Hej alle  Jeg sad netop og læste tråden vedr. lammeskind. I den tråd nævner Gsims flg:  I den forbindelse vil jeg meget gerne høre om i andre har noget viden i kan øse lidt ud af. Vi har købt helt ny barneseng med madras i, men vores barnevogn er købt brugt og madrassen der ligger deri er jo brugt. Jeg var ikke klar over, at den kunne være synderligt skadelig i forhold til bakterier?   Selvfølgelig køber vi en anden og ligger i, hvis det virkelig er sandt, at man ikke må genbruge en sådan - jeg undrer mig bare. Der er jo også en masse stof på selve barnevognen hvori der *kan* gemme sig bakterier? Hjælp mig lige her - jeg er helt rundforvirret nu.
Jeg overtager også en barnevogn fra min bror. Den barnevogn har noget "indmad" altså klæde her der og allevegne. Det har jeg taget af og vasket. Ligesom madrassen er er blevet vasket. Sengen er også et arvestykke - dvs. en vugge i flet og alt polsteret er også taget af og vasket, så jeg kan ikke se nogen problemer i det. Jeg regner da med at tingene nu er i orden. Også sengetøjet, altså dyne og betræk er arvestykker fra min brors børn, som jeg supplerer med nyt. Er der ikke rigtig mange teorier om vuggedød? Jeg har læst flere, men nu ikke lige den du henviser til. Den teori er vel ikke fundet i en reklame for nyt udstyr?   Så de kan sælge os flere ting, så vi ikke skal have dårlig samvittighed?
...også på, at det er en omgang forhandlerfis for at tjene flere penge på mødrene!  Nej, det ved jeg ikke, men vi har brugt brugte madrasser i vuggen og i barnevognen. Betrækket har fået en grundig vask og madrassen har været en uge i fryseren og er blevet luftet godt igennem. Jeg har ingen betænkeligheder ved at bruge noget velholdt brugt og jeg tror ikke på, at en grundigt rengjort brugt madras er mere farlig end en fabriksny.  Som Malena siger: hospitalerne køber jo heller ikke en ny madras hver gang der kommer en ny baby. De vasker bare betrækket og sengetøjet.  Camilla
Jeg mener at have hørt, at man ikke skal genbruge madrasser pga husstøvmider og slid. Vi har i hvert fald købt nye til Ea og vi køber nye igen til vores næste barn. Det med lammeskindet havde jeg hørt at det var pga varmen at der var chance for vuggedød. Et lammeskind kan vaskes, også på ret høj temp. Vi har et til at ligge under et lagen i barnevognen om vinteren..
Ja jeg har også hørt man ikke må genbruge en madras, så det har jeg aldrig gjort. Synes egentligt heller ikke det er særlig lækkert at bruge andres aflagte madrasser  Men igen, skulle man holde sig til alt hvad der står alle steder, ja så kunne vi jo intet gøre 
er jo betrukket med noget nappa lign stof, så det kan sprittes af. Jeg ville købe en ny madras, der kan gemme sig utrolig meget støv mm. i sådan en madras. Nu koster de jo heller ikke det helt vilde. Mette
Det har jeg altså også hørt. Ikke kun på grund af bakterier og støvmider - men, også på grund af den måde barnet har ligget på madrassen, altså, liggeform osv. Så . da vi købte brugt barnevogn, lift og seng, der blev der købt nye madrasser til hele molevitten   (jeg havde jo sparet pengene på at købe det meste brugt, så jeg synes godt der var råd til nye, allergivenlige, friske madrasser   ) Nu skal vi jo have et barn mere, kun 15 måneder efter den første - og, han får altså lov at bruge samme madras i lift og barnevogn som den første. Alt er vasket og gjort klar til "ny baby", men, det er trods alt kun vores egen store pige der har brugt det, og i relativt kort tid, så, han får lov at genbruge... Til slut - havde jeg købt noget med madrasser fra fremmede - så skifter jeg det altså ud med noget nyt...
at Sundhedsstyrelsen anbefaler at man ikke genbruger gamle madrasser i barnevogne og senge medmindre de kan vaskes i maskine ved min. 60 gr. det slår miderne ihjel, det samme gælder også for vores egne topmadrasser som mange bruger idag de skal også vaskes mindst 1 g. per mdr. v. 60 gr. for at minimere husstøvmider. Så det er ikke kun for at få os til at købe nyt, jeg har en gammel Emmaljunga kombivogn der nu kører med barn nr. 4 og det er stadig den samme madras men hold fast den har været vasket mange gange også betrækket indeni. mvh Jeanne
Som dagplejer genbruger vi også madrassen.. den bliver vasket ved 60 grader. Det der er farligt ved barnevogne, er hvis de bliver jordslået.. Det skal væk inden barnet kommer derned. Desuden er det   sundhedsskadeligt, hvis der er en revne indvenlig i barnevognens betræk. Det vrimler med skimmelsvampe derinde, og kommer der et brud på betrækket indvendig, vil dit barn indånde de skimmelsvampe.. Det er så farligt, at hvis vi i dagplejen opdager et brud indvendig i betrækket, skal vi omgående kassere vognen. Så tjek Jeres vogne..
Hej alle. Jeg er interesseret i at høre lidt om jeres autostole til børn fra 9 kg og op, da vi står og skal ud og have en autostol i nummeret størrere. Vis dem evt med billeder, og fortæl lige netop hvad der fik dig til at vælge netop den stol, samt fortæl endelig om din tilfredshed med stolen, eller utilfredshed. Er stolens stof "børnevenligt" og let at rengøre. Er det let at montere stolen i bilen, og hvordan monteres den. Samt er det let at montere barnet i stolen, og hvordan syntes du stolens comfort ser ud til at være. Og sidste.. hvilken prisklasse ligger stolen i. Hilsen Berit
Blev den vi valgte: Da det kom til stykket havde jeg ikke så meget at skulle have sagt - for da gemalen opdagede at "Recaro" lavede børne auto stole, SKULLE det bare være sådan en   (de laver åbenbart også sæder til Racer biler, og da han er gammel racer kører, mente han jo så at Recaro måtte være det eneste rigtige.) Vi fik den på tilbud til 1999,-. Dyrt - ja, men, det skulle så også være en mægtig sikker stol. Vi er glade for den indtil videre i hvert fald  Ps. have jeg været ude for at købe stol alene - ved jeg med sikkerhed at jeg havde valgt en der var billigere - men, sådan skulle det ikke være...
Altså nu er jeg ike lige god til det der med at ligge billeder ind, så du får bare lige en beskrivelse i stedet  Vi har en Römer king plus. Den valgte vi, da vi før ahvde en römer baby safe plus, og den havde vi været rigtig glade for.  Jeg syntes de laver nogle stole der har en god komfort, og som yder optimal beskyttelse. De har bl.a vundet næsten alle tests. Man kan ligge den lidt ned, når bette manden sover, hvilket jeg syntes er et krav. Selen, som selvfølgelig er en 5-punkt sele er godt beskyttet af puder, og den kan justeres uden problemr bagpå, uden at selen først skal af. (det kan man ikke i den der kun hedder römer king) Den er utrolig nem at flytte fra bil til bil, og man spænder den nemt og hurtigt fast. Den står rigtig godt i vores bil (passat limousine), og kan ikke rokkes ud af stedet, når den er spændt ordentlig fast. Prisen mener jeg er 1599,. eller 1699.- men vi købte vorews over nette ti tyskland og gav 1299.- for den. Og så er den leveret lige til døren.  Held og lykke i jagten Hilsen lillian
vi har denne   maxi cosi, husker ikke lige prisen, men omkring 2000,- vi er yderst tilfreds med den. Mette
Vi har en Römer King TS plus og er super glade for den, vi gav vist 1700 for den i Babysam.. Vi købte den fordi den har vundet en eller anden test som jeg ikke kan huske nu  Vi køber en magen til til den næste.
Vi har også en Römer King til Victor. Ved ikke lige hvad modellen hedder, men den er super synes vi. Kostede omkring 1600,-
snakker lige ud af posen... Men helt ærligt lyder det ikke som om din mand (og for den sags skyld hans familie) egentlig gider dig - hvis ikke det havde været for børnene. Det hjælper jo ikke noget at du skal rette 100% ind efter hans humør og andre luner. Jeg er selv skilsmissebarn (tja... barn er jeg vel ikke mere) og har ingen skade taget af det. Efter min mening hellere have to forældre der er glade hver for sig end samboende forældre som ikke kan sammen. Jeg synes du skylder dig selv og dine børn at kunne stå inde for dit (jeres) liv - og det lyder ikke som om du kan det nu... Ret mig hvis jeg tager fejl. Og hvorfor skulle du ikke kunne klare at være alene? det lyder da alligevel som om du nærmest er alene om det hele nu. Og du har jo også både veninder og kammraten til at støtte dig. Mvh. Ditte
Der er nogle ting jeg slet ikke forstår, i det du fortæller. Da i lånte svigermors hus og hun kværulerede som du fortæller, hvor var din mand henne i dette? Hvorfor sagde hverken du eller han stop over for svigermor? Jeg forstår heller ikke, at du ser det som din opgave, at overbevise din kæreste om, at du ikke har noget kørende med underboen.   har du ikke det - og hvis han mistror dig for den slags, så vil jeg vove den påstand, at i virkelig mangler tillid og respekt over for hinanden. At han direkte har sagt, at han kun er sammen med dig på grund af børnene har, jeg meget svært ved at forholde mig til. Er kommentaren faldet under et overophedet skænderi, *kan* det være ren galde, som han burde give dig en undskyldning for. Er det sagt roligt og kontrolleret, så burde du tage dit gode tøj og gå din vej. Den slags siger man bare ikke - så skal du leve sammen med en mand, som egentlig ikke vil være sammen med dig i 18 år, "for børnenes skyld"? Man kan godt fornemme, at din mand har problemer med selvværdet, siden han er så bange for, at du har noget kørende med underboen. Men derfra og så til at opføre sig som din mand gør, der er langt. Rigtig langt. Hvis jeres forhold er begyndt at gå ud over børnene, med "misvisende" opdragelse, dårlig og trykket stemning osv. så skal du reagere. Et eller andet skal der ske, for stemningen bliver ikke bedre, så længe dine svigerforældre får lov til at sige og gøre hvad de vil og så længe din mands deltagelse i familien er lig nul. Jeg synes du skal finde ud af om han virkelig mente den kommentar han gav dig. Hvis ikke, så bed om en undskyldning. Og så skal i tage fat i de svigerforældre. De skal overhovedet slet ikke blande sig i noget som helst, medmindre i beder om det. Din mand skal løsrive sig, blive voksen og tage sin del af ansvaret. Giv ham halvdelen af opgaverne derhjemme og informer ham om, at i fra nu af opdrager børnene SAMMEN. Bed ham om at deltage i børnene - i sociale begivenheder. Han må tage med på skovtur, tur i sommerland, legeland, handleture - ja, alt der kan laves en hyggestund ud af sammen med børnene og så må han frem for alt MANDE SIG OP, hvis han har nogen som helst interesse i jeres forhold. Ellers må du "tage ansvaret" og gøre op med dig selv hvad der skal ske. Hvis han fraskriver sig noget som helst ansvar, så tager du børnene og finder et andet sted at bo - medmindre han godt selv kan se alt det her rod og frivilligt fordufter. Gu er det hamrende ærgeligt, at ens drømme og visioner brister - og man vil næsten altid gøre et forsøg mere - det er bare ikke altid det er den bedste løsning og slet ikke når der er små børn blandet ind i det. De er udemærket klar over, at alt ikke er som det skal være, og jeg tror den slags skader dem 100 gange mere end hvis man bor hver for sig. Den bedste løsning vil nok være, at han har børnene hver 2. weekend, men den slags må i jo finde ud af senere hen - det vigtigste er at de får en tryg og positiv hverdag i en fart. Fortæl hvordan det går  Kram herfra
Det er jo klart, at du ikke er 100% inde i  , for med det du beskriver, så er du jo halvvejs alenemor til 3. Havde du haft et mandligt modstykke som tog ansvar,- også når det måske var hårdt og surt, så havde du nok set anderledes på det. Så havde du stadig været haft energi og overskud til at være kvinde og kæreste ved siden af - ligenu har du ikke et modspil og det tapper jo alle dine kræfter, alt det her. Håber virkelig i får det snakket igennem.
den er altså grum... At have svigermor/-far tæt på frem for ens egen mor/far - det er bare ikke at foretrække; slet ikke hvis man har behov for hjælp. De har en tendens til at overtage hele showet. Efter vi er flyttet tilbage til svigermekanikkens "område", går tingene altså også oftere i hårknude her... (man længes lige tilbage til Skive en gang) Kan I ikke bede dem om en ferie - en måneds tid med telefonsamtaler max en gang om ugen, med mindre himlen falder ned. På sin vis kan man undre sig over, at din mand ikke indser, at hvis du engang skulle finde på at have noget kørende med nogen som helst, så var det måske fordi din kære gemal ikke giver dig det, du har brug for (hvilket både består i kærlighed, omsorg, glæde og hjælp)? For det er jo det, der er hele humlen. Ikke at det skulle retfærdiggøre et sidespring; men det er aldrig KUN den, der har sidespringet, der er skyld i det. Hvorfor  , om I skal gå fra hinanden? Han lægger hele ansvaret og hele beslutningen på dine skuldre - og det kan han sq ikke være bekendt! Hvis du er fræk, spørger du "hvad synes  ?", næste gang han spørger - og så er det altså ham, der har udspillet - det er jo alligevel ham der tager initiativet til snakken. Og hvis han alligevel bare sidder foran en skærm 24/7, så må han vel have haft masser af tid til at tænke over og til at tage den beslutning? Om I skal fortsætte eller ej skal jo være op til jer; men for jeres børns skyld skal I heller ikke trække den for langt. Som de andre siger, så skal du altså heller ikke være sammen med én, der alligevel ikke har lyst til at være sammen med dig, hvis det er dét, der er tilfældet. Hvis han virkelig elsker dig - så har han også lyst til at være sammen med dig - bom basta! Og så må han altså få "fingeren ud" og gøre noget (andet end at sidde foran sin PC)! Og blev du nu klogere? (jeg er ikke sikker på, at jeg gjorde...) Men hvor føler jeg med dig. Jeg har også den slags tanker ind imellem. Men heldigvis ikke så tit - det falder som regel samtidig med, at vi har været sammen med svigerfamilen, og det er bare surt.
Som jeg læser det, ser det i øjeblikket ud til at du er enlig mor til   så at gå derfra og til at være enlig mor til 2, kan kun blive bedre. Vær glad for at I ikke har hus, som først skal sælges. Det er nemmere når det er en lejlighed, så skal i kun dele inventaret. At du udviser bekymring for din nabo, er kun et tegn på, at du er ansvarsbevidst og omsorgsfuld. Det er vanskelig at råde folk til at gå fra hinanden, når der er børn involveret, men i dit tilfælde, tror jeg det vil være det bedste for dig og dine børn, desværre. Det er jo ikke nok at sige at han elsker dig, der skal ligge vægt bag de ord. Han kan ikke bare forlange at du skal sidde og holde ham i hånden hele dagen. Han skulle være blevet hjemme hos moar, hvis det var en selskabspapegøje han ville have. Held og lykke med samtalen Mvh Helle
Kan godt se at jeres forhold ikke rigtig fungerer for tiden. Og ved at det er hårdt for dig, og det tror jeg også det er for Tonny. I har haft nogle svære perioder og i har sikkert begge mistet den store gejst for at kæmpe videre. Men min holdning er så også at så længe i elsker hinanden er det værd at kæmpe for. Selfølgelig skal det ikke gå ud over børnene, men så må i måske få noget hjælp via parterapi el. lign. Men prøv måske at sætte jer ned når ungerne er puttet, sluk for tv, computer, tlf osv. og så snak sammen stille og roligt og frem for alt lyt på hinanden, snak om hvorfor i faldt for hinanden i sin tid, hvad det er ved hinanden i sætter pris på, hvorfor i valgte at flytte sammen og få børn. Fokuser på de positive ting. Og derefter kan i sammen prøve at finde nogle løsningsmodeller, som i begge har det godt med. Håber i finder ud af det og får nogle gode snakke. Vil gerne skrive mere, men de små kræver lige noget opmærksomhed =0) Mange hilsner Line
Hej stella Jeg synes du gør det helt rigtige ved at kæmpe, for elsker man hinanden, så er man et langt styk hen ad vejen. Det jeg ligger specielt mærke til er at du har haft en depresion og at Tonny har en som han ikke vil gøre noget ved. Jeg har selv haft et par depressioner, og det er virkelig noget der kan sætte forholdet på prøve, kan slet ikke forstille mig hvor svært det må være når det er fra begge sider, og der er små børn der skal passes også. Jeg oplevede at jeg ikke kunne finde ud af mig selv og hvad jeg følte. Jeg tror det er vigtigt at I får noget hjælp, så I begge kan komme væk fra depresionerne og nær hinanden. Var det måske en ide at komme længere væk fra svigerfamilien? -Ellers så brug dem, lad dem tage børnene en søndag, hjælp hinanden med at få overstået det huslige, og nyd så hinanden bage efter. Jeg håber for dig at I finder ud af det og kommer videre. Men husk at lige meget hvad I vælger, så tager det tid. Maria
Hvad med at lade ham "komme til" at læse den her tråd... ??? Her står jo alle dine tanker, om det her i..      Hvis ikke han kan få øjnene åbnet, ved at læse det, så er han direkte blind...     
   Sødeste ven. Du har mit tlf nr. Kram, Mille
Mangler ord. Føller med dig.  Jeg står selv og skal være alenemor til to. Har termin om 7 uger og håber bare jeg snart finder noget andet at bo i. 
Det er jeg ked af at høre, men synes nu heller ikke at det lyder til at han støtter dig ret meget, men nu hører vi selvfølgelig også kun din version. En ting vil jeg sige, og det er, at hvis I kun bliver sammen for børnenes skyld, så skal du flytte -det er aldrig for børnenes bedste, hvis I ikke har det godt sammen... Håber at det hele løser sig
Uha Stella Det er hårdt at sidde og læse, jeg kender ikke dig, men udfra hvad du skriver, så har du helt ret i at han ikke stoler på dig... Jalusi er en forfærdentlig ting, og at han ikke stoler på hvad u siger, og på hvad alle andre siger. Det er helt galt. Jeg kan ikke råde dig, kun håbe at alt bliver godt for dig igen. Ligemeget om du bliver, eller går for dig selv, så er det en hård tid du skal igennem. Maria
Først må jeg sige at jeg har ondt af dig/Jer... Derefter, hvordan pokker kan du holde til det?! Manden din er jo ubeskrivelig jaloux, og intet menneske er tjent med sådan en partner, slet ikke når man tænker på du har givet ham to børn og en masse år sammen.. -Altså, det er jo også dine børn, men uden dig havde ham dem jo ikke, kan du følge mig?? Mht at være alenemor, kan jeg kun sige: Det er da nemmere, end det liv du har nu!!! Jeg har været alene med Janick fra dag 1 af og først nu, hvor han er 2½ år, har jeg en kæreste der tar en del af "slæbet" og endda på den fede måde, så vi alle tre er sammen, som "far, mor og barn" skal være. Han er helt klart med til at gøre min hverdag nemmere, men igen, jeg klarede det længe alene. Rent økonomisk er jeg sikker på du klare dig og giver dig helt ret, børn bør ikke deles!! Uha, min bror og jeg blev delt, og det kom der absolut ikke noget godt ud af!! Jeg ville hellere "opgive" mine børn, lade faderen få dem, så jeg havde dem hver 14. dag plus det løse, end dele dem! men det er jo kun fordi jeg har oplevet på min egen krop hvad det gør ved et barn.. Jeg håber du får styrken til dit valg, hvad det så end er! Pas på dig selv, Stella og dine børn!  Venlige tanker, Helene
Lige en side bemærkning. Så vidt jeg husker så fik   Recaro autostole rimlig dårlige testresultater. De nye de har lavet har dog klaret sig væsentligt bedre. så man skal lige være opmærksom på årgangen hvis man køber brugt. mvh Helle
Römer King Plus. Den var "bedst i test", den er super-let at tage ud og sætte i. Rengøring har vi endnu ikke haft brug for, men betrækket kan tages af, så det bør være let. Man kan få sådan nogle "hovedstøtter" med (puder på hver side af hovedet), der giver ekstra støtte, mens barnet stadig er forholdsvis lille, og jeg synes den ser behagelig ud at sidde i, men jeg kan af indlysende årsager ikke garantere noget  Vi gav vist 1800 for vores, og prisen afhænger meget af, hvilken farve man vil have på stoffet og hvilken kvalitet dette stof har. Jeg tror de kan fås til 1200-1300. Så vidt jeg husker, bor du i Aalborg (?), og så har du ikke frygteligt langt til BabySam, der forhandler dem og har de forskellige farver på hylderne - så kan du jo se de forskellige farver "live". De har også Maxi-Cosi'en, som Mette skrev om. Af ukendte årsager kan jeg p.t. ikke sætte billeder ind, men den kan ses på dette link (det er vistnok den billigste af dem):
... FDM - her er der også Römer stole. Har selv købt dem der og er super glad for mine - især er det rart at man kan "ligge" børnene ned hvis de falder i søvn under bilturen. Se evt. dette link 
Hej Jeg håber det er ok med et lille spørgsmål ? Kan Rømer King både sidde bagudvendt eller kun forudvendt ?? Hilsen sara og Asger 15 uger og over 8 kg. på ren modermælk.
Hvor gamle skal de være og hvad vægt skal de have, før de kommer i en fremadvendt autostol?? Freja vejer godt 7 kg efterhånden (knapt 4½ måned), og jeg synes hun er ved at blive lige lang nok til at sidde i den bagudvendte. Linda.
De skal veje 9 kilo - det er det kilo antal de "store" stole starter fra. Så - det er meget forskelligt hvor gamle de er før de kan bruges. Ida var f.eks 13 måneder før hun kom i en fremadvendt, og der havde hun kun liiige sneget sig over de 9 kilo. Hun så efterhånden også godt stor ud i sin baby auto stol, for, hun var jo lang efterhånden 
Tak for svaret   Så går der jo lige lidt tid endnu, inden vi skal ud og investere i en fremadvendt autostol. Linda.
kan ikke bruges både bagud- og fremadvendt. De har en anden model til små babyer. Mange steder kan den lejes for næsten ingen penge, hvis man køber den store model (så vidt jeg husker, var det sådan min svigerinde+gemal fortalte, at de har gjort).
...billede af den vi har, men det er en Besafe. Vi valgte den, fordi vi syntes, at den havde den bedste hovedstøtte og så kan den indstilles i sædebredde også, så uanset om barnet er meget spinkelt eller meget kraftigt, så kan sædebredden indstilles til at passe optimalt.   Og så havde den også den store fordel, at den kunne bagudvendes i modsætning til mange andre stole til den vægtklasse. Der er jo så kommet en ny model og den kan du se her:   Eller på   under autostole op til 18 kg.   Denne kan også både for- og bagudvendes.  Jeg har først forudvendt stolen, da børnene var et år. Det har virket mest sikkert for mig.  Camilla
en Römer King TS plus og er ret glade for den. Vi har købt den i Tyskland over nettet og sparede 300 kr i forhold til Danmark. Vi købte den på  Det tog to dage efter vi havde bestilt, så havde vi den.
minder mig meget om min søster's, hun er netop blevet skilt fra sin kæreste/mand gennem 15 år. De tjekkede dog hinanden gensidigt og det drev dem til sidst ud over kanten med efterfølgende skilsmisse, det skal lige siges at de blev gift sidste år i juli. Har du tænkt over om han evt. har noget at skjule ? hans sygelige trang til at skyde dig utroskab i skoene kan jo meget vel være fordi han selv går rundt med en dårlig smag i munden, sådan viste det sig nemlig at være hos min søster, og den dag idag mener han at det er hendes egen skyld at de ikke er sammen ! Halloo det var dig der flyttede ind hos en anden 3 dage efter du flyttede væk for at klare tankerne mand. Bare en tanke herfra, håber i finder den rette løsning for jer alle men man skal ikke blive sammen for enhver pris, det går ud over jer alle i det lange løb. Går din mand til psykolog, det lyder for mig somom han har nogen ting som kun en professionel kan hjælpe ham med. God vind fremover Jeanne
Hvordan går det nu? Er ting blevet bedre, eller er i så småt ved at pakke og gå hver til sit? Mange tanker Eva
...herfra: Hvis du ved, at din kæreste bliver ked og mistroisk over at du ser så meget til naboen, Jesper, hvorfor bliver du så ved med at dyrke det venskab? På den måde fortæller du jo din kæreste, at han betyder mindre end Jesper...? Jeg ved godt, at man kan sige, at han ikke skal bestemme hvem du skal være venner med eller ej, og det skal han heller ikke. Men der er også noget, der hedder at tænke sig om og vise hensyn. Hvis mit forhold til min kæreste gik ad h... til, så ville jeg dælen dytme godt nok også være mere end almindelig mistænksom og jaloux hvis han konstant hang ud og sms'ede med den søde singlepige ved siden af! Det ville med garanti ikke hjælpe på situationen. Der er mange ting i din beretning, der ikke rimer. Jeg kan ikke tro, at han er alene omat ødelægge det - ham og hans familie. Du bærer også en del af ansvaret. Når et forhold går i stykker, aå kan man ikke give den ene part skylden. Man er altid to om at ødelægge det. Og uanset hvordan det sker, så er det drøn hårdt. Så det du skal, det er at finde ud af om du vil ofre det, der skal ofres og kæmpe det, der skal kæmpes for at få dit og kærestens forhold til at fungere eller om du ikke vil. Vælger du ham, så betyder det, at du må vælge nogle ting fra. Bl. a. dit venskab med Jesper. Surt, men sandt. Sådan ser jeg det. Men det betyder ikke, at du ikke har min dybeste medfølelse, for det har du. den situation du står i er opslidende og ødelæggende og der er ikke mange alternativer. Camilla
det er da bare så dejligt for dig! Men vi må jo give Tonny lidt ret i sin jalouxi så, for Jesper har jo været ude efter dig... Det er en lang kamp I skal igennem, men forsøg at komme tæt på hinanden igen, og vær ærlige over for hinanden.
Det er da ikke småting du bliver udsat for. Må sige at ham Jesper da vidst har vendt 180 grader. Håber I finder et godt sted at bo, og kommer væk fra problemerne. Men vi kan da håbe at dette knytter dig og Tonny mere sammen. Knus Maria
Jeg har bare et simpelt spørgsmål: Hvor hurtigt efter kejsersnit var i oppe på hesten igen? Annemarie, Laura og Emma 6 uger i dag...
Jeg mente det nok, har heller ikke været på nakken af ham endnu. Ville bare være sikker...
jeg mener at jeg fik at vide at jeg skulle vente 3 måneder med at ride efter at jeg havde få lavet kejsersnit, for at være sikker på at det var helt vokset sammen igen. Men spørg din læge for at være helt sikker.
Bl.a. Maxi Cosi Priori fix eller Römer duo. Der er sikkert flere. De kan begge kun side i fremadvendt retning. Bimbo fix kan vendes i begge retninger men kræver hver sin bøjle (som også skal passe til bilen)- noget besværligt og dyrt. Mener at Recaro er på banen med én også. Held og lykke...det er en jungle med autostole. Hilsen Bluebell
Jeg har nu aldrig set en ringorm som gav ar efterfølgende. (og jeg har set mange ringorm). Hvis den sad i håret kunne det godt tage et stykke tid inden der kom nye hår, men på halsen skulle den ikke efterlade spor. Du skal have fat i noget brentan og smøre det et par gange om dagen, så forsvinder den. Men skulle den mod forventning ikke forsvinde efter 14 dage så må du til lægen igen. Han har sikkert været tæt på en kat eller et andet dyr og fået den derfra. Jeg ved ikke om jeg har læst dit indlæg rigtigt - men ringorm giver da (så vidt jeg ved) ikke feber og utilpashed, så mon ikke han har fået lidt snue "oven i" ringormen *S*.. Mvh. Lotte_L
bare at i har været lidt uheldige. I perioder rager ens børn bare alt til sig. Ringorm, det er jo som regel fra en kat eller andet dyr. Har i kat? Man kan efter hvad jeg ved ikke gardere sig mod smitten 100% Og er barnet i dagpleje/børnehave, så synes jeg at det er svært med børnesår. Også selv om man vasker hænder tit. Så det skal du ikke bekymre dig om. Og skoldkopper, ja det er jo almindelig børnesygdom. Så den kan man ikke gøre noget for ikke at få. Og det er jo kun godt at han har haft det nu, for jo større de er, jo mere har de været mærket af det. Eller det har mine egne i hvert fald. Hvis man selv har gjort hvad man kunne med hensyn til hygiejnen, ja så kan man vel ikke andet? God bedring med ham. Og forresten, hvordan går det med toiletbesøgene?
Vi har ikke kat mere.. Jeg hilste på en kat forleden, men vaskede hænder inden jeg snakkede med janick.. Kl 12 skal jeg ind og hente creme til ham, som lægen sagde han skulle smørres med 1 gang om dagen i 2-3 uger og så var det det... Lotte: Jooo måske det er en virus/forkølelse, men allerede i dag har han det meget bedre.. Dette kan dog skyldes min kæreste er kommet hjem igen..  Vibeke: Toiletbesøgene er gået i stå, for han var meget feberplaget igår og da han vågnede efter middagsluren var min kæreste kommet hjem, som Janick ikke havde set i 7 dage, så han kammede helt over og jeg ville ikke begynde at tage bleen af, men i dag må vi prøve igen! 
Gennemgår en baby en eller anden form for fase omkring 6 mdr. alderen. Vores Hannibal har haft nogle hysteri-perioder her på det sidste, som slet ikke ligner ham. F.eks. er putteritualet om aftenen gået fra at vare 5 min. uden problemer, til at vare en time til halvanden på de dårlige dage. Han tændte også fuldstændig af i bilen i dag. Normalt er han vild med at køre bil. Kan det bare være tænder, vaccination, ændring af madvaner er gør det, eller er der en eller anden fase i den alder der kan forklare det? Jane
...det er den første spæde seperationsangst. Han bliver efterhånden mere mobil, begynder snart at kravle, verden bliver større, han finder ud af at han og mor er to forskellige mennesker...det kræver noget tilvænning. Der sker meget omkring de 6 måneder, så hvis han opfører sig anderledes, så er der en grund til det.   Søvnmønstret vil også typisk ændre sig omkring 6 måneders alderen. Han har brug for en anden rytme måske. Det tager også tid for ham at finde ud af.   Der falder ro på igen, bare I er kærlige og konsekvente. Og så tager I turen igen omkring 1 års alderen. Og 1½ års alderen. Og 3 års alderen. Og 6 års alderen. Og så rammer I jo puberteten på et tidspunkt...  Herligt, ikke?  Camilla
Ork ja  Nu er Ida 14 måneder, og, igennem sit første år, har hun ca. haft "faser" hver 3. måned. Dvs, rytmeskift, interesseskift, madskift osv osv. Så - bare klø på, og giv dig selv et par uger til at forstå hvad det nu er herren vil. Efter Ida´s 3. "fase", der gav jeg endelig mig selv (og hende) plads til at finde den næste rytme uden at blive skide stresset over det   Så går det hele lidt nemmere, og jeg tage det, næsten med et smil HA HA HA.
Hej Dejligt at høre, at det er ganske normalt. Så er det lidt nemmere at forholde sig til. Jane
hjalp også mig. Johanne på næsten 7 mdr. har pludselig fuldstændig rod i sin nattesøvn. Fra at vågne bare en gang for at få lidt mad, er hun nu vågen 4-5 gange og ret ked...lidt hårdt, når vi lige sov så godt   , men er det i siger, at det går over igen??? Forhåbentlig er dette ikke det nye mønster   ...så kan jeg vist aldrig starte på arbejde igen...smil Glæder mig til at høre flere erfaringer.. Kh Anja og JOhanne
...du hjælper jo med at skabe hendes nye mønster, så hvis du giver hende mad 4-5 gange hver nat, så lærr du hende at vågne tit. Hendes utilfredshed kan skyldes, at hun ikke VIL vågne og har brug for hjælp til at lære at sove igennem. Når hun er 6 måneder har hun jo i teorien ikke brug for at spise om natten mere, så måske er det tid til nat-fravænning? Det kan jo også være tænder. De første tænder kan genere noget så voldsomt og det er altid om natten, det gør mest ondt. Og smerte stiller man jo ved at spise, så det kan også være derfor hun pludselig vågner så tit.  Det r bare gæt fra mig ud fra hvordan det har været med mine egne to, men uanset hvad det er, så er det kun en periode...om ikke andet, så bliver man jo selv så træt af det på et tidspunkt, at man selv aktivt ændrer barnets vaner.  Men der er mange "faser", mens de er små. I takt med at de lærer og kan mere og bliver større vil deres behov for mad og søvn også ændre sig, indtil de omkring 1 års alderen har en "normal" rytme med måske kun en enkelt middagssøvn og 10-12 timers sammenhængende søvn om natten.  Camilla
tak for dit svar. Dejligt og høre, at det vil ændre sig. Jeg glemte dog og skrive at jeg ikke giver hende mad de andre gange hun vågner (hun får stadig kun mad den ene gang), og det lykkedes også for mig at får hende til at sove igen med sutten og suttekluden, men hun når desværre og vågne ret meget op og er derfor ikke altid lige nem og få til at sove igen. Det påvirker jo desværre også hendes humør om dagen, fordi hun ikke får sovet så godt om natten. Ja jeg glæder mig bare til denne periode igen er ovre  Men tusind tak for gode råd - super forum her. Kh Anja
hej allesammen. Ja så er det vist snart min tur. Var til JM idag klokken 13.30 og ringede selvfølgelig til min mand da jeg kom ud i bilen... mens vi sidder og snakker gik vandet, og jeg vraltede straks ind til min JM igen. Har været på Hillerød og fået kørt en strimmel som var super fin, og ja... sidder nu her foran pc´en og venter på veerne kommer. Jeg er utroligt nok, slet ikke nervøs, nærmere utålmodig og spændt, tænk det endelig sker. Og lige en ting til: mig og Sune havde jo lavet et væddemål, som går ud på at hvis jeg fødte før , skal jeg have en hest til, hvis ikke, skal han have en ny firmabil... JEG VANDT   så der skal kigges på araberhopper til foråret.. skriver igen når jeg kommer hjem med lille Tristan. Mange hilsner Bettina
Det lyder spændende, held og lykke med den forestående fødsel. Sender dig lige lidt vestøv, og husk nu at opdatere så meget du nu kan  Sikke et fedt væddemål, det får jeg vist aldrig min kæreste med på!
Ja det er jo spændende, håber snart du får nogle veer. Hos mig er vandet gået begge gange uden veer, første gang måtte jeg så have nogle stikpiller før der skete noget, anden gang, knoklede jeg rundt for at få veer, efter 12 timer kom de dog.  Held og lykke Jette
jo ligefrem med babyer i denne tid  .. håber du får en rigtig god fødsel.. fedt vædemål i øvrigt, det skulle man da have tænk på  Tina
Mon bettina har født endnu???
Jo det har du da vist ret i  Bliver altså spændende at se hvad det er for en lille kær løjser der kom ud...
Camilla gik i BH-klasse sidste år. De havde et par dage hvor de var rykket en klasse op for at prøve hvordan det er at være i 1. klasse. I løbet af sommeren har Camilla dog sagt et par gange at hun ikke vil i 1. klasse, da det er kedeligt. Idag var jo så første skoledag. Det startede med at hun slet ikke ville op. Det er ikke fordi hun har holdt ferie indtil nu og derfor er træt efter ferie. Nej hun ville skam ikke i skole. Efter lidt betænkningstid kom hun op alligevel og vi kom afsted. I skolen har hun så fået nu garderobe og hun var godt gal over at skulle stille sine sko og jakke der. Hun har sagt til en af pædagogerne i fritteren at når hun starter i 1. klasse vil hun lave ballade. Det har vi snakket om, og om at det ikke er sjovt når man skal tage konsekvenserne af balladen. Jeg er spændt på hvordan dagen er gået når nu jeg skal hente hende. Men synes det er synd hvis hun allerede er ved at blive skoletræt. Det kan selvfølgelig være hun ændrer mening efter et par dage. Hvis ikke kunne jeg godt tænke mig at høre om andre har oplevet det og hvordan I har tacklet det. Evt. andre gode råd og evt. links er også velkomne.
Det er da vist noget af en bestemt lille dame du har dig der  Jeg har ingen erfaringer at dele ud af - men, mon ikke det kun er et spørgsmål om at hun lige skal stille sig an, og når først de kommer igang, og lærer klassen at kende, så er det godt at gå i skole (1. klasse) alligevel?  Glæder mig til at høre hendes reaktion på første dag... Har dog aldrig hørt om nogle der blev SÅ TIDLIGT skoletrætte 
godt nok også at de bare er en ide hun har fået sig. Men det har vist noget at gøre med at de ikke har legetime... Jeg er også spændt... Og ja hun er en rigtig bestemt dame. Hvis ikke hun ville med på ture i BH-klassen smed hun sig på gulvet og lærerne måtte slæbe rundt med hende. Det er hun da heldigvis kommet over. Og så var der her i forrige uge da pædagogen fik smurt smuldret leverpostejsmad på bukserne da Camilla ikke ville spise den. Så hun kan til tider være en rigtig møgunge. Men heldigvis er det da sjældent det er så slemt  Men problemet ligger lidt i at hun er så forfærdelig stædig og når hun siger det er kedeligt er der ikke nogen der skal påstå andet   (Det er helt bestemt faren hun har det fra)
Kunne ikke lade hver med at smile lidt, over at hun vil lave ballade når hun starter i første klasse  Desværre har jeg heller ingen erfaringer da drengene ikke er så store endnu.. Men som Cruella siger skal hun nok bare lige ind i rytmen så er det måske meget sjovt, ellers er det da en trist skole at gå på hvis eleverne allerede er skole trætte i 1 klasse 
.. alt for godt. Der startede allerede sidste skoleår, hvor Andreas gik i BH-klasse. Han gad simpelthen ikke at gå i skole. Igen i dette skoleår, er den gal (det er 3. skoledag idag) han er bare skoletræt og jeg kan simpelthen ikke få mig selv til at fortælle ham hvor mange år han har tilbage   . Håber de snart skal lære at læst og at han opdager at han kan, for jeg tror det er fordi han keder sig. Han snakker meget om det der med at læse og at han så kan læse historier for sin lillesøster, så det glæder vi os til. Vh Liselotte
Min kærste og jeg har besluttede os for at tage imod en IVF-behandling (reagensgladsbefrugtning). Vi har i 2 år forsøgt at blive gravid uden held. Både ham og jeg er blevet undersøgt og alt skulle være iorden! Vi blev derfor i første omgang tilbudt Insemination.Men så Blev jeg bare sådan lige gravid på helt almindeligvis! Jubiii!!! Men det viste sig ikke at være lykken der var kommen. Graviditeten havde sat sig udenforlivmorden i min højer æggeleder... Nå... det endete med at jeg måtte operederes og fik fjernet højer æggeleder. Lægen fortæller så at risikoen for at jeg vil blive gravid udenfor livmorden igen vil være meget stor pga. noget man ikke kan se ved en undersøgelse... Han gav os så lov til at få IVF-behandling. Av en nedtur! Vi skal derfor nu vælge hvor i landet vi vil have behandlingen. Da vi bor i sønderjylland står valget mellen Fertilitetsklinikken i Åbenrå eller Odense Universitetshospital! Jeg vil derfor gerne høre fra ander der har været igennem samme behandling. MVH Christina Undskyld mine stavefejl.
Hej Vi har været i ivf-behandling på Odense universitetshospital for snart to år siden.. Vi blev tilbudt denne behandling, da min mand har nedsat sædkvalitet og jeg har let forhøjet mandlig kønshormon. Vi var fuldt ud tilfredse med Odense! Vi oplevede en meget professionel behandling. - De var dygtige og samtidige følte vi os og vores problem taget alvorligt - samtidig med, at man godt kan "joke" lidt med det. - Måske os selv, der lagde op til jokes, for os bliver det hele for "tragisk" hvis ikke man engang imellem laver lidt fis med det. Det var en sej omgang med hormoner, ventetid osv - men for os det hele værd. Jeg blev gravid i 1. forsøg og vi har idag Olivia på 13 måneder. Hvis du vil høre nærmere om noget, eller evt hat spørgsmål er du velkommen til at skrive en besked. (Skal nok svare, men der går tit nogle dage imellem, at jeg er på) Rigtig meget held og lykke herfra til jeres "projekt baby" Trine
Mange tak for dit svar! Det var lige hvad jeg havde brug for at høre! (At i fik jeres lille baby og at det har været det hele værd!) Det bliver nok også Odense Universitetshospital vi vælger. For som du skriver har jeg også hørt meget godt om Odense. Christina
Uha, jeg kender det godt! Jeg har også shoppet noget på det sidste og fået en del. Flere har sagt at størrelse 50 er en meget kort periode og at jeg ikke skulle købe for meget af det. Jeg har nok mest i str. 56 og 60. Jeg er dog også i tvivl om hvad jeg skal supplere op med. Har en del body-fidusser og nattøj med fødder. Men sådan "rigtig" tøj med bukser og bluser har jeg ikke meget af. Og så er der alt det andet grej man skal have! Jeg har støttet mig lidt til en bog jeg fik hos jordmoderen. Her er en liste over nødvendige ting og der advares mod for store indkøb - som man ikke rigtig får brugt. Skal godt nok til at have styr på tingene her 2 uger før forventet ankomst!
brugte slet ikke str. 50, men startede i str. 56, og det brugte han i ca. 2-3 uger, så tog vi småt hul på str. 62 tøjet, og 3 mdr gammel gik vi i 68, og nu snart 5 mdr er vi så småt på vej til 74. Jeg havde købt hvide bodyer ca. 5, og så 3-4 sæt tøj. og var egentlig glad for at jeg ikke havde købt mere, for vi fik SÅ meget tøj. Ja udover babyalarmer, fik vi faktisk kun tøj i barselsgave. Og vi har så byttet det i str. og bruger stadig noget af det vi fik for 5 mdr. siden  Vi brugte sparkedragter med fødder, men havde dog nogle få par strømper til hans jeans  Jeg syn's babytøjet er nuttet og fint, men syn's også hurtigt det er for babyet. Så Mikkel har haft "rigtigt" tøj på fra hans var ganske ny (2 uger ca.). Til den tid du har termin, vil en body og bluse nok være fint. Men Mikkel har ofte bare en langærmet body på herhjemme. Der er jo tit varmere hjemme end når vi er på tur. Jeg var meget i tvivl i starten om han var klædt varmt nok på, men det tog meget kort tid før jeg havde føling med det. Hvis han føles kold i huden, er det på med lidt mere, og er han varm, så er det af med lidt. /Eva
..været på loftet og hente babytøj ned - hold da op! Jeg har tonsvis af body-halløjsaer i str. 68 som nærmest ikke ser ud til at være brugt (havde så også tvillinger sidst) og str. 50 er der ikke noget af. Den største tvilling var 3000 g og 51 cm. Derudover var der sparkedragter med og uden ærmer/fødder, samt et par små bluser - så det er nok det jeg har brugt mest af da tvillingerne var små, men det er snart 8 år siden, så jeg kan faktisk ikke rigtig huske det.
at sige jeg havde str 50, det var faktisk for stort til ham, den første uge ,men de havde noget tøj på sygehuset, han havde på indtil vi skulle hjem.De vokser vildt stærkt ud af det-så et godt råd, køb ikke for meget...det gjor jeg, og meget af det, nåede han slet ikke, havde på før det var for lille øv. Hilsen mor til Victor 5 mdr.
muligt, for de små vokser hurtigt. Jeg har brug str. 74 en del og nu bruger jeg str. 86 rigtig meget og har gjort det længe så vent med at købe for meget, indtil du ser hvor i størrelserne du "hænger"... *s*
Vi fik så meget tøj i barselsgave at Ea ikke nåede at bruge det hele. Et godt råd er at vente med at pille mærkerne af, så kan du se hvad du får brug for, og bytte det andet til et tilgodebevis så du kan købe nyt senere. Ea brugte str 50 de første 5 uger (3600 g og 53 cm) så selvom de er gennemsnitsstr kan de godt være små. Vi købte en masse i str 50 på vej hjem fra sygehuset. Giver lena ret i at du IKKE kan få for mange stofbleer. Tror vi har over 50 og det var altså ikke for mange selvom man vasker næsten hver dag.. Det er jo et vinterbarn du skal have, så jeg vil bruge langærmede bodyer med en trøje udenover. Strømper falder tit af, men babyen har jo futter på så det går. Jeg brugte sparkedragte med fødder i, men de vokser for hurtigt ud af dem synes jeg, så jeg vil anbefale bukser (bløde med elastik/rib i livet). Kan også anbefale ikke at købe tøj med knapper i ryggen. babyen ligger meget og sover på ryggen, og jeg kan lige forestille mig hvor ondt det kan gøre at ligge ovenpå sådan en knap..
Vi har slet ikke haft noget i str. 50, og meget af det vi har haft i str. 56 har været for småt. Nu var Anna godt nok også stor, da hun blev født 4400 g og 57 cm. Hun kom midt under hedebølgen, så hun brugte faktisk også kun bodier og så nogle gange strømper/strømpebukser. Vi fik ikke specielt meget tøj i barselsgaver (til at starte med), så vi stod pludselig og manglede tøj i str. 62. Vi købte så selv lidt, og fik selvfølgelig en hel del lige bagefter. Så nu har vi også så meget i str. 62 at vi ikke kan nå at bruge det hele inden hun vokser ud af det...hvilket hun allerede er begyndt på. Mht. hvilket tøj man køber, så kan vi bedst lide bodier og bukser eller heldragter. Bluse og bukser skiller på midten, når man samler den lille op, hvilket er supertræls. Og det er et hit med tøj, der kan knappes op, så det ikke skal over hovedet!! Men det er jo en smagssag. Og ja, kan også kun tilslutte mig det med stofbleerne   . Vi har vist 36 eller deromkring!! God shoppelyst  Mvh. Christel
Du godeste, hvor er jeg overrasket over mig selv. Jeg har i laaang tid gået og fortalt vidt og bredt om, at jeg absolut ikke skulle have børn indenfor de næste 50 år (??) hvis jeg overhovedet ville have nogen. Jeg har skrevet herinde flere gange og spurgt om man bare vågnede en dag og ønskede sig et barn, eller om man bare sprang ud i det med en forventning om, at man ville elske barnet når man fik det... Jeres svar har virkelig været gode, og jeg må indrømme at jeg har været skabsafhængig af at lure med herinde på Ve og Ble i et stykke tid nu. Og sørme om trangen ikke har meldt sig. Jeg ved ikke præcist, hvad det er der har bevirket, at jeg har ændret min indstilling, men lige pludselig lød det bare forkert når jeg sagde, at jeg ikke ønskede mig en baby...meget, meget underligt taget i betragtning, at jeg har brugt hver en lejlighed til at fortælle, at jeg nærmest synes det var synd for alle de gravide og dem med små børn!!! Nu skal det dælme være, min mave slår knuder, og jeg sidder med det største smil på læberne, mens jeg skriver det her. Det føles jo fantatisk! Alle de negative tanker jeg har gjort mig er forsvundet, og jeg drømmer ligefrem om dejlige babyer om natten. Det er nærmest et mirakel det her. Denne lange smørre fører frem til den egentlige grund til dette indlæg. Jeg har ikke taget p-piller i ca. 14 dage nu, og jeg vil egentlig gerne vide, hvorlang tid der er gået fra I lagde pillerne på hylden, til I kunne sidde med positiv graviditetstest i hånden??
Det kunne have været mine egne ord for et år siden, du dér har skrevet  Jeg tror endda, hvis man begynder at rode HN igennem vil kunne finde de der fiiine løgnehistorier med mig som forfatter  Jeg smed p-pillerne i november, så var "ubeskyttet" i december, januar. D. 8 februar skrev jeg det her indlæg:  Der var jeg allerede 6 uger henne iflg. lægen   Vores lille pige kommer til verden d. 29. september hvis alt går som planlagt  Så det er bare om at øhh...klø på og arbejde for sagen! 
Tillykke med din beslutning - man bliver jo rigtig glad af at læse dit indlæg  Jeg smed p-pillerne, havde s*x 1 gang og blev gravid, så det var jo dejlig nemt 
...sjovt at læse dit indlæg. Hvorfor i al verden har man gået og bildt sig ind, at man ALDRIG ville synke så dybt som dem, der ønsker sig et barn   . Jeg fatter det ikke, men mon ikke det er som du skriver, at man lyver for sig selv af den ene eller anden grund? I hvertfald er det helt vildt dejligt endelige at "gå til bekendelse" og nu er projekt baby skudt igang her! Rigtig meget fortsat held og lykke med det sidste stykke af din graviditet...du må da være ved at gå til i spænding over alt det der snart skal ske. Jeg får et helt sug i maven af at tænke på det!!!
hej sikke en skøn beslutning at tage... Vi har forsøgt siden december men har er der stadig ingen positive teste   . Men det kommer nok håber jeg da. Som kærsten så fint siger... jeg har aldrig fået så meget 6 som nu... Du vil jo hele tiden...  Men held og lykke håber der er gevinst før hos dig.
standpunkt til man får et nyt - det har jeg i hvert fald måttet sande. For jeg skulle i hvert fald aldrig have børn! Lige indtil jeg altså fandt ud af at jeg faktisk var ret meget gravid     Og nu har jeg jordens dejligste pige på godt 4 måneder - og jeg kunne da bestemt ikke undvære hende for noget. Og så går jeg endda og planlægger en mere om nogle år hehe. Held og lykke med projektet  Linda.
Nåede lige at have menstruation en enkelt gang inden jeg blev gravid... Havde jo ellers regnet med at der gik nogle måneder så jeg lige kunne have nået med til et par af de store ridestævner først. Men nej... Nå men held og lykke med det i hvert fald. Jeg har også selv tidligere sagt at jeg i hvert fald ikke skulle have børn, for der var så mange andre ting jeg hellere ville. Men sådan kan man jo ændre sig så meget, hi hi. -Randi
jeg også ALTID haft det. Min mor har haft mange samtaler med min mormor, fordi hun frygtede hun aldrig selv skulle blive mormor. Men, nu er jeg jo så gået hen og er blevet gravid... Jeg er i 9+6 og glæder mig. Det er da lige noget man skal vænne sig til at tænke på. Jeg kan anbefale dig, at starte med at tage folinsyre. Det får du på apoteket. Det kan fremme chancen for at blive gravid og så forebygger det rygmarvslidelser ved fosteret. Held og lykke med det 
Jeg er da vist ikke den eneste, der har ændret holdning til graviditet og børn... Sjovt for tidligere troede jeg nærmest, jeg var unormal fordi jeg havde den indstilling... Maria Pejtersen: Jeg har noteret folinsyre på min huskeseddel. Det bliver købt hjem på mandag! Hvis der er andre gode fif og ting, der er værd at huske på, så bare kom med det, jeg er jo helt ny i faget "at lave en baby" 
tillykke med (forhåbentlig) JERES beslutning?  Jeg har altid vidst at jeg gerne ville have børn, så for mig kom det ikke som nogen overraskelse, da jeg som 27-årig spurgte min kæreste om det ikke var ved at være på tide  Jeg smed pillerne, og 5 uger senere kunne jeg levere en tissepind med to fine streger på (ja, jeg ved altså ikke hvor mange gange vi lige havde 4-5-6 - men, lad mig sige det sådan, vi er ikke ligefrem kaniner)  Vi fik dejlige lille Ida, og 6 måneder senere, tjah, der var der altså to streger på den berømte pind igen (ikke planlagt), men, om 3-4 uger skulle en lille prins gerne komme til verden. Held og lykke med projektet 
Dejligt at i er blevet enige om at i skal til at lave et barn. Har læst dine indlæg hvor du i hvet fald ikke skal have børn. Jeg har nu aldrig været i tvivl om at jeg ville have børn, mere i tvivl om hvornår. Jeg måtte vride armen om på manden og sige at NU skulle det være. Der er mange der skriver at det lykkedes i første eller andet "hug"... Så let går det altså bare ikke for alle, så fortvivl ikke hvis er går flere måneder (som Klara også så fint skriver det). For os gik der 11 md fra vi begyndte til der var gevinst, og derved fik manden også en del måneder til at vænne sig til tanken om at skulle være far. Ellers synes jeg det er ret sjovt at du skriver herinde. Vi har jo kendt hinanden som små/yngre og jeg har da tit tænkt over hvad der blev af dig og din mor, da i flyttede fra Ulsted... Men jeg kan da læse/se i din profil at du er blevet gift og har to små brødre. Jeg bor nu i Askov ved Vejen og min mor og far er flyttet til Læsø, mens min lillebror stadig bor i Ulsted. Mange hilsner fra Anna Kathrine PS. Hils din mor PPS. Nu håber jeg at du kan huske mig ;0)
min dreng på 5 mdr han nogen gange næsten helt mørkegrønt afføring det virker også mere fast en nomalt-hvordan kan det være? har jeg spist noget der er gået i mælken eller er det fordi jeg er begyndt at give meget flaske  Håber i kan svare på mit spørgsmål
ændrer sig løbende - især når de begynder at få noget andet, som f.eks flaske. Så - det er sikkert helt normalt - jeg ville ikke bekymre mig.
...blev også helt grønt, da han begyndte at få mere flaske. Sp sagde, at det var galde, der fik det til at se ud som om han havde ædt græs.   Men det er helt normalt og har ikke noget med flasken at gøre. Men derimod kan konsistensen have meget med flasken at gøre. mange modermælkserstatninger giver en konsistens nærmest som våd beton. Man kan afhjælpe det ved at skifte til en anden type, hvis afføringen bliver helt hård.  Camilla
Freja får udelukkende flaske, og hendes kan også være helt mørkegrønt. Det er helt normalt ifølge min SP. Linda.
havde en hjemmeside med div. babymadsopskrifter. Syn's der var en herinde - man kan ikke huske det  Så hvis der er en som kan, eller bare kender andre sider på nettet, måske kan anbefale en god bog med opskrifter på babymad, ville det være super  /Eva
Kan huske der er opskrifter inde på hjemmeside barnemad.dk Men er ikke helt sikker
her:
Det var lige præcis den jeg ledte efter  Tusind tak. Hvis der er nogle der kender andre gode sider, så kom gerne med den også  /Eva
...jeg har brugt dem i jeg ved ikke hvor mange måneder, og kun fundet to positive! Jeg blev scannet ved gynækologen, som kunne sige hvonår min ægløsning faldt. Selvom jeg testede de dage han sagde der var ægløsning, var de negative. Jeg brugte dem også den måned jeg glev gravid, de var negative, men blev gravid alligevel. Så hvis jeg var dig, ville jeg glemme alt om dem. Jo mere du tænker på det, jo sværere bliver det. Det fandt jeg hvert fald ud af.
men jeg tror du har fat i det rigtige. selvom man har lidt større risiko for forskellige komplikationer pga. tidl. ks, så kan mange føde selv. Også store børn, hvis de vel og mærke ligger rigtigt. jeg tror det er en fin beslutning du har gjort, jeg ville nok have gjort det på samme måde, hvis man tager udgangspunkt i dit første forløb. Mette
Jeg synes også det lyder som en rigtig god aftale, du giver det en chance men slipper for alle bekymringerne om en evt igangsætning. Det lyder i hvert fald som om du også selv føler det er det rigtige for dig. Krydser fingre for dig imorgen og at alt går vel til samtalen.
...også den løsning, jeg ville vælge, hvis jeg var i dine sko. Går jo med lidt det samme selv, så jeg kan sagtens følge dine tanker og bekymringer - især oven på den omgang, du var igennem sidst. Men det lyder som om du har fundet en god løsning, hvor du giver din krop en chance for at gøre det selv, men hvor du også tænker på dig selv.  Camilla
Hej Sidse/Klara Det lyder som en meget velovervejet fødselsplan du har lavet. Håber for dig at de også "godtager" den på sygehuset. Jeg har overvejet det samme, da jeg også var igennem en hård fødsel med akut KS til følge, dog ikke lige så hård som din, men hård nok til jeg går og gør mig mine overvejelser til den næste. JEg har gjort mig de samme overvejelser, dog har jeg besluttet at jeg vil have lagt en epiduralblokade med det samme hvis jeg går i fødsel selv... Så kan jeg nemlig være med til selve fødslen, hvis den ender i et KS, som der jo er forhøjet sandsynlighed for. Sidst var jeg nemlig i fuld narkose og det var altså ikke særlig sjovt... Jeg håber dog på at min nr. 2 (når den kommer) bliver en pige med mine gener, (jeg vejede kun 3100 g) og ikke en dreng med sine fars gener, (han vejede 4100 g):-) Magnus vejede 4150 g... Lidt rodet, men jeg håber i kunne finde rundt i det... -Komet
samtale  Min veninde, var igennem ca. samme forløb som dig ved sin første fødsel, som også endte i KS da hun ikke kunne få knægten på 4,2 kilo ned igennem bækkenet. Hun har netop født igen (16 måneder imellem), denne gang en pige som vejede 4,1 da hun kom ud. Hun var også til samtale om fødsel midt i sin graviditet, og de kom frem til at hun denne gang også skulle se om hun kunne føde naturligt. Deres aftale endte ud i, at hun blev scannet i uge 37 og 38, og hvis barnet havde passeret 3,9 kilo, ville de sætte hende igang. Så - hun blev sat igang 3 dage før termin. Det resulterede i næsten 5 dage med veer, uden at hun åbnede sig  Så - på 5. dagen, valgte de at tage hende ud ved KS. En stor lettelse for min veninde, som var pænt fysisk udmattet (havde dog hvilet om natten hvor veerne hver dag gik i sig selv). Så - hun endte altså med KS nummer 2, men, som du, var hun indstillet på det, og derfor har det overhovedet ikke været så traumatisk en oplevelse, som første gang. Dog er hun lidt ked af, at de gav det næsten 5 dage før de besluttede at operere, men, da hun var i det, var hun bare så opsat på at føde selv, at hun ikke slog igennem... Jeg er spændt på hvordan det går dig næste gang 
ved ks. plejer de at sige max 4 stk, jeg har fået de 3 af mine ved ks. Dejligt at det var en god læge og at du fik en god aftale. Mette
Hej. Da jeg først kan få tid hos lægen d.13 sept. er jeg jo ret nysgerrig efter at vide hvornår jeg vil have termin. Det skal lige siges at jeg har taget en positiv test. Jeg havde mens sidst startet d.22 juli og sluttet d. 27 juli, så ud fra dette hvornår ville jeg så ca. skulle have termin. Jeg er en rigtig klovn til at regne det ud selv så jeg håber der er nogen her inde der er gode til det :0) Natasja
hej og tillykke Du har en anslået terminsdato der hedder 28 april mvh helle
1000 tak for hjælpen, det satte da lige en mere præcis dato for det hele. Natasja
sinden i har set hende hvis der en sød sjøl der giver at lægge dem for mig er det bare super
        Skøn lille krudt ugle
...vokser sig da bare skønnere og skønnere! dejlige billeder af en dejlig pige.  Camilla
... er specielt vild med nr. 2 billede. Skøn pige.
Hvor er hun dejlig. Hun har de smukkeste feminine træk. Er hun lige så blid og nem som hun ser ud?   . mange hilsner Mette
Dum som jeg er sad jeg lige og læste om fosterudvikling på  Der står sørme at barnet i uge ca. 32 vejer 2,5 kg - oh ve oh skræk! Jeg var til kontrol på sygehuset, hvor de skønnede bebs til 1800 g i netop den uge - og de sagde at det var perfekt, så jeg var jo glad. Lige indtil jeg læste ovenstående.. Nu spørger jeg så jer kloge hoveder - hvem har ret? Sygehuset eller ovenstående link? Øs endelig ud af jeres visdom! Mvh. Lotte_L
ikke godt at vide hvem der har ret, men 1800 var hvad jordmoderen skød vores baby til i uge 33, så slap du bare af, jeg er da helt rolig..tænk en gang hvor stor den når at blive, så hellere 1800 i uge 33 end 2500  Tina
..også at "maven" er stor, så kunne slet ikke forestille mig hvordan det ville være, hvis der skulle have været 2500 g derinde i uge 33.  Heldigvis skal jeg til kontrol på sygehuset i morgen, så kan jeg jo lige få tjekket op på det hele igen.   (Der er jo ikke så længe til bebs kommer ud *S*..) Mvh. Lotte_L
...kloge-bog står der at barnets gennemtsnitsvægt i uge 32 er 1700g, så 1800g i uge 32-33 lyder da helt perfekt.  Jeg er i uge 38 nu og jordmoderen har skønnet min klump til næsten 4 kg.   Men 2500g i uge 32 lyder også af meget. Så vil den færdige baby jo veje omkring 4,5 - 5 kg. Så stor behøver den jo ikke være...du kan vel nøjes med de normale ca. 3,5 kg eller hvad...?    Camilla
Uha joh.. Kan sagtens "nøjes" med 3.5 kg. Tvillingerne vejede jo 3000g stk. *G*, så denne her graviditet har jo kun den "halve vægt" af hvad jeg har prøvet før. Jeg skal have KS d. 20.9, hvis alt går efter planen, så størrelsen er i den henseende også fin nok *S*. Mvh. Lotte_L PS: For resten, så er jeg blevet færdig med koften (endnu engang tak for mønstret)- har bare ikke lige fået taget billeder endnu. Den blev lige kort nok på ærmerne og lige bred nok over skuldrene - så skal nok lige øve mig lidt i at klippe og måle*S*, men har også købt rigeligt hør, så mon ikke jeg får det lært.
Jeg fik lavet fosterskøn i uge 30+4 og det var 1500-1600 gram. Igen i uge 37+4 hvor det var 3100. Er spændt på at se hvor stor den er når den kommer. Har termin på søndag, så der er ikke længe til. Min søn Victor blev i uge 41 skønnet til 3300 og vejede 3100 da han blev født for 4 år siden. 39+2
Min blev skønnet til 2000 i uge 31, hvilket jeg kan forstå på jer andre er større end "normalt" Da jeg blev scannet og fik tallet, spurgte jeg om det var en normal vægt og fik svaret, at med hensyn til vægten, så er der ret vide grænser for det normale. Jeg håber at jordmoderen kan skønne vægten i næste uge og at det ikke er voldsomt meget. Jeg har ikke lyst at skulle aflevere en kleppert på mange kilo!
..og bebs blev "målt til" 2500 + et eller andet gram, hvilket efter lægens udsagn skulle være fint/ok her i uge 35+5. Så måske den hjemmeside skulle få sig en opdatering af fosterudvikling! Og nu er der *gisp* kun 21 dage til bebs kommer ud  Mvh. Lotte_L
De skøn er jo kun skøn, jeg var jo til jm i sidste uge (uge 32) og der skønnede hun den til 1600 g. I går var der så en anden jm der skønnede den til 2100 g (uge 33) Tvivler på den vokser 500 g på en uge, så det siger jo lidt om at man ikke skal tage det alt for bogstaveligt. Man kan på   se hvad de mener babyen ca vejer i de forskellige uger under "uge for uge".
...da dejligt med endnu en lille viking til hirden!   Og størrelsen lyder jo til at være helt perfekt.  Godt at du fik syet en kofte...Richard står her bag mig og siger: "jamen, er det et problem, så kommer hun da bare her med stof og unger og det hele, så skal vi dælme hurtigt får klippet et par kofter, der passer!"   Han mener dog, at hvis de skal håndsyes, så må du selv stå for det!  Vi glæder os også til vores lille spunk kommer ud. Det ville f.eks passe fint her i weekenden...!   Men...så heldig er jeg nok ikke...  Camilla
Måske jeg tager ham på ordet og tropper op med 4 m hør som lige skal klippes *S* - nah, jeg tror nu jeg nok skal få det lært. Som den er nu passer den Roar på ærmerne, men det varer nok ikke længe, for de vokser med lynets hast. De korte ærmer bliver så bare kortet lidt mere af, når ungerne kan passe den over skuldrene, så har vi alle tiders sommerkofte. Havde også lidt problemer med halsen, men det kan du blive "bebyrdet" med når jeg engang skal i gang med den næste. Mht. håndsyning, så snyder jeg så vandet driver *G*, og der bliver kun håndsyet til sidst på alle oplæggene. Mvh. Lotte_L
...det har jeg egentlig, men jordmoderen flyttede terminen til d. 12/9 og jeg har det sådan, at når den lille på nuværende tidspunkt vejer 3,5 kg, og har vendt sig og står fast, så er der jo sådanset ingen grund til at den bliver hængende derinde, vel?!  Og ja, halsen kan være lidt tricky, men når man lige får det luret, så er det ikke så svært.  Camilla
..med sådan en basse, så kan den da bare se at komme ud *S*.. Vores skulle nu helst blive derinde 20 dage endnu - men mon ikke også den gør det*S*. Mvh. Lotte_L
Da jeg ventede Andy for 8 år siden,vejede han 1675g i uge 32,og der sagde de han var lidt lille. Han vejede da han blev født 10 dage over termin 3100g.
Ja, det kan godt være, at det er et totalt tåbeligt spørgsmål, men når man ikke lige har prøvet det før, så kan man godt undre sig. Mit spørgsmål er kort og godt: Hvordan skal et uld-ammeindlæg vende? Det er sådan nogen med silke på den ene side. Hvilken side skal vende mod "babsen"?
Jeg har heller ikke kendskab til den slags ammeindlæg, men vil da mene at silken skal vende ind mod brysterne, for at være bløde og lækre at have på. (Hvorfor skulle man ellers sætte silke på??) Vh Lena
Hi hi - sjovt, jeg tænker lige omvendt! Hvorfor lave  -amme indlæg, og kalde dem  -amme indlæg, hvis det så er silke man skal have mod brystet?  Jeg tænker at silken gør den anden side fin og glat, så man ikke kan se dem igennem blusen...Nå - men, spændende om der er nogen der rent faktisk VED hvad vej de skal vende 
Uld mod brystet, silke ud mod tøjet. Som en skriver, der er nemlig silke på for at man ikke skal kunne se dem igennem tøjet. Ulden er netop lavet for at varme brystet og opsuge mælk, og det gør den bedst hvis den sidder direkte mod brystet. Mvh. Marlene Tandrup.
..ulden indad og silken udad.   Bare vær opmærksom på, at de ikke holder tæt ret længe... Jeg ved godt, at det er dem, der anbefales, men jeg har aldrig brugt dem. Jeg blev så trær af at rende rundt med våde pletter på blusen! Så jeg skiftede til Pigeon ammeindlæg fra apoteket. De holder tør. Men de varmer selvfølgelig ikke så meget...Men så har jeg brugt uld-indlæggende om vinteren underst og så pigeon og så bh'en. For kulde på sådan et par mælkebryster, når man går ude i stalden, det er slet ikke sjovt.   Og jaja...selvfølgelig har man tøj og jakke på, men de ER bare mere kulde-følsomme, når de er fyldt med mælk.    Camilla
Hehe... det var ikke kun mig, der ikke helt kunne hitte ud af det. Men ja, trikket med silken må være, at de skal se glatte ud under tøjet.
Christel, du havde sørme ret. (denne gang   )      
Jeg har ondt lige under maven i siden, en konstant smerte. Det føles ligesom hvis man har holdt på en prut eller afføring, så det trykker på tarmene. Det er lige der hvor jeg kan mærke når barnet sparker. Kan det være barnet der ligger så det gør ondt??? Stine 22 uger henne
ligament smerter, det er livmoderbåndene som giver sig, det føles sådan lidt sidestik agtigt.. det kan gøre ret så ondt. Mette
...også være barnet, der ligger på urinvejen fra nyren til blæren. Det gør temmelig ondt - nærmest som en kniv i siden en anelse om mod ryggen.   Forhåbentlig vælger den lille snart at skifte stilling, så du kan slippe for det.   Heldigvis roterer de jo en del.  Men hvis det bliver ved, så synes jeg da, du skal ringe og spørge en læge.  Camilla
Jeg har dem også en del efterhånden. Sidder som du siger lige under maven og ud til siden...nærmest i lysken. For mig føles det som om der er et 3 cm bredt og 10 cm langt sted der ligesom er ild i. Det går over hvis jeg sætter eller ligger mig lidt, men meget ubehageligt er det da. Tor selv på det er ligamentsmerter fordi det hele efterhånden er så spilet og fyldt ud. 39+6
Jeg har jo fået et nyt kamera af min skønne kæreste  Et Nikon D200.   Så jeg har jo taget en frygteligt masse billeder de sidste par dage, så jeg kan lære det at kende. Og jeg vil da lige dele et par stykker med jer herinde.   (Dog driller farverne mig lidt. Billederne her er uredigerede...)     lad det være inspiration til en dejlig lang billedtråd med alle vores skønne unger *G*
og gode billeder - ser ud til at være et rigtig godt kamera    Ps. Jeg fik en splinterny bærbar af gemalen igår - sikke nogle fine gaver vi får 
Sikke dog en dejlig datter du har  Hun er helt vild skøn...  39+6
i går morges så Christian dages lys efter en rimelig hurtig - hård fødsel kom han til verden kl 6,13, det er skønt og være på den ande side, og alt går bare super...Uha hvor er det skønt med spædbørn  Mvh Susanne
Stort tillykke med ham.
...tillykke med det lille vidunder.   Du viser ham vel snart frem?  Camilla
Ja, der er intet som spædbørn  Tillykke med Christian. Glæder mig til at høre om fødsel, hans vægt, højde og ikke mindst til at se billeder. Venlig hilsen Lena
Jeg har en Christian på 5 måneder, og ja de er bare skønne   . Stort tillykke med ham. Mange hilsner Mette
kæmpe tillykke fra mig. Glæder mig ligessom de andre til at høre og se mere.. Ja, det er bare om at nyde hvert et minut, det går så stærkt. Endnu engang tillykke. Mange hilsner Anja
for de søde bemærkniger.. Beretning kommer senere, og forhåbetlig også billeder hvis min mad får laet stikket til.. Kan da lige fortælle at han kvitterede ved og sove fra 21,15 igår og til 6,15 imorges,kun afbrudt af soende amning, så det var en super start, ved godt det ikke holder, men det gør uderværker ovenpå sådan en omgang.. Mh Susane
Hmmm ... Jeg har et par med silke og uld, og jeg bruger dem med silken INDAD!! - Men det kommer sig altså af, at de nærmest er "faconsyet" dvs at de runder af sig selv, så de har form som brystet ( hvis I forstår hvad jeg mener)... Så det er jo lidt mærkeligt egentligt... Dog luner de nu helt fint alligevel, selvom silken er indad (fik dem efter en heftig omgang brystbetændelse   )... Men mens jeg sad og læste disse indlæg, prøvede jeg lige at vende dem den anden vej, og det kan de slet ikke, så skal de i hvertfald lige "gåes til"!!  Men det kan da være jeg skulle prøve, om de kan vendes med tiden, for det er nemlig irriterende, når silken bliver våd, for den suger jo (sjovt nok ) ikke ligeså godt som ulden (DÅÅH   ) Ret skægt egentlig... Jeg havde ikke engang OVERVEJET at sætte dem den anden vej hihi. Tja lidt nye indput er jo altid godt. ps. Jeg bruger også et alm. ammeindlæg som ekstra sikkerhed, hvis jeg skal være "ude" i længere tid, end de kan holde tørt.
...får du også herfra  Glæder mig, som de andre, også til at høre mere om str. og se billeder af den lille fyr. 39+6
Ja jeg ved godt der er længe til min termin, men jeg er da så småt begyndt at forberede mig  Jeg vil helst føde vaginalt, men er så bange for at livmoderen brister, jordemoderen sagde at det var MEGET få gange det skete, men ved en langvarig fødsel ender man måske alligevel med ks eller som jeg frygter allermest at baby er for lille så det bliver hu hej vilde dyr igen  På den anden side er jeg osse bange for de bivirkninger det kan komme ved et ks. Da jeg var til MD scanning for 3 uger siden, sagde damen at alt så fint ud, men hun spurgte alligevel om mine drenge er spinkle, for så kunne det være derfor baby ikke var så stor igen   Tak siger jeg bare, bare gør min nervøsitet endnu størere.. Og både ja og nej Tobias er ikke spinkel han er kompakt   Patrik er spinkel ja det har han altid været og det tror jeg altid han vil være. Øv altså jeg tænker meget over om baby nu er for lille og om det hele ender i "akut" KS igen .. Er jeg bare over nervøs ? Jeg skal Kontrol scannes den 4 Oktober - synes bare der er LANG tid til  Nå jeg må vel snakke med lægen om det når jeg skal op til tjek om 1 uge... Kan man evt. på andre måder end bare scanningen se om alt er som det skal være ? Jeg tager på, og livmoderen vokser skam osse, jeg synes bare ikke jeg er ligeså stor som da jeg ventede Tobias og han er jo min først fødte. Og det med at tage på kan man vidst heller ikke regne med, da jeg tog 20 KG på med Patrik og han vejede 1773  Jeg er vidst lidt over sensitiv i denne graviditet 
Jeg har lige købt et lammeskind til mit nyfødte barnebarn, jeg brugte det selv til de to yngste og synes ikek at der er noget forkert i dét. Men på posen står der, på tysk, at lammeskindet ikke må bruges til børn under 12 måneder p.gr. af kvælningsfare...jeg kan godt se, at hvis man lægger et spædbarn direkte på lammeskindet og barnet får drejet sig rundt på maven og ikke kan løfte ansigtet op fra det tykke lammeskind, at det så kan blive småfarligt   ...men jeg vil så mene at det er fint at lægge under madrassen i barnevognen når baby skal stå ude om vinteren, for at isolere... Nogle mener at man kan bruge aviser, men de indeholder tryksværte  Hvad med jer, hvad er jeres holdning til lammeskind, og hvordan bruger I det?
frarådes at man benytter til små børn. Dels pga kvælningsfaren, dels pga faren for vuggedød (barnet får det for varmt) samt risikoen for allergi. Husstøvmider vil elske skindet og at rage en hustøvmideallergi til sig er ikke det sjoveste ! Hvis man skal pakke barnet forsvarligt ind til vinter er det bedst med flere lag af bomuld: body, bluse, bukser, en bomuldsflyverdragt, en dyne, et uldtæppe og tilsidst overlæderet til barnevognen. Heller ikke glemme en tynd hue i uld, Joha laver en ganske fin og varm hjelm i uld. Min Albert var slet ikke syg overhovedet den første vinter selvom han sov udenfor. Det var ellers en kold og hvid vinter i 2004/5. Han sov kun indenfor hvis det var mere end minus 10 graders frost. Lammeskindet kan bruges når den 1-2 årige sidder i en klapvogn om vinteren, så er det rart men der er stadigvæk en risiko for at de får det for varmt. Små børn kan ikke sige til hvis de har det for varmt. Beagle.
Jeg bruger lammeskind i barnevognen. Det ligger under et tæppe, og der er derfor umiddelbart ikke fare for kvælningsdød, hvad jeg sådan lige kan se. I vinters har jeg brugt det til min store søn (snart 2 år), også i barnevognen, da madrassen ikke er særlig tyk. Jeg syntes det må være dejligt at sove på, og har også brugt det indendørs da han var mindre, når han sov til middag på gulvet i stuen (det skete jævnligt) - og han er da i live endnu  Helena
af samme årsager som listet ovenfor - desuden kan der gemme sig uanede mængder af bakterier i sådan et lammeskind - og nogle af disse bakterier (der bl.a. kommer fra gylp og lign.) har man mistænkt for at have forbindelse til vuggedød. Det er også årsagen til, at man ikke "må" genbruge madrasser. Men når det er et nyt lammeskind, ved jeg ikke hvor alvorligt det er... Under vores barnevognsmadras ligger der et isolerende lag - ligesom det, der bruges til liggeunderlag (det var med i betrækket, da vi købte madrassen). Det fungerer ganske glimrende - også i frostvejr. Datteren har aldrig været kold, når hun kom ind.
Vi bruger ikke lammeskind af samme grunde som beskrevet længere oppe. Når vi skal købe nye madras til Frejas tremmeseng (pga skift af seng, så passer den ikke mere), så regner jeg med at købe noget der kan ligge under madrassen i barnevognen og isolere. Linda.
kan man købe et liggeunderlag og skære det til efter madrassen. Det er helt super til at isolere, og så er det billigt. 
...brugt lammeskind til begge mine børn i barnevognen - endda ovenpå madrassen, men med et lagen over... De har sovet fint uden at blive for varme. Skindet er selvfølgelig fjernet eller lagt i alt efter temperatur udenfor. :-9 Mht. til husstøvmider og bakterier fra gylp o.l...jeg ved ikke rigtigt...Jeg kan ikke rigtigt se den store forskel på skindet og sengetøjet...bortset fra at sengetøjet er mere udsat... Skindet bliver jo luftet dagligt og vasket jævnligt, så jeg vil jo nok påstå, at der er mindre bakterier og husstøvmider i barnevognen med skind, end der er i en indendørsseng - selvom man lufter ud hver dag. Nogle gange tænker jeg - med de retningslinier, der kommer fra sundhedsstyrelsen (herefter SS) - at folk da må leve som svin, når ss ser det nødvendigt at komme med de retningslinier, de gør. Jeg kan jo ikke forstå, at en nyrenset madras med nyvasket betræk, som har været brugt til storebror skulle være mere farlig for baby end en ny madras, der stadig indeholder en masse kemi - uvasket og lige fra fabrikken som den er. samtidig kan jeg ikke lade være med at tænke på alle de nye forskningsresultater, der viser, at antallet af astma og allergiramte børn er højere nu end nogensinde fordi vi lever for sterilt. Så jeg holder jo på, at renlighed er godt, hysteri er skidt og med almindelig omtanke og fornuft kommer man længst. Og det gælder også brugen af lammeskind.  Nå, det var lige lidt strøtanker oveni det hele...  Camilla P.S. Hvis nogen kommer i en Tops skobutik og ser et par lyserøde hjemmesko med et blåt hestehoved på oversiden i str. 27, så ønsker min datter sig dem brændende i fødselsdagsgave og jeg kan ikke få dem i hendes størrelse her i området, så måske nogen ville hjælpe...? 
Tak for rådet - det er da helt sikkert billigere end det man kan købe i babybutikkerne. Linda.
...lige præcis...det virker som om at jo mere hysteriske vi bliver omkring hygiejne og holder alt "skadeligt" dvs dyr, støv osv væk fra børnene jo flere allergikere er der   . Jeg tror at sund fornuft og almindelig god renlighed er nok til at skabe nogle sunde børn med et sundt forhold...også til dyr...
Hold da op hvor tider bare flyver afsted, jeg syntes lige jeg sad med min lille nyfødt baby i armene og nu har allerede lært at kravle. nu kommer hun langt omkring og hun kan få rigtig meget tid til at gå med at ligge på gulvet.. Hun har nu ca kravlet i en uge og hun er kun 6 !/2 mdr syntes godt nok hun vil fremad i livet.. Her er et par billeder   Og så kan jeg også "læse" avisen   Bodil
...dygtig lille pige.  Birka kravlede også tidligt, mens Toke var en evighed om at finde ud af det! ...men piger er vist også lidt klogere og kvikkere end drenge...  Camilla
Hvor er hun kær. Jeppe begyndte også at kravle ved den alder. 
Sikke dygtig hun er ... Vildt at hun kravler allerede. Så nu e det med at passe på alle tingene *LOL*
Det er godt nok tidlig-eller hva? hun er da kær,nu er hun da ikke til at holde styr på  Min dreng er 5 1/5 mdr er spændt på hvornår ham begynder.
Ja jeg syntes også det er vildt tidligt, men det ser bare så sødt ud når hun kommer kravlene.. Sidste nyt nu har hun også fundet blomsterne der står på gulvet.. Den anden aften jeg var ved at finde vand til badekaret til de 2 store kom hun selvfølgelig også kravlende ind på badeværelse og ville støtte sig op af mig mens hun stod på knæ. Tænkte nu må du lige slappe af du skal ikke allerede til at prøve at rejse dig.. Hun vil bare frem i verden og efter de 2 store.. Bodil
1 eller 2 ks.. jeg fødte min første ved akut ks.. derefter fødte jeg 3 gange vaginalt, igen et akut ks, en gang vaginalt efter - men det var et barn i uge 24. Derefter pl. ks. pga. de to før. Når man har fået 2 er det så og sige udelukket at føde vaginalt mere. men efter 1 ks, er det normen at man føder vaginalt. Dog kan det i sjældne tilfælde ske at livmoderen brister, men meget andet kan gå galt under en fødsel, og også under et pl. ks. jeg tror den angst man har er helt normal, for man er så bange for at miste sit lille barn. Hvis du kun har fået et ks. så tror jeg at du uden problemer kan føde vaginalt, dog skal man være opmærksom på hvis du pludselig får anderledes voldsomme smerter under fødslen, så det kan være tegn på bristning. det er lidt underligt og også skræmmende, jeg har for nyligt læst at man ikke bør sætte vedrop på kvinder som har fået ks.. jeg har fået vedrop i den grad ved alle efterfølgende fødsler... puha...med mit uheld under fødsler skal jeg vist prise mig lykkelig for at der ikke skete noget mht. de drop. Men tag det op med din jm. hun vil kunne berolige dig eller råde dig.. dog har jeg følelsen af at de fleste vil sige ... rolig det skal nok gå, men man ved jo bedre, at det desværre ikke altid går, derfor skal din angst eller frygt tages alvorligt. mht. til vægten på den lille, så er det ikke altid at de kan bedømme rigtigt, heller ikke på ultralyd. hvis din mave vokser støt så håber og tror jeg at det her helt iorden. Mette
...jeg sidder med præcis de samme - men omvendte - bekymringer som dig. Jeg har lige fået at vide at jeg venter et meget stort barn. Her 4 uger før termin er vægten anslået til 4400g!  Toke vejede 4600g ved fødslen, men hverken jeg eller jordmoderen er sikre på at jeg vil kunne føde et barn normalt hvis det vejer over 5 kg! Jeg er heller ikke sikker på, at jeg har lyst til at prøve! På den anden side, så skræmmer tanken om KS mig. Hvorfor ved jeg ikke, men det virker som et valg mellem pest eller kolera! Ved de to andre har fødslen været nem og ukompliceret og jeg har glædet mig til at skulle føde nummer 3 også, men nyheden om at jeg venter en kæmpebaby har taget pippet lidt fra mig! Så lige nu kan jeg levende sætte mig ind i dine bekymringer og tanker om hvorvidt man skal risikere det ene eller satse på det andet. Jeg skal snakke med jordmoderen idag, så jeg håber at blive lidt mere afklaret omkring det hele, men hold da op, hvor er der mange tanker! Camilla
Nu har jeg lige været nede og runde lægen, jeg skal op og scannes nu her, så må vi se om bebs er som hun skal være eller om mine bange anelser er korrekte.. 
Det er nu ikke fordi det gøre mere ondt at føde de enormt store børn, men de har meget større risiko for at gå til under fødslen, da deres skuldre meget ofte vil sidde fast når hovedet er kommet ud, det er derfor at kvinder med sukkersyge bliver sat igang før tid.. netop for at undgå at barnet kvæles ved fastsiddende skuldre. Mette
så er vi enige  Mette
...heldigvis kunne jordmoderen berolige mig en lille smule. Hun rykkede for det første terminsdatoen, så jeg ikke kommer til at gå over tid! Og så målte og trykkede og asede og masede hun og endte med at trække næsten et kg fra sidste uges vægt-gæt. Og hun trøstede mig lidt med "ja, helt lille er den jo ikke, men vi når nok lige at få den ud inden den runder de 5 kg!"  (Hun blev i øvrigt ved med at sige "hun" om baby...så det er jo lidt spændende, når jeg selv tænker, at det er en dreng.   ) Og sukkersyge har jeg ikke. Jeg har været til glucosebelastning for at blive tjekket, men tallene var bare så fine, som de kunne være.  Tjah...Toke rykkede mig jo alligevel lidt i stykker, så jeg tænker på hvor meget jeg mon går i stykker, hvis barnet bliver større end han var!  Men Lisab, hvad med dig? Noget nyt om det hele? Camilla
Himmelfjer - puha, godt at JM nedjusterede vægt skønnet lidt   Det lød da også for vildt overdrevet det der. Hvornår har hun så rykket din termin til? Lisab: Blev du scannet forleden? Og hvad sagde de til det?
Jow vi har det begge fint, der var ikke noget der viste at hun er for lille i forhold til termin, så vi får se hvordan det ser ud her i Oktober når jeg skal igen.:) Men altså min søster blev osse fuldt tæt med scanninger og de sagde hendes datter var 22% mindre end normalt, og ud kom Annabell på 3300 g.. som jo er meget normalt så man kan vidst ikke rigtig stole på det. Jeg er bare lidt over hysterisk lige pt. Hyler over ingenting, kan dælme ikke engang se en tegnefilm uden jeg kan se en masse sørgeligt  Jeg er dog stadig lidt i tvivl ang. vaginal fødsel kontra ks dog hælder jeg mest til vf... Himmefjer : 5 Kg i guder alt over 3 kg er meget hos mig , men mine har jo heller ikke vejet ret meget 2860 og 1773.. 
Husk også på, at de der tanker er HELT normale. Jeg har dem også - får jeg nu et normalt barn, er han for stor eller for lille, hvordan går fødslen osv. At du så har haft nogle måske lidt kedelige oplevelser gør det bestemt ikke bedre. Så - gør dig selv den tjeneste, at stol på når de siger hun har det godt 
Jeg kan da godt se at min mave er en del størrere end da jeg ventede Patrik, da jeg var 23 uger henne med ham var min mave stadig helt flad når jeg lå på ryggen, nu er den stor ligemeget om jeg står eller ligger på ryggen   Så mon ikke alt er som det skal være, det tror jeg 
...Det lyder godt, at alt ser fornuftigt ud.   Men det er stadig en stor beslutning, du skal tage. Men måske var det værd at prøve vf, hvis jordmoderen ikke ser nogen komplikationer i det? Jeg synes nu også at 5 kg er en lille smule sindsygt! Birka var 3735 g og det var helt perfekt! Men nej,nej! Den ene skal overgå den anden!    Og dine tudeture...uh, dem kender vi vist også alle sammen! Der er perioder, hvor ALT bare er sindsygt sørgeligt og tårene triller over ingenting! Sådan er det bare. Især da, hvis man går og bekymrer sig lidt over baby, og det gør man jo, når man får en udmelding som den du fik. Jeg synes det må være dejligt at vide, at scanningen viser et perfekt lille barn, som ikke er for lille og ikke er for stor.  Klara>> Ja, de kan jo sætte igang ret tidligt ved sukkersygepatienter. Min læge var SIKKER på, at jeg havde sukkersyge! Han behandlede mig og talte til mig som om jeg var åndsvag, da jeg sagde, at det havde jeg altså ikke. "Ja, nu er du jo ikke læge og så store børn får man altså ikke, hvis man ikke har graviditetsbetinget sukkersyge!" Så ind til glucose-belastning røg jeg...og han tog selvfølgelig fejl...  Cruella>> Hun har rykket mig frem til d. 12/9 i stedet for d. 17. Det er meget godt. Så kommer jeg ikke til at gå 17 dage over tid igen!   Højst 10 dage, da de her i Viborg siger max 42+0, så sætter vi igang...   Men det ville nu passe mig glimrende, hvis jeg fødte lidt før, for vi skal til barnedåb ved min lille nevø d. 1/10, så det ville jo være rart hvis baby lige var et par uger inden den skal vises frem for hele familien.  Camilla
jeg har født mange størrelser. 4700 - 4500 - 3700 - og en lille på 302 gr. Jeg kan sige at de alle gjorde lige ondt at presse ud, dog kun den lille meget hurtigt ud. så det var hurtigt overstået.. 4700 gr og 3600 gr, ingen forskel i smerte.. ´så vær ikke ræd for at føde store børn. Dog skal man bare passe på at de ikke bliver for store, da de jo så kan sidde fast. Mette
...det er også det min bekymring går på...at den når at blive så stor, at jeg ikke kan få den ud! Toke vejede 4600 ved fødslen jo, og smertemæssigt var der ingen forskel på ham og Birka. Men Toke rev mig i stykker mens jeg ikke fik den mindste sprække ved Birkas fødsel. Så jeg tror ikke den skal være ret meget større end de 4600 g for jeg enten bliver helt ødelagt eller den sidder fast.  Men nu må vi se... Ud skal den jo nok komme - på den ene eller den anden måde.  Lisab>> Jeg skal nok lige give en anbefaling.   De er ved at bygge om deroppe, så der er ikke rigtig nogen barselsafdeling...   Men patienthotellet er færdigt, så der kommer man over efter fødslen.  ...jeg håber der er en fødstue, når jeg skal føde...ellers må vi jo klare det et andet sted...på toilettet f.eks!  Camilla
men der kan være meget forskel på babyernes skuldre, det er dem der kan give problemer. min ene datter vejede 4500 gr. 52 cm. hun havde så brede skuldre at hun sad fast, mens en anden vejede 4700 gr. + 56 cm, hun var ikke fed om skuldrene på samme måde, derimod var hendes hoved større - men heldigvis kom begge sikre ud. fortæl om din frygt, hvis du ikke har gjort det - i så fald vil de råde dig hvad der er bedst sikkerheds mæssigt. Mette
Ja, så er jeg endnu en gang gået over tid, men denne gang er det en smule anderledes. Jeg har fundet ud af at min cyklus må være på ca. 35 dage i stedet for 28 - og nu er jeg altså gået over tid dvs. jeg er på dag nummer 36-37 - og ingen tegn whats so ever på mens. Til gengæld har jeg mega ondt i brysterne   - dvs. mælkekirtlerne - OG brystvorterne. De er også blevet mere fyldige. Specielt når jeg ligger på maven... Samtidig så har jeg en lettere tyngende fornemmelse i underlivet, og det føles lidt som når man er ved at være tissetrængende... (Jeg synes også jeg lugter anderledes dernede) Så jeg må vist hellere finde et apotek i morgen og få taget en test - så kryds lige fingre for mig i morgen... 
.. så krydser jeg alt hvad krydses kan  De tegn du beskriver plejer at være "sikker gevinst" hos mig - især den med at "lugte anderledes forneden".. Spændt på at høre reslutatet  Mvh. Lotte_L
Ja held og lykke det tyder jo godt.. Spændt på at høre resultatet.. Bodil
2!!! meget tydelige streger - så vi skal være forældrer engang sidst i april start maj, hvis alt går vel...          
...gode nyheder! STORT tillykke med det!   Nu skal tanken så til rigtig at bundfælde sig, hva'?   Tillykke!  Camilla
Til lykke med det! Og hils kæresten og sig at det altså ikke er "lige nu" barnet kommer (selvom det kan føles sådan   ) Mvh. Lotte_L
ja et kæmpe tillykke til jer. Kæresten har vel ca. 8 - 9 mdr. til at få de ting ryddet af vejen, som gør at han ikke lige synes han har tiden   så mon ikke han nok skal finde tiden når den lille ny melder sin ankomst. Mvh. Ditte
igen... Jeg er sådan ca. 5 uger og 4 dage henne - og i følge diverse beregninger har jeg/vi termin d. 26. april 07. Så han har sådan ca. 8 mdr til at vænne sig til tanken, om at han skal være far... Men nu skal jeg lige til lægen en af dagene, og have bekræftet det - og så skal der lige gå nogle uger før det bliver meddelt til resten af familien... eller sådan ca. omkring 12. oktober. Nogen der har en super sød ide til hvordan man fortæller det? Har tænkt på at købe en bamse og binde en sut om dens hals, pakke den ind og vedlægge et brev. I brevet skal der så stå noget med om de kommende bedsteforældrer godt vil passe på bamsen indtil den lille kommer ud, og skal passe af dem... Og så skal min arbejdsplads lige have det at vide...     Hvordan siger man lige sådan noget til sin chef???
Stort tillykke herfra med den lille svømmer indeni dig... Ang. det at fortælle det til familien; Vi gjorde det at vi købte krus hvor der stod farmor og farfar på og det passede så sådan at vi kunne give dem det i adventsgave, hihi. Det passede så sådan at mandens farmor var der den famøse søndag, og den kommende farmor udbrød blot at det da vist var en forkert gave hun havde fået, altså at den var til (olde-)farmor... Selv ikke da den kommende farfar fik pakket sit krus op gik det op for hende hvad det var vi fortalte. Efter et par minutters tid gik det endelig op for hende hvad det var og så tudede hun... Min mor og far fortalte vi det bare til over telefonen. De bor så langt væk og vi kunne ikke lige time det med at de fik det af vide samtidig med at vi var deroppe. Min mor hylede også helt vildt... Jeg synes det var en sjov og god ide med at give krus og farmor og farfar er også rigtig glade for dem i dag... (de bruger dem også) -Komet
...chefen er nem. Man smækker døren op til hans kontor og siger med et smil " Jeg er sørme blevet gravid! Er det ikke dejligt?" Og så siger han jo og tillykke og tramper sig selv over tæerne fordi han nu skal ud og finde en vikar, men det er jo hans problem.  Idéen med krus som gave synes jeg er rigtig sød.  Camilla
Det var da dejligt!! Tillykke igen og igen..   Der er intet bedre end bebser og gravide maver.. Hilsen Helene, der igen er skruk.. 
Ja, min kæreste eller rettere kommende mand, glæder sig til at han med rette kan kalde mig for tykke   ... Og jeg driller ham med, at vi nu skal til at konkurrere om hvem der er størst  Kruset er en herlig ide - og kunne f.eks. bruges sammen med bamsen og sutten. Vi har lige været ude og fejre det, med en lækker middag på en restaurant - og fik lige vendt tankerne med hinanden. Kæresten er allerede begyndt at tænke på barnedåb osv. Og indkøb af de fornødne ting, såsom barnevogn osv... Jeg beroligede ham så med at vi heldigvis havde et januar-udsalg inden da, og at vi var dækket ind med seng de første 3 mdr. Han er ski mere rundt på gulvet end mig...  Ang. min arbejdsplads - så venter jeg til de første 12 uger er gået, og så må de hellere få det at vide... Heldigvis går vi på ferie om 3 uger - så det passer næsten med når jeg kommer tilbage. Klara: Tja, jeg startede på elevplads den 1. januar og hvis alt går vel går jeg på barsel sidst i marts næste år. Kommer så tilbage efter 8-10 mdr. og fædiggør min uddannelse - og hvis det skulle ske, så barsel igen... 
Weee, det er jo bare for vildt   . Man får helt gåsehud af først at læse om symptomerne og så læse om testen. Jubii, den var der! Jeg husker det som var det igår, at jeg så to streger. Og det er bare for vildt, når det er noget, man ønsker sig så inderligt. Jeg ønsker dig en graviditet uden kvalme, uden strækmærker og uden vand i kroppen   . Mange hilsner Mette
Ja, jeg håber lige nu at kvalmen holder sig fra døren - og indtil videre ingen tegn på det, på trods af at jeg i dag er 5+5...  Og strækmærker - dem håber jeg at jeg slipper for, men man ved aldrig... Krydser hvad krydses kan  Jeg har stadig ikke fattet det helt - og i dag har jeg lige ringet til min læge, og skal op og have det bekræftet på mandag. Men med så 2 TYDELIGE streger - så tror jeg ikke der er meget at komme efter.  Men lige et ? - hvad går den store svangerskabsundersøgelse ud på? Nogen der kan fortælle lidt om denne?!?   
...den første undersøgelse hos lægen? Du skal medbringe en urinprøve og så bliver du ellers vejet og får maven målt, taget blodtryk og blodprøver og så er der en masse papirer, der skal udfyldes. Samtidig får du også en gynækologisk undersøgelse hvor de lige tjekker, at alt sidder som det skal og om der er plads nok i dit bækken til at du kan føde normalt. Sådan er det i hvert fald foregået de gange, jeg har været afsted.   Det tager ca ½ time.  Det er ikke noget at bekymre sig om. Det er let og smertefrit.  Camilla
min læges sekretær, så var det første besøg kun en urinprøve for at få bekræftet, at jeg nu også er gravid. Derefter skulle der aftales tid til den store undersøgelse - og det må så være den du snakker om... Vejet - yaiks!     Har ikke været på hjemmevægten i umindelige tider... Bruger spejlet som rettesnor. Nå, men det bliver spændende. Havde du faren/manden med til undersøgelsen?
Hej Gitte Tillad en ældre årgang at ønske dig og barnets fader rigtig hjertelig tillykke med graviditeten. Fødslen af en lille ny er det største man kan opleve. Tillad mig også at fortælle at hvis jeg var familien ville jeg blive rigtig ked af at læse på en hjemmeside at min datter/svigerdatter var gravid. Ok at i har lyst til at dele de store tanker/følelser med andre - men måske man skulle gøre det under et mere anonymt navn. Jeg er selv opppe i årene og bruger en del tid på at lære min ny indkøbte pc og internettet at kende - og så havnede jeg her på denne side. Jeg har mødt mange sider hvor skribenten skriver ting om andre, hvor læseren sagtens kan kende sig selv - i nogen tilfælde ud fra det skrevne i andre ud fra skribentens navn. Jeg er af den gl. skole hvor man ikke skal skrive offentligt om venner/familie, men istedet tage en dialog og få løst problemet. Held og lykke med graviditeten fra Farmor Anne    som er farmor til en dejlig dreng og familien venter igen en lille baby - hvilket køn ved vi ikke, men det er også lige meget. Bare den lille er sund og rask.
efter en tur til lægen. Vi kan simplethen ikke vente...   Og min mor er godt klar over, at vi prøver - og at der formentlig er gevinst. Ja, jeg burde nok have gjort det under et anonymt navn - men jeg ved tilgengæld også med sikkerhed, at der ikke er nogen i min familie, der ville kigge herinde. Og dem der kender mig herinde, kender ikke min familie...
Jeg forstår godt din glæde og at man behøver nogen at dele den med. Forstår at du har god støtte af din mor og det er jo rigtig dejligt - (der er heller ikke noget så skønt som at vente på et lille barnebarn) Jeg syns bare at navnet Molnit er så specielt så det er nemt at finde dine indlæg på nettet - selv kom jeg jo tilfældigt forbi. Jeg kiggede nærmere på indlægget fordi jeg har gået i skole med en der hed Molnit og fra den tid ved jeg at der ikke var mange med det efternavn. Endnu engang rigtig hjertelig tillykke med den lille ny baby. Hilsen fra en glad farmor (som efter at have lært denne pc at kende bruger rigtig meget tid ved skærmen   , men jeg syns at det er rigtig hyggelig) Nu kalder pligterne og bagefter skal jeg ud og gå en tur med farmor's dreng.
Jeg søger med lys og lygte efter et stykke legetøj jeg kan hænge om i Liva`s aktivitettæppe, det skal være en når man dasker til den spiller den musik, har set at nogle har sådan en, men i babysam har de dem ikke. Nogle der ved hvor jeg kan få sådan en??? Husk at det skal ikke være når man trykker på den at den spiller, men når man dasker /slår til den. Mvh Cindie
Sådan en havde Mathias da han var helt lille. Den var fra fischer price, og begyndte at snurre rundt og spille, når han daskede eller sparkede til den. Rigtig genial, Mathias elskede den i hvert fald.  Vi købte den engang på tilbud i Kvickly. Men aner faktisk ikke hvor man kan få den idag. Hvad med de store legekæder??? Hilsen Lillian
hejsa .. som lovet kommer her et billede af tobias.. sammen med sin stolte storebror på 2 år... fødselsberetning er lagt på under mit indlæg om nu kom tobias til verden...   håber det virker ellers kan han ses på min profil../er en skovl til det her med billeder)
...lige vi skal have det i stort format.    Hvor er han lille og fin! Og hvor er storebror bare stolt!   dejligt billede.  Camilla
Hej Stinne
der må være andre end mig der møder sjove historier, og overtro i forbindelse med graviditet.. men men.. har de fortællinger så også holdt stik. feks.. man kan ikke se bagfra at du er gravid, så det bliver en pige.. maven starter helt ude i siden, så det er en dreng. din mave er hjerteformet, det blir en dreng. fortæl om dine erfaringer, og gerne flere gode ammestue historier
Tænk sig, jeg har også altid fået det samme at vide som Christel skriver... At, hvis man IKKE kan se det bagfra at man er gravid, så bliver det en dreng og hvis man fylder i siderne og på bagen, så er det en pige... Kender dog én, som gik med en mave som den Christel har nu, og hun fik en pige...??? Sådan har hun set ud under alle sine 3 graviditeter og alle tre børn er piger!!?? Tror altså ikke på den slags, desværre, men meget sjovt at høre om er det da  39+6
det er da sjovt, med de mavser. jeg har nu fortalt mange at scanningen viser en lille dreng. hvortil der er to der siger at som min mave ser ud blir det en pige..   . jeg hælder mest til scanningen, men sjovt som mange har taget de gamle erfaringer og spådomme til sig. desværre kan jeg slet ikke huske hvordan min mave så ud da jeg ventede mine to store drenge. man blir jo glemsom med alderen   dog vil jeg sige et stort ups.. hvis det blir en pige, da jeg har shoppet vildt ind, i babytøj.. farve.. blåt selvfølgelig
om man kunne se drengene bagfra da jeg ventet dem vil jeg tro, med 25 kg ekstra må det kunne, ses men med drengene forsvandt kiloerne hurtigt med sille ja det gav alså større håndtag øhh hi hi alså en bredder bagdel   såå joo... hos mig satte det sig anderledes  alså skønne... blir da så spændene hvad maven gemmer... husk lige at send en besked
Jeg tror ikke på nogle af de historier. Alle sagde jeg skulle have en dreng efter maven. Og ud kom den sødeste lille pige... Men det er da meget sjovt at gå og gætte lidt. -Randi
randi hvor sad din mave så..- ha ha selvfølgelig på maven, men kunne det ses bagfra. kiwie.. ha ha 25 kilo- tænk jeg kan slet ikke huske du var så stor..- men igen den husker er sgu heller ikke for god. jeg kom også lige i tanke om den med guldringen over maven. noget med den drejer rundt eller fra side til side..
Jeg har haft verdens nemmeste graviditet. Ingen klager, men alligevel har det lidt sådan nu, at jeg bare gerne vil have min krop tilbage, for mig selv!!! (Er pt. en 38 uger henne) Baby ligger konstant med sine små fusser oppe i min ribben og jeg føler ikke jeg kan læne mig bare en smule frem uden de fine fusser støder på. Sove på maven!!! Hvor jeg savner det! Suk, det er min yndlingssove stilling. Samtidig har jeg det også lidt sådan, at det må bliver tomt, når baby lige pludselig ikke er inde i maven mere. At der ikke er noget, der sparker og okser rundt. Hvad gælder du dig allermest til at kunne/slippe for, når du lige pludselig ikke har mave på mere??   Kille
Jeg gælder mig også til, at kunne komme i mit eget tøj igen. (Forhåbenlig   ) Med hensyn til s66x, så bliver det også dejligt, at være lidt mobil igen. Det kan godt være, at man kan finde på mange ting, men jeg føler mig nu mere som en oppustet ballon i stedet for en vampet og s66xet kvinde. Jeg ved ikke med jer, men det er ikke smidighed, jeg pt. kan prale af.  Men jeg er helt enig med dig Klara. Jeg kan også mærke hvordan min krop pt. arbejder på højtryk. Faktisk synes jeg det er helt fantastisk at opleve den forvandling og det arbejde en krop går i gennem i løbet af de 9 mdr.   Kille
Ja ja det kan godt være at babsie kommer   af din krop, men så suger den sig altså fast foran - og bliver siddende!   . Men så kan du i det mindste beundre resultatet. Mange hilsner Mette
...*suk*...det savner jeg også. Men erfaringen siger mig, at der lige går 5-6 måneder endnu inden dét bliver en realitet...jeg har nemlig ikke kunnet ligge på maven så længe jeg har ammet...*avs*...  Men ellers glæder jeg mig til selv at kunne snøre mine sko igen!  Og slippe af med den her forbandede bækkenløsning (håber jeg). Og så den dér med at ligge tæt...uden en spærreballon imellem sig selv og den udkårne!  Og at kunne have mine børn på skødet uden at maven er i vejen.  Og at slippe for inkontinens, svamp og hæmorider!  I det hele taget glæder jeg mig bare til IKKE at være gravid og ikke at skulle være det igen og så at have mine 3 børn omkring mig og nyde dem.  Camilla
Nu kan jeg forhåbentlig også snart se en ende på det her! Dvs. jeg bliver sikkert gevaldigt overrasket over hvilke "velsignelser" der kommer efter fødslen!? Jeg har også haft en nem gravivditet, tror jeg - for jeg har jo ikke prøvet det før. Men med 14 dage tilbage, så er jeg træt af at have en blære på størrelse med en ært og deraf følgende inkontinens - det er godt nok en belastning. Jeg glæder mig til selv at kunne håndtere mine heste igen. Jeg træt af at være konstant øm i "de nedre regioner" Jeg er træt af nætterne er så krævende. Vender mig tit og det kræver planlægning hver gang! Halsbranden og/eller det opkastlignende fænomen jeg bliver ramt af, kan jeg også godt undvære. Det er da dybt uretfærdigt at man lægger sig til at sove, for så pludseligt at vågne med smagen af opkast i munden ...AAADRR! Nå, ja, så er jeg også hysterisk med hensyn til maven. Jeg har et område omkring navlen som er ømt og jeg er PANISK for at nogen eller noget pludseligt skal frontal-angribe mig! Med hensyn til at sove på maven, så har jeg i ikke dyrket det meget, da mine boobies i forvejen er i vejen! Det bliver sikkert ikke bedre med ankomsten af bebsen. Alt bliver vel ikke godt fra dag 1 efter fødslen, men jeg håber da at den efterhånden belastende tunge fornemmelse forsvinder hurtigt?
Så er der jo kommet en masse nye babyer til - så det er vist tid til en opdatering!
Min lille niece er desværre blevet skilsmissebarn!! I denne forbindelse vil jeg gerne høre fra andre som har erfaringer med at have barn/børn, som bor hveranden uge hos hver forælder!
Ved ikke rigtig hvorfor jeg skriver...er bare så ulykkelig lige nu og har brug for at dele min historie med nogen. Og hjælpe andre til at komme videre. Jeg ved godt at nogen måske sýnes at jeg burde skrive i et andet forum, men man kan sige nu forbereder jeg alle på at min historie er baseret på en del død, men også hvor stærk man pludselig kan blive når man er blevet mor...det er fantastisk hvor meget et lille barn kan give håb og mod på livet. Det startede i 1999 hvor jeg mistede min mor. Jeg var kun 15 år gammel, min mor var 43. Jeg boede sammen med min mor og storebror som var et år ældre end mig. Min far havde giftet sig med en ny kvinde som han fik 2 piger sammen med. Min mor havde været syg lige så længe jeg havde kendt hende, men havde aldrig troet at jeg skulle miste hende i så ung en alder. Min bror og jeg flyttede hjem til min far, hans kone og deres 2 piger som vi, på det tidspunkt, havde set hver anden weekend siden de blev født. Det sværreste ved at flytte ind var, at min far ikke vidste hvordan man håndterede 2 teenagebørn, men det gik lige. I december 2005 skete der det at min elskede bror fik konstateret modermærkekræft (22 år gammel), fik den fjenet og blev raskmeldt i juni måned 05'. Det var et meget voldsomt forløb for ham, som var præget af fortvivlelse og angst. Han var så bange. Men hvor havde han bare fået mod på livet da han endelig blev erklæret rask. Ca. 1 måned senere får han stærke mavesmerter, bliver hasteindlagt, ligger bare, er ved bevidsthed og siger at han skal dø. Det går ned ad bakke hver eneste dag, men vi (familien) tror selvfølgelig ikke på hans ord, men prøver bare at overbevise ham om at selvfølgelig skal han ikke dø nu, men 6 dage senere har kræften bredt sig så meget til leveren at han tilsidst dør. På det tidspunkt havde jeg bare fået nok. Jeg blev "heldigvis" gravid og havde derfor noget at leve for, så det gjorde jeg og min kæreste. Vi støttede hinanden så godt som muligt selvom det har været trolig hårdt da jeg havde et meget tæt forhold til min bror. Januar 2006 dør min farmor også af kræft og da ved jeg ikke rigtig hvordan jeg skal have det. Jeg er i chok, men prøver så hurtig som mulig at komme ovenpå igen, for baby skulle jo helst ikke tage skade af evt. stress osv. Pyh det var en hård omgang for mig og min familie. Vi prøvede at tænke at nu var der noget godt i vente (fødslen omkring april) og at nu kunne der kun ske mirakler de næste mange år...MEN MEN MEN sådan skulle det altså ikke gå... Jeg fødte godt nok en lille dreng og alt har da også kun været fryd og gammen indtil i torsdags. Min kæreste lillesøster bliver indlagt med en voldsom lungebetændelse og får brug for at blive lagt i respirator pga. voldsomme vejrtrækningsproblemer. (Hun har aldrig fejlet noget) Men inden de får lagt hende i respirator får hun hjertestop i 55 min. De yder maximal hjertemassage og får tilsidst gang i hjertet igen. De gør alt for hende pga. hendes unge alder (15 år) og hun bliver med lynets hast overflyttet til Rigshospitalet. Under transporten får hun igen hjertestop og det ser sort ud. De lægger hende i en hjerte/lungemaskine og holder hende kunstigt i live da hendes hjerte ikke er stærkt nok. Familien beder til at et mirakel skal ske og håbet var stærkere end nogensinde... ...men søndag kunne hun ikke mere. Lægerne fandt også på det tidspnkt ud af at hun var blevet hjernedød pga. iltmangel, så der havde alligevel ikke været mere de kunne gøre for hende. Hvor er det bare uretfærdigt at hun allerede skal forlade os...15 år gammel...det er jo ikke nogen alder...Hun var sådan en glad pige, god i skolen, var lige blevet forelsket for første gang, blevet moster til min søn og havde samtidig et langt liv foran sig...gid det hele var en drøm... Jeg har bedt så mange gange Gud om at skåne mig og min familie, men nogengange skal død åbenbart ramme én familie så hårdt. Jeg er i en dyb chok, er rastløs og fortvivlet konstant, mens jeg tænker på hvordan det dog skal gå min stakkels søn på nu 5 mdr, hvis mor har det sådan. Hvor er det svært at ligge og lege/grine med min søn, når man er i dyb sorg, men jeg prøver at tage mig sammen og tænke at livet går videre og at jeg ikke kan gøre noget for at ændre på det der er sket, så på en eller anden måde, er min søn lyset, lyset som skal fører mig videre gennem livet...jeg ved virkelig ikke hvad jeg ville have gjort hvis ikke han havde været her idag. Jeg ved bare, med alle de ting jeg allerede har oplevet, at jeg skal have mindst 4 børn, for jeg skal have råd til at miste, hvor grotesk det så end lyder...Og så er det dog helt utroligt hvor stærk man bliver som mor når man får et barn. Håber at nogen vil bede en lille bøn for mig og min familie for det har vi virkelig brug for. Tak fordi du gad og læse mit indlæg og håber at det kan give andre fortvivlede mulighed for at komme videre, for hvor mange kan opleve noget værre end dette i en alder af 22 år??? Ja jeg forstår det ikke og tænker også tit på hvor Gud i det hele taget bliver af...!!! Se et billede af min kære søster i min præsentation!
hej nu har jeg trænet med de øvelser i 5 dage og av hvor gør de nas at lave men det er nu ik det værste... jeg går med en rigtig strid migræne hele tiden pga det. hvad gjorde I andre for det?
ja så har vi haft besøg igen... Hvor jeg har fået tudet ørerne fulde om hvor skidt det går her i huset... Jeg går jo pt. på barsel efter at have fået Marie  Og jeg har naturligvis (eller ihvertfald naturligt for mig) valgt at have Anne herhjemme ved os. Så er vi i legestue en gang om ugen - + vi har flere vennepar med børn, som vi ses med flere gange ugentligt. Problemet er det, at nu hvor min svigermor og svigerinde har været her, har de givet den sædvanlige svada. Det eneste jeg skal høre på, er at min (pt. hjemmegående svigerinde) ikke kunne magte at have hendes datter hjemme i hverdagene   og at det også ville være synd.  Hvor egoistisk jeg er fordi jeg har begge pigerne hjemme, og at det ville være meget meget bedre for Anne at komme i dagpleje...   bla bla bla... at hun bliver sær af at gå herude på landet smmen med Marie og mig, da hun ikke kan blive ordentlig socialiseret ved at lege med vores venners børn, som er i alderen 6 mdr til 3 år.   Det er hvad jeg har hørt på hele dagen - IGEN i dag. PUUUH Jeg skulle skamme mig... Men tænk det gør jeg slet ikke   Fordi jeg synes vi har det rigtig dejligt i vores hverdag - vi hygger os gevaldigt  Er det bare mig der er et stort spørgsmål ??? Jeg vil gerne nyde ungerne mens de er små   , og synes jeg har chancen for det når nu jeg er hjemme alligevel. Og synes også at det er tidligt nok at Anne komme ud når jeg skal på arbejde til februar. Vil gerne høre jeres meninger - alle meninger 
Super godt gået at du holder styr på denne liste  Jeg kan da se nogle tilføjelser: Det var dem jeg lige kunne overskue 
min termin er rykket til 20.9 (kejsersnit), hvis vi skal være helt "up to date".. Fantastiskt du kan holde styr på det hele  Mvh. Lotte_L
super flot arbejde med de terminslister og opdateringer  jeg ved nu at vi venter os en dreng som skal hedde Frederik... min termin er indtil nu stadig d. samme altså 7 dec 06 mange hilsner Mette uge 25/26
Siger scanningerne, men man kan jo aldrig være 100%  Super flot arbejde.. 
Jeg har en tilføjelse Jeg fik en dreng - Mikkel - d. 9. august 2006 - 3660 g og 52 cm Helena
arbejde. Det er da lidt af et job at holde styr på den!! Og som Christel har skrevet (tak   ) kom Anna til verden d. 21.7, og hun vejede 4400 g og var 57 cm. Mvh. Christel
Tak for de rosende ord  Det er godt nok ved at være en lang liste i år! Man må da sige at der har været godt gang i lagen gymnastikken rundt om i de små hjem...
Ja, altså... Måske jeg også skulle melde mig "til" terminslisten...  Jeg har termin den 14. september. Synes også deter et supert stykke arbejde der bliver gjort med listen.  Og så er vi da en hel del der skal have i september 
Jeg skal af terminslisten - står til 27. oktober... Til gengæld er jeg heldigvis på terminslisten i 2007  //Chickflick
Jeg fik en dreng den 29 maj 06. Han vejede 4280g og var 53 cm.. Han hedder William. hilsen anja
Hejsa Jeg vil da gerne med på listen..:o) Pige født: 05/08-2006 ( 6 uger for tidligt) 2525g. 48cm. Mvh Gitte
Mine to piger har boet hhv en uge hos mig og en uge hos deres far siden november sidste år, ind til da var det alm. weekend besøg hos far. Der er mange ting som spiller ind for om det er en succes eller ej. Min mindste pige på nu snart 6 trives ikke helt optimalt med det, hun savner sin mor rigtig meget når hun er hos far, hvilket faderen ikke mærker noget til men det gjorde de i børnehaven og nu i skole og dus. Den store ( 9 år) har det fint med det. Det er vigtigt at man finder en god dag at lave skiftet på, og her er mit bud nok at det skal være fredag. Vi har prøvet med fx søndag eftermiddag, hvilket slet ikke duede for de var trætte og pylrede fordi de ofte havde været sent oppe lørdag, og de følte slet ikke at de fik tid nok med den forældre de ikke havde set i en hel uge, inden de skulle i seng. Vælger man fredag så har man hele weekenden til at hygge inden den grumme hverdag kommer. Hilsen Gitte
...delebørn, men har mange delebørn på mit arbejde. De er alle sammen ret rodlæse og til tider ret stressede. De føler sig ikke rigtig hjemme hverken det ene eller det andet sted og er lidt...rundt på gulvet. De skilsmissebørn, der har det bedst, er dem, der bor fast hos den ene forælder, men samtidig har ubegrænset samvær med den anden. Men det er jo bare så hårdt, det med skilsmissebørn, for de bliver jo mærkede af det. Men jo mindre børnene er, når mor og far går fra hinanden, jo hurtigere kommer de over det og accepterer det.   Men en trist situation.  Camilla
Hej Gitte Tak for dit svar, dejligt at høre fra en som selv "står" i det.. DEt er sgu ikke nemt at skulle gøre det næstbedste for de små pus
Det er de færreste ord der kan trøse, når man er så ked og fortvivlet som du er ligenu. Hvis det på nogen måde kan varme dig en smule, så skal du vide, at der er mennesker som tænker på dig og din familie i denne meget svære tid. Jeg håber du holder ved din indre styrke og kærlighed til din familie og får kæmpet dig ud på den anden side endnu stærkere end du var. 1000 kærlige trøstekrammere herfra
Sikke en grusom skæbne jeres familie har - det kan da kun gå bedre fremover. Jeg ønsker jer alt det bedste og "nogen" vil passe bedre på jer.
medfølelse.. har slet ingen ord for den sorg og smerte du og din familie nu sidder med. hvor gør det mig ondt at i har mistet så meget. og GUD - ja nogle gange så er han væk, glemmer at passe på vores kære, men måske passer han netop på dem, det er ikke til at vide om de skulle forskånes for et eller andet - så døden nu var det letteste for dem. det har jeg ofte sagt til mig selv - da mine børn døde, at måske de blev skånet for et eller andet helt forfærdeligt, men inderst inde så tror man det jo ikke, man tror bare at skæbnen har udvalgt ens familie til at dø... helt uden grund. Min største medfølelse til jer. Kh:Mette
Kære Nadia. Du har min dybeste medfølelse, selvom jeg heldigvis slet ikke kan sætte mig ind i den smerte du må gennemnå lige nu. Det er utrolig hårdt at miste, og når det er så ung, smuk og elsket en person du mister, det gør det bare meget sværre. Det er uden tvivl den hårdeste tid i dit liv, men godt at du har lille Marius, der er fuld af liv og glæde. Jeg ved ikke om det er noget du overvejer, men jeg tror at en sorggruppe måske kunne være en god måde at komme igennem det hele på. Måske din læge ved hvor der er sådan en. Mange medfølende tanker fra Marlene.
Det gør mig virkeligt ondt med alle dine tab... Føler virkeligt med dig!! Kender desværre følelsen alt for godt! Da min far bla også døde af kræft i jan 2005  Tror det bedste for dig ville være en sorg gruppe eller psykolog. Men du har allerede taget det største skridt af alle... nemlig erkendelsen af at de virkeligt er væk. Det tog mig næsten et år at sige "min far er død", for så vær han jo virkeligt væk!! Men da jeg først begyndte til psykolog så løsnede det lidt.. ville ønske jeg kunne sige at savnet går væk, men det ved du lige som jeg, at det gør det aldrigt... men med tiden bliver personen et kært minde!!! Ønsker virkeligt alt det bedste for dig og din familie!! 1000 varme tanker herfra!! <3 <3 <3 Knus Malena
har Gud bare brug for de kæreste Engle han overhovedet kan finde her på jorden  Mange tanker til dig fra mig. Smuk smuk dreng i har jer!!
Hej Snoopy. Jeg sidder og er helt chokeret, og ved dårligt hvad jeg skal skrive - for ord kan beskrive en masse, men ikke nok...  Jeg føler virkelig med dig, og håber det bedste for jer fremover! Forfærdeligt at alt det skulle ske for jer, og jeres familie! Ja, heldigt at I har Marius, at dele fremtiden med... Nej, man kommer aldrig over det, men man er desværre nødt til at acceptere det hen ad vejen... Selvom man aldrig nogensinde kommer til at forstå det - og slet ikke hvorfor...  Jeg mistede selv min far som 15-årig, fra det ene øjeblik til det andet - af en blodprop! Jeg synes det er flot at du skriver det herinde - men snak, snak og atter snak - det hjæper... Hermed det bedste fra mig til jer, fremover!  Jeg kondolerer! Helle! 
Jeg ved slet ikke hvad jeg skal sige til dig. Hvor er skæbnen dog bare hård ved dig. Godt at I har jeres lille smukke dreng. Sender de bedste tanker til dig og din familie...
...en forfærdelig og trist omgang! Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige. Livet er hårdt og der er ikke altid en grund at finde, men jeg håber, at I er stærke nok til at nyde jeres liv. Som din historie viser, så er det jo uendeligt dyrebart og nogle gange alt for kort. Jeg sender de varmeste tanker og håber, at jeres fremtid bliver lysere og lykkeligere end jeres fortid. Camilla
Tusind Tak for alle Jeres søde beskeder og medfølelse, det varmer virkelig i denne svære tid. Jeg har været til en familieterapeut/psyolog med min familie til at starte med, og jeg må sige at det allerede fik løsnet op for en del "smerte" som jeg ikke kunne få ud. Det var også derfor jeg ville skrive min historie herinde, for det hjalp virkelig at få skrevet hele forløbet ned om hvad der i det hele taget er sket de sidste 7 år af mit liv. Jeg kan bare stadig ikke forstå hvorfor det hele skal ske for mig, men jeg er overbevist om at skæbnen har bestemt det, men som sagt hvorfor, har jeg ingen anelse om. Men som Mette(Blossi) skriver, at hun måske er blevet forskånet for noget som kunne have været endnu værre, det tror jeg faktisk også på. Hun nåede nemlig ikke at føle nogen smerte, så om hun skulle have været ude for en ulykke på et tidspunkt kunne jo tænkes, hvis man skal tænke på den måde. Det er vigtigt for mig at have noget at tro på, selvom troen dog på et tidspunkt var ved at ebbe ud, for ellers kan man kun sidde og tænke negativt, og det kan jeg ikke holde til, så hvad skulle vi gøre uden vores tro...?!...Jeg troede ikke at det betød så meget for mig at tro på noget, men der tog jeg fejl.
Der kan ikke sættes ord på hvad du og din famile har været igennem siden 99`, jeg kan kun sige at jeg kender sorgen, mistede selv min mor januar 05, hun blev meget pludselig taget fra os i en alder af 49 år. Det er så bund uretfærdig. Godt du har din lille søn, jeg ved det er svært at være glad for hans skyld nogengange, for jeg har også en datter fra 16 april 06, så jeg kender de dage hvor man er helt nede i kælderen, så er det svært at magte og ligge og grine og lege med sin baby. Men jeg ved min mor kigger ned på mig og er stolt af mig og hendes barnebarn Liva. Og det ved jeg at din mor, bror, farmor og lillesøster også er af dig. Jeg sender dig mine varmeste tanker til dig og din familie. Mange trøstekram herfra...
Jeg er virkelig dybt berørt, over alt det jeg lige har læst. Har selv været ved at miste min søster Sara, to gange. Een gang pga. den værste form for menigitis, (hjernebetændelse), og anden gang, to år efter hvor hun faldt i alt tyve meter, og tak Gud, så landede hun med hovedet i rockwool (hun havde dog undervejs slået sig foran i ansigtet, dermed en kraftig hjernerystelse) og benet på en jernplade, som smadrede hendes lårben fuldstændig. Hun blev med vilje lagt i respirator i 5 lange dage, da hun havde fået en så voldsom hjernerystelse, at hvis hun vågnede ville det kunne blive værre. Tænker tit over det her, fælder en tåre. Ønsker dig al form for positiv energi og power i fremtiden. Alt der ikke slår dig ihjel gør dig kun stærkere, selvom man heller ville være foruden. Du har heldigvis gnisten til at komme videre! Stort knus Karina
mene at du ikke burde have migræne! Nu kan jeg ikke lige huske, hvilken behandlingsform du var til, men uanset hvilken, ville jeg ikke godtage migræne i så lang tid! Har du eventuelt snakket med din behandler? Det kan jo være at du har fået noget nyt i klemme!? Skynd dig at ring!
billeder i mit hovede   ... ja undskyld, men min forestilling af øvelsen, udført efter din beskrivelse...så har du mindst 4 ben  Tilbage til det andet...er din fys alene? For så ville jeg ringe til en anden, for at høre ad angående den migræne! Jeg mener stadig at du IKKE burde få hovedpine/migræne, for så har du bare flyttet spændingerne op i nakken! Skynd dig at ringe, imens der stadig er fys'er på arbejde.
liige og søgte på google og fandt bl.a. dette 
nu har jeg talt med hende behandler i børkop. har en tid allerede imorgen kl 18.30 . hun sagde hun ku kurere mig på max 2-3 behandlinger med 1 måned mellem hver og gøre mig fuldstændig smertefri.   hun sagde de fleste sover under hendes behandlinger. så afslappende er det. glæder mig ligefrem  gid jeg kendte til hende da jeg havde bækkenløsning og var så besværet af det. men tak for det gode råd
hejsa jeg har kun positivt at kan sige om den behandling. det var behageligt og ik en pinefuld ting som ved fys. eks.. da jeg sku køre hjemmefra ku jeg knap bøje mig ned efter mine sko pga smerter op igennem hele ryggen så. da jeg sku hjem fra hende og bukkede mig ned frygtede jeg samme smerte men ku ikke mærke noget overhovedet. det har også lettet trykket meget i mit hoved og ku fortælle mig jeg havde et skævt bækken og flyvende hofter.. (har fys aldrig sagt) hun viste mig forskellen inden hun begyndte og bagefter igen. jeg er næsten helt lige nu og den ene hofte sidder ik højere end den anden mere. jeg har en ny tid om 3 uger igen og glæder mig helt. det skal lige ha tid til at falde på plads igen. hun fortalte mig også at 2/3 af min ryg var jeg stenhård og alle musklerne var udspændt til bristepunktet og hun sagde også... det tror da pokker du har været så træt. din krop har slet ik slappet af   da hun trykkede de steder føltes det som ene blå mærker jeg havde på ryggen men det fortog jo sig efter et par sekunder og hun fik musklen til at slappe af igen. Hun sagde til mig jeg ville føle mig bombet idag og det gør jeg også men har slet ik de samme smerter og føler jeg har mere overskud til min lille datter igen. før kørte jeeg seriøst på reserverne og stefan tog hende ligeså snart han kom hjem og aflastede mig lidt og hun er altså en nem pige. så føler man sig ik som verdens bedste mor... hvis du vil prøve kan du finde en i nærheden af dig på denne website..   . det er en behandler liste som han anbefaler og behandlere må kun stå på denne side hvis de minimum tager 2 kurser om året for at forny deres arbejde..
da bare vildt fedt!   Jeg sagde jo, at det ikke var meningen,at du skulle have hovedpine! Jeg håber, at du er mere frisk i morgen!
hvad du føler er rigtigt! Selv havde jeg Tera "hjemme" indtil hun var 13 mdr. og først der passede det mig at få hende passet ude...
Uhh jeg sidder og bliver rasende på dine vejne. Du er da den bedste mor, der ligepræsic tænker på dine børn ISTEDET for på dig selv. Du kunne jo nyde tiden hvor den bette sover på at slappe af, istedet vælger du at bruge den sammen med den store. Jeg ville ikke holde min mund, men fortælle svigerinde og svigermor, at har de ikke andet end @!#$ at lukke ud af munden, så kan de blive væk. Dine børn har et fantastisk godt barneliv, så lad dig ikke gå på af deres bemærkninger.
Jeg har nemlig aldrig gået i dagpleje eller børnehave... Min mor passede både mig og min søster mens hun var på barsel. Her efter blev vi passet ved min farmor. Der er 4 år i mellem min søster og jeg. Jeg havde en legekammerat lige ved siden af hvor vi boede. ellers var der de andre børn på vejen. Når de var i børnehave, legede jeg med mig selv, mener selv at det er derfor jeg er så kreativ i dag. En gang i mellem gik jeg ud på legepladsen, der lå ved min farmor og hev en halv børnehave med ind i min farmors have for at lave sandkage, det var smadder sjov indtil min søde farmor pænt sagde, at jeg hellere måtte gå ud og aflevere børnene igen da pædagogerne ikke vidste hvor børnene var  Det eneste kontakt jeg ellers havde med "fremmede børn" var når jeg en gang om ugen var til gymnastik, fordi min mor også fik af vide at vi ville blive nogle "mærkelige" børn når vi ikke gik i børnehave!! Så det er en gammel teori... JEg synes at jeg har haft et godt liv jeg har aldrig følt at jeg ikke var social. Da jeg startede i børnehave sagde jeg til min mor at det var kedeligt, og hun blev straks bange for at jeg var en bølle. Så hun snakkede med vores lærer og det viste sig at jeg var selvstændig og kunne klare mig selv, jeg havde bare troet at vi skulle lære at læse og regne   . Vi legede nogle nogle lege hvor vi skulle gå ud på gangen og skifte tøj/briller/smykker også skulle klassen gætte forandingerne når vi kom ind igen, Der var jeg altid den der fik sat skub i hvad der skulle byttes. Så min lærer sagde til min mor, at hun ikke skulle bekymre sig jeg var en glad og aktiv pige... Nyd dine børn og vær stolt af at du har overskud til at passe dem begge. Det er der ikke mange der gør...
ofte er alle dem der gør det anderledes end en selv mærkelige.. jeg synes f.eks det er dybt mærkeligt at man kan finde på at sende sit barn i pl. eller børnehave hvis man selv går hjemme. den der med at det ikke bliver socialiseret den køber jeg ikke, de lærer alt og mere til - ved at være hjemme i hjemmet, sammen med en forældre og evt. søskende. dp og bh er pasningsmuligheder for dem der er nødt til at gå på arbejde, dem der har mulighed for at være hjemme, de får skønne og harmoniske børn - også.  mine er heller ikke i pasning, ingen ville kunne passe dem og opfylde mine krav - så det er vist godt det samme   og jo det er da hårdt at have gået i 14 år med børn hjemme, men det er også vildt skønt  luk ørene, eller sig - tænk jeg synes ellers det er så synd for alle de børn der er i pl eller børnehave.. at de skal undvære deres mor og far det meste af deres børneliv... det er jo fakta. Mette
svar  Jeg er selv blevet passet ved min mormor, istedet for at gå i dagpleje   og mener ikke selv at jeg er hverken asocial eller sær  Og tror selv på at børn har det bedst hjemme ved forældrene når nu muligheden er der. Men i kender sikkert alle sammen den følelse man får, efter at have hørt på ævl og bavl en hel dag... Den er ikke rar 
Både du og dine unger er super heldige!!! Nyd det og luk ørerne!! Maria
misundelig svigermor og svigerinde du har dig ! Luk ørerne og nyd dine skønne børn,   for dig at du vil være 110% mor for dine børn, bare det var mig men uddannelsen kalder. Beagle.
Du gør det du finder korrekt for dig og dine børn, og det lyder da til at i klarer det godt. Det er da en rigtig god ide for jeres store pige at få lov til at være med sin mor om sin lillesøster. Bed din svigerinde, og svigermor holde deres K _ _ _, og blande sig uden om din families valg. Og klap så dig selv på skuldrene. Du gør et godt job som mor.
..jeg kan nu godt følge dem, der vælger at få passet deres børn ude selvom de går hjemme. Det er et spørgsmål om temperament og personlighed.   Men jeg kan sandelig også godt forstå dem, der vælger at holde børnene hjemme, mens de er små.  Det er et godt og trygt barneliv at vokse op hos sine forældre i sit eget hjem i stedet for hos pædagogerne i institutionen.   Jeg synes også det lyder lidt af "rønnebærene er sure" fra din svigerinde og svigermor. Hold du dine børn hjemme og nyd den tid du har med dem, og så vær glad for at dine børn har en mor, der gider dem og at du har mere overskud end din svigerfamilie!  Camilla
når det kommer til børn. Der lægges stor vægt på sund og sikkerhed og materiel trivsel. Et af de bedste lande at have børn i, siges der verden over... Og alligevel har rigtig mange rigtig travlt med at få deres børn ud af vagten så hurtigt som muligt. Forstå det hvem der kan. Naturligvis KAN det være nødvendigt, økonomisk, men mange kunne sikkert sætte et lavere budget og så være hos børnene. Ferier til udlandet, smarte boliger, biler, tøj og dyre hobbyer (som hestehold f.eks. !   ) er ikke strengt nødvendige, selv om man føler det sådan, når man ser hvad "naboen" har. Jeg har selv valgt at gå hjemme med mine børn og min førstefødte, Tobias, begyndte først i børnehaven da han var 4 og det kun 3 halve dage om ugen, simpelthen for at få behovet for leg med andre børn opfyldt. (Vi bor et sted uden andre børn - dem der er går i børnehave dagligt). Næh, hold du bare på dit - jeg har ikke fortrudt et minut og savner Tobias hver dag han er afsted i børnehaven. Han har iøvrigt haft 0 problemer med at lege med de andre børn, helt fra første dag. Til gengæld er han god til at lege med sig selv, kan tale 2 sprog flydende, kender alfabetet (er 4 1/2), ved hvordan man begår sig med voksne og kan støvsuge og gøre rent og ikke mindst - ved hvordan man skal svinge en greb i stalden og køre en trillebør på møddingen!  Dine svigerdikker er ganske enkelt misundelige, dybt nede. Eller måske de føler sig lidt skyldige? (jeg får nok et møgfald af en eller anden efter dette indlæg - det kan jeg godt leve med...)
Du kan ikke gøre alle folk tilfredse, Jeg syntes du gør det rigtige, en dag er børnene så gammel at de får venner de skal besøge, derefter er de gift og har en travl hverdag. Og på det tidspunkt kan du se tilbage på alle de gode timer i har haft derhjemme mens de var små.. Noget jeg savner, vi har heldigvis meget forskellige arbejdstider, lange ferier og min mand har altid fri i min. to måneder om vinteren udover hans ferie. Vores søn har derfor tit en fridag og korte dage i dagplejen,dog går han i dagpleje i de måneder min mand har fri, da min erfaring som pædagogstuderende siger mig at børn ikke har godt af at være væk i to måneder og så tilbage igen, det er for svært at falde ind i gruppen igen, hvis det sker tit. Så nyd du poderne derhjemme, og luk ørene for alt det vrøvl. Vh.Susanne