prøvet med akupunktur, zoneterapi evt. andre alternative behandlinger. Det har hjulpet flere og er måske forsøget værd. En graviditet er jo noget man skal glæde sig over. Pøj pøj i det videre forløb.
får du lige fra mig... gode råd... da jeg ventede daniella havde jeg det på samme måde, og jeg valgte at få primperan af lægen, til at komme over kvalmen med, og det hjalp helt vildt... en anden ting jeg fandt ud af der hjalp mig var... isterninger, jeg spiste dem som slik, lige indtil den dag jeg fødte så var det over... men de tog også noget af kvalmen... et råd mere... bare hold i... det kan max vare i 9 mrd. *S* håber snart du får det bedre.
En trøstekrammer herfra, selvom det ikke hjælper eget på kvalmen... Håber snart det er ovre... Så du kan nyde din graviditet, og hygge med din datter... Skyldfølelsen kan jeg bestemt nikke genkendende til. Jeg sidder tit og pyldrer når Anne sover, netop fordi man ikke synes man kan klare noget som helst... Men det får heldigvis en ende, og vi bliver alle sammen os selv igen... Held og lykke herfra, håber snart du kommer over kvalmen.
Du er da godt nok hængt op... Ekstra ro og hvile kan hjælpe, således at kvalmen bliver lidt lettere at udholde. Forståelse og indsigt fra fx ægtefælle, familie og arbejdskolleger er vigtig.  En række råd omkring mad og drikke kan også hjælpe, såsom små og hyppige måltider. Dagens første måltid kan anbefales allerede før, kvinden stiger ud af sengen. Fødevarer som frugt, rosiner og kiks klares ofte bedst. Nødder er ligeledes værd at forsøge, idet nødderne dels binder mavesyren, dels rummer godt med kalorier, som der er god brug for. En vitaminpille til gravide er særlig vigtig i disse uger, hvor kosten oftest er sparsom og ret ensformig og således ikke rummer de sædvanlige kilder til vitaminer.  Vitaminpiller kan, især hvis de indtages om morgenen på tom mave, fremkalde kvalme. Bedst er det derfor at tage dem i løbet af dagen sammen med et måltid. For en mindre gruppe gravide bliver kvalmen og opkastningerne så voldsomme og/eller langvarige, at der er behov for andre former for behandling. Dette kan bl.a. være aktuelt, når den normale vægtstigning under graviditeten afløses af en faldende vægt. Den praktiserende læge bør i disse tilfælde tages med på råd, ligesom der kan være behov for undersøgelse og behandling på sygehuset, enten ambulant eller i de sværeste tilfælde under indlæggelse.  Kroppen er hos disse gravide ofte "tømt" for væske, og kvinderne har måske kun en enkelt vandladning om dagen. Genskabelse af kroppens væskebalance er en vigtig del af behandlingen. Ofte behandler man derfor med indsprøjtning af saltvand eller sukkervand i en blodåre. En anden metode kan være at lægge en tynd plastik slange gennem næsen og spiserøret, via mavesækken ned i tyndtarmen. Gennem denne slange kan man så give en næringsholdig væske, som optages via tarmen. Ofte opnår man derved en forbedring af tilstanden på ret kort tid. Til gengæld kan der være behov for gentagelse af behandlingen med få dages mellemrum. Behandling med medicin er kun sjældent nødvendig og bør kun påbegyndes i samarbejde med en læge. Dette skyldes, at kvalmen optræder på det tidspunkt i graviditeten, hvor fosteret er mest sårbart overfor skadelige påvirkninger af forskellig slags, herunder af medicin.  Behandling med B vitamin (Pyridoxin) har vist sig at have god virkning, ligesom visse såkaldte antihistaminer kan have effekt.  Der er ikke kendte bivirkninger af de nævnte former for behandling, men trods dette bør man have en vis tilbageholdenhed med medicinsk behandling af gravide kvinder. Måske bliver akupunktur en del af fremtidens behandlinger for graviditetskvalme, men indtil videre venter vi på resultaterne af de nyeste undersøgelser.  Gennem mange år har ingefærrod været et husråd mod graviditetskvalme. Nyere videnskabelige undersøgelser tyder på, at der rent faktisk ses en effekt af ingefærrod, men hvorvidt denne behandling kunne rumme bivirkninger for fosteret er endnu ikke helt klarlagt. Og når det så bliver heeelt uoverskueligt, så siger du bare til, så står der en seng her du kan sove i, og jeg passer Ida.. Og en go´ gang havluft, vil give jer begge røde kinder..      Benno, han kan passe sit arbejde og det derhjemme, så længe...     
...kram får du også herfra. Uha, den med lille Ida, der sidder der og kigger på mor med sine store, smukke øjne...jeg kan huslige se blikket for mig - jeg har fået det af Birka en halv million gange, både i december, da min nedtur var værst men også efter, for der er stadig mange dårlige dage. Og det blik skærer lige ind i hjertet. Men hvad siger din læge til det? For "graviditet er jo ikke en sygdom!" men det skal sq ikke være sådan som du beskriver det. Du har jo brug for at få noget mad for at få mere energi. Den lille tærer jo alt hvad du har af depoter - og du er jo ikke lige den med de største depoter!  Ingefær og andre husråd er sikkert afprøvet, så videnskaben er nok sidste udvej. Jeg håber, dog, at du vågner i morgen med en glubbende appetit og spiser to portioner havregrød med mælk og sukker og 4-5 ostemadder og drikker 1½ liter mælk og at opkastningen slipper sit tag i dig! ...Som hævn kan du jo kalde barnet Kaj-Oluf, når det kommer ud! Eller Åse-Inga, hvis det bliver en pige!  God bedring til dig.  Camilla
Akupressur (akutryk-massage) på P6, der ligger 4 cm over håndledsfolden (håndfladesiden af håndleddet) kan klart nedsætte kvalmen... 
Jeg vil give dig et trøstekram og sige velkommen i klubben. Jeg har det på NØJAGTIGT samme måde. Jeg arbejder bare. Jeg kaster op i døgndrift og vågner om natten af migræne - og kaster lidt mere op. Jeg føler med dig ligeså meget som jeg føler med mig selv! Jeg har været sygemeldt en uge fra mit nye arbejde, ØV, og skal sikkert sygemeldes igen, da jeg i to dage nu ikke har lavet andet end at kaste op dernede. I dag brød jeg helt sammen, jeg er FÆRDIG. Glæder mig til Ea skal i seng, jeg er jo alene med hende da Ulrik arbejder flittigt på at få huset færdigt. Kender den dårlige samvittighed, den er dræbende! Jeg var på sygehuset for at blive scannet, de scannede for tvillinger og for at se om baby(en) havde det godt. Det havde den, og det hjalp altså lidt at vide. Snak lige med din læge. KÆMPE trøstekrammer!
det er først nu jeg har fået det bedre så jeg føler meget med dig. Jeg er i uge 18 nu og kan endelig spise ordentligt - rimeligt, dog ingen rugbrød  Men kvalme og hovedpine havde jeg hver dag indtil sidste uge.. nu er kvalmen heldigvis aftagende og hovedpine er også på vej væk. Jeg havde også en del uger hvor jeg kastede op hver aften - hvor andre kastede op om morgenen. Nu håber jeg det er min tur til at nyde min graviditet og manden igen også   Man har bestemt ikke lyst til NOGET SOM HELST når man har det sådan  Peggy-Sue som har det bedre
hvad siger lægen, eller sundhedspl.?? Det kan da ikke være rigtigt at du skal være syg og dårlig og ikke kunne spise ordentligt mens du udvikler en skøn baby?? Trøste-varm-krammer herfra - håber virkelig du kan få hjælp til at holde dig selv sammen
Pyha jeg føler med dig! Jeg kan bestemt godt huske hvordan det var, og jeg havde ikke et lille barn at tage mig af samtidig. De gange jeg var indlagt (4 gange i alt, jeg kunne ikke holde vand i mig) fik jeg hele tiden at vide "i uge 12 holder det". Så blev det uge 12. "I uge 14 holder det". Så blev det uge 14. "Der er INGEN der har det til længere end uge 16". Osv osv. Det eneste jeg kan love dig er at DET HOLDER! Mit stoppede i uge 20. Selvom jeg kastede op ca 15 gange om dagen, så var det faktisk ikke det værste. Det var når man IKKE kastede op, for så akkumulerede migrænen og smerten fra maven og halsen sig. Så jeg tror jeg kan sætte mig ind i hvordan du har det. Jeg følte det som om jeg havde tømmermænd, influenza og hjernerystelse på en og samme tid - og var blevet kørt over af et tog! Jeg har virkelig virkelig ondt af dig. Men som sagt det går med sikkerhed over på et eller andet tidspunkt. Siden kvalmen stoppede, har jeg haft den nemmeste graviditet, og jeg regner da også med at føde uden smerte her en af dagene   , jeg har ligesom stået mit igennem. Sådan bliver det også for dig!!   . Mange hilsner Mette
Fra mig, jeg kan slet ikke sætte mig ind i hvor forfærdeligt det må være, da jeg ikke havde et eneste af de symptomer med nogen af drengene.. Men et stort kram herfra, og krydsede fingre for at det snart går over..
følge dig, og føler virkelig med dig... Kender det alt for godt, jeg er i uge 36 på mandag og jeg har stadig kvalme og kaster op.. Sådan har det været siden før de fandt ud af jeg var gravid.. Håber for dig det snart går over..
Puha...Christel, føler virkelig med dig, ved godt hvor opslidende det er at være syg og passe barn samtidig - og det endda kun 3 dage i træk. Har i ikke nogle dejlige bedsteforældre, søskende eller venner der kunne komme og låne Ida nogle eftermiddage om ugen, så du bare kan sove? Trøster det at høre om nogen der har haft det værre? Fra uge 6/7-20 kastede jeg op 30-50 gange dagligt   , fik intet, vådt eller tørt i lange perioder, så jeg måtte ligesom Mette på sygehuset for at tankes op med væske. Jeg var så svimmel jeg ikke kunne gå på toiletet selv. Jeg fik nogle stikpiller ved lægen, "raketter" kaldte vi dem, som hjalp på opkastningerne. Ingefærtabletter startede jeg på i slutningen af perioden, og de hjalp markant på svimmelheden, så kunne jeg da gå rundt i lejligheden  Jeg ville prøve ingefærtabletter hvis jeg var dig, købes i føtex, kvickly, matas og på apoteket. De fleste opkastninger/kvalmeture er overstået senest uge 20. Puha...håber det bliver tidligere... Og husk: det er bare en "fase" - tro det eller lad være, det går over igen! Trøsteknus fra Nanna.
Tak H-ænder, for opbakningen og alle de gode råd.  Det meste er allerede afprøvet. Uden positivt resultat. Mine vidunder piller som jeg tog i de 4 uger jeg havde det dårligt med Ida, de har den direkte modsatte virkning denne gang. Føj, bare lugten af dem, så kaster jeg op. Det samme med ingefær. Små måltider, giver helt sig selv, spiser jeg meget mere end et stykke toastbrød, så går der kun 10 min, så er jeg med hovedet i vasken igen. De sidste 14 dage, har jeg dog ikke kastet så meget op, og mest om morgenen hvor maven heldigvis er tom så det kun er lidt væske og mavesyre der skal op. Det er ligefrem befriende at få det ud, for så ved jeg da at jeg har det rimelig fornuftigt i 15 min. Men, jeg håber det er et tegn på at det er aftagende. Desværre er migrænen taget til i takt med at jeg ikke kaster så meget op, og det er lige før den er værre  Men, jo, jeg har også dage hvor jeg er nogenlunde, og så er jeg bare på farten, for det er jo vidunderligt at forlade huset, om det så bare er for et par timer. Trænger til at se noget andet, og Ida nyder det i fulde drag. Imorgen skal vi ud og se hundehvalpe hos Illum, glæder mig bare, men hun ved det er med forbehold for at jeg ikke ørler hele formiddagen... Sådan er det med alle mine aftaler, de er kun halve. Jeg har kun talt med min læge om det 1 gang - ville gerne have akupunktur, men der var 4 ugers ventetid, og så gad jeg ikke fordi jeg så ville være i uge 15 og regnede med at det ville være overstået. Tillykke med det. Jeg skal til JM for første gang på mandag, og vil tage en god snak med hende om min tilstand, for nej, jeg holder ikke til det her i flere måneder endnu. Det hjalp at få lidt medlidenhed, og høre at jeg ikke er den eneste  Tak tøser PS. Sidse, jeg er blevet scannet 3 gange, og jo, der er kun 1 derinde 
prøve kranio sakral terapi? Det er godt mod en masse ting og samtidig dejligt at få.
Jeg havde termin 9 marts, så imorgen er jeg gået 14 dage over tid! I mandags var jeg til forundersøgelse for igangsættelse, min "sag" ville blive taget op på morgenmødet tirsdag og de ville ringe til mig med en tid... De ringede bare aldrig, kl 14.30 ringede jeg til dem! Øhhh det var da mærkeligt at jeg ikke havde hørt noget... Hun tjekkede mig i computeren, der stod ikke noget Hun skulle lige finde min jounal...HOV, den havde slet ikke været på morgenmødet, den var ved en fejl blevet lagt i bakken for laboratorie svar!! Jeg blev lovet at den så ville blive taget op her onsdag morgen og at de ville ringe til mig...behøver jeg at sige at jeg stadig venter på en opringning??? Jeg er bare så træt af dem, trænger virkelig til at få nogle svar og en tid, så jeg kan føde mit barn!!! Louise
jeg godt at du er. Jeg synes da at du allerede nu skal ringe og rykke dem. Det tror jeg nu nok jeg havde gjort.
Jeg synes helt ærligt du skal ringe til din jm eller fødegangen og sige at NU VIL JEG I GANG! Det er for dårligt at de glemmer dig og det synes jeg godt du kan være sur over. Det er jo heller ikke det fedeste for hverken dig eller barnet at gå 14 dage over tid. Skriv hvordan det går..
Ryk dem for svar nu!!! det ville jeg have gjort uden at tænke mig om 2 gange. De kan da i det mindste yde bare en smule service nu, de havde glemt dig i går!! Held og lykke med det hele Mange hilsner Jane
Jeg fik afvide at jeg ville få svar inden kl 12! kl 12 havde jeg stadig ikke hørt noget, så der ringede jeg! Der var så mange i kø at der ikke kunne være flere, så jeg skulle ringe senere  Jeg har lige fået fat i dem, kunne hører at de spiste frokost, hende jeg snakkede med holdt hånden over røret og spurgte de andre om de vidste noget om mig...ja det var der en der gjorde, hun skulle sige til mig at der snart ringede en jordmoder! Jeg er så tosset på dem at jeg lyner... Det er bare for meget, håber de har mere styr på det hvis man er i fødsel! Louise
Man tror det er løgn, men de havde glemt mig igen   Men heldigvis snakkede jeg med en jordmoder som kunne tage en beslutning, så jeg skal ind i aften og have lagt ballonkateter og imorgen tidlig tager de vandet! Louise
sker der da noget.. Så vil jeg bare ønske dig al mulig held og lykke 
Stå fast i hvad du vil med din fødsel det kan godt være en træls omgang med sådan en flok sløsehoveder. pøj pøj...
Tak skal I have, det bliver så spændende. Men det er også en meget underlig tanke at imorgen bliver vi forældre  Louise
Vil bare ønske dig held og lykke med imorgen. Håber du får en hurtig og dejlig fødsel! Godt du fik ringet.
...Jeg har det mærkeligt med at sidde her og være enormt ked af det over en lille bitte ting, når jeg tænker på, at Ann-Rikka og Jon idag siger farvel til deres lille pige. Men nu har jeg sagt endegyldigt farvel til mine to muler. De var jo i forvejen lånt ud, men nu har Christina overtaget ejerskabet på dem for sølle 3000,-. Jeg ved, at det er det rigtige at gøre og hun har fortjent dem. Jeg ved, at de får det supergodt hos hende og hun kan give dem meget mere tid, end jeg kan med snart 3 børn. Og jeg har jo længe vidst, at jeg ville ende med at sælge dem til hende, hvis hun ville have dem. Og det ville hun. Så nu sidder jeg og tuder - dum og gravid som jeg er - og har en fornemmelse af, at min hestetid nu er forbi. At have min egen hest var en drøm, der gik i opfyldelse, og jeg har lært så enormt meget af Monsterhesten. Og nu kan han nyde Christina, som er springrytter og som gider og kan alt det han elsker, og hun er igang med at ride Wonder til, så jeg er slet ikke i tvivl om, at de vil få det fantastisk hos hende. Og alligevel er det meget hårdere end jeg troede at sende den endelige og afsluttede kontrakt afsted. Men jeg kommer over det. Fordi jeg ved, at det er rigtigt. Men alligevel ville jeg lige dele den lidt triste fornemmelse med nogen, som måske ikke ville finde den helt latterlig - og hvem er bedre at dele sådan noget med end en flok hestetossede mødre...?  Camilla
Det er skam helt legalt at være ked af "små" ting... Det er kun 3 uger siden at min Palle dreng blev hentet - det var også kedeligt, men som dig, så ved jeg bare at det var det rigtige. Jeg er helt overbevist om at jeg skal have ridehest igen (har jo stadig de to små mini muler), men, der kommer til at gå flere år før jeg kan overskue det. Heldigvis har de fleste af mine naboer heste, og råber og skriger alle på om nogle gider ride dem, så jeg vil ikke mangle muligheden for en god skovtur på hesteryg, og det trøster mig gevaldigt. Du har gjort det rigtige, og jeg kan godt forstå det er vemodigt at det lige nu er endegyldigt. Snøft du bare løs - det er sundt for sjælen engang imellem  Ps, Hvorfor har vi ikke en smiley der giver skulderklap? 
Åh...jo, Camilla, selvfølgelig skal du bare tude alt det over det du kan...en æra er forbi, en pigedrøm brast! Nogle gange kan jeg også godt tænke hvad det egentlig er jeg vil med de heste, evig dårlig samvittighed over jeg ikke når det jeg vil, og formår tage mig sammen til at træne hende nok til hun bliver rigtig god. Vi har ovenikøbet købt en ejendom for at jeg kunne have dem hjemme... Men de sidste 1½ år med Jeppes sygdom har ændret mig, jeg skal nok komme ordentlig igang igen...håber jeg, frygter lige nu hvordan det skal gå når jeg snart starter arbejde, og barn nr. 2 forhåbentlig kommer om et par år. Håber ikke jeg skal tage samme beslutning som i andre, for jeg ved jeg ville dø langsomt uden min dejlige varme Geenie-mule. Undskyld...det var vist ikke så trøstende ord - tilgiv mig, men blev grebet af din melankoli. Nanna.
Ja, jeg er da også lige ved at tude! Mine heste er også lånt ud, og bare tanken om at, jeg bliver nødt til sælge, fordi jeg aldrig får tiden igen, det er da til at tude over. Så snøft du bare, man må græde over ALT og INTET, når man er gravid. Mange hilsner Mette
Hvor er det træls med dine heste. Nu må du ikke blive alt for ked af det. Når du er på den anden side af sorgen, så vil du nok føle det, som en lettelse i stedet for. Selvfølgelig er din "hestetid" ikke forbi, fordi du får børn. Den er da bare på standby - hvis du altså selv vil. Børnene har vi bare til låns. De bliver alt for hurtigt store, også skal vi "gamle" jo have noget at rive i igen. Jeg har lovet mig selv en lækker (dyr?) hest, når mine børn bliver store. Det skal være sådan en slags belønning for forhåbentlig godt moderskab! KH Katja
Jeg skal jo til misdannelsesscanning om ca. 2 uger, og vi vil gerne vide kønnet denne gang, hvis de altså kan se det og vil oplyse det. Nu til spørgsmålet: Kunne du få kønnet at vide da du var til MD scanning? Og hvis du kunne, hvor sikre var de så på det? Donna - som glæder sig!
det at vide. Men vi kender også jordemoderen. Omkring uge 28 skal vi ud til 3d/4d scanning så der bliver vi helt sikre.
men den første gang mente de det var en pige i Holstebro men i Viborg kunne både Læge JM og mig se á klokkeværk så der var ingen tvivl.
Vi fik ikke kønnet at vide til md skanningen. Vi spurgte ellers til det, men fik bare at vide, at det jo ikke var det de skannede efter...  Mvh Kirstine 
Fik kønnet af vide da jeg ventede Andreas. Det var egentlig meningen at vi ville have det som en overraskelse, men blev for nysgerrige da hun scannede og spurgte om vi ville vide kønnet. Vi kiggede lidt på hinanden og sagde så ja, og fik derefter set "klokkeværket", så det var jo en lille dreng  Mvh Lisbeth
Da vi var til misdannelses scanning var hende som scannede meget i tvivl om kønnet - hun ville godt give et usikkert bud, men som hun selv sagde ville hun hverken male børneværelse eller købe tøj efter hendes gæt. Så vi valgte at lade være med at få noget at vide. Vi skal til 3d/4d scanning skærtorsdag - så mon ikke kønnet bliver afsløret der...