der nogen der har et rigtig godt råd mod hævede fødder og ankler. Det er blevet helt vildt her de sidste par dage i varmen. Jeg har nu INGEN sko som jeg kan være i. Har haft min kærestes sandaler på som er str. 44 (bruger selv normalt str. 37) De er dog stadig for store   . Mine ankler og underben er også hævede og det er begyndt at gøre ondt, når jeg går. Ved man skal ligge højt med fødderne men må man tage vanddrivende eler lign., når men er gravid? Jeg har termin om 4 uger... Mnge hilsner Anette
Hejsa Annette desværre frarådes det så vidt jeg er orienteret at gravide uden samtale med læge eller jordemor tager vandrivende... men men men... i virkeligheden kan ødem ( hævelser) være tegn på væskemangel og man kan i mange tilfælde få det til at falde ved at drikke rigeligt vand ( og ja vand ikke kaffe/cola/te/juice ect ) kroppen skal bruge vand til at komme af med vand  spørg evt din lokale helse dealer om de ikke har en urtete der kan afhjælpe lidt og samtidig må drikkes mens du er gravid... husk dog at Kamille i gamle dage var kendt for at sætte fødsler igang..... så hold dig fra den.... men de fleste helse dealere har temmeligt godt styr på hvilke urter man kan og må bruge.... nu ved jeg ikke hvor du bor men der ligger en ret cool en i gravene inde i Odense Mvh Silver child
kunne du også få lidt glæde af.
Jeg var ikke klar over, at det kunne skyldes væskemangel. Jeg er en af dem, der sjældent er tørstig og derfor bliver det ikke altid til nok, det er jeg selv klar over... Det er en anelse bedre i dag. Har snakket med vagtlægen som sagde jeg skulle tage den helt med ro og det har jeg forsøgt - i hvert fald mere end i går, hvor det til sidst blev helt skidt 
Lærke klarer varmen fint bare hun ikke har for meget tøj på. Mit store problem er at jeg syntes temp. er så høj når hun skal sove både til middag og aften ( nogle gange 30 grader ). Hvordan holder i varmen nede hvor de små sover?? Ud over selvfølgelig stille dem i skyggen og evt hvor det vinder lidt. Men hvad så i soveværelset??
går det rimeligt. Afterner er de værste, hvis hun ikke har fået sovet ret meget i løbet af dagen så er hun meget pylret og har svært ved at finde ro til at spise og derefter sove. Vi sover med åbent vindue om natten og har sat insektnet op for vinduet, så vi er fri for dyr. I vores soveværelse var der 22 grader i morges og nu er den så steget til 25 grader.
Anton døjer noget med varmen og sover ikke meget i løbet af dagen, men han sover fint om natten og er ikke "umulig" på nogen måde om dagen selvom han ikke sover mere end ca 1½ time sammenlagt ( og i småbidder)
Kender I en kommunal dagplejer der hedder Bianca Krogh Hansen, hun bor på Brombærvej?? Min søn har fået plads ved hende her pr. 1. juni  Mvh Moni
er i flyttet? ..jeg kender ikke til dagplejeren, men mon ikke det nemmeste er at tage ud og tage en snak med vedkommende og danne jeres eget indtrykl af hende??
Hej Gitte, nej vi flytter først den 31. maj  Jo nu underskriver jeg det papir og sender det ind til Haderslev kommune og så går jeg ud fra at vi skal ind og besøge hende, allesammen 
Hej Alle. Jeg er selv en ung mor, blev gravid som 20 årig, har nu den skønneste dreng på halvandet, er 22 og igang med at læse. Jeg bliver førtig næste sommer som procesteknolog og har allerede nu fast arbejde når jeg er færdig. Jeg er glad, glæder mig til at flytte i hus og få flere børn:) Jeg er gift med min mand Michael på 25, som er konstabel inden for forsvaret (dvs en travl mand) Jeg syntes selv vi har klaret godt at være unge forældre, trods vi har haft en del imod os, alder, sygdom mm. Men alt er bare gået så godt. Jeg fik hjælp fra noget der hedder mødrehjælpen, jeg brugte den kun til fødselsforberedelse, men ved de har en masse andre aktiviteter, som hjælper de unge forældre. Det er bare super godt og er så glad for der er fokus på det. Jeg syntes selv jeg nu har overskudet til at kunne hjælpe og vil derfor gerne give en hjælpende hånd. Både til de unge mødre, til dem der er i en svær økonomisk situation eller andre der bare har brug for hjælp.. Jeg har derfor tænkt på at oprette en hjemmeside (måske en butik) hvor man kan købe/få brugt tøj, brugte ting mm. Derved ved jeg der kan hjælpes på en eller anden måde. Har ikke selv brugt denne mulighed da jeg ventede mig, da min mand sørgede for gode tiltag, men jeg ved at der er masser der har handlet i mødrehjælpens butikker, men de er ved at løbe lidt tør nogen gange, så tænkte jeg godt kunne ligge lidt kræfter i det her. Er det en dårlig ide, hvad siger i?? En sidste ting, det er... jeg har brug for hjælp, jeg har brug for at der er nogle ting at starte ud med, har i noget i vil af med? Jeg bor på fyn.. Håber alt dette kan være til gavn for mange. Håber jeg virkelig. skriv endelig herinde om i mener det er helt tosset eller.. ??
men hvordan vil du "sortere" i folk om de reelt har brug for hjælpen eller bare lige vil "slippe lidt billigere"??? Men som overskriften siger, ellers en god idé. Desværre kan jeg ikke lige hjælpe med ting og sager, da jeg selv kun har en på 1 mdr. Og da vi har været indlagt med RS-virus osv. er vi ikke helt nået dertil endnu, hvor vi har en masse aflagt tøj, ting og sager. Mvh. Ditte
Jeg synes da det lyder som en fornuftig idé, dejligt at du vil hjælpe andre unge forældre. Der er helt sikkert nogle der nok skal benytte sig af det.
Jeg synes det er en rigtig god ide  er selv ung mor med en lille nu på 10 dage. min kæreste og jeg har ikke selv den største økonomi men vi er så heldige at have fået en masse tøj mv, fra venner og bekendte samt mine forældre også har hjulpet os rigtig meget. jeg har ikke selv bekendskab til mødrehjælpen har kun hørt om den.. men jeg synes det er en rigtig god ide 
Dejligt med alle disse posetive tilbagemeldininger. Ja du kan have ret i at det kan være svært at sortere, mellem dem der virkelig har brug for det, og dem der bare vil have det billigt, men syntes alle måske skal have lov, men hvis der er flere der melder sig på en ting, og en måske har mere brug for det, end en anden, så må vi jo snakke om det. Tror også man hurtigt kan komme til at ligge inde med meget.. så syntes det er okay det er alle der må købe torr jeg.. tak for hjælpen.. skriv endelig mere både gode råd mm..
Jeg så for et par dage siden et engelsk program, om par, som havde fået et eller flere børn og havde fortrudt af den ene eller anden årsag. Der var sågar nogle som udtalte, at barnet/børnene havde ødelagt deres liv. Hånden på hjertet, er der nogle, som har fortrudt og eller virkeligheden slet ikke levede op til drømmene/forventningerne?
eller drømme så jeg er kun blevet positiv overrasket over "Mor" rollen *s*
og syntes det var modbydeligt at de kunne side sammen med en dreng på 4 år og sige det foran ham. sådan nogle børn må virkelig føle at deres forældre ikke elsker dem.selvfølgelig ændrer det ens liv når man får børn- så er det slut med at sidde på den lokale pub torsdag- fredag og lørdag hver weekend. man kan godt have et godt og rigt liv selvom man har fået børn. det jeg blev mest forarget over var det par der havde både hund og kat i sengen om natten- så kunne barnet bare komme ind på sit eget værelse for de nænnede ikke at herpe dyrene ud når de blev forældre, så der kunne være plads til barnet. og fik barnet allergi- ja så var det jo ikke dyrene der skulle væk. hvis de finder ud af at det ødelægger deres liv at få børn, så forstår jeg bare ikke hende der havde 4 børn under 8 år... for der må hun da have opdaget at det ikke lige var hendes livsstil at skulle have børn?? hånden på hjertet, ja det er hårdt at have børn, men jeg fortryder ikke et secund at vi har en datter på 3 år og en søn om små 3 uger nu. det bliver jo altså også nemmere jo ældre børnene bliver, men det er jo ikke nemt hvis man fæler at hele ens verden drejer sig om bleskift, vasketøj og madlavning, uden tid til sig selv eller veninderne. men det drejer sig blot om at kunne multitaske og have en god mand der samtidig gir en hånd med 
sikke nogle fede forældre.. børnene burde fjernes.! :) nej.. jeg har ikke fortrudt et eneste sekund.. ville ikke kunne leve uden min smukke datter!! begynder næsten at græde af at tænke på hvis hun ikke var her hos mig!!   før hende var mit liv lidt rodet.. og vidste ikke helt hvor jeg hørte til.. men nu har jeg intet at klage over.. elsker mit liv..   og min pige! og elsker enlig også forhindringerne der kunne komme på min vej.. så vågner man lidt op og ved man lever 
   Ja, den med dyrene var jeg også noget rystet over. Og hende med de fire børn, ja der undrede jeg mig også over at hun ikke stoppede efter den første. Vi hører heldigvis oftest, at folk elsker deres børn, men jeg tænkte bare at der sikkert var nogen, som kunne relatere sig til de forældre i et eller andet omfang. Grunden til jeg gerne ville høre lidt, er fordi vi prøver at få mig gravid igennem behandlinger og nogle dage ved jeg slet ikke om det er vejen frem og nogle dage kan jeg ikke se ind i vores fremtid uden der også er børn. Jeg elsker at have min niece og nevø og andre børn på besøg især efter min mand også hjælper til, men en ting er at kunne aflevere dem igen og en anden er at have børn hele tiden. Tror jeg blev lidt skræmt af den udsendelse. 
Jeg har ikke selv set programmet, men kan alligevel sige, at nej jeg er ikke blevet skuffet over at blive mor. Jeg har tilgengæld heller ikke forestillet mig, at det ville være rosenrødt som i raklamerne. Kan godt forstå man bliver skuffet, hvis man tror på raklamerne. Og så lige en kommentar til det med dyr i sengen. Jeg er selv vokset op i et hjem, hvor hundene sov i sengen. Men der var altid plads til os børn også. Og selvfølgelig skal der være plads til barnet. Mange dyreeksperter siger, at det dummeste man kan gøre, når der kommer barn i familien er, at degradere de dyr man nu har. De skal behandles på samme måde som før. Da der ellers nemt kan opstå jalousi. Vi har selv 2 hunde og 1 kat i huset, og de har samme "rettigheder"   som før vi fik vores søn. Og de har ALDRIG været jaloux på ham. De passer tværtimod på ham. Ang. allergi og dyr i hjemmet, er der en ny tysk undersøgelse som omhandler 9000 børn. Der viser, at hunde i hjemmet MINSKER risikoen for allergi. Både over for dyr, men også andre indåndingsallergier. Men en ting er sikkert. Det er p.... hårdt at blive forældre. Men også dejligt. Så kæmp for det.
Man fortryder kun de børn, man ikke fik...! Jeg oplevede en ændring af min person - på rigtig mange måder. Jeg har da ofte tænkt grumme tanker, efter ugevis med søvnen hakket i småstykker, ugevis med en hylende unge midt i et udviklingsspring osv. - og det skal man have lov til. Så længe det er følelser der udspringer af det pres man har været under... Kan man sidde og sige foran hele verden, at børn har ødelagt ens liv og at hunden kommer først, så mener jeg seriøst at der er noget galt med knolden på folk.
Tænk at man kan få sig selv til at sige sådan. De burde gennembankes med et bat, og barnet have nogle forældre som ville elske at være forældre for netop ham. Ødelagt deres liv.. sikke en udtale.. de er jo ved at ødelægge barnets liv  Sørgeligt... er vist glad for jeg ikke så det nævnte program. Begge mine piger er ønskebørn, og jeg har ikke fortrudt et sek. tvært imod. De beriger mit liv.
fortryder jeg inderligt, at jeg har fået børn. Men så kigger jeg lige en ekstra gang på Mikkel og så får jeg dælme dårlig samvittighed over mine tanker, for jeg ELSKER sq den bette gut over alt på hele jorden. Selvfølgelig har man da nogen "ikke så pæne" tanker, når ungerne er hysteriske og det hele føles at ramle om ørerne på en, men ligefrem at nå dertil hvor man synes, at børn har ødelagt ens liv... Så synes jeg godt nok man er langt ude. Men hvor må det også være svært. Man må da føle sig som en total faliterklæring og børn er jo heller ikke noget man lige afskaffer sig, ligesom en hund man er blevet træt af.
Fortrudt? ALDRIG!!! Emma er simpelthen solstrålen i mit liv! Men inden og mens jeg var gravid var jeg lidt bange for om mine følelser ville være store for hende eller ej. Jeg har nemlig aldrig rigtig "gidet" børn og babyer. Har aldrig rigtig set det nuttede i en baby eller det kære i et barn med mad/snot i hele hovedet  Er måske også lidt "miljøskadet" da min mor har været dagplejer i over 10 år - dvs. der har været "skrigunger" fra jeg stod op om morgenen og igen når jeg kom hjem fra skole osv. Jaja, der har da bestemt også været søde og sjove børn hehe, men overdrivelse fremme forståelsen  Lige som mens jeg var gravid, kom der en kollega og viste sin nyfødte på arb. og mine andre kolleger var HELT væk i den bette totalt nuttede lille baby. Hvor jeg egentlig bare var høflig og jo "den" var da sød-agtig. Det gjorde mig egentlig lidt ræd for mine følelser for mit kommende barn! Men, der var intet at være bange for der. Emma er simpelthen TRAMPET ind i mit hjerte og hun fylder det hele (pånær en smule til kæresten, fam. osv   ) Jeg elsker simpelthen den unge helt utroligt højt og kan faktisk begynde at tude ved tanken om hun måske ikke var her længere/der skete hende noget osv. Gud forbyde det! Nogen (få) gange er hun da "til salg" hehe, men det opvejes mere end 100% de andre tider... Så altså: NEJ har ikke fortrudt det 1 sek... Men hvad filan fik jeg dog tiden til at gå med inden hun kom til???    Ejjj hvor jeg ellers føler med de børn i nævner som er "uønskede" *suk* *hjertesuk*
nej det vil jeg bestemt ikke sige, men kan da af og til føle at hun er lidt i vejen for det jeg gerne vil, men det er bestemt ikke hendes skyld men derimod hendes far der er for dårlig til at tage hende når jeg har brug for luft... Vi venter nr to i år, og jeg må ærligt sige at jeg glæder mig til denne kommer og de begge bliver så store at de ikke behøver at man holder øje hele tiden (medmindre deres far får sig taet sammen). Men en ting er sikkert - jeg elsker min datter over alt og er slet ikke i tvivl om at den næste vil blive elsket lige så højt når jeg er færdig med at brokke mig over min mave der vokser alt for meget og er i vejen hele tiden (hvis i spørger mig) 
børn og så ikke programmet, men det er da forfærdeligt at nogen kan udtale sådan noget i et tv program. Maria: Jeg kan så godt forstå at man en gang imellem kan synes at livet ville være lettere uden børn og dte tror jeg det er ganske alm. at tænke 
Jeg har ikke set den omtalte udsendelse, men helt ærligt fordi de synes at børn har ødelagt deres liv, så er der straks noget galt med dem og så skal de gennembankes med et bat...jesus christ...  Altså hvis det virkelig er sådan de føler, så må barnet jo komme hen til en familie, der kan tage sig af det og elske det. Og selvfølgelig er det dybt forkert at sige det i nærheden af barnet. Men helt ærlig bare fordi de indrømmer at børn ikke lige er deres kop te, så er de nærmest umenneskelige. Synes det er en helt fair udtalelse at komme med, men så må de selvfølgelig få fjernet deres barn.
vi har aldrig fortrudt, vi forguder vores børn, Og efter vi har været tæt på at miste vores datter, må jeg indrømme at vi fik et endnu stærkere bånd til begge børn. Jeg har mine børn med til det meste og hver gang en af os har en fridag i ugen så er børnene hjemme. Vi skal nyde dem mens vi har dem for ingen ved hvad morgen dagen bringer, det er en ting vi har lært. Vh.susanne.
Jeg er nu 35 uger henne, og er begyndt at få ondt lige uden på skambenet, altså under maven. Det er kun når jeg går, eller skal op og ned af en stol. Kort sagt, kun når jeg bevæger mig, sidder eller ligger jeg gør det ikke ondt. Er der nogle af jer andre det har prøvet det? Jeg synes ikke rigtigt at jeg har hørt om det før. Og hvad kan man gøre for at lindre det? Jeg har ellers ingen problemer med bækkenet over hovedet. (jo altså hvis jeg laver formeget, men så er det over dagen efter)
Det er symfyseleddet den er gal med - går jeg ud fra   jeg er jo ikke læge.. Jeg havde samme problem på et tidspunkt, kan ikke huske hvilke uger, men det gik over igen. Du skal passe rigtig meget på dig selv, så det ikke sætter sig til rigtig symfyseløsning (ligesom bækkenløsning, men kun i det forreste led). Sørg for at holde benene samlet, ikke lave skæve vrid i bækkenet og slappe af! Hvis det begynder at gøre ondt, har du nok lavet for meget, og så må du slappe lidt af   nemmere sagt end gjort, jeg ved det.
Tak for svaret. Så må jeg til at holde mig i ro, hvilket ikke ligefrem er det jeg er bedst til. Jeg er heldigvis gået på barsel (offentlig ansat) så jeg har da muligheden.
Jeg har selv lige haft det på samme måde som dig, dog fik jeg det i uge 30 og det varet heldigvis kun to uger, men så var det os med masse ro og vile...  Så slap du bare af og lad andre lave ting for dig....
hejsa jeg er heller ikke uddannet Læge, til gengæld er jeg uddannet massør   og forresten selv gravid i uge 31 med bækkenløsning ( lortefuck) det lyder bestemt som om Julie har ret... noget af det du skal være obs på er om det sætter sig "på den anden side" altså i lænd/ryg... en "rigtig" bækkenløsning sætter sig også i SI leddet (lige under "smile hullerne" i ryggen) man kan som Julie skriver forhindre det i at udvikle sig yderligere ved at undgå vrid og skæve bevægelser... dvs. ingen korslagteben hverken når du sidder eller ligger, hvis du ligger på siden kan du afhjælpe den skævhed der kommer i hoften med en dyne der er foldet så den ligger mellem dine knæ og fødder... således at der bliver et lille mellemrum mellem dine ben... fuldstændig lige som hvis du stå op med fødderne i hofte breddes afstand  (benene lige ned) hvis det bliver rigtigt slemt kan en kiropraktor være en hjælp, men sørg for at han/hun er dygtig og tager hensyn til dine blødgjorte ligamenter   det samme hvis du forsøger dig med en massør.. For mig har massage og dynen vist sig rigtigt gavnligt... og så er Voltaren gel et fantastisk middel når det bare gør FOR ondt... i følge læge middel leksikonet kommer mindre end 4 % af det aktive stof ind i kroppen til vitale organer ( og dermed også ind til barnet) hvor imod 5 satserne hvis du æder en pille er LANGT større.... dette betyder selvf ikke man skal smøre sig ind i det dagligt men som en hjælp er det fantastisk   det gør f.eks at jeg lige kan få sovet de der 2-4 timer ekstra som jeg ellers ikke ville kunne når det er rigtigt slemt   det aktive stof i voltaren er i familie med det der er i Ipren, ibumetin og ibuprofen, der jo er udviklet til at tage led smerter   disse stoffer er dog temmelig kraftige og man anbefaler derfor at lade være med at spise disse piller når man er gravid   voltaren'en er et godt alternativ (denne viden har jeg fra min kære søster der er farmaceut stud. ) Håber at jeg kunne hjælpe og råde nogen  Hvis der er spørgsmål som jeg i kraft af min uddannelse og dermed medfølgende viden om kroppen og anatomien kan svare på så spørg endelig... evt via PB  Hhjælper selvfølgelig gerne hvor jeg kan  Mvh Silver child
Jeg tager det stadigvæk med ro, og når jeg gør det så har jeg faktisk ikke ondt. Kun når jeg løfter benene på en bestemt måde. Men jeg skal heller ikke lave ret meget før det kan mærkes, ikke sådan jeg har ondt af h... til. men mere at det bliver ømt når jeg bevæger mig. Så jeg har fundet min aller støreste tålmodighed frem her til den sidste måneds tid. (hvilket ikke er nemt, nå man tænker på alt det jeg havde planlagt at lave) Men det kan jo være at det går over igen, hvis jeg tager det med ro, hvis ikke så bliver det måske ikke værre end det er nu, også er det til at holde ud. Det skal være min motivation til at tage det med ro, (selv om jeg normalt har 2 fuld opladte duracel baterier i enden)
Så er det lige idag vi skal på årets første strandtur, men hvad hulan gør man hvis ungen lige pludselig skal mere end bare tisse? Det er jo ikke alle strande hvor der er opstillet toiletter,... hvad gør man så lige? Lidt mærkeligt spørgsmål nok, men er faktisk i tvivl...
Vi har heldigvis Farmor og farfar´s hus lige ved stranden. Men kunne I ikke have nogle poser med ligesom til hunde. Det ikke så lækkert, men det er sgu mere klamt at jokke i en bæ.
... eller også må man jo grave et hul til bæen 
... medbring en ble som barnet kan bruge, hvis man når dertil...
For institutionerne har ikke pligt til at smøre ungerne ind... 
Ja det kan da godt være de ikke har pligt, men hvad med etik og ansvar for børnenes ve og vel i dagstimerne. heri ligger jo også det mest kritiske timer i forhold til solen og UV-stråler. Lever de op til deres ansvar, hvis det lader et barn blive forbrændt for at statuere eksempler. Hvad med de børn som kommer fra ressourcesvage hjem? og jo, jeg mener bestemt at forældre har et ansvar for at smøre deres børn ind om morgen, men forældrende betaler jo også for, at fagfolk tager ansvar for deres børn, når forældrene arbejder. Jeg har selv arbejdet på en udeafdeling i en SFO og om sommeren gik jeg rundt med en flaske solcreme når børnene kom fra skole. Det er hurtigt at smøre dem ind, og de store kan selvfølgelig selv med hjælp fra hinanden, men solcreme var instutionen da bestemt ikke fedtet med. I min datters dagpleje splejser vi forældre til solcreme, som vores dagplejer så indkøber og fortæller os, hvis der skal mere til af. De penge er godt givet ud, og hun smører dem gerne ind.
Vores DP smører mine piger ind. Jeg har selv solcremen med og det er ikke noget problem.
pædagogerne i Nicklas' børnehave smører alle ungerne ind i solcreme om formiddagen inden de går ud. Ungerne har selv solcreme med, men har de glemt, har børnehaven en ekstra som de får på af. Nicklas bliver også altid smurt med solcreme hjemmefra
Mine drenge biver altid smurt ind, i børnehaven   Min datter bliver også smurt ind hos dp der skal man så selv have det med.
at de ikke vil smøre børnene ind i solcrem, det kan godt være at det tager lidt ekstra tid at smøre 20-40 unger ind, men med den kendskab man har til sol og hudcancer, så skal det bare gøres. Som forældre kan man jo ikke selv komme og smøre sit barn ind i solcrem for der er man sansynligvis på job, så det er helt klart pædagogerne der skal sørge for det. Børnene i vores dagpleje bliver smurt ind i solcrem og vi plejer at splejse om en flaske, men jeg er spændt på hvordan det kommer til at virke når min søn skal i børnehave her om et par måneder. Det skal til sidst nævnes at man som forældre selvfølgelig har et ansvar for at smøre barnet ind om morgen og hvis institutionen kræver at man selv sørger for at medbringe cremen, så gør man det. /Louise
Jeg arbejder i en børnehave, hvor det er en selvfølge at smøre børnene ind. Vi har selv creme, så børnene behøver ikke at have med, og vi gør en del ud af at fortælle, hvorfor de skal smøres ind osv. Kunne aldrig arbejde et sted, hvor man nægtede at gøre det. Det er da ikke fedt at se på forbrændte børn...  Hilsen Camilla
Hej alle sammen Jeg går og overvejer om jeg skal indrette vores rapo til hygge hjørne hvor vi kan sidde og læse historier. Der skal være en dejlig stol et lille bord samt en lille reol til bette mandens bøger. Og selvfølgelig hyggetæpper. Noah´s værelse ligger lige ved siden af så man kan jo også bruge hjørnet når han leger på værelset smiler. Men mit spørgsmål. Gider børn sidde og læse historier samt godnat historier i et hjørne eller vil de hellere ligge med mor og far i senge og læse historier? Håber I vil hjælpe med mit meget mærkelige spørgsmål.
Overhovedet ingen der tør at svare?
været vant til at vi læser/læste historie i sengen. Enten ligger hun i sengen eller sidder på skødet. Efter Lian s ankomst læser vi "alle" steder. Det kan være på hendes værelse, i sofaen eller i min seng med Lian i hans kurv ved siden af min seng. Jeg tror at sådan et hyggehjørne er alle tiders idé!
Hej Tusind tak for dit svar. Glemte helt at skrive at man selvfølgelig må få læst historier over alt i huset smiler. Men syntes og tror blot at det kunne være super hyggeligt med sådan et hjørne med bøger og det hele smiler.. Glæder og håber at høre andres mening om ideen.
Hej Min datter ville elske sådan et læse/hyggehjørne..(hun er en rigtig bogorm) - det kan jo også bruges til at sidde og "filosofere" lidt i Hilsen Anne
Hvor er I søde. Jamen nu er drømmen bare vokset endnu mere. Så nu skal det blot udleves smiler. Og indsamles materialer. Og kontanter smiler. Men hyggeligt der skal det nok blive håber jeg. Så andre kom med jeres mening smiler. Syntes det kunne være super hyggeligt.
Josefine har det varmt i barnevognen...hun har kun en sparkedragt på og en dyne over sig i denne tid. Hun sveder selvom hun har en tynd bomuldshat på...idag har jeg undladet at give hende hat på, der er læ der hvor hun står. Men jeg er i tvivl om det er godt helt uden hat...   Jeg kan jo ikke klæde hende mere af på kroppen end det hun er pt...Nogle mener jo nærmest det er katastrofalt at undlade hatten......Men det kære barn sveder jo! og så sover hun af H..til Hvad sover jeres ude i lige for tiden hvor der er 18-22 grader ude??  Hilsen en mor som har SÅ svært ved at finde ud af hvad tøj Josefine skal putte ude i 
Hvis hun står i læ, ville jeg ikke have skrubler over at undlade hatten.
så længe det ikke blæser eller trækker ind til hende kan du sagtens undlade haten i denne varme.
min Josefine har ikke haft hat på de sidste ca 2 uger, og jeg har også overvejet at tage noget af tøjet af, men nogle gange smider hun dynen ud over kanten inde hun lægger sig til at sove, og så er det nok stadig for koldt uden fx bukser...
heller ikke hat på mere. Den ene dag sov han kun i body og dyne og der sov han faktisk rigtig længe. Så i denne tid hvor det er så varmt skal han ikke have mere på. Hvis han får mere på er hans hår helt gennemblødt og han sover ikke ret længe.
Chrisser 1: Sover han bare i body..med bare ben? Har nemlig tænkt mig at prøve at gi Josefine sådan en på ud idag... måske også med korte ærmer...
på snart 3 måneder sover i en langarmæet body og bare ben under dynen. Hun har også sovet uden hat, men sveder nu ikke når hun har en helt tynd på, så det er lidt forskelligt om hun får den på. Jeg holder øje med hende og som regel sparker hun først dynen af, når hun er ved at vågne op.
bare i kortærmet body med bare ben. Selvfølgelig med dyne over sig. Men det er jo også vildt varmt i disse dage 
Tak til alle der svare her på tråden  Det er altså lidt af en opgave det der med tøj syntes jeg.... - Men nu ligger hun altså og sover med body..en langærmet...hun har bare ben men sparker dynen af...og d bliver hun ved med. Nu sover hun så...med det ene ben over dynen...   Men ok...22 grader og ingen vind. Det tager hun nok ikke skade af..
Silje har også sovet kun i body, og faktisk uden dyne her i varmen, jeg tjekker hende så jævnligt, så jeg kan tage dyne af/på efter behov...
Hej alle HN mødre/kommende HN mødre. Jeg har ikke selv børn, og er ej heller gravid. Jeg står dog i den situation, at tidshorisonten for. hvornår vi skal forsøge at få nogle småfolk til verden, er 2-3 år. Jeg står og er ved at købe en lækker hest, men kom så til at tænke på om det måske var dumt, når tidshorisonten for småfolk ikke er længere. Derfor ville jeg da lige høre eksperterne på dette område - som selvfølgelig er jer! Hvad tænkte I om det med heste, da I valgte at blive forældre? Tænkte I, at I måtte skære ned på ridningen, sælge hesten eller tænkte I at I kunne forsætte som I plejer efter et par måneder efter fødslen? Og hvordan er det så blevet, nu hvor I har født? Kan I nå at ride fx 3 gange om ugen, eller er det mest realistiske at man helt stopper med at ride eller i hvert fald får solgt sin hest? Jeg er klar over, at I på ingen måde kan udtale jer om min stiuation, jeg er også blot interesseret i at høre om de tanker I gjorde jer, og hvordan det er gået for jer. Mht min situation, så tænker jeg også lidt, at det er med at leve hestedrømmene ud, nu inden man får børn, og det måske derfor var en god nok idé at jeg købte drømmehesten. Mvh Anne
Hejsa. Nu har jeg ikke født endnu, har termin om små 3 uger.. Jeg er ikke stoppet med at ride. Det bliver dog ikke til så meget, men det er mere pga. tiden end pga. maven. Kommer afsted 2-3 gange om ugen- sådan ca.. Jeg håber rigtig meget, at jeg også kan finde tid til at ride når jeg har født.. Det er rart at læse med herinde, da det er folk/mødre i samme situation som en selv. Mine veninder, der ikke har heste, har slet ikke fantasi til at se hvordan det kan lade sig gøre at passe, arbejde, hus/ejendom, heste, hunde osv. sammen med en lille baby. Jeg er dog ret optimistisk, og mener nok det skal gå. Lene
og hvad manden(kæresten er villig til at hjælp med... Jeg er desværre ikke kommet igang igen efter fødsel, men her er der en del ting der har spillet ind - bla manglende tid fra kæresten og da han havde tid havde jeg kun en hest jeg ikke var helt tryg ved de andre var enten drægtige eller med føl. Min kæreste er landmand så der er perioder hvor han faktisk ikke har tid fra tidlig morgen til meget sen aften...
Rider da tre gange om ugen PT, men er stadig på orlov, min dreng er 10 måneder... er spændt på hvad der sker når jeg starter arbejde igen. Har PT tre heste (2 rideheste), men skal have bestanden ned på 1 med tiden  3 måender før fødslen og 2 måneder efter blev det ikke til meget ridning... Før grundet maven, efter grundet amning og et ikke sovende barn  Man kan hvad man vil, hvis ellers man får den fornødne hjælp fra sin bedre eller værre halvdel   . Men det kræver planlægning og man får til tider dårlig samvittighed. Jeg vil mene at hvis børnene er 2-3 år ude i fremtiden (og der er desværre ingen der ved om de i så fald kommer med det samme) så er det da bare med at købe hesten, man kan jo så senere tage sit liv op til vurdering og se hvad man magter, men det er jo ikke synd at sælge hesten, det er nok værre for ejeren 
Hej Her har der ikke været nogle problemer Jeg red min dejlige pony helt til uge 41+1 - og så kom Malou om natten. 13 dage efter var jeg oppe igen og har redet hver dag siden. Jeg kan slet ikke undvære det. Min mand er også super sød til at få det til at fungere - de dage jeg ikke kan nå at ride inden jeg henter Malou i vuggestue (da jeg synes at 15.30 er det seneste hun skal være der til) tager de enten med derud når han kommer hjem eller har hende bare derhjemme imens. Så ja det kommer selvfølgelig også an på hvad manden er indstillet på Held og lykke
Mange tak for responsen! Jeg vil meget gerne høre flere oplevelser omkring det at blive forældre og have hest samtidigt. Så jeg opfordre alle der har oplevelser med dette eller været ude i de samme overvejelser som jeg, til at skrive! Og ellers så må alle have en god weekend! hilsen anne
Hejsa jeg har en søn på 4 mrd. Jeg har en unghest, som er under tilridning. Jeg er derude hverdag og kigge på han bliver redet, da der desværre er sket det, at efter jeg er blevet mor tør jeg ikke ride   og slet ikke på en lidt ustabil unghest. så her er det ikke tiden der er et problem. Nina
Jeg er 17 uger henne og jeg rider et par gange om ugen. Jeg er blevet lidt forsigtig og rider "kun" skridte ture, men søger en part så han kan blive krudtet af noget oftere så jeg vil kunne få mig en stille og rolig trav   Ved ikke hvad der sker efter fødslen, vi må se, hesten står jo her hjemme så kan om ikke andet hygge om ham, og håbe på en god part 
Da Frederik blev født, for snart mange år siden, begyndte jeg at ride igen 8 uger efter fødslen. Jeg kunne sagtens finde tid til at ride hver formiddag, når han alligevel sov. Og da jeg startede på job igen, var min bedre halvdel flink til at tage ham mens jeg lige red - ellers gjorde jeg det når han var lagt i seng (havde opstaldet ude). Til gengæld har jeg stort set ikke haft med heste at gøre under graviditeterne, første gang gjorde det simpelthen for ondt at ride allerede i uge 8. Denne gang har jeg været for træt, og har en frygtelig vild unghest, som jeg fik forbud mod at arbejde med, af manden min. Jeg håber, at jeg nu får tid til at få redet ham ordenlig til, men kun tiden vil vise om det kan lade sig gøre for mig, med nu to børn. Lige pt. bliver det ikke til meget, da jeg også skal skrive en bachelor opgave, og Cirkeline er kun 2 uger. Men håber stærkt på snart at komme igang, savner det i hvert fald vildt meget!
Hvordan siger man tak for 1½ år hos sin dagpleje som ens børn har haft det rigtig godt hos og som vi som forældre også har været vældig tilfreds med?! Jeg kunne virkelig godt tænke mig at skrive et sødt kort til hende når Bertram og Laura holder op - et brev der går lige til hjertet, men hvad pokker skal jeg skrive?? Jeg kunne selvfølgelig godt skrive tak fordi hun er den hun er og fordi hun har passet så godt på mine børn, meeeeeen..... det virker sådan lidt for "normalt" - er der ikke en af jer gæve HN mødre der sådan lige har GULDKORNET til hvad jeg kan skrive???
har betyder rigtig meget for jer at i har følt jer trygge ved at aflever jeres børn, måske... <hvor meget hun har betydet for jeres hverdag og børnenes trivsel? Og så lige kombineret med en lille kurv med noget vin og chokolade, evt en lille blomst
Min mor var dagplejemor i 12 år, inden hun måtte stoppe pga. sygdom. Hun har utrolige mange kort og breve som vi engang imellem tager frem og kigger på. Jo, de skriver måske lidt det samme, men det er ikke noget min mor tænker over, det er jo bare lækkert for hende at forældre har følt sig trygge ved at overlade sine børn til hende.. Dog er der et vi altid snakker om, der står nemligi at vinen er til dagplejefaderen, det har min far aldrig glemt dem for(den som skrev brevet).. 
som at det er skønt at aflevere børnene i hendes entree, bryggers, køkken eller hvor i nu afleverer dem. At de har haft mange gode timer i hendes baghave/forhave og på turene rundt i - byen/skoven eller hvor hun nu går med dem. Jeg fik et KANON tip fra en HN mor og gav min DP en Stelton termokande som hun bare kan have i rigtig mange år - i stedet for en kurv/eller lign.
sende den tråd,hvor du brokkede dig over hende  Tine
du dog huske sådan noget?? Imponerende altså.
Ja, jeg ved godt jeg har brokket mig over vores dagplejemor, men som jeg skriver her, så er vi gennemgribende glade for hende, hun har bare sin måde at sige tingene på som på mig måske virker lidt stødende, og sådan er DET jo bare.
Jeg har ikke selv børn så kan ikke svare på dine spørgsmål ang. det. Men hvis du først regner med at børn ligger 2-3 år ude i fremtiden ville jeg godt turde at købe drømmehesten. Man kan nå utrolig meget med en hest på de år og når du så bliver gravid kan du jo sælge/udlåne hesten eller det kan være at du er en af de heldige der bor tæt på hesten og kan få det til at fungere med både baby og hest  Jeg håber selv på at når jeg engang får børn så har jeg hestene hjemme og så skulle det jo gerne kunne fungere med begge dele, men det er jo bare min drøm 
hejsa Jeg ville bestemt også godt turde købe drømme hesten... jeg Rider stadig og er 31 uger henne... vil dog sige at tiden bliver sat ned og jeg gsætter mig ikke op på hvad som helst... man bliver vel lidt mere forsigtig  men alt andet lige så har kroppen jo godt at af røre sig  hvordan man kommer igang igen efter fødslen kan jeg ikke svare på før om nogle mdr   meeen som flere skriver.. hvor der er vilje er der vej....  Held og lykke med drømme hesten herfra  // Silver
Jeg har en søn på 4 mdr. og jeg rider ca.2-4 gange om ugen. Alt efter hvornår farmand kan passe. Red noglenlunde det samme indn njeg blev gravid. Har hestene hjemme, og bruger meget tid på dem. Bare ikke så meget på ryggen af dem. Jeg ville helt sikkert købe hesten. Det er også godt at have noget andet at gå op i, når man går hjemme.
Hejsa igen alle jer der har svaret! Der er flere af jer der skriver, at der jo også er mænd i billedet, der har godt af lidt kvalitetstid med barnet. Det synes jeg er helt rigtigt. I den forbindelse kommer jeg til at tænke på om jeres mænd også har en fritidsinteresse? Hvis man forestiller sig at manden går til fodbold 2 gange om ugen og kamp i weekenden, og man selv gerne vil ride 2-4 om ugen, og skal skiftes til at passe barnet, så bliver det et fåtal af aftener man har sammen; mor, far og barn. Er der nogle af jer der gør det sådan? Min kæreste laver ikke noget sport for tiden, men hvis han er igang igen når vi engang skal have barn, så tror jeg måske jeg ville overveje at lægge mine ridedage hvor han er til sport, og så kunne barnet blive passet ude de timer. Men hvordan gør I? Hilsen Anne
min går både til badminton(vinter) og fodbold(sommer) samt lidt forskelligt med naboer og venner. Vi har lidt tid sammen sent på aftenen og så har han så vidt muligt vores datter et par timer om dagen (vi har hende hjemme da jeg kun arbejder ca 1-2 timer dagligt)
Puuhhaa, jeg syntes det er svært i denne hede, hvor meget tøj skal hun have på for ikke at koge og ikke fryse   . Lærke komme ud i langærmet body og dyne, men inden der er gået 5 min har hun sparket dynen af. Hvad har jeres de små på ud til middagslur??
..helene kun med undertrøje og ble bukser og dyne..   hun har det fint nok-- men det er svært
har en langærmet body og enten strømpebukser eller tynde bukser på, til gengæld sover hun kun med et tæppe i barnevognen og ikke dyne.
Anton på 11 uger har en langærmet body og et par små strømper på, han sover ed et tæppe eller et dynebetræk. Han bryder sig ikke o at være for varm, så sover han dårligt
... helt hvorfor i pakker jeres børn sådan ind? Og forstå mig nu ret, det er ikke en løftet pegefinger eller fordi jeg tror jeg ved bedst, jeg kan bare ikke helt se hvorfor det er svært, når det er SÅ varmt, som det er lige nu? Kan forstå det, når det er 10-13 grader og man bliver i tvivl om påklædningen i barnevognen og hvis det nu blæser lidt og sådan - men som det er nu, er det jo monstervarmt... Hvad er det værste, der kan ske, hvis man skulle have givet dem for lidt tøj på, i 24 graders varme? Forstår sagtens at man kan være i tvivl, når det er første barn og sådan - men synes bare generelt jeg støder på masser af unger der STADIG har hue på i barnevognen, strømpebukser og en varm dundyne... Det ER altså for varmt  Min dreng på 19 mdr. sover kun i kortærmet uldbody, intet andet. Han har et uldtæppe, let og luftigt, som jeg lægger henover underbenene, men det kunne jeg faktisk lige så godt lade være med, for han sparker det af. Han står på terrassen, i skyggen, og der er pænt lunt derude lige nu...
Her har lillepigen en kjole på, eller en kortærmet body. Dynen i voksien er også taget helt ud, så hun kun har voksien om sig, når hun ligger i barnevognen. Ellers bliver hun simpelhen for varm med dyne over sig. Hun er lige blevet 10 uger gammel, og har som alle små babyer, en masse "valpefedt" der hjælper hende med og holde på varmen. Så lange ærmer og strømpebukser er lagt på hylden her i denne hede.
sover kun i kortærmet body og et lille tæppe. Hun sover i barnevognen, som står i garagen, hvor det er en dejlig temperatur.
I denne varme sover Sarah i body og med et lille tyndt tæppe. Tæppet ryger dog hurtigt af. Barnevognen står i et åbent skur i skyggen.
Hvem er det der pakker ungerne ind? Jeg kan ikke få øje på hvem der har hue på? Og selvom dette er mit barn nr. 2, så er jeg stadig meget i tvivl om hvor meget tøj en lille tøs på knap 3 uger skal have på. Mit første barn var vinterbarn, så det gør det ikke nemmere.
Jeg er kommet lidt i tvivl om, hvorvidt jeg faktisk ammer min lille pige nok. Hun er 9 1/5 måned, og de seneste uger har jeg kun ammet hende morgen og aften. Er det nok, eller bør jeg supplere med at give hende modermælkserstatning i kop eller flaske? Hun får ikke anden mælk end min og så den MME, jeg blander i mos og grød (ca. 1 dl om dagen). Jeg har flere gange forsøgt at ringe til min sundhedsplejerske til råds, men grundet strejken forgæves... Camilla
Jeg vil bestemt mene at hun skal have noget mere mælk. Når du kun ammer 2 gange dagligt er der jo nok ikke en ½ liter pr gang  Om du så giver i kop eller flaske er op til dig, men måske kop er bedst så længe du ønsker at amme endnu.
9 1/2 måned er det på høj tid hun får almindelig mad! Du kan helt stoppe med at amme hende nu (hvis du ønsker det) og gå over til fast føde. I den alder må hun få alt. Efter 6 måneder er det ikke nok for barnet at leve af modermækl/mme. Hun skal også have en del vand nu hvor det er varmt. Forsæg evt med noget rugbrød (uden kerner9 til middag. Hvis det er svært for hende at tygge kan du bløde det lidt op i sødmælk på tallerknen.
Jeg vil lige slå fast, at hun da   får fast føde og masser af den! Det, jeg mener, er, at hun ikke får komælk. Hun kan fint tygge de fleste ting, og hun er dygtig til at drikke vand af sutteflaske, uden at det forstyrrer amningen. Hun bliver ammet om morgenen, får grød til morgenmad (med MME), frugt om formiddagen og rugbrødshapser til frokost. Så får hun igen grød (med MME) eller en bolle om eftermiddagen og enten grøntsagsmos (med MME) eller lidt af det, vi andre spiser, til aftensmad - og så igen bryst inden hun skal sove. Mit spørgsmål er blot - er det mon mælk nok? Hun er som sagt 91/2 måned gammel. Camilla
dit barn har brug for 400 ml MME/modermælk pr døgn for at få det hun skal bruge ( indtil hun er 12 mrd )i følge netsundhedsplejerske.dk du kan jo så måle det du bruger i grød og mos, og jeg vil regne med at du mindst giver hende 1 dl modermælk 2 x dagligt, så du burde kunne nøjes med at give hende modermælk i kop ved siden af. flaske burde ikke være nødvendig at introducere for hende når hun er så stor ( tillykke med den fine amning- forøvrigt- det er da godt gået) "I 8-9 måneders alderen vil 3 amninger ofte være nok og omkring 10 månedersalderen og frem mod et år vil 2 amninger være fint. Efter 1 års alderen kan man amme en gang dagligt, så længe både mor og barn har det godt med det" kilde netsundhedsplejerske.dk
Trilsen: super - det var lige sådan et citat, jeg havde brug for. Jeg har bladret alle mine bøger igennem, men uden videre held. Hun er jo næsten 10 måneder, så det må være tilstrækkeligt med 2 amninger. Det var godt at høre. Og tak for ammelykønskningen, jeg er faktisk også meget glad for, at det har fungeret så fint og regner bestemt med at blive ved et par måneder endnu  ) Camilla
Vi snakker om at sælge vores hus (som vi selv har tegnet og fået bygget), da jeg aldrig er faldet til her i Vemmelev (lille by) - jeg vil så gerne tilbage til Korsør (som kun er 8 km væk), hvor jeg altid har boet. Min mand er faldet godt til (har boet her det meste af hans liv), men savner også den korte afstand til skov, strand, indkøb osv - vi elsker at gå ture, men her i Vemmelev er der kun landeveje med meget trafik at gå på, hvis ikke vi vil gå op og ned af den samme villavej hver gang. Samtidig er vi trætte af at have gæld (ikke fordi den er voldsom stor, men med hus og bil så er den der) - savner den frihed det er, at bo i noget lejet og ikke have ansvaret for vedligeholdelse mv. Vores ide er at sælge huset (og dermed kunne betale al gæld ud og samtidig have en slat penge tilbage), finde en god lejlighed med adgang til have, bo der nogen år og spare en masse penge op, vente på drømmehuset (som skal ligge ud mod skoven og tæt på stranden) og begynde forfra som husejere det rigtige sted. Kort sagt: komme væk fra Vemmelev og hen hvor vi (jeg) føler mig hjemme, nedbringe gælden og i årerne i lejligheden havde mere luft i økonomien. MEN vi har 3 børn, pigerne går i børnehave lige på den anden side af vejen (der ville de skulle fortsætte) - de har hvert deres store værelse, stor have, meget af familien i gåafstand osv. Flytter vi i lejlighed ville pigerne evt. skulle dele værelse (de er nu 3 og 5), have sværrere ved at rende ud og lege osv (selvom vi vil sørge for at der er noget have) Det er nok bare et luksusproblem, men når vi altid har boet i hus med børnene så er det svært at forestille sig noget andet. Jeg ved ikke om det vil være en for stor omvæltning for børnene? Har du nogen gode indput - bor du i lejlighed, syntes du ideen er tosset, ville du gøre det samme....???
jeg har boet i lejlighed i mange år... 3 år med barn.. flyttede dog i hus da vi ventede nr. 2 - jeg må sige at jeg aldrig kunne bo i lejlighed igen, aldrig, det er simpelthen for besværligt med 5 aktive børn der elsker at være udendørs. Om sommeren lever vi vores liv ude. Og vinteren tilbringes også en del ude. Noget jeg ikke ville kunne på samme måde indespærret i en lejlighed., Kunne i ikke leje et hus, rækkehus eller evt. en lejlighed i stueplan hvor der evt. kunne lukkes et stykke have af, så pigerne kunne komme ud, også uden at du behøver at gå med. Men du skal ikke høre så meget på andre, men mere om i selv kan trives på den måde, kig på jer selv og pigerne, vil i og de kunne leve i lejlighed, kan i det, så er det da bare om at finde et nyt sted, hvor i alle kan trives. Jeg ville nok aldrig gå af med huset for at flytte til mindre. Mette
Ja, det er jo nemlig det der er spørgsmålet - om vi kan trives i lejlighed... vil selvfølgelig gerne finde et rækkehus e.lign, men dem er der ikke mange af i Korsør. Jeg tror godt, at vi kunne trives i en periode - som det jo vil være indtil vi får sparet en bunke penge sammen og huset kommer til salg det rigtige sted. Men det vil helt sikkert kræve ændringer i vores hverdag - vi skal være 110% indstillet på det.
i alle, for ellers kommer alle de grimme skænderier mm.. hvor svært vil det være at sælge jeres hus, og hvor længe ville i skulle bo i en lejlighed. var det ikke muligt at leje et hus, indtil. Evt. et andet sted end lige korsør, men det svære er jo når der er børn, at de skal flytte fra deres kammerater og børnhave mm. Mette
Hvad med en af de andelsboliger der ligger ved Skovparken ? Ved godt man så også ejer lidt af det, men det kommer jo aldrig op i nærheden af det jeres nuværende hus koster. Kan godt forstå du savner den korte tur til skov og strand, der ligger Vemmelev lidt dumt. Tror aldrig jeg vil komme til at trives i en lejlighed igen, og da slet ikke ungerne... Håber i finder en løsning.
købe et lidt mindre hus i udkanten af Korsør istedet for?
Tak for jeres svar. Hele pointen med tanken er at flytte i noget lejet og dermed have mulighed for at spare en hel masse penge op i løbet af fx. 2 år - og bagefter have mulighed for at købe HUSET med drømmebeliggenheden. Skal vi købe en andel eller et andet hus i udkanten af Korsør, så kan vi lige så godt blive boende her.
...Ville jeg hade at bo i lejlighed. Vi har kun et barn, men jeg ville hade den "trænge" plads, jeg ville hade mine naboer og jeg ville hade det manglende frie udendørsliv. -Men nu skal det så lige tilføjes, at jeg aldrig har boet i lejlighed, så overnævnte er blot fordomme jeg i bund og grund ikke har noget i. Hvad angår værelses deling, så tror jeg det er nu og de næste år de skal dele værelse, hvis det skal være, og ikke når de bliver større. Men jeg kan sagtens følge dig i at bo der hvor ens hjerte er, og hvis det er realistik, at I ved at bo i lejlighed i en kortere periode, ville kunne købe drømmehuset i drømmebyen, så skal I gøre det. -Tror faktisk det ville gøre, at selv jeg kunne overleve en lejlighed for en kortere stund.  Jeg har i en årrække prøvet at bo et sted hvor jeg ikke rigtig helt følte mig hjemme, og det er ganske enkelt ikke holdbart i længden. Vi har nu købte drømmegården, som oven i købet ligger det helt rigtige sted, og det er guld værd!  
på to år får I da også sparet en del op i boligen ved afbetaling af lån??? Vi købte hus da vi overvejede det samme, fordi at vi vidste at vi aldrig kunne spare så meget op som boligmarkedet steg med. Men det var så også for knap 4 år siden, men det ser anderledes ud nu selvfølgelig. Jeg skal ALDRIG nogen sinde bo i lejlighed mere, dertil er mit liv for kort. Jeg hader at kunne høre andre larme omkring mig på dumme tidspunkter   .
Det er meget begrænset hvad vi kan spare op i huset på de 2 år, de første "mange" år nedbringes lånet jo næsten ikke, da man primært betaler renter (vores lån er 6 mdr gammelt) - og som boligmarkedet er nu, så er der ikke udsigt til stigninger i boligpriserne i nær fremtid. Du har ret i, at livet er for kort til lejlighed - men det er også for kort til at bo her og bare drømme om huset det rigtige sted!
hejsa Alle sammen Advarsel: dette indlæg kan godt være lidt et surt opstød.... ønsker selvf ikek at ødelægge nogens gode humør  Med fare for at virke lettere dobbeltmoralsk stiller jeg lige et par spørgsmål som jeg har gået og tumlet med... jeg er nu gravis u Uge 31, hilket jo bestemt betyder at det er svært at gemme maven under en stor trøje mere ( vejret er desværre også lidt imod mi her   ).. nu er der selvfølelig en masse af jer der sidder og tænker jammen maven skal da ikke gemmes, den skal da vises frem... men inden i "dømmer" mig så læs lige hele indlægget færdigt... og husk at der er forskel på folk.. Jeg skynder mig lige at starte med at nævne at jeg selvfølgelig ikek er ked af at være gravis, jeg syntes faktisk det er super super hyggeligt, jeg jeg glæder mig brændende til der kommer et lille liv til verden i Juli, ingen tvivl om det... Det der undre mig er følgende.. hvordan skete det at min mave blev offentlig eje fra samme sekund man sådan bare begyndte at kunne se lidt mave, jeg kan til stadighed ikek forstå hvad der berrettiger vildt fremmede mennesker (f.eks min mands kollegaer, fjerne slælgtninge ved knfirmationer ect.) som jeg aldrig har snakket med eller kun lige overfladisk har bekendtskab til til at gå hen og rage mig på min krop (min mave ) hvis man gjorde dette på en ikke gravid kvinde ville det være at sidesætte med overgreb eller noget i den stil og er lagt fra accepteret i vores samfund... men i samme sekund man er gravid bliver maven offentlig eje ? Jeg har et "personligt rum" som jeg egentlig ikek bryder mig om at folk sådan uinviteret træder ind i... og det er meget sjældent jeg har oplevet at dette var et problem, indtil maven begyndte at vokse... hvad får folk til at mene de må rage løs på en ?? jeg er begyndt at sige fra.. og indkassere faktisk ikke så sjældent meget forargede blikke fra folk som jeg forklare at jeg ikke ret gerne vil at de piller mig på maven .... Måske skal det også lige her nævnes at jeg bestemt ikek får den trang til at røre ved andres maver... syntes da at de har ret til at have deres krop i fred  det var det første spørgsmål... Det næste dilemma er at man jo helt holder op med at eksistere, folk man troede man kendte er med et trylle slag holdt op med at interessere sig for en, jeg ved godt jeg kommer til at lyder ekstremt egoistisk det anser jeg mig som sådan ikke for at være, men jeg må da erkende at jeg bliver dybt frustreret når det første folk spørger til (uanset hvor længe siden dete r man har snakket sammen sidst ( det være sig dage eller mdr)) er : "hvordan går det med maven" ikke "hvordan går det" eller "har du det godt" eller " er der sket noget nyt og spændende i dit liv" ect.... og man er holdt helt op med at have øjenkontakt med folk, det første de kigger på når de ser en er maven... det er jo skide frustrerende... et af de bedste eksempler var at jeg sad på kontoret hos min veninde og tidl. chef en eftermiddag hvor jeg ikke havde været derud i laaaaang tid ( dvs ½-1 år) og en af dem der arbejder et andet sted i huset kommer styrtende ind ( hun har jo af gode grunde så ikek set mig i ½-1 år) og det første hun siger er ikke "hej Anne hvordan har du det" eller lign det er ordret: "jeg skal se maven!" jeg blev så gal at jeg bare rejse mig op, rakgte hånden frem og sagde " hej charlotte, jo tak jeg har det fint... hvad med dig ?... er jeg hysterisk ?? er der slet ikek nogen i verden der har det lige som mig ?? Jeg begynder at tro at jeg er super dårlig til det der med at være gravid... er også ved at brække mig når min stolte svigermor viser maven frem og glemmer at præsentere mig... ( vælger dog at smile sødt og opføre mig pænt i denne situation, ved jo godt at hun bare er glad på vores vejne og glæder sig helt vildt) jeg ved også godt at det selvf er spændende og gdet er et nyt menneske der ligger derinde i maven, og jeg nyder at min dejlige mand giver både mig og maven en masse opmærksomhed.... men på et eller andet plan så er vi vel også de eneste indtilvidre der har et forhold til barnet... ?! Jeg er også klar over at folk kommer til at overse forældrene når først barnet er kommet ud, men det kan jeg langt bedre forholde mig til, der er det jo et menneske som man kan "ta og føle på".. Jeg har det ærligt talt bedst hvis jeg kan få lov at glemme at jeg er gravid et par timer af gangen en gang imellem  Pyha det blev vist lidt lagt dette her   håber at nogle af jer holdt ud til den bitre ende Mvh Den temmelig frustrerede Silver Child
for de fleste at være gravid, tror jeg. Og jeg synes du har fuldstændig ret. Men på den anden side, så fasineres jeg også selv total af en gravid mave og vil gerne liiiige røre. Men i og med jeg selv har været gravid, så kender jeg folks "private rum" og begynder ikke at overbegramse deres maver. Enten holder jeg fingerne for mig selv eller også spørger jeg da i det mindste. Jeg er også opmærksom på, at spørge til folk og at maven kommer i anden række... Jeg tror folk der ikke har været gravide, har svært ved at fortå det rum man har brug for. Oftes føler man sig i forvejen som en hval og når man så oven i føler sig om en udstillingshund, ja så er det sq ved at være nok. Så nej, jeg synes ikke du er snerpet eller noget. Kan meget godt følge dig... Man mister mange "veninder" på den bekostning at være gravid. Da jeg fortalte "tøserne" om min graviditet, blev jeg pludselig usynlig og glemt. Før i tiden fik jeg altid et hav af sms'er om vi ikke skulle et eller andet eller tage i byen, men det er sq som om at folk tror man er syg, bare fordi man er gravid. Altså jeg kunne da godt rende i byen (i starten) og jeg kunne også godt holde lørdagshygge med slik og film. Men som tiden gik og det altid var mig der skulle tage kontakt, så gjore jeg op med mig selv, hvem der egentlig betød noget for mig og så blev der ryddet op i venskaberne. Og sjovt nok der dem der er tilbage, dem der har børn  Puha, det blev lidt lang 
hejsa Maria hvor er det fantastisk at læse at jeg ikke er den eneste der har det sådan... sammenligningen hval/udstillingshund kan jeg kun følge dig i  Hvis det bare var folk der ikke havde været gravid før der opførte sig som beskrevet i overstående indlæg, så tror jeg at jeg ville være mere overbærende.. men dem der er værst er efter min erfaring, netop mødre der jo så også lige kan komme med et velmenene råd ( som man jo sådan set HELLER ikke har bedt om) samtidig med at de står og klapper en på maven... oprydning i venskaber.. tjaeh.. det kan godt være du har ret, har ikek tænkt så meget over det, tror at dem der er faldet fra er sådan nogle perifære nogle alligevel   nu har en del af mine venner allerede børn så det er mig der er den der har hldt ved når de andre fik unger *G* det gør vel at jeg er sikret en rimeligt stabilt vennekreds der med forståelse for det med at der nu kommer en til   indtil vidre er jeg ihverttilfælde fortrøstningsfuld  Mvh Anne
Ikke mindst i dag..      MEN i urtiden der var det en selvfølge af samhørrighed i en flok, at alle hilste en graviditet velkommen, hvor man glædede sig over at ens flok havde avlet... Der havde man ikke et super udviklet sprog, men brugte mange fagter... Een af dem var at lægge hånd på maven...      Og det er disse urdrifter der stadigt ligger i os mennesker endnu, sammen med visdomstænderne...      Uanseet hvad, sååå lov mig at nyde din graviditet... Og ikke lade din frustration overtage, fordi DET kan den bette mærke... Lige som den kan mærke alle kærtegnene på maven...      Snak til dit ufødte barn, og du vil kunne lære det en masse gennem maven.. Det er jo bevist sååå mange gange, nu i denne moderne tid...        Tillykke med det...     
Det du beskriver med at røre ved maven, det bryder jeg mig bestemt heller ikke om. Specielt må folk da bestemt ikke mærke om min baby sparker! Det er simpelthen helligt for mig, og kun noget mine allernærmeste får lov til. Det er altså ikke en forlystelse det her, det er MIT lille barn der ligger derinde!! Selvom det er dejligt at folk nu roser min mave og siger at den er fin, så synes jeg også det er lidt grænseoverskridende at folk konstant skal kommentere på hvordan min krop ser ud, og stå og se på min krop. Det ER jo altså ikke baby der er yderst - det er mig   Og at blive overbegloet på den måde føler jeg grænseoverskridende. En 3. ting jeg er ret allergisk overfor er, når folk siger at det bare er så romantisk at jeg er gravid, og om jeg ikke glæder mig til sådan en lille én og de små strømper osv.. Altså, for mig er det et BARN der kommer ud, som jeg elsker højere end noget andet i verden - ikke en dukke eller en hundehvalp! Det er et kæmpe ansvar og en kæmpe opgave og jeg er meget ydmyg, og fyldt med kærlighed til barnet - ikke denne her "iiih hvor ER babyer altså bare søøøde" - jeg synes det er for overfladisk  Jeg tager det altså ret seriøst det her, og synes at den slags udtalelser forfladiger det. Ih en dejlig tråd du har startet, jeg tilslutter mig med det samme med alt mit brok  Må indrømme at jeg gruer lidt for når jeg har født - at alle skal holde baby osv... Det er jo mit lille barn, som jeg elsker så højt, og egentligt vil jeg allerhelst SELV holde det! Men det ændrer sig jo nok. Måske glædes man så meget at man kan ignorere folks irriterende dikke-dikken og gramsen på baby. Man kan jo håbe. Men det er jo nok bare interesse og glæde fra folk - det går mig ihvertfald ikke mere på end at jeg jo tolerer det. Louise
det indlæg, da jeg gik gravid. Jeg har en søn 19 mdr. nu. Ind i mellem tænkte jeg for mig selv, at jeg da nok var lidt hysterisk - men så er det jo bare sådan  ) Nej, jeg bryder mig heller ikke om, at man pludselig er et stativ med en gravid mave på... Min svigermor bekendtgjorde over for en til en fødselsdag, da jeg kom gående: "Der har vi vores mave"... NEJ, der har vi min mave.... *LOL* Allerede da jeg havde kendt hendes søn i 3 mdr., udtalte hun sejrsikkert at når JEG blev gravid, så skulle hun snakke med maven hver dag, for så ville barnet kende hendes stemme, når det kom ud, og dermed have det bedst mulige forhold til hende. Der kan man sgu da snakke om ambitioner!! *G* Nå, men man overlever altså. Det var bare det, jeg tror jeg ville sige. Og så er alting en anelse mere irriterende, når man er gravid.
Ja så skulle jeg starte nyt job i dag. Som I måske har opfanget er jeg gravid i 9 uge nu. Jeg har intet sagt om dette til jobasmtalen, dels fordi jeg ikke ville have fået jobbet, dels fordi vi dengang ikke havde sagt det til hele familien og dels fordi vi har midste en gang før i 9. uge. Glad og forventningsfuld møder jeg op på jobbet. Vi skriver kontrakt og lederen følger mig over i den rette fløj. På vejen får jeg afvide at de har 5 syge for tiden og en gravid som ikke må komme fordi de har lussingesyge!!  Jeg stivner total af skræk. Og bliver så nød til at bekende kulør. Min nye leders udtryk kan bedst beskrives med denne:   og jeg med denne   . Tilbage på kontoret snakker hun med skoleinspektøren, og ringer opad i hirakiet. Jeg venter udenfor imens. Godt nervøs og meget påskønner, at jeg fik meldt mig ind i fagforeningen i fredags. Da vi samtaler igen, får jeg afvide, at ja, hun kunne ikke fyre mig, for så ville hun få en sag på nakken, men at jeg jo kunne tænke over, hvad jeg ville. Nu er jeg i karantæne i 6 uger minimum hvis lægen bekræfter, at jeg ikke har haft lussingesyge siden sidste graviditet (har ikke været udsat for en risiko, før til jobsamtalen og i dag). Meget ubehagelig måde at starte samarbejde på, men jeg er jo så blevet bekfæftet i, at vi fødedygtige kvinder diskrimineres og at ja, det betyder noget. Jeg har ikke fortrudt, at jeg intet har sagt, jeg har da min familie at tænke på, også rent forsørgermæssigt. Mit råd til andre er, vil I have job, som gravide eller kommende gravide så hold jeres mund og husk, det er kroner og øre for dem, for jer er det et kommende liv. Jeg føler mig mørbanket og temmelig nervøs. Især fordi jeg nåede at få bemærkningen "ja du har jo 3 måneders prøvetid!" Min fagforening er selvfølgelig orienteret hvis nu det senere viser sig at blive nødvendigt. Jeg kan godt se, at i dag ikke lige var den fedeste dag for hende. Min sympati fejer intet og det er ikke fedt, at have sat hende i denne situation. Jeg har fuld forståelse for, hvilket chock hun har måtte komme igennem i dag. Herhjemme skal lille Lea og jeg hygge os, indtil jeg bliver klogere fredag, hvor jeg kan ringe til lægen. Tak fordi I læste med, måtte lige få denne svada vendt med jer.
Jeg ville nok have ventet med at sige noget hvis jeg var dig. De fleste har haft sygdommen i barndommen. Så mon ikke du har haft den? Men sket er sket og nu kender du da deres mening om sagerne   Desværre er det sådan mange steder. Bemærkningen med de 3 mdr. hvad dælen bilder de sig ind   Nu ved du jo ikke om du er købt eller solgt   Sikke en fed måde at starte sin første dag på  Pøj pøj til dig ihvertfald 
til at fortælle din arbejddsgiver det før 3 måneder før forventet termin! så hendes 3 månderes prøvetid kan hun jo stikke derop hvor solen ikke skinner og rotere på den. det ermuligt at hun har haft en træls dag, og oven i købet allerede har en der er gravid og ikke må være der. men hvorfor skal hun lade det gå ud over dig- ved at komme med sådan en spydig kommentar?? hvis man fik noget mere på sygemeldig/fraværsmelding som gravid ville der være mindre kvinder der ikke følte sig tvunget på arbejdsmarkedet, under trælse forhold,så længe de var gravide! det er jo altså ikke bare sådan at producere et barn- det kræver en del af kvinden, og det i mange måneder at bringe en lille ny verdensborger til verden. håber du kommer dig over en rigtig skoddag på et nyt job, og dejligt at du har fagforeningen i ryggen hvis din nye chef bliver urimelig. knuz anne
Da jeg ventede mig lea (hun blev 2 i fredags) havde jeg ikke haft lussingesyge. Jeg havde inden da sågar arbejdet i en SFO hvor de havde lussingesyge. Efter sidste graviditet har jeg ikke være, hvad jeg ved af, i risiko for at rage lussingesyge til mig.Så mon ikke, jeg stadig ikke har haft det. De har haft lussingesyge i 5 måneder nu   . Gad vide og jeg bare skal gå hjemme til min barsel i november   ? Øv at jeg osse var tvunget til at sige det.
men det eneste du kunne gøre....
Du har gjort det rigtige. 
jeg det også lidt da jeg var gravid. Og jeg arbejdede i en SFO med 200 børn. Jeg havde både børn, forældre og kollegaer, der fuldte min graviditet tæt. Jeg valgte at sige til mig selv, at det var dejligt, at de intereserede sig for mig og hvordan det gik mig. Især børnene fulgte min graviditet tæt og ville også se skanningsbilleder. Det der irriterede mig grænseløst, var den konstante kommentering af mig hver gang jeg spiste. "Du skal jo også spise for to" og i den stil. Tænke sig at få lov til at spise uden at folk holder øje med hvor meget.
Nåja, jeg havde glemt den med maden!! (Selvom jeg ellers havde husket ret så meget andet brok   ) Jeg har ALTID spist meget, og det ændrede sig ikke da jeg blev gravid. Men nu hørte jeg konstant for det - om at spise for to. Nu da jeg er længere henne er mine portioner blevet ca halveret, jeg kan simpelthen ikke spise mere! Så nu hører jeg så for dét - at jeg spiser for lidt! Men altså, nu spiser jeg jo så bare 6 gange om dagen.... Netop fordi jeg ikke kan presse en hel portion ned ad gangen. Haha - undskyld jeg brokker mig sådan!! Louise
Hejsa Ja den med maden er der også.. da både jeg og min lille mand arbejder i rest. branchen ( jeg gør ikke så meget mere) så får man også konstant at vide at man jo skal spise sundt ect.. jeg har altid spist ganske fornuftigt og haft en dejlig stabil vægt ect på det punkt er jeg vist ret heldig... men jeg HADER når folk skal kommentere hvad og hvor meget man spiser... Jeg har også måttet sætte mængden af mad jeg spiser pr gang ned... hvilket også bekymre folk ganske meget... Jeg oplevede forresten idag en klasse eksesmpel på lige netop det jeg startede denne tråd for... Jeg stod og pudsede glas på min mands arbejde (han er Kok på et ret stort selskabs sted), ikke fordi jeg egentlig var på arbejde men nu når jeg alligevel var der kunne jeg jo lige så godt lige give en hånd, da der kommer en gæst ud i tjener gangen og vil spørge om noget.. "gammel" tjener som jeg er ( og fordi jeg lige er den eneste derude) skmiler jeg selvfølgelig ti hende og spørger om der er noget jeg kan hjælpe med mens jeg går hen imod hende... det første kvinden siger er: Citat: "hold da op en mave der kommer gående der" citat slut uden overhovedet at fange øjenkontakt med mig før efter hun har sagt dette, hvorefter hun da jeg kommer hen til hende aer mig på maven og siger "ja det er denne her jeg mener" jeg var totalt i chok... og GAL ! helt ærligt, jeg kender ikke kvinden. hun er gæst et sted hvor jeg for alt hun kan vide arbejder.... må erkende at min lyst til at yde denne kvinde nogen som helst form for service forsvandt totalt... jeg bakkede bare lige et par skridt... selvf hjalp jeg kvinden.. men min entusiasme var godt nok lidt væk.... // Silver Child ( der åbenbart ikke har oplevet alt alligevel )
jeg har oplevet er når folk, selvom man lige har sagt at man faktisk har ondt i mave, kommer hen og KLAPPER en på maven - min mave er meget sart og det bliver bestemt ikke bedre når jeg er gravid, så nogle gange må jeg næsten bukke sammen og så spørger de hvad der er galt ??? ???... Men ja, puha man skal finde sig i meget ...
Jeg rører personligt ikke en gravid mave uden at få lov først. Og jeg mener da også at jeg hilser på folk før jeg ivrigt udbryder "sikke en flot mave". Jeg har fuld forståelse for at man ikke ønsker at folk bare rører løs uden at spørge først. Men hold nu op.....alle bemærkningerne er da ment som en kompliment og glæde over at et nyt liv er på vej. Ja, jeg synes altså personligt at et nyt liv er det mest fantastiske i hele verden, og EEEElsker gravide maver  Har aldrig tænkt på at det kunne genere folk at jeg spurgte til maven  Da jeg var gravid elskede jeg folks bemærkninger, og jeg ville da have været ked af hvis det var blevet forbigået i stilhed.....! Det er svært at stille alle tilfreds, og den ene der spørger har jo ingen fornemmelse af at lige præcis denne her bemærkning var nummer 50 den dag! Pøj pøj med den lille ny. Hilsen Bluebell
Og hvor er jeg bare enig. HADER også totalt at alle skal røre min mave. Bekendte man knap snakker med, og fremmede. Nææ nej...TAK
hejsa Bluebell Joeh, jeg kan sagtens følge det der med at interessere sig og ville det bedste men jeg må da personligt erkende at jeg, som louise så fint formulere det, har det tæske svært med at alle forholder sig til og kommentere min krop... personligt siger jeg selv fra, altså fortæller folk at jeg ikke bryder mig om det... og folk der som du beskriver spørger pænt til maven osv er jo sådan set heller ikke dem jeg brokker mig over... og selvf er det vel ok at være begejstret og nysgerrig... men! alt med måde  Jeg har det fint med at holde de store oplevelser i mit liv private...   desværre kan man jo ikke medmindre man bliver hjemme i sin sofa.... så det er jo svært at være den der ikke ønsker opmærksomheden omkring maven... havde det været vinter havde jeg været bedre stillet da jeg jo så havde kunnet gemme mig i en stor vamset trøje  men med lidt held kan jeg da med denne tråd lokke nogle af dem der elsker vores gravide maver til at tænke over hvordan de viser deres begejstring  Mvh Silver Child
..at blive aet/rørt ved uden først at have givet sin tilladelse - men hvis I vil tage den lidt fra den humoristiske side, så find en t-shirt/bluse med teksten "nix pille" eller "fingrene væk" (eller måske "privat ejendom" *G*) hen over maven. Så kan man jo altid spørge om folk ikke kan læse, hvis de alligevel ikke kan holde snitterne for dem selv! Mvh. Lotte_L (som ikke kan fordrage "mave kommentarerne" og pilfingrene)
ikke tage nogen chancer   , men sur situation at være i 
efter min mening. jeg har selv lige stået gravid og uden arbejde, jeg valgte at se sådan på det at hvis ikke de spurgte om jeg har børn eller planlagde det, så ville jeg heller ikke bringe det på bane. det skulle jo meget gerne handle om mine kvalifikationer og ikke mit privatliv om jeg fik det job eller ej. jeg måtte gå til bekendelse efter 3 uger på jobbet, og jeg synes det blev modtaget meget meget pænt. jeg synes du har gjort ret i at tage hjem når der var lusingesyge i luften. der er ingen grund til at tage dumme chancer. janne
Lussingesyge! Jegh ar heller ikke haft den, trods mange års arbejde i daginstitutioner. Jeg var i praktik her i min sidste graviditet, og der udbrød også Lussingesyge - sikke et cirkus! Arbejdsgiverne har ingen forståelse for hvor farligt det kan være - de tænker nemlig kun kroner og øre.. Det værste er, at karantænetiden er 6 uger efter SIDSTE udbrud, så det kan risikere, at være lang tid. Du gjorde det rigtige, surt med økonomien hvis de skrotter dig efter prøvetiden, men omvendt hellere få et sundt og raskt barn!
Hold da op hvor er I bare dejlige. Har haft det lidt svært med det, de sidste par dage, men hvad sker, sker og nu må vi se. Jeg kan hverken gøre fra eller til. Er da medlem af en A-kasse og fagforening, hvis det går helt skidt. Det er dejligt for mig, at have fået det vendt herinde. Glæder mig slet ikke til, at skulle starte engang. Det tog lige toppen af den gode stemning. kristensen *heste-heksen* --> ved du, at de slet ikke må spørge dig om, hvorvidt du er gravid eller planlægger barn. Ligeså vel, som at de ikke må spørge om man er medlem af en fagforening   . Lidt forsøger systemet da at beskytte os. Lidt. Rent formelt er jeg ikke forpligtet til at sige noget før senest 3 måneder før forventet fødsel. Man må da sige, at hun nu er orieteret, selvom min oprindelige plan var at tie, indtil de 3 måneders prøvetid var over. Det passede vist lige med overstående regel. Nu er jeg bekræftet i, at det var en smart og klog tanke, som så desværre lige blev forpurret af Lussingesyge. (et råd til andre gravide som står til at starte eller søge nyt job) --> Julie Du har så sandelig ret i, at for dem er det primært kroner og øre. Trist men sandt. Desværre skulle jeg have været koblet på en ny 0-klasse efter sommerferien og derfor er det desværre også de mest sårbare børn, det rammer, når jeg går på barsel, kort tid efter de er startet. Også en af grundene til, min leder gerne ville vippe min af pinden og få en anden. Men men jeg glæder mig over at være gravid og er taknemmelig for det barn jeg har og det som er på vej   . Nu har jeg også masser af tid til at nyde det   .
Hej Nu kommer jeg nok med et lidt halvsurt opstød ang at fortie en graviditet...  Min datter er nemlig en af dem som det er gået ud over da en nyansat lærer ikke fortalte at hun var gravid ved ansættelsestidspunktet (lige før sommerferien 2007)...  Ikke så meget at hun ikke fortalte det, men at hun sagde ja til en stilling som klasselærer i en klasse der i 2 år havde mere eller mindre kørt på vikartimer og som var socialt helt i hampen.  Så er det som forældre altså ikke fedt at få at vide at ens barns klasse endnu en gang skal have vikar på - når man var stillet i udsigt fra skolen at i dette skoleår ville der komme ro på.  Men man kan vel ikke blive afskediget i sin prøvetid grundet sin graviditet?? Hilsen Anne
så er det vel sskolen der generelt ikke har styr på tingene? Har i ovevejer om jeres datter skal skifte skole?
kate jensen ♥Naia♥: Hvad mener du med, at skolen ikke har styr på tingene??? De kan jo ikke vide, at de ansætter en gravid... Jeg er lærer på en folkeskole, som faktisk har ansat folk, som de vidste var gravide, fordi de havde nogle kvalifikationer, som var rigtig gode. Har faktisk en kollega, som har været ansat i 3 år men har kun været på arbejde sammenlagt 1 år. Hun har haft barsel og har nu forældreorlov, så det er ret godt gået, synes jeg. Men træls at starte samarbejdet på den måde, som du er blevet udsat for. Jeg tror måske, jeg ville være rigtig fræk og se mig om efter et andet arbejde. Selvom du ikke bliver fyret, så vil den hænge i luften i lang tid. Så det måske slet ikke er rart at arbejde der...Det var bare min tanke. Held og lykke med det hele. Karina
Hatten af, for en skole som ansætter de bedst kvalifikaceret uanset graviditet eller ej. Sådan skal det jo være, men sådan er det desværre ikke i denne institution. Svaret fra blodprøven er kommet i dag og bekræfter at jeg IKKE har haft lussingesyge. Dette ringede jeg så for at meddele, og fik fat i suschefen der gav besked videre. Senere har jeg lederen i røret, der begynder at spørge ind til, hvordan jeg har det med det. Har det med hvad? spørger jeg. -Ja at du ikke har sagt det til mig, svarer hun. Come on, det er et privat spørgsmål som intet har med at gøre, om hvor længe det er siden de fik besked om sidste udbrud. Tonefaldet var ikke varmt. Men at søge andet job... jeg kommer da bare til at stå i samme situation igen. De færreste ansætter gravide og jeg vil da ikke nasse på systemet fra nu af og til endt barsel når jeg HAR et job og rent faktisk KAN forsørge mig selv. Men Karina, du har da ret, lige nu er der ikke en god stemning som lokker. Jeg håber, at hun ser, at i det lange løb er en barsel jo realativ kort tid i forhold til, at hun har fået den bedst kvalifikaceret til jobbet årene fremefter. Jeg er et voksent menneske og det er hun også. Jeg regner da med, at vi får etableret et godt samarbejde som bygger på faglighed, ikke på min graviditet.
Tillykke med den kommende lille ny:-) Jeg forstår udemærket at du holder dig væk når de har lussingesyge. Og så det sure.... jeg synes det er tarveligt overfor kommende arbejdsgiver ikke at oplyse man er gravid!! sorry, men det synes jeg! Jeg VED godt det er surt - har selv stået i den situation at få et drømmejob tilbudt da jeg var 6 uger henne. Min nye arbejdsgiver valgte mig fra, da han hørte nyheden - dog med besked om at jeg var velkommen til at ringe efter barsel. Jeg var da ked af det, men stolt af at kunne se mig selv i spejlet. Det er muligt man ikke har pligt til at meddele det - men moralsk synes jeg man bør. Det griber trods alt ind i adskillige menneskers arbejde, når man går fra = de fortjener at vide hvad de går ind til. Hilsen Anne
en grund til, at man ikke har pligt til at oplyse arbejdsgiver om det før man er tre måneder henne. Ud fra en egoistisk betragtning ville det godt nok være trist at blive valgt fra et job grundet nylig drægtighed og så abortere inden man er tolv uger henne!!!!! (Jeg er bare IKKE god til sådan noget, så jeg sagde det til en jobsamtale hvor jeg lige havde testet positiv - dér røg drømmejobbet!! Aj, jeg ved jo ikke om det var derfor...)
Rent etisk burde jeg have sagt det, og rent etisk skulle de jo så ansætte mig alligevel. Sådan fungere det bare ikke i praksis. Det næste bliver vel, at man skal spørge sin arbejdsgiver om lov til familieforøgelse, for lige at se om det passer dem, bare sådan et etisk høfligt spørgsmål nyansat eller gammel i gårde. Jeg har mistet en gang så derfor ville jeg ikke dele det med fremmede, arbejdsgivere eller naboerne før tidligst til efter 12 ugers scanningen. Det kan så være lige meget nu. Hvis hele min nye arbejdsplads ved det (ligger i nærheden), skal min familie, svigerfamilie og venner da også vide det. Når man har mistet en gang, tror jeg man er mere forsigtig med sine udmeldinger. Jeg er i hvertfald og jeg vil ikke sige nej til et job (for sådan er det jo i praksis), når jeg ved, at det at tabe et barn, ikke sker for naboen, men også for mig. Men det bedste ville jo være, hvis det hele var etik og ikke kroner og øre. Det ville da være at foretrække. Bestemt. Tak forresten for en spændende og sober debat. Jeg kan jo godt, som tidligere skrevet set det fra arbejdsgivers side. Bestemt.
når man længst", er der et ordsprog der siger... Jeg bryder mig personligt ikke om måden at "tiltuske" sig et job, ved ikke at være ærlig overfor en kommende arbejdsgiver. Det er jo ikke fordi arbejdsgiveren bliver hårdt ramt økonomisk, da de får det meste refunderet, men mere besværet over igen at stå uden medarbejder. Samtidig mener jeg at grundstenen for et godt samarbejde, ligesom er trillet lidt væk, når arbejdssøgeren vælger at fortie en graviditet. Hvad ville man feks. sige til hvis det var arbejdsgiveren, der fortiede en vigtig del af jobbet? Skal da lige nævne at jeg selv blev fyret under graviditet, efter arbejdsgiveren fik besked. Min fagforening kører nu en faglig sag mod pågældende. Samt at jeg fik 2 jobtilbud direkte af arbejdsgivere som havde hørt om omstændigheden og gerne ville ansætte mig, gravid eller ej! Forstår så udemærket at arbejdsgivere vælger mænd fremfor kvinder, sålænge de ikke kan vide sig sikre med kvindelige arbejdssøgere, jeg havde nok gjort det samme hvis det var mig der sad på den side af bordet... Du skal da alligevel ha´et til lykke og et held og lykke med graviditeten, herfra 
Ja nu har jeg så været syg siden fredag med ræser røv og opkast... Er ved at være godt smadret og brugt  Men hvad med bette mand... Får han mon nærring nok? Jeg har jo ikke rigtig spist noget, men har selvfølgelig drukket en del, selvom det føles at alt væsken kommer ud den anden vej. Min mælkeproduktion er heller ikke særlig stor mere. Før kunne han tømme et bryst over 3 måltider, nu tømmer han et bryst ved hvert måltid. Åh hvor er det træls med den strejke, det kunne nu have været rart at få ham vejet!
Hvorfor vejer du ham ikke bare selv?? Op på vægten med lillemanden i armene.... Eller ringer og spørger lægen? Kan godt forstå at du er bekymret, men du har da mange andre muligheder end en sundhedsplejerske.
For det første har vi ingen vægt. Jeg kan heller ikke ringe til lægen, da min læge ikke har telefontid. De har så travlt, at hvis jeg skal have en tid bliver det først om en mdr.  Jeg tænker mere på, om der overhoved er noget nærring i mælken nu når jeg ikke rigtig spiser??
Da min den ældste var lille lagde jeg ham i et ildfast fad og satte ham på bagevægten...   Det gav mig et tip om at alt var fint... Men hold op hvor hans far drillede mig længe efter. Men ellers plejer man jo at sige, at barnet får den næring det skal bruge det vil så være dig der kommer til at mangle i sidste ende... Hvis du ringer til lægen mon så ikke han tager dig lidt alvorligt når det nu er et barn du ringer om, det gør min ihvertfald. God bedring
kan ikke lige svare på det, men man må vel gå ud fra at naturen er skruet sådan sammen at selvom mor er syg så får barnet hvad det skal have..  men forstår dig, hele natten indtil nu har jeg det samme som dig, dårlig mave og opkast   
He he, bagevægten var da også en mulighed, men ellers så koster en badevægt altså ikke særlig meget. Hvis jeg var dig, ville jeg starte med at finde ud af, om han har tabt sig, og hvis han har, så skal lægen bare tage jer ind akut. Min læge har også lang ventetid, men når jeg ringer om lille matilde kommer jeg altid til samme dag. Ellers kan du jo prøve at suppl. op m. mme.
Hej Ja det er et godt spørgsmål, jeg vil sige det afhænger nok af ens samvittighed og hvor meget barnet spiser. Vores datter på 1½ år har tit fået mad inden vi tager afsted og så piller hun altså bare lidt i vores eller vi bestiller et stykke brød eller lign. Vi bestiller ikke en hel menu endnu. Har hun ikke spist hjemmefra, så afhænger det af hvad de har om vi bestiller lidt til hende. Hun spiser ikke rigtig pølser og pomfritter og alt det andet børnemenuerne tit er med så det giver sig selv at vi ikke gider bestille til hende. Nogen gange har drengene også spist inden vi tager afsted, men det er fordi vi ved at vi skal et sted hvor der er "spis alt hvad du kan af is" - og så får de lov til det.  Hilsen Jette
så længe at barnet ikke kan spise min ½ børne menu, vil jeg syntes det er OK. Ellers kan I sikkert være helt roligt med at de nok skal kommentere det 
Synes da i skal fortsætte sådan, indtil den dag hun ikke mere kan mættes med kun 2-3 smagsprøver af jeres mad  I kunne jo også være lidt frække og høre dem ad, om de kan lave en lille portion til ca halv pris  Det tror jeg ikke de vil sige nej til 
Hej Mange spisesteder tager først opkrævning for børn ved buffet når de er over 2 år, men det kan man jo spørge om. Og hvis i er godt kunder så vil de helt sikkert ikke tage betaling endnu. Charlotte
Hej! Jeg går og tæller ned til jeg skal ha PK (1.juli) og kunne derfor godt tænke mig at høre om jeres. Hvordan er det med alt det forberedene? Jeg ved jeg skal ha en rygmarvsbedøvelse -den slags der sprøjtes ind af en gang, altså ikke med drop- man det er alt jeg ved om inden. Hvordan er det at ligge vågen og blive skåret i? Hvad men bagefter. Kommer man direkte på barselsgangen med babyen eller skal man på opvågning? osv osv osv???? Jeg fik AK sidst gang i fuld narkose, men det bliver jo noget andet denne gang. Så er lidt nysgerrig 
Hej Maya. Jeg kan svare på nogle af dine spørgsmål, men ikke alle, for jeg fik subakut ks. Vi mødte ind kl.6.30 om morgenen (jeg fastende siden kl.22 foregående aften), jeg fik sygehustøj på og lagt i en seng, fik armbånd på og et par sygeplejersker barberede mig og lagde et kateder (gjorde IKKE ondt). Så kom anæstesilægen og forklarede lidt om bedøvelsen - de spørger bl.a. om du kan tåle dit og dat, fødselslægen kom og hilste på og jordemoderen også... Og så ventede vi bare! Der var et par akutte tilfælde den morgen, så selvom vi skulle for tidligt, kl.8, så blev klikken 11.40 før jeg blev kørt til op. På op-stuen hilste 11-12 mand på mig (jeg ventede tvillinger, så de var ekstra mange), og jeg blev sat på en briks med besked på at bøje mig længst muligt ned. De lagde en spinalblokade (sidder lidt anderledes end epiduralen, men efter to minutter mærkede jeg INTET), og 6 mand løftede mig til rette på samme briks, så de kunne begynde. Jeg var tilkoblet blodtryksmåler og SAT-apperat, men ved fuld bevidsthed, der sad hele tiden en sygeplejerske ved mit hoved og snakkede og forklarede. Min mand sad der også. Der blev dækket af så vi ikke kunne se, og lægen sikrede at jeg intet mærkede. Så gik de igang, og børnene var meget hurtigt ude. De begyndte vist at skære kl. lidt i tolv, og kl.12.08 er Anne født, og Freya kl.12.09. Herefter kan jeg ikke rigtigt svare på hvad der sædvanligvis gøres, for mine piger er født 2 måneder for tidligt og var ekstremt plejekrævende. To læger fløj praktisk talt ud med dem, der blev råbte at det var piger og jeg kunne høre dem græde i undersøgelsesrummet ved siden af. Da lægerne var sikre på at de trak vejret selv fik jeg ekstraordinært lov til at se dem begge i to sekunder inden de blev kørt over på neonatal-afd. for for tidligt fødte og syge spædbørn. Ved alm. pks mener jeg at du, hvis du er frisk nok til det, med det samme kan få lov at holde barnet, ellers kan faderen i hvert fald! Jeg var rimeligt groggy af bedøvelsen, men helt klar alligevel....ved det lyder underligt. Hjernen var klar, men kroppen fungerede bare overhovedet ikke. Jeg blev kørt på intensiv til opvågning, og her skulle jeg blive indtil mine fødder fik følelsen igen...så jeg lå og hylede og stirrede på mine tæer i tre timer mens jeg bandede over dem og kommanderede at jeg fandeme ville over til mine børn nu *GGG* Samtidig mens jeg lå på opvågning begyndte bedøvelsen at aftage og SÅ gjorde det ondt...jeg fik først et snapseglas fuld piller, men da de efter en time ikke virkede fik jeg smertestillende i mit drop...det var gode, stærke sager! Nå, men jeg var oppegående samme aften,efter 6 timer, og hvis jeg bare tog hensyn til diverse bump med elevatoren osv, så mærkede jeg ikke meget til det. Clipsene blev fjernet efter en lille uge, det ser rimeligt ud idag. RIGTIG meget held og lykke med kejsersnittet. Hilsen stine.
Jeg fik også tvillinger lige som Stine. Det var ikke et planlagt kejsersnit som sådan, men personalet var forberedet på at det kunne ske. Jeg skulle ha født normalt, men efter 7 stive timer med veer   hvert minut uden jeg åbnede mig det mindste, blev det besluttet at jeg skulle have kejsersnit. Jeg blev også kørt ned da der var plads og her tog 12-14 personer også i mod både kæresten og mig. Mit forløb lyder næsten lige som Stine's bortset fra at mine piger blev på op-stuen, mens de lappede mig sammen igen. Mine piger blev født kl. 16.45 og 16.46. Jeg blev så kørt på opvågning ind til jeg kunne begynde at mærke mine ben. Jeg var dog tæt på at ryge ned til en x-tra operation da min livmoder ikke ville trække sig ordentlig sammen igen. Det blev dog forsøgt med noget medicin hvilket hjalp. Jeg blev kørt op på barselsgangen ca. 6 timer efter kejsersnittet. Jeg kom først rigtig på benene næste dag ved middagstid. Havde mistet en del blod og fik 3 transfusioner inden jeg var ok. Jeg var indlagt i 10 dage ialt. Mine piger bliver snart 2 år. Du er velkommen til at spørge, hvis der er noget du er i tvivl om.
Tak for svarene begge to    Det er klart det gør en forskel at I begge fik tvillinger og især når det ene hold var små. Jeg skal kun ha en, selvom maven er stor nok til to og alle går og spørger om jeg er sikker på der kun er en. Jeg er lidt ked af man skal på opvågning. En ting er at gå glip af de første timer fordi man rent faktisk ikke er vågen, noget andet er at skulle ligge og kigge på sine fødder der sover  Vil meget gerne høre fra flere.
to akutte kejsersnit, den ene med epiduralbedøvelse og den anden i fuld narkose. Man kan godt mærke de rusker i maven, man bliver vippet lidt på bordet så fostervandet ikke sprøjter ud på lægerne. Når bebsen kommer ud glemmer man ALT hvad der foregår på den anden side af gardinet  Har barnet det godt, bliver det vist frem for forældrene inden baby kommer over på babybordet, hvor de undersøger baby. Til det første kejsersnit, som blev udført pga dårlig hjertelyd efter kun 6 timers fødsel, blev Albert kort vist frem til os og bagefter kom han over til min mand mens de syede mig sammen. Anden gang fik jeg kejsersnit fordi lægerne så jeg havde begyndende bristning af livmodervæggen, så det var et meget akut kejsersnit. Jeg blev allerede lagt i narkose på gangen mens de kørte mig fra svangregang til operationsgang. Man kommer   på opvågning efter operation. For at tjekke for blødning, blodtryk og om alle vitale værdier er OK. Et kejsersnit er et stort indgreb som man ikke skal spøge med. Begge gange var baby med far op på opvågningen. Første gang havde jeg Albert på armen fra 1. sekund på intensiv (jeg kom der fordi mit hjerte drillede og fordi jeg er i blodfortyndende behandling). Anden gang var jeg så "drukken" af narkosen og al den morfin de hældte i mig fordi jeg havde så mange smerter. Jeg turde ikke at få Sylvia over til mig, ventede helt til vi kom over på barselsgangen. Så var jeg også frisk og en sød jordemoder klædte os begge to helt af og lagde os sammen...... Det værste med kejsersnit er smerter i maven og afføringsproblemer. Det var det hos mig.... jøsses, håber du slipper for det ! Knus, Beagle.
du kan da også få min fortælling med, selvom den heller ikke er helt normal. Ca 14 dage før det skulle ske, fik vi af vide tøsen skulle tages med kejsersnit. Havde ellers regnet med normal føsel  . Dagen før hun skulle fødes, havde vi så møde med narkose og fødsellægen. For at høre vægten på mig, allergier og andet. Der kunne jeg så stille alle mine spg. Der fortalte de så om hvilken narkose og sådan. Nå, men dagen før kom alle tankerne så med hvordan og sådan. Heldigvis var jeg sammen med manden der. Der skulle jeg så faste fra midnat Om morgenen blev vi så hentet, da vores tid heldigvis ikke var udskudt. Der kom helt vildt mange mennesker og hilste på. Heldigvis var det også min "normale" jordemor, som var der. Havde haft 3 forskellige undervejs pga sygdom og ferie. Så det var rigtig dejligt med et "kendt" ansigt. Så blev jeg lagt på en seng, så jeg var klar. Sad og tudede hele tiden pga frygten for at miste vores datter. Skal lige siges, vi vidste der, hun har en alvorlig hjertefejl. Men vi vidste ikke om hun kunne klare fødslen, derfor kejsersnit. Nå, men vi kom så ind og jeg kravlede selv over på operationsbordet og sad. Så rensede lægen(?) mig af på ryggen. Lige inden jeg blev bedøvet kom hjertebørnelægen ind (havde 3 læger med kun for hende) og fortalte kirugerne stod klar ovenpå, hvis hun ikke kunne klare fødslen. Så muligvis ville de gå med hende, med det samme. Det var der ingen som vidste. Det var rigtig hårdt, så jeg tudede lige lidt mere. Så blev jeg bedøvet, det nev lidt men var ikke slemt. Er ellers totalt nåleangst. Så skulle jeg lægge mig ned og prøve at tage benene op på lejet. Det kunne jeg ikke!! Der var ingen kontakt, vildt mærkelig. Jeg kunne jo tydeligt se dem, men ikke bevæge eller mærke noget. Så blev jeg/maven dækket af og manden kom op og sidde ved mig. Så sprittede de maven af og tjekkede hvor langt oppe jeg kunne mærke noget. Det var fint, så de gik igang. De nåede lige at sige, nu får du veer, så pressede de hende ud. Det var virkelig mærkeligt. Havde det meget som en "rigtig" fødsel, for det føltes som om de pressede mine lunger ud også   . Men det tog kun et øjeblik, så var det overstået. Så var hun ude, og kort efter skreg hun. Det var virkelig den bedste lyd nogensinde! Der var jeg sikker på hun nok skulle klare den. Derefter tog lægerne hende og tjekkede hende. Heldigvis var det ikke så slemt som forventet, så jeg nåede også at se hende inden de gik. Det var min største frygt, jeg ikke ville nå det. Så gik de med hende og farmand gik med. Så jeg lå tilbage og blev syet. Det føltes som timer, selvom det kun tog vel ca 1/2. Derefter blev jeg kørt op på barsel til opvågning. Det var bare kedeligt. Ligge og vente på ens ben reagere, så man kan komme videre. Jeg ville jo bare ned til min datter. Lå der vist en time eller 2, kan ikke huske det. Så da jeg kunne bevæge tæerne lidt, fik jeg lov til at blive kørt ned. Dog i min seng, men var heller ikke i stand til så meget  . Så der kom jeg endelig til at se min datter rigtig. Puha, det blev en lang smøre. Håber du kan få noget ud af det. Det er/var en mærkelig fornemmelse at ligge der, og mærke man føder. Ikke fordi det gør ondt, men det meget mærkeligt. Hilsen katarina
vil jeg ikke skræmme dig med min historie, vil bare fortælle dig at hvis du så meget som kan mærke dine ben eller bevæge dem (som jeg kunne) så sig de SKAL bedøve dig igen... Det blev jeg ikke, og jeg gør det aldrig igen! Et lille tip.. kig ikke op i lampen, den soejler alt havd der foregår på den anden iside af forhænget 
Tak fordi i gider fortælle jeres historier. Det er spændene læsning for mig  Jeg havde ingen gener efter kejsersnittet sidst så håber det blever lige så nemt/godt lavet denne gang. Kate: Jeg vil huske dine tips. Tror jeg tidliger har læst din historie herinde eller en anden der havde været ude for det samme 
Jeg vil egentlig ikke tilføje så meget. Tror at det meste er blevet fortalt. Jeg vil bare tilslutte mig Kates kommentar. Havde heldigvis også hørt om dem, som ikke var bedøvet ordentligt inden de skar, for jeg var ikke bedøvet ordenligt. Jeg kom dog heldigvis i fuld narkose, og mærkede først noget bagefter. Jeg var derfor meget groggy oppe på opvågningen. Peder og Kasper kom ret hurtigt op til mig, og var der sammmen med mig hele tiden. Kasper blev født 10.25 og jeg tror at vi kom op på barselsgangen ca. 4 timer senere. Og jeg var oppe og gå om aftenen. Held og lykke med det, håber at det går godt.
Ja, så er den gal igen med min lille Emma. Hun blev syg i søndags med hoste og snot, men humøret og appetiten fejlede intet. Så hun kom i dagpleje mandag, hvor hun dog hostede en del. Men igen humør og appetit var fin. Tirsdag morgen havde hun så 37,8 så jeg holdt hende hjemme. Hørte fra "andre" at det var noget generelt lige nu med at "alle" børn var syge med snot og hoste, så jeg undlod lægen. Appetiten var ikke god. Humøret var lidt blandet, og kunne gå fra grin og leg til gråd og morsyg på 1sek. Onsdag var hun også hjemme og hostede stadig og var snottet. Appetiten var nu ikke speciel god. Humøret var on/off igen og morsyg så det batter. Temperaturen sagde 37,5. Nu er det så torsdag og hun hoster stadig, appetiten er ikke i toppen og morsyg endnu. Hun sover så utrolig meget. Temperaturen er 37,4 Nu er jeg så ved at nå dertil hvor jeg ikke helt ved hvad der skal ske? Hun har lige været syg med hoste den 17. april - det var så bare en anden form for hoste; meget mere hæs og tør end nu. Den hoste hun har nu lyder meget "irriteret" og ru som om der er noget i halsen. Jeg er lidt i syv sind - er jeg en pylret hønemor, når nu "alle andre" børn også er syge med hoste? Eller hvordan??? Jeg ved godt at de vil rage sygdomme til sig når de er blandt andre børn (dagplejen) og hun har også lige været i gæstehuset blandt endnu flere og fremmede børn med større mulighed for at rage infektioner til sig... Men...? Emma er 9 måneder gammel idag. Hm, det blev vist lidt langt og rodet, men håber I finder meningen...
Hmm nu får du mig til at lyde som en latterlig pylret hønemor. Når jeg skriver hoste er det jo ikke bare lidt tjathoste et par gange om dagen. Hun hoster meget og voldsomt. Hun hoster det halve af natten og igår havde hun et ret slemt anfald hvor hun næsten ikke kunne nå at trække vejret før næste anfald kom... Når det så OGSÅ er sagt så er det jo heller ikke så slemt at jeg vil betegnes som en ravnemor hvor ungen kan pase sig selv og jeg ikke gider tage til læge el.lign. Det er en fin linie... Og lige pt. ved jeg ikke helt hvad man skal/ikke skal. Hun var rask mellem de 2 omgange. Hun blev rask den 18. april med den anden omgang... Hendes normal temp. er 36,8 Og hm nej, ved ikke........
Hvis det var mig, ville jeg nok ringe til lægen og høre hvad han siger. Lyder som en voldsom hoste. Sarah er også forkølet. Har aldrig været syg før. Det startede for en uge siden, men er nu langsomt ved at blive bedre. Hun hoster dog ikke. Jeg ringede til lægen og fik nogle råd jeg kunne bruge. Selvom alle andre også er syge, må man gerne reagere. Og jeg kan høre at du er ved at blive bekymret. Derfor skal du reagere. Heller for meget end for lidt   .
dagen tager du hendes temperatur? Er den 37.5 om morgen så har hun feber, for så må man forvente at den stig i løbet af dagen. Hjælp jeg er miljøskadet af at arbejde i en afd med læger  Jeg tror ikke lægen kan og vil gøre så meget, men det kan jo aldrig skade at ringe til ham/hende. /Louise
Jo, det er morgentemperaturen jeg tager når jeg skriver den. Idag var den 37,4 (klokken 7:15 imorges) Lægen har lukket idag  Så må nok se tiden lidt mere an... Men syntes måske det er lidt længe at hoste og så så grimt...
Det lyder helt nøjagtigt som det min datter har. Og har haft siden tirsdag. Det er Vikelig slem hoste og hun er ved at blive kvalt! Har været til vagtlæge fredag aften, men han ville ikke gøre noget. Så igen lørdag da hun blev helt blå når hun hostede (hun får hosteanfald og hoster voldsomt)Der fik hun ventoline til halsen og næsedåber. Det hjælper lidt, men ikke nok så vi skal også til egen læge mandag. Hun vågner nu flere gange om natten og er SÅ udmattet og ked af det. Temperaturen har svinget rigtig meget. Det højeste vi har målt er 39,8 også målt om morgenen. Det var lørdag hvor vi var hos vagtlægen for 2. gang
så har vi været til læge idag.. og det viste sig at hun har lungebetændelse!!så hun er nu på penecillin..
Lindsjoe hold da op hvor øv med din datter  Men godt hun blev "diagnotiseret" (staves) så hun kan blive behandlet  En opdatering herfra er at Emma er næsten rask. Feberen stoppede lørdag, men hosten varede ved, dog ikke så "nær døden" som før. Søndag var hun i rimeligt humør, men stadig lidt hoste. Idag er hun i ok humør og hoster sjældent, men det er der dog endnu, dog ikke så slemt som før. Så jeg er ret sikker på at det er ovre nu her. Stakkels tøs, men nu ser vi positivt fremad... Tak for jeres skriverier og rigtig god bedring med din lillemus, Lindsjoe.
Tænkte på og arrangere en tur i dyrehaven og lufte barnevognen. Er der stemning for og lave sådan en fællestur? 
Jeg kunne da sagtens være frisk på en tur i Dyrehaven med barnevognen. Er jo godt nok startet på arbejde, så jeg er nok mest til week-ender  Knus Tina
kunne jeg godt lokkes med..
Hvad siger i til den 7 eller 14 juni, det er en lørdag, så har dem der er startet på arbejde igen, også en chance for og komme med 
weekend og næste weekend skal Jack starte i Vallensbæk...
Havde ikke lige opdaget at der var dyreskue den første weekend. Den 31. kunne også være en mulighed   Der er lidt over 14 dage til, så skriv jer på folkens  Vi kunne mødes ved ved 1100 tiden 
lige haft samme tur- også lungebetændelse.
Altså den kære pige fortsætter sin hosten, så nu har vi en tid ved lægen imorgen! Føler nærmest jeg overrender ham, men nej dén hoste skal hun ikke bare "lære at leve med" øv
Godt man lytter til sin pige og kræver lægebesøg... Emma havde betændelse i det ene øre, som er vandret fra halsen - deraf hosten. Hun er nu på penicellin (staves) i en uge og så ser vi på det igen. Altså min lille mus...
Vi var hos min veninde idag, hvor ungerne hyggede sig, da Tob. bad om et glas vand tog hun ham med ind, han havde af en eller anden grund spyttet det her vand ud på deres måtte, hvilket selvfølgelig fik hende til at sige til ham at det måtte man ikke, han kommer løbende ud og skynder sig at sætte sig ind i bilen, for nu vil han hjem, efter ham kommer veninden og spørger hvor han er henne, jeg spørger hvad har han da lavet igen siger hun hvor er han henne, og igen spørger jeg hvad har han da lavet - hun fortæller mig det, og jeg begynder at spørger Tob. hvad søren det gik ud på og at han da er udemærket klar over man ikke spytter ej heller vand og da slet ikke indenfor. Hun farer hen og åbner døren og taler i en tone så hun ligeså godt kunne ha stukket ham en.. Hold fast hvor blev jeg forskrækket over at hun kunne tale på den måde   Jeg har aldrig hørt noget lignende... Det er helt i orden at hun skælder ham ud, men snakke til ham på sån en modbydelig måde, det finder jeg mig ikke i...Jeg sagde til hende at sådan vil jeg simpelthen ikke ha nogen skal tale til mine børn, sådan kan hun overfalde sine egne, selvfølgelig skal han ikke spytte vand på gulvet men for pokker det var bare vand, jeg troede sq han havde sat ild til hele hytten, med den grimme tone hun skældte ham ud med... Øv Øv hvor har jeg det skidt over at Tob. kan finde på sådan noget, men også at min veninde har sådan en side af sig selv det havde jeg ikke troet  Jeg har altid følt at mine børn i hendes øjne ikke er ligeså meget værd som hendes egne, nu fik jeg det da at se..   Nå i kan selvfølgelig ikke gøre noget ved, andet end at lytte.
som en rigtig træls oplevelse! Det kan ikke være nemt at håndtere. Fik I snakket det igennem eller kørte I bare hjem?
Hallo. Det er sgu da kun vand, og selvfølgelig skal han da ikke spytte med vand, men han gør da bare hvad en rask dreng kan finde på. Man kan jo ikke "forebygge" det hele, nogle ting skal bare prøves af, og idag var det altså lige hendes måtte som fik lidt vand. Jeg siger dagligt "nej tak" til plastik krokodiller i håndvasken i badeværelset. Her er hittet at fylde vasken med vand og så ellers lege med en masse plastik legetøj med det resultat at det hele sejler. Jeg er godt træt af det, men for hulen, det er jo bare vand og jeg gider ikke skælde ud. Hvad kan jeg gøre andet end at sige at det ikke er okay. Jeg har godt nok sagt det mange gange og efterhånden fiser det da også ind. *s* Men skæld ud, det gemmer vi til det er nødvendigt. Op med humøret, hendes måtte tørrer og din dreng laver andre ulykker en anden dag.  Hilsen Jette
WinnieK: Vi kørte straks efter, hun skrev en sms senere at hun var meget ked af det og at det ikke var meningen det skulle lyde så hårdt, men der var det jo for sent, og at vi jo altid var velkomne selvom drengene jo er noget mere krudttønde agtige end hendes piger, men må ærlig indrømme jeg har bestemt ikke lyst til at tage mine drenge med derned igen.  Jette: Ja jeg giver dig ret, det var jo bare vand ingen personskader... Jeg gemmer nu også skideballerne til det virkelig behøves..
da være træls at miste en veninde på grund af lidt vand..   men jeg kan så sandelig også godt forstå, at du ikke har lyst til at tage ungerne med derhen igen! Drenge er nogle gange bare liidt mere energibomber end piger (og nogle gange er det omvendt   ) og hvis man ikke er vant til det så er det sikkert lidt af en prøvelse   . Og lad mig skynde mig at tilføje, det er   fordi jeg kender spor til dine unger, men jeg taler af egne erfaringer   . Hvis jeg var i dine sko, ville jeg overveje om det er en veninde, der skal beholdes og hvis det er tilfældet, så ring til hende og tag en snak!
børn der tager skade af at blive talt lidt hårdt til en gang i mellem.. Lad dog være med at tage sådan på vej overfor det. Jeg synes det er fint hun følger efter ham, så kan ikke bare smutter fra en irettesættelse, der så blev til en ordentlig skideballe - tja, og hvad så. Børn skal ikke pakkes ind i vat og bomuld hele livet. Havde hun lagt hånd på ham var min indstilling en helt anden - men herreste Gud da - det er ord..
Mine børn bliver bestemt ikke pakket ind i vat og bomuld, men de bliver alligevel talt ordentligt til når de bliver irettesat, der er ingen grund til at tale så hårdt til ham som hun gjorde.... Har snakket med hende efter og vi har lagt det bag os 
kommet videre *s* Surt når der kommer spændinger mellem venner.
Hej I kloge kvinder på HN. Måske er bil-spøgsmål ikke jers stæke side, men når det drejer sig om børn, mon så ikke det går? Manden herhjemme mener, at nu er det snart tid til at skifte bilen ud. Han snakker meget om en Ford Mondeo. Fint, fint tænker jeg, men nu er jeg jo så kvindelig paktisk anlagt, at jeg tænker lidt ud i fremtden... og her kommer I ind i billedet. Kan der være 3 børn, og dermed også 3 autostole på bagsædet af en Mondeo? Er der egentlig nogen bil, hvor der kan være det? Jeg tror ikke, jeg får ham lokket med til en "familiecontainer"   .
Nu har mondeo ikke den største cabine, Og nej tror det vil blive et problem med tre autostole. hvad biler der kan rumme tre stole uden problemer ved jeg ikke. Vores volvo kan fint, men det er også den store model vi har der kan være to autostole og en voksen imellem, derudover kan vi både have barnevogn og klapvogn med samtidig. i vores wv kan der kun være to autostole og en håndtaske imellem. Vh.Susanne.
Vi har en mondeo og jeg må indrømme at jeg er utrolig glad for den. Godt nok har vi kun 2 børn. men jeg har haft en mere med ud at køre, så 3 autostole kan der altså nemt være på bagsædet  Der udover syntes jeg den har et stort begagerum. vi kan have to barnevogne til at stå bag i, uden at de bliver skilt af, så det syntes jeg er nemt. Når jeg skal ud og have ny bil igen, så bliver det helt sikkert en mondeo. Vi havde en opel astra st. car tidliger, og der var slet ikke så meget plads som der er i forden
Ja jeg læste så din overskrift som RODEO - og 3 børn, men det har jo slet ikke noget med hinanden at gøre... hihih Til spørgsmålet kender jeg desværre ikke noget til det, men der er vel også forskel på str. af autostole alt efter hvor gamle børnene er?
og barnevognen kan ikke stå på langs - kun sideværs skilt ad *nitte*. Købte den fordi jeg havde en veninde med en ældre Mondeo som kunne tage hendes barnevogn i køreretningen - det kan min desværre ikke ... ØV! Vi har en stol til Tera bag passagersædet og med en 12 årige i midten kan der kun lige klemmes en baby autostol ind bag førren...
I vores mondeo kan man ikke skubbe sædet foran lang tilbage, hvis Emma sidder bagved i hendes bagudvendte autostol, der er således begrænset plads i den. Jeg synes bagagerummet er pænt stort men en barnevogn og/eller klapvogn fylder altså pænt meget. Jeg ville ikke kunne have 2 af slagsen som en længere oppe skriver. Vi har allerede købt klapvogn for at kunne have plads til at handle stort ind samtidig med at vi har Emma med. Jeg tror ikke der kan stå 3 autostole, midterpladsen er ikke særlig bred. Når det er sagt så er det en lækker bil at køre. Den ligger godt på vejen og det prioterede vi da vi købte bil.
kan der godt stå 3 autostole og den har et meget stor bagagerum. Kender ikke den ny så godt. Men efter hvad jeg kan læse mig til kniber det lidt i den.
Kan der være 3 auto sæder på bagsædet , men så er de klemt . der er et mega stort bagagerum
Vi har en mondeo fra 2007. Og sikke en masse plads. Der kan sagten stå 3 autostole på bagsædet og barnevognen kan stå ved siden af hinanden i kørselsretningen. (altså stel og kasse ved siden af hinanden) Og skal man både have klapvogn og barnevogn med, ja tænk sig så kan de også være der. Da vi skulle have ny bil tog vi barnevognen med på tur og prøvede så at putte den ind i de fleste st cars. Og vil man have den kan stå ved siden af hinanden i kørselsretningen så var det næsten kun mondeo og citroen C5 den kunne det i. Så tro du på manden 
Vi kom til at snakke om, dagplejemorens løn og kom lidt i tvivl for de har jo de 46% fradrag, men hvad så med det fradrag man i forvejen har, kommer det oveni eller hvordan ?
Jeg ved fra interne kilder (er elev i SKAT), at dagplejemødre får 46 % fradrag, og det er så dét. Bankrenter og andet har ikke nogen betydning så længe man er dagplejer. Så 46 % er hvad man skal stile efter. Hvilket også er et mægtig fint fradrag 
Jamen forsvinder ens personfradrag BARE fordi at man bliver ansat som dagplejer ?? Det var da en dårlig forretning.. Et lille simpelt regnestykke ? Dagplejer : Løn 10.000 - skat 46 % 5400 = udbetalt 4600 kr. Alm. lnmodt: Løn 10.000 - personfradrag 4000 - skat 50% = udbetalt 7000 kr.
Det er ikke rigtigt.. Det afslørede en hurtig google søgning: Arbejdet som dagplejer indebærer 48 timers arbejdsuge i tidsrummet 6-18 tilpasset forældrenes behov. Løn og ansættelsesvilkår i henhold til gældende overenskomst med FOA. Sammen med dine personlige fradrag, har du et skattefradrag på 46%, fordi du har udgifter til børnenes kost og slid på hjemmet.
Hej 16.500-17.000,- udbetalt for 48 timer og så skal du også betale mad, mælk, frugt og alt muligt til 4-5 børn og derud over er der slid på hjemme. Kender en som er dagplejer og mener hun siger hende løn er under 100,- i timen. Ja jeg synes ikke lønnen er god, men så har man da heller ikke transport udgifter. Til sammenligning har jeg lige været på dagpenge, jeg fik 703,- om dagen..... Ja jeg spørger bare, hvor er "gulerodden"? Hilsen Jette
Jeg synes faktisk det er meget ringe..
Lønnen er ussel, når man tager arbejdstiden i betragtning ! De fortjener meget mere. Men så har man som forældre en garanti for at dagplejeren ikke har taget jobbet for pengenes skyld 
Tak for hjælpen:) Spurgte min datters dp hun får 89 kroner i timen   Men på den anden side så får jeg det dobbelte i timen men har meget mindre udbetalt... De DP jeg kender kører i store sprit nye biler, så lidt godt må der jo være  Overvejer at søge ind som dp når vi flytter i vores nye hus, som de er igang med at bygge...
Og jeg får 15.500 udbetalt og ikke 17000 som der står længere oppe. Og vi kører rundt i en mazda 626 fra 86   . Og jeg syntes der går en del til mad. Især frugt bruger jeg en del penge på.
....nu er der vel også forskel på ancennitet og løn!?
Jeg har Morbus Chron og PCO og sidste år havde jeg mens i jan, okt og dec/jan 08. I år har jeg så haft i dec 07/jan og marts, så det er da lidt oftere end sidste år  Vi har været på fertillitets klinik i Holbæk i december 07, hvor jeg fik at vide at jeg skulle tabe 8-10kg før de ville hjælpe. Fik en ny tid i april, men grundet operation (pga chron) havde jeg ikke helt nået målet, og fik så en ny tid i maj. Jeg vælger så at blive overflyttet til Rosklide (fordi det er meget tættere på end Holbæk), lige inde strejken går i gang og har så ikke hørt noget endnu. Jeg har en murren i maven, ligesom op til mens og tænker, fedt nu hjælper alt det motion sgu, og det kommer oftere  Ved så ikke lige hvorfor, men fredag aften tager jeg en test og den er positiv  Tager en mere lørdag morgen og lige en mere lørdag eftermiddag, for tror ikke helt på det. Alle 3 er tydeligt positive  Men tør jeg tro på at vi har klaret det helt uden hjælp? Er sådan nogle hjemmeteste gode nok? Hvor tidligt skal man ringe til sin læge? Vil jo meget gerne have be- eller afkræftet. Ifølge terminsberegning på nettet er jeg ca 6+4 idag. Tør jeg virkelig håbe på at den er god nok 
En positiv test betyder at du er gravid. Så stort tillykke   . Du kan allerede nu ringe til lægen, men de laver først en undersøgelse når man er ca 8-10 uger henne. Men du kan allerede nu få lavet en test hos lægen.
Et kæmpe tillykke, den er helt sikkert god nok!! En test er en test og en streg er en streg, så TILLYKKE.  Hilsen Jette
Også stort tillykke herfra!! Lyder fantastisk for jer. Som Jette siger, en test er en test og en streg er en streg. Så viser den positiv, og så 3 gange i træk er den helt sikker god nok. Ring til din læge imorgen og få en tid, så du med 110 % sikkerhed kan få det hele bekræftet... 
Ihhh!! Tillykke!! -Bare det var mig der var så heldig 
Er den positiv, så er den positiv. Jeg har dog ikke PCO men vi kunne ikke blive gravide pga min store overvægt for 5 år siden. Jeg tabte mig og vupti, jeg blev gravid. Skønt at kunne det alligevel  Held og lykke med spiren i maven og glem ikke at ringe til lægen   Får du medicin for Mb. Chron ? Beagle.
 Ja jeg får medicin. Jeg får Imurel, men har fået grønt lys af min læge inden vi gik igang med projekt baby. I starten jeg fik Imurel (har taget det i 5-6år)hed det sig at man skulle stoppe og at der skulle gå 6 mdr før man måtte blive gravid. Efter et par år, var det bare 3 mdr. Og nu siger lægerne at der ligger forskningsresultater fra USA der siger at der hverken er større eller mindre risoko med at tage Imurel og være gravid. Så lægegruppen på mit hospital har sagt at jeg skal fortsætte med Imurel. Men når jeg har snakket med den alm læge, så ringer jeg alligevel og får en snak med min med.læge Og tusind tak til alle jer andre for lykønskningerne. Jeg kan stadig ikke fatte at det er sandt 
godkendt, super duper for den var jeg nemlig bekymret for. Har været i praktik på en afdeling hvor der var patienter med mb. chron og jeg kunne huske man skulle passe på mht. graviditet hvis man tog prednisolon eller Imurel. Det er godt nok mange år siden jeg var på den afdeling. Hvor er det bare skønt !   Jeg er rigtig glad på dine/Jeres vegne  Knus, Beagle.
Tusind tak  På fertilitetsklinikken ville de først hjælpe når jeg var stoppe med Imurel, for det stod der i deres bøger. Men min med.læge kontaktede dem og gav dem links til studierne fra USA (han suger alt til sig som han kan finde, for det er der hans hjerte ligger, og han har lige været på "studietur" i USA), og viste dem sort på hvidt at der ikke er større risiko. Men min mand er meget bekymret, så har lovet ham at ringe til min med.læge. Er endelig kommet igennem tlf til alm læge, her lidt over 9, og sekretæren sagde jeg skulle ringe mellem 8-9 imorgen. Hmm, jeg har så ringet siden kl.8 imorges. Hun kunne godt give mig en tid til om halvanden uge, men mente der måske kunne laves en tid før, hvis jeg fik fat i lægen selv. Ok, jeg overlever nok at vente en dag mere 
har en mondeo st. car og han kan have to børn , klapvogn og barnevogn i uden problemer.. og han er glad for den.. men jeg synes i skal prøve om i ikke kan låne en autostol og tage tre stole med ud og prøve bilen inden i køber den.. selv har jeg en citroen xantia og den tror jeg ikke kan have 3 autostole i..
vi har en hjemme lige nu som vi overvejer at købe, men der er ikke plads til 3 stole på bagsædet, hvis de skal stå sikkert. der er masser af benplads, men ikke plads sideværs. alternativet er at vi må få slået airbag fra på forsædet så der kan stå en stol der. en lækker bil.. men alt for lidt plads på bagsædet... min mands bror har en 2007 model, og der er ikke mere plads. Mette
Vi har en Focus nu, og den er enormt rummelig. Barnevognen kan uden problemer være der kun delt i 2 og så stå i kørselsretningen. Det er derimod benpladsen på bagsædet, det kniber med. Det er der vi håber, at der er mere plads i Mondeoen. Men der må bestemt også gerne være mere sædeplads. Vi må ud og prøve og måle. Jeg kan godt li' den nyeste model Mondeo... er sikker på at manden også kan ... men nok ikke kontoen   . Vi må se, hvad det bliver.
i skal da bare have en bus, så er der da plads nok   ej spøg til side... jeg håber, I alle har det godt, og at lillebror og storebror trives   og ikke at forglemme Eddie...
Hehe.. Nanna, ja, jeg sagde også til manden, at vi mindst skal have 3 børn... og så må han godt vælge hvilken "familiecotainer" vi skal have. Hans søster har 3 børn og en familiecontainer, hans bror venter nr. 3 til efteråret (eller konen gør!!   )og de vil også investere i "minibus". Så lad os da hoppe med på bølgen og fylde carporten helt op!! Jo tak, vi har det alle super godt. Også Eddie   .
TILLYKKE!!! Det er da intet mindre end fantastisk, når nu det er lykkedes af sig selv!! Jeg er fik også afvide at jeg vill få svært ved at blive gravid, da jeg har rigtig mange cyster på æggestokken. Men den første er lavet på p-piller og nummer 2 tog 14 dage at lave. Men held og lykke med det hele;-) Mvh Jane
Det kunne næsten være min historie du skrev. Jeg havde 14 dage inden testen var positiv fået at vide af Holbæk, at jeg skulle indstille mig på aldrig at få flere børn på den naturlige måde! Da testen var positiv ringede jeg til Holbæk og de ville gerne se mig til en scanning med det samme. Jeg havde dog også fået Perlutex 14 dage forinden for at afstøde nogle af alle cysterne. Stort tillykke med graviditeten! Det tog mig det meste af de 9 mdr. før jeg virkelig troede på det, men havde også forsøgt forgæves i 4½ år.
Idag kom jeg så endelig igennem hos lægen. Da jeg fortalte at jeg havde testet positiv 4   gange hjemme, sagde han: Jamen så ER du jo gravid  Hmm, så mon ikke jeg skal begynde at indse at den er god nok, og så bare nyde at bukserne allerede strammer. Jeg har gået med knappen knappet op hele dagen  Jeg har fået en tid til snak med lægen d.22. hvor der skal laves papirer og tages blodprøve. Ih hvor er det skøøønt 
Dejligt og høre og vi glæder os til at følge dig gennem hele forløbet... 
Hej HN´er hvad havde i som bordpynt til jeres barnedåb?? gerne billeder hvis i har nogen  Nogen der ved hvor man kan bestille "klistermærker" med navne? Da så vidt jeg ved er vores søn den første i DK der får navnet  vh rikke
man kan købe klistermærker, men du kan købe rigtog fine silkebånd med påtrykt navn her:
Der bestilte vi pynt.
Jeg købte en masse farvede småsten, og tog i Ikea hvor jeg fandt en masse lysestage/ fyrfadsholdere/ tingester, som jeg stillede rundt i klumper, med de farvede sten. Det kunne jeg godt lide- personligt præg,- kan genbruges senere- og billigt 
Hejsa  er nu lidt nysgerrig... Hvad er navnet? Jeg var til fest for nylig, hvor der var blevet samlet blå muslingeskaler ved stranden, og skrevet navne på, med hvid (eller sølfarvet) skrift. Det så altså ret hyggeligt ud. Så var der små lysesteger med sand og fyrfadslys i. Kram Heidi
Hej Heidi Han kommer til at hedde Caleb Nørlund Thomsen <3 Vh Rikke
ang. bordpynt til dåben er vingummisutter og vingummibamser. Det ser altså rigtig godt ud, smager godt, fylder ikke i skraldespanden bagefter og det er da "barnligt"   .
Der er 17 i DK der hedder Caleb, men der er selvfølgelig ingen der hedder Caleb Nørlund Thomsen 
Hej Julie Er det rigtigt? Hvorfor skulle vi så søge om det? Hvordan fandt du ud af hvor mange i DK der hedder det? VH Rikke
 du skal bare skrive navnet og søge Det står også på den godkendte liste her 
Inspiretet af DianaB svar til Anja i vores anden tråd, synes jeg os at os der er blevet gravide skal skrive i denne tråd i stedet for. Da det kan være sværet at hele tiden læse at andre er blevet gravide når det ikke lykkes for en selv... Så skal vi ikke starte denne??? Vi kan starte sådan... Famnielsen(Lene) aldrer 26år. Var heldig og blive gravid i første forsøg ved IVF kunstig befrugtning. Har været sammen med min "mand" i 5år og har forsøgt i 2år selv inden vi meldte os til behandling. Det tog fra jeg startet behandling 1år og 4mdr til jeg havde et positivit scar i hånden.. andre som vil være med...???