Hold op det var hurtigt .... puha jeg er vist bare ikke heldig med mine fødslers længde... Stort tillykke med den store pige, min egen blev skønnet til 35-3600 og var 4010 så hun var også en stor pige  Dejligt billede af sønnike og tøsepigen   selv om man ikke kan se så meget af hende
tillykke med den store pige og lyn fødslen 
Hej, Jeg vil gerne høre jeres anbefalinger af dressurstøvler. Jeg har et par Ariat Bromont Tall Dressage som er blevet så udtrådte, at jeg er nød til at have en ekstra sål og skisokker indeni. Jeg vil derfor gerne høre hvilke I kan anbefale? Det skal ikke være stævnestøvler med lak/pynt, eller meget tynde såler, men en pæn hverdagsstøvle. De skal være faste i anklen, og meget gerne holde fastheden, selvfølgelig. Prismæssigt kigger jeg på max. 2.500,- (nogen gange kan man jo også finde et godt tilbud...:-) Kh Trine
jeg har altid været glad for Cavallo - og de holder i evigheder  Hilsen Sif
Med risikoen for at blive kaldt egoist, ondskabsfuld, hjernedød, uansvarlig osv, har jeg nu alligevel samlet mod nok til at spørge jer herinde om noget som er et meget ømt emne. Jeg fik i 2013 (13 - haha!) konstateret Dessimineret Attakvis Sklerose - for nogen hedder det blot Sklerose. Jeg har siden sent i 2011 godt været klar over noget var galt, men har vendt det døve øre og blinde øje til. Jeg døjer mest med hovedpine, sovende ben når jeg sidder ned og fatique (ekstrem træthed) - udover det mærker jeg ikke Sklerosen som sådan. Ønsket om børn en dag er da rykket tættere på. For mig er det ikke en livsnødvendighed, men vil manden siger jeg ikke nej. Alligevel tænker jeg meget over min sygdom. Der er mange delte meninger - og jeg er da allerede blevet kaldt egoist én gang. Jeg ved at risikoen for at barnet også får sygdommen er en smule større end den almene dansker. Ingen i min familie har sygdommen, og ingen har neurologiske diagnoser. Er der nogen herinde, som til trods for Sklerose har fået børn, eller kender nogen som har? Hvordan er det gået? Graviditet, fødsel, forløbet bagefter - og accepten fra udefra stående personer.
Du skal selvfølgelig sammen med din mand få talt igennem og undersøgt hvad der har af konsekvenser for jeres familie og overveje om det er noget i kan leve med. Kan du holde din sklerose nogenlunde i skak med træning,diæt og medicin....Har i familie der kan bakke jer op og aflaste jer?...Hvordan kan i undgå at stress (børn der ikke sover, syge etc) udløser dine attaks...Skal i fx vælge flaskebørn så du kan fortsætte med medicin og familien nemmere kan aflaste... Der hvor jeg syntes det er egoistisk er hvis i ikke har gjort jer overvejelser om hvordan det kan komme til at påvirke jeress evt børn.... Her i familien har vi valgt at få lillebror på trods af at min mand er syg. Vi har været bevist om at jeg vil komme til at stå med hovedansvaret. Vi valgte at flytte tættere på familie og har accepteret at vores økonomi aldrig vil blive helt vild god. Vender tilbage om lidt, børn der kalder 
Sæt i gang nu?  for ja, selvfølgelig skal i have børn. Du kan også blive kørt ned i morgen? jeg ved at s. patienter har børn, nogle oplever måske endda bedring under sygdom. Så meld dig ind i foreningen og hør ad. men overvej om jeres planer ikke skal fremskyndes. Uansen hvor langsomt vil det gå hurtigere ned af bakke med din krop e d med en rask. Så jo før, jo mere kan du dele med dine børn  Og NEJ du er IKKE egoistisk 
Bedring under graviditet 
Jeg er ikke selv ramt af sklerose, men det er min bonusmor - endda i voldsom grad. Hun blev i sin bil påkørt af en lastbil for ca. 15 år siden. De første 3-4 år var diagnosen piskesmæld og lægerne gjorde ikke andet end at sende hende til fysioterapeut. Meget frustrerende for en kvinde, der har været DK mester i Judo og cyklet 50 km om dagen og altid været ekstremt aktiv. Efter 4 år og mange mange undersøgelser senere fik hun konstateret sklerose. Hun har så åbenbart altid haft anlæggene for sklerose, men de har ligget i dvale indtil trafikulykken, som udløste hele molevitten på én gang. Hun har været igennem mange forskellige behandlinger, bl.a. kemo i 3 år. Hendes sygdom har været meget op og ned. På et tidspunkt havde hun lammelser i benene og var afhængig af at have sin kørestol og sine krykker med alle vegne. Hun har altid været meget interesseret i ridesporten og efter en lang pause fra ridningen (kun pasning af min fars heste) fik vi lokket hende til at starte op igen, og det er vel ca. 9-10 år siden. Hun siger selv at det er den bedste form for træning. Hun kan ikke undvære aktivitet i sin hverdag, og selvom hun er fuldstændig udkørt og fladmast hver dag, så kan hun mærke at hendes krop har godt af at blive holdt i gang med ridningen. Hun fik at vide af lægerne at hun aldrig nogensinde skulle regne med at få børn, da al den medicin havde ødelagt hendes krop. Alligevel blev hun gravid i 2008 og lægerne syntes at hun skulle beholde barnet, på trods af sin sklerose. Hun har selvfølgelig ikke været på medicin undervejs og det har hun tydeligt kunne mærke på sin krop. Lægerne mente dog at hendes krop ikke kunne tåle den udmattelse, der fører med en fødsel og hun var derfor fra start planlagt til kejsersnit. Derudover blev barnet flaskebarn, så hun kunne starte op på sin medicin så snart han var ude.   Hun fik i maj 2013 barn nummer to, og klarer sig ganske fint igennem hverdagen, selvom hun nu har to børn, to hunde, tre hest og en hel gård at sørge for fra mandag-torsdag, når min far ikke er hjemme. Hun fortryder ikke, selvom det tærrer på hendes kræfter. Jeg synes at hun klarer alt til UG og jeg misunder hendes vilje og kampgejst. Familien har selvfølgelig være lidt skeptisk, men alle har accepteret hendes og min fars valg, og jeg tror at mange af dem fortryder at de har været skeptiske  Hvis du møder hende på gaden ville du aldrig gætte på at hun er syg, da hun er af den holdning at sklerosen ikke skal være i vejen for et godt liv for hende og hendes familie. Hun vil hellere have 5 gode år med fuld fart på og en masse oplevelser med børnene, som de kan huske tilbage på, end at have 10 kedelige år uden noget indhold fordi hun skal være bange for at lave for meget, og hun ønsker ikke at hendes børn skal huske deres barndom med en syg mor, der bare sad derhjemme og ikke kunne/ville noget. Jeg ved ikke rigtig om du kan bruge noget af det, men ville bare fortælle dig at det sagtens kan lade sig gøre at få børn når man har sklerose, og at det ikke nødvendigvis er et egoistisk valg.  Al mulig held og lykke fremover 
Hej, Jeg har sclerose tæt inde på livet. Min mor har haft sygdommen så længe jeg husker. Hun blev førtidspensioneret allerede da jeg var ganske lille - dengang blev man det lidt lettere end idag. Hun er på ingen måde hårdt ramt. Hun har haft nogle perioder, hvor hun har siddet i kørestol og intet har kunnet, men hun er en figther og er kommet på benene hver eneste gang. Hun fungere som alle andre mødre, dog bliver hun hurtigere træt, men jeg har aldrig værret vant til andet, så for mig har det været naturligt. Min mor har fået både min bror og jeg ved planlagt kejsersnit, men har ellers ikke haft problemer med sine graviditeter. Jeg har aldrig set min mor, som værende anderledes, jeg har i den grad nydt at hun var hjemme og kunne give os en masse, som vi ikke havde fået, hvis hun havde været på arbejdsmarkedet. Selvfølgelig skal du ha børn, og så stor er arveligheden altså heller ikke. Jeg er selv gennemscannet i hoved og r**, fordi jeg besvimede helt tilfældigt en dag, og man mistænkte at det kunne være starten på sclerose, men jeg har papir på at jeg er ganske normal  Så go for it, og er der noget du gerne ellers vil vide, etablere jeg gerne forbindelse til min mor, der kører som informatør og gerne svarer på alle slags spørgsmål. Så held og lykke 
Hvor er det dejligt med alle de svar - godt at høre jeg ikke er helt tosset (om ikke andet har jeg da papirer på det   ).  Jeg har ikke som sådan familie der kan hjælpe, og det sammen gælder med svigerfamilien - så vi er til en vis grad "ladt alene". Jeg har to svigerinder - den ene har lige født og den anden venter sig - begge har børn så jeg ved der kan trækkes på dem. Begge mine søstre bor laaangt væk - så de kan ikke lige springe til.  Lige præcis den tanke med at sætte i gang nu har jeg også selv haft - jeg ved godt sygdommen ikke just gir' odds for at leve i 100 år. Det der nok mest sætter en stopper lige nu er økonomien, jeg har intet arbejde da jeg lige har afsluttet en grund uddannelse.  Jeg må bøje mig i støvet for din Bonusmor! WOW!!   Da jeg læste dit indlæg fik jeg kuldegysninger og blev helt rørt. Sikken fighter - og lige præcis den med at sygdommen IKKE skal være i vejen - den har jeg også følt og ved hvordan hun har det.  Det lyder da til at din mor er en der hurtigt kommer sig over Attacks - og viljen til at komme sig over det lyder da heller ikke til at mangle   Den med trætheden er jeg bange for bliver en dræber herhjemme - jeg er DØD træt når jeg kommer til aften, og er springfuld af energi om morgenen. Manden min ønsker nogengange at jeg ville være mere på om aftenen og SOVE kl 7 søndag morgen, men det kan jeg ikke.   Det kunne faktisk være rart med kontakt til en der lever med sygdommen. 
Jeg har sendt dig en privat besked.
Hej Hvor køber i jeres varmebahandlet byg i løs vægt til indblæsning i silo. Søger links og priser.
Jeg har længe ønsket mig et skvarie, men da mit syn ikke er det bedste, pladsmangel og ikke nogen Krøsus, så havde ejg droppet tanken igen. Men nu har jeg fået en 20 (?) liters glasbowle. Efter at ha' søgt på nettet og talt med en bekendt, er jeg kommet frem til, at jeg kunne ha' kampfiske-han i bowlen. Jeg kan jo ikek ha' en pumpe, men fik at vide at blandt andet kampfisk, godt kan trække vejret ved vandoverfladen. Er der nogen her, der ved noget om det? Jeg tænker 1 han og måske 1-2 hunner. Akvariegrus i bunden. 1 plante eller 2, så de har noget at gemme sig i, og som kan lave lidt ilt til vandet. Ud over foder, der passer til arten, hvad skal jeg så ellers tænke på?? Og kan det lade sig gøre på den måde? Eller skal jeg droppe tanken og så bare komme noget farvet sand og et par fyrfadslys i??
Ville aldrig byde en fisk at svømme rundt og rundt og rundt på sådan et lille område. Jeg synes det er dyremishandling, men om jeg er alene om den tanke ved jeg ikke. Hvis du gerne vil have fisk så køb et rigtig akvarium med plads til at fiskene kan svømme ordenligt rundt, have planter, sten, gemmesteder, pumpe osv. Så ja, jeg ville nøjes med fyrfadslys og sten.
veninde engang, som havde en enkelt ensom guldfisk, der nærmest stod stille i sådan en bowle. Virkeligt ikke sjovt at se på - dekorativt, men synd for dyret.
Jeg google for ikke så længe siden emnet og kom ind på en akvarieside med masser af brugbar information om kampfisk/beta, og netop om hvor meget plads de skal have - og de skal faktisk have relativt meget. Min idé var nemlig også en fiskebowle med en kampfisk i, fordi jeg synes de er så smukke - men iflg dem som ved noget om det, er det altså synd og ikke særlig hensigtsmæssigt for fisken og alt for lidt plads. Prøv at google det, tror egentligt bare den hedder noget med akvariesiden? Der var en faktuel side om de forskellige fiskearter også, som var ret brugbar 
Jeg har faktisk en bowle men bruger den kun i nødstilfælde (dvs. dengang da akvariet blev utæt..   ) Det er synd for fiskene! De bliver skøre af at svømme rundt og rundt og ... Du kan få nogle dekorative fisk og skilpader i Fætter BR som vil trives deri og være underholdende at se på.  Vi har 5 fisk i et 54 L akvarie og det er faktisk helt tilpas. De 2 sugemaller måler (eller kommer til at måle) ca. 10 cm pr. stk. De 3 slørhaler (3 forskellige slags) måler ca det samme +/- Du kan også sagtens have vandplanter og lys. (måske snegle? kender dem ikke.) Ilt kan du nemt få også spørgsmålet er om der skal varmelegeme og pumpe også. Men det er smadderhyggeligt med et akvarie. 
Jeg ville også holde mig fra at putte fisk deri - men hvad med nogle rejer? De er faktisk meget hyggelige at observere. Red cherry shrimps (RCS) kræver ikke det store og yngler velvilligt. Men ellers vil jeg også anbefale akvariesiden.dk. Folk derinde plejer at være søde til at komme med gode råd. Og forresten, hvis det skulle blive aktuelt, så køb rejerne hos en privat. Der koster de ca. 3 kr. stykket mod dyrehandlerens 20-25 kr. 
Er der nogen der har et super godt tip til, hvordan man får hestehår af et fleece dækken? 
Du kan vaske og tørretumble med en håndful engangs svampe/ vaskeklude. De vil fjerne en del af hårene, men IKKE alle, desværre. Hust at vask eller tør ved svag varme, for ellers er chancen for et deformt dækken meget høj ;o)