hej håber der er nogen der kan hjælpe mig. jeg har en ung hest, som indtil nu er blevet redet med et tredelt bid. Hun har været svær at holde samt svær at bøje af og svær at få til at gå til biddet. nu har en veninde så lånt et Trerings stang bid med gummi, som jeg har prøvet og nu lystre hun på det hele. men er det fordi det er for skarpt? Fordi det giver ro? Eller? er ikke interesseret i at hun bliver tvunget "på plads", hvis I forstår hvad jeg mener.
Hej, Vi ryttere kan tænke, at et tredelt bid må være blødt ved hestens mund, men ofte giver det hesten problemer i munden. Det er ikke unormalt, at en hest ikke trives på et tredelt bid. Det er et ret uroligt bid og det kan trykke uhensigtsmæssigt på tungen eller knibe underkæben. Når treringsbiddet med en gummistang virker godt, kan det være af flere årsager: 1) På grund af bidringenes opbygning, opnår du en vægtstangseffekt, der gør biddet ret skarpt i virkningen på laderne, og biddet bliver hævet i hestens mund, hvilket giver en stærkere virkning i mundvigene 2) Det udelte mundstykke kan være rarere for hesten at have i munden end et delt mundstykke. Hvis du vil have et blidere, roligere bid, der stadig fungerer i ridningen kan du prøve et 2-delt eller helt udelt bid med ophæng - det man kalder et Baucher-bid. Eller du kan overveje at prøve et Myler bid. Nogle steder kan man få lov til at låne et bid med hjem og prøve det af. Husk desuden, at mange bid er for tykke til hestens mund - der er mindre plads end man tror  MVH Jette
Jeg synes, et trerings bid er for stærkt til en ung hest, og jeg ville aldrig byde min egen det   Det forstørrer jo den kraft, du trækker med. Men stangeffekten kan du jo få ved at have den samme gummistang, men med en normal bidring i hver side  Bid er en videnskab. Min unghest valgte selv sit bid. Han var gennem mange forskellige og tyggede som en gal på dem. Endeligt fandt han det rigtige: Et 3-delt muffebid. Af uransagelige årsager, er det bare det, der befinder sig bedst i mulen på ham   red også min gamle hest til med et 3-delt bid, og der var ingen problemer. Selvom det er en gammeldags ting med de 3-delte bid   For som ovenstående også siger, er det faktisk et ret uroligt bid. Der er en gummistang eller 2-delt at foretrække normalt. Parrer-stænger skulle i øvrigt være vildt godt til ungheste, fordi det ligger presset større på siden, når man drejer  Jeg ville prøve med et mere "neutralt" bid som f.eks. et todelt bid med parerstænger, hvor samlingerne er små og ikke vender op i ganen   Eller en helt normal gummi-stang. Og så ville jeg lægge noget vægt på basic-træning, så du ikke behøver at bruge biddet så meget   Det er jo gerne bagdel og ben, du skal ride med   Nogle ungheste er også bare længere tid om at forstå stop, bøj og drej. Min er ikke så god til at stoppe f.eks., men jeg kan sagtens skfite gangart og tempo   Han er så også kun redet meget let i 2 mdr  Held og lykke. Det er svært med bid, og nogle gange er det lidt uforklarligt, hvorfor det ene lige er bedre end det andet   Men heste og hestemunde er jo også forskellig fra hest til hest   Ofte er der mindre plads derinde, end vi lige regner med. Jeg lånte en bog om bid af min dyrlæge. Kan desværre ikke huske, hvad den hed. Men prøv at kigge på biblioteket? Det lærte jeg rigtig meget af, og jeg har MEGA svært ved at købe bid nu, fordi jeg har så mange fikse ideer mht. størrelse, tykkelse, ringene og samlingerne 
1000 tak for de gode svar. Jeg vil prøve nogle af de bid af i foreslår og så må jyeg se om der er et der fungere godt, som ikke er et trerimgsbid.
Hej  Jeg ved ikke om du fik det til at fungere, men ellers synes jeg helt sikkert du skal overveje et af de såkaldte blå bid, de er en smule dyre, men det er nogle helt fantastiske gummi bid, hvilke ligger super godt i hestens mund, mindsker gnavesår og giver hesten lyst til at suge på bidet. Det var blot et forslag, hvis du endnu ikke havde fundet noget som virkede. Du får lige et link, så du kan læse mere om det hvis nu Held og lykke 
Er det blå bid godkendt til dressurstævner? Kunne være ret interessant for min hoppe, men vil helst ride med noget som jeg også kan bruge til stævner. Hilsen Heidi
Royale: Ku det være bogen "bag om bidet"? Nej, det "blå" bid må ikke bruges til dressurstævner. Jeg har selv en hest, der ikke går godt på urolige bid. Så jeg prøvede HS Flex Control og de virkede meget bedre, bruger det endnu - 2delt med gummi på midten. Det bruger jeg osse til stævner. Du må osse bruge alm udelte bid. Men tjek det i reglementet, for der er billeder/beskrivelse af de bid du må bruge. Et 3-ringsbid er nok lige voldsomt nok for en unghest, og det må man heller ikke starte dressur med. Og ja, de fleste heste, vil reagere på det, hvert fald i starten. Fordi det er vægtstangseffekten, men selv det ka de blive døve for. Det ka godt være fordi, at hun ved hvis der blir taget for meget i tøjlen, blir det ubehagligt. Men det ville være nemmere, hvis man så hende gå med det. Når jeg bruger pelham på min, ved hun godt hvad betyder, det er dog kun i terrænet, fordi hun godt ka blive lidt for glad.
Tusind tak for svar. Havde også været inde og kigge på hvad der er godkendt og der står at gummi-standbid er fine. Men blev bare i tvivl om det blå hørte med under det. Men de kan jeg så forstå det ikke gør. Drøn ærgerligt Heidi
Nogle gode erfaringer med at sende heste i komission på Sjælland? Hvor henne, og til hvilken pris?
dressur? spring? hest? pony? De gode steder koster ca 5-7000 pr mdr- så er det en hest til 30-50K kan det næppe betale sig....... Karina
Tjek Dennis Holst Dressage - hjemmeside - Holst Dressage tager heste i ridning og kommission - Super godt sted - og meget dygtig - kompetent berider held oglykke 
Jaer! Det tror jeg da, det har været! Tak 
Jeg ville starte med at få hestens mund målt. Mange heste går med for store bid. En tommestok kan fint gøre det. Alternativt kan man investere i en såkaldt BitFit, men jeg brugte en tommestok. Det vigtigste er at måle 2-3-4 gange og så bruge gennemsnitte af de målinger. Vær desuden opmærksom på om biddet sider for højt/stramt og generer hesten. Det var en anden ting jeg erfarede dengang. Det skal sidde så det akkurat slutter til. Derudover. Jo roligere jo bedre. Ofte. De færreste heste trives på et uroligt bid og forsøger faktisk ofte at stabilisere det. Ift. min egen kan jeg berette at jeg fik med 1,5 cm ned i størrelse og gav hesten parrérstænger på så biddet lå roligt. Det virkede. Nu faldt hesten pludselig til ro. Så det kan godt anbefales at gøre noget. Jeg købte flere forskellige bid dengang men jeg havde mest succes med det bid med parrérstænger. Vær dog obs på at hesten ofte skal have tid til at vænne sig til noget nyt og derfor kan man godt have brug for at prøve det nogle gange. Jeg fandt en hjemmeside i England dengang hvor de lejede mig biddene til forholdsvis billige penge - og det fungerede helt upåkalgeligt.
Hej Hestenettet min pony Fiona er begyndte på noget utroligt irriterede går ud, på at hun går underlod, Bakker og drejer væk, når det er at vi har parreret?  Hun stejler også op, ikke så højt og ikke hver gang, men den anden dag var hun ved at bakke ud på vejen og det kommer bare af ingenting  Når Flokkens føre hest så rider foran så følger hun bare efter men ikke med Andre  Det som om at hun ingen tålmodighed har, og når hun så får lov til at gå, begynder hun på det  Vi øver parader, i ikke særlig lang tid af gangen, lige så stille For ikke at haste på hende men nogen som har oplevet det samme, har en ide om hvorfor hun gør det? Eller har noget Andet som i tror vil kunne hjælpe på tålmodigheden? god weekenden
Min horsemanship ridelære siger at det er tegnene på ondt i forhovene. Hun var forfangen sidst i maj og har aliminium sko på forhovene
Din hest stejler, fordi den er motiveret for at gå frem og du holder den tilbage - så ser den eneste udvej ud af problemt som op. Jeg ville træne stop, i rolige omgivelser, hvor der ikke er noget der kan stresse - fx det at en hest går fra hende, som kan stresse nogen heste mere end andre hvis de er meget flokmotiveret eller har seperationsangst. Så træne stop og være GOD i din timing, sådan så når du beder hesten stå, slippes presset i tøjlen på lige præcis det rigtige tidspunkt og slippes tydeligt - tydelig bue på tøjlen. Du kan evt. forstærke stopsignalet med en godbid der gives, så hesten er mere motiveret for at stå stille.  Ikke noget med at sidde og holde igen - fordi så oplever hesten ingen gevinst ved at stå stille.  Start med 2 sek stilhed også frem.  Når signalet sidder godt, i rolige situationer, kan du begynde og bruge signaler i situationer med lidt mere pres og stress på, fx på tur.
Det er netop det vi gør men det er ikke når jeg holder hende tilbage at det sker, det er når jeg ligesom retter mine bøjler eller spæner gjord, og hun så må gå frem at hun begynder på det..
Det er da en rigtig kedelig uvane som din pony har lært. Når ens hest begynder at lave ting som den ikke plejer er det vigtigt at finde ud af hvorfor den gør det. Er det fordi den har ondt eller er man kommet til at tillære den at den slipper for et arbejde hvis den laver ballade. Eller er det fordi den er bange for at blive efterladt. En hest laver ikke bare ballade fordi den synes det kunne være sjovt. Du skriver at din ridelærer mener at det er pga ondt i hovene at den reagere sådan. Hvad er det der får hende til at sige sådan (spørg ind til det og bed hende om at forklare det så du også forstår det). Er det fordi den er halt eller er den småt gående? Det er vigtigt at du ikke rider på den hvis den har ondt. Så skal du have en dyrlæge til at tjekke den og en dygtig smed til beskære og lægge sko på. Passer sadlen til ponyen. Du skriver selv at det primært kommer når du har spændt gjord eller rettet på bøjlen. Dvs at du sikkert laver om i vægtfordelingen på sadlen -er der noget som kan irritere i den forbindelse? Du kan få en sadelmager til at tjekke det. Selvom du tidligere har fået tjekket sadlen kan hesten godt have ændret form hvis den fx er blevet tyk/ eller tyndere eller haf fået flere eller færre muskler. En god tommelfingerregel er at man får tjekket sadlen hvert halve år. Hvis du ellers er sikker på at hesten ikke har ondt og udstyret passer så er det et spørgsmål om træning og der lyder det som om du allerede gør mange af de ting som MRJN også beskriver. Så er det et spørgsmål om rigtig timing og massere af tålmodighed. Til sidst vil jeg lige tilføje at du ikke skal træne sådan noget ved vejen så du recikere at hesten bakker ud på vejen. Det er ALT for farligt både for dig, ponyen og dem som er i bilerne/ på cykel. Træn det hjemme på gården, hvor hesten er mere tryk. Først når det fungere der skal du bevæge dig ud på vejen.
Hvis der ikke er fysiske lidelser, så træn det godt og grundigt igennem fra jorden, inden du sætter dig op på hende og træner det. Håber du kan bruge mit korte råd.
Hej:) Som i nok allerede har gættet ud fra overskriften, så vil jeg gerne høre, hvad i har/gerne vil have stående i jeres kontrakter, angående det at have heste i træning. Jeg vil meget gerne høre både fra træner og ejer hvad i synes der skal stå, og i må MEGET gerne smide et billede eller et link, hvis i allerede har en sådanne kontrakt:) Med Venlig Hilsen Anne-Cathrine
Nogen der kender folk der underviser i dette? ER selv begyndt at træne dette med min hest, men er desværre løbet ind i nogen problemer :/ Tak på forhånd <3
Jeg kan måske godt hjælpe dig. Kan du fortælle lidt mere? Hvor i landet hører du til?
Det lyder da godt  Jeg bor i ringsted..
Jeg bor godnok lidt langt væk.. Men kan på det varmeste anbefale Katrine fra Ringsted. Hendes hjemmeside er her:  Husk at du også selv kan læse dig til meget og se videoer på youtube, men den "hurtigste" og bedste løsning ofte er en god underviser. 
Okay.. har set mange videoer på youtube, men står nu med et problem, som jeg ikke lige syntes jeg kan løse :/ Træner du selv liberty? 
Ja, det gør jeg.  Jeg forstår på dig at du mener at have hesten løs i jordarbejdet også kaldet løsarbejde. Nogle kalder ridning uden noget på hovedet for liberty. Jeg skal lige være sikker på hvad du mener.. Man kan sagtens starte direkte med liberty, altså at have hesten løs, men det er ofte for erfarne trænere. Så ved at forberede til liberty med snor i hesten, undgår vi misforståelser som ikke er så heldige at få lært hesten. Så uden at have hørt nærmere, så prøv at sætte en snor i hesten og lad som om den ikke er der.. det vil sige du korrigerer kun med snoren hvis det er nødvendigt, ellers har du den bare helt løs og hvilende på jorden. Vær sikker på at din hest evt. kan tåle lidt rebsjusk med reb ved benene, for en sikkerheds skyld. 
Hej, jeg arbejder pt kun med ham i snor, da mit problem er at han ikke virker til at ville blive med mig når han er løs, han går bare sin vej.. Dog følger han mig ligeså snart han er i snor   han er klog nok.. Vil bare gerne have han frivilligt vælger at blive med mig også uden snor 
Det tager tid at skabe en relation med en hest. Det er ikke nok at vi anskaffer en. Liberty er jo en slags sandhed, hvor hesten nok skal fortælle hvad den i virkeligheden synes om en, når den får det frie valg. Det er jo charmen ved det hele  Et venskab må man gøre sig fortjent til, fuldstændig som det er med mennesker. Venskaber kan man ikke bare tvinge igennem, tværtimod. Vi kan godt tvinge hesten til at følge efter os så det ser sejt ud og være i den tro at vi har skabt en god relation og knyttet bånd og det hele. Det er bare fordi vi ikke har givet hesten noget valg og have sin egen mening. Det er ren teknik og ikke særlig relationsbetinget. Brug en masse tid med din hest og tænk over hvad der er vigtigt for den. Så skal det nok komme hen af vejen 
Jeg har et forholdsvis stort problem med min hoppe, i forhold til at jeg gerne vil ud på stævnebanerne. For hoppen er nemlig umulig at læsse. Kort fortalt havde hun en ulykke i trailer for knap to år siden. Jeg havde lige købt hende som 3-års og skulle have hende hjem. Hun er ved købet helt rå og har aldrig forladt marken hun er født på. Derfor vælger jeg i første omgang en minitransporter med chauffør, da hun skal i handelsundersøgelse for at give hende bedst mulige oplevelse. Dette går super smertefrit og hun er forholdsvis ukompliceret at læsse både ud og hjem fra dyrlægen. Derfor vurderer jeg at det ikke ville være et problem at køre hende hjem i alm. trailer da hun tager det hele meget pænt og roligt. Der sker desværre det, efter hun er oppe og har mærket bagbommen uden problemer, at da rampen skal løftes er der smågrus på den som larmer lidt, hvilket får hende til at gå fuldstændigt i panik og flyve ud under bagbommen, uden den åbner sig. Hun er en hest på 165 cm så hun slår sig meget kraftigt af det stunt. Efterfølgende er hun klart nok overhovedet ikke med på idéen, vi prøver både i minitransporter og stor lastbil i de følgende uger, med en køre-rutineret kammerat i. Det ender med at jeg betaler en mindre formue for at få Torben A ud og læsse hende i transporter og han kører hende så til stalden. Dette går helt fint så snart hun er oppe. I den følgende tid hjemme hos mig har hun en del sygeforløb som kræver besøg på dyrehospital. Jeg sørger for at Falck har enten lastbil eller minitransporter med, da jeg ikke tør risikere læsning i alm. trailer igen. Alle gangene vi skal til dyrlæge er hun UMULIG at læsse, ligemeget hvad vi gør. Selv under bedøvelse er hun ikke til at læsse og er direkte livsfarlig. Når hun er oppe står hun fuldstændig stille og roligt og går pænt med ud, uden panik. Men når man skal læsse traver hun nærmest med helt op i transporteren- når hun så er deroppe kaster hun sig udover rampen i vild panik og ser hverken hvor vi står eller hvor langt der er ned fra transporteren. Så Torben A er igen ude sammen med Falck og læsse hende. Efterfølgende bliver det værre og værre og til sidst kan vi slet ikke få hende i nærheden af transporter, når vi skal afsted, det er kun Torben der kan få hende op. I foråret beslutter jeg mig så for at få Torben ud igen, denne gang for at trailertræne hende. Den første gang han er der er det en kamp uden lige. Hun stejler, stikker af, er voldsom og farlig. For så pludselig bare at gå op og stå, uden den mindste snert af stress eller nervøsitet. Dette mønster fortsætter så konstant. 15-20 minutter hvor hun ikke nærmer sig traileren men stejler og skaber sig, for derefter pludselig at vade lige op og stå indtil hun bliver bakket ud. Anden gang han kommer, et par uger efter, er hun noget nemmere og vi kommer så langt som at bagbommen kan sættes på uden panik. Rampen lukker vi ikke da Torben mener at dette overhovedet ikke vil blive et problem nu. Efterfølgende skal jeg træne selv hver anden dag. Dette går SLET ikke. De metoder Torben bruger, kan jeg slet ikke selv bruge med hende. Hun går KOMPLET i baglås, bliver ekstremt arrig og nærmer sig på intet tidspunkt rampen. Hun vil til gengæld gerne gå henover rampen på alle andre leder og kanter end den retning der går ind i traileren. Hun bakker sågar gerne henover den. Hun er ikke nervøs eller stresset i situationen. Jeg kan derefter kun få hende med ind, hvis jeg går ind sammen med hende (jeg kan ikke sende hende alene ind, som Torben har lært mig). Så snart der kommer andre derhen eller der sker noget bag hende, så flyver hun baglæns ud og stiller sig på bagben og herfra bliver hun kun værre, der sker ingen fremskridt trods meget træning og tid. Efter en pause, træner jeg igen hver anden dag i 14 dage her i juni måned. Men jeg kommer ikke videre. Jeg kan få hende til at vade lige op sammen med mig og stå deroppe helt roligt, men så snart jeg ændrer det mindste eller der sker noget bag hende, så flyver hun ud og skaber sig. De sidste to dage af træningen flipper hun fuldstændig ud med stejl, hvin og forsøger at stikke af, så snart hun ser traileren, hvor hun dagen før gik lige hen og op   . Hvis det er andre end mig der går med hende op, så går hun IKKE op i traileren overhovedet. Og står jeg på sidelinien og ser på, så er hun meget optaget af mig og hvor jeg er henne. Men jeg har simpelthen ikke nerverne til den videre proces med at lukke bagbom og rampe før det er blevet gjort en del gange, efter jeg har set hende lave den ulykke  Derfor skal det være en der kan/vil gøre det uden min tilstedeværelse, men selvfølgelig sørger for at der er hjælpere til stede, som kender hesten godt. Og da jeg allerede nu har brugt mindst 15.000,- på det her læsse-eventyr, søger jeg også en der ikke kommer med halvfærdige løsninger, men som kan følge projektet til dørs. Tidshorisonten er ligegyldig for mig. Jeg gider bare ikke kaste flere penge efter en lappe-løsning jeg ikke selv kan bruge. Er det overhovedet realistisk at hesten lærer at gå i trailer?  Og hvem kan klare opgaven?
Det er måske en anelse relevant at skrive at hesten står på Amager i København 
Uden at kunne give dig noget reelt brugbart, så får du lige mine tanker om jeres forløb, håber det er ok. Jeg hæfter mig nemlig ved at der, som du beskriver det, har været fokus på at få lukket bagbom så snart hun er inde? Jeg kan tage fejl, men var det mig havde jeg trænet at hun skulle op og så straks ned i laaaang tid, før jeg ville gå videre. Jeg ville have trænet at kunne hun stå stille og gå stille op, så skulle nogen gå forbi bag hende, ikke lukke ikke andet, bare forbi. Når hun kunne det så ville jeg træne at hun kunne stå mens man larmede lidt med bom og derefter lukke bom og først derefter klappen. Jeg kan ikke læse mig til om det er sådan du har trænet, men det lyder ikke sådan, men det kunne måske være løsningen? Altså at du får hende så hurtigt ud af "det farlige" at HUN ikke når at rende ud i panik og blive mere bange? Håber det var ok jeg lige smed disse tanker, selvom du spurgte efter noget mere konkret 
Du har misforstået det   Det er svært at forklare hele processen ordenligt, så det er helt forståeligt  Bagbommen har kun været på under EN sceance, og kun 2-3 gange i kort tid. Og det var 2. gang Torben var der. Der kløede han hende med den og larmede med den osv, og så satte han den på i kort tid uden problemer, tog den af, gik stille og roligt ud med hende, ind igen, bom på efter klø/larme seance og så forfra. Hverken før eller siden har der været bagbom på, for det kan slet ikke lade sig gøre. Som sagt kan jeg kun få hende med ind når jeg selv går helt ind og derfra må der ikke ske noget bag ved hende og jeg må ikke flytte mig fra hende, så er hun skredet. Derfor har mit fokus de sidste mange mange gange været blot at få hende ind, stå stille lidt og så bakke roligt ud inden hun bliver utålmodig. Og dette har jeg jo efterhånden gjort 700 gange, men derfra kommer jeg så ikke videre, for hun bliver ligesom ikke mere rutineret i det, selvom vi har gjort præcis det samme 100 gange :/ Nogle dage kan hun gå med op og ned flere gange, mens hun andre dage går komplet i baglås, selvom der overhovedet ikke er ændret på noget.
...kender ALT til at have en hoppe der ikke kunne læsses (og derfor fik hendes unge også et intensivt "gå i trailer" kursus da hun var 3 måneder gammel   ) Jeg synes det lyder som om du har været nærmest hele vejen rundt - MEN, hvad sker der hvis du trækker op mens der går en bagved med hånden på hende? På den måde kommer der ikke noget bagfra som hun ikke har set "komme"... Trine (Faxa)
Som jeg læser det, er DU nervøs undervejs i processen. Har DU fået bearbejdet den grimme hændelse ordentligt?  Jeg tror, hun mærker din nervøsitet, selvom du sikkert prøver at skjule den, og det er dér det går galt.  Har du mulighed for at træne hele forløbet igennem "utallige gange" med en anden (kørevant) hest, så du kan blive helt tryg ved hele forløbet? Og måske bearbejde forløbet psykisk med en coach?  Det hjælper jo ikke, at en anden end dig træner hende til at gå i trailer som en anden rutineret rotte i faget, for lige så snart du skal prøve, mærker hun igen din nervøsitet, og reagerer på den, ved selv at blive nervøs. Og så har du smidt yderligere 15.000 kr. ud ad vinduet... 
Det er møj træls at have en hest man ikke kan læsse - men for mig lyder det også lidt som om I begge to er røget ind i en ond cirkel mht læsning. Nu har hun jo så vidt jeg husker heller ikke ligefrem været problemfri mht sygdomme, i ridning ect - så personligt ville jeg være tyndhudet og konstant nervøs sammen med hende, hvis hun var min. Om du har det sådan, det kan jeg jo ikke sige, men prøv at føle efter om du evt når du skal læsse allerede der "forudser" problemer, får tendens til katastrofetænkning, hurtig vejrtrækning eller lignende, for lur mig om hun ikke er total tunet ind på hvad du føler. Min den brune er jo købt som "problembarn", og bla havde han "selvfølgelig" også været gået over forbommen og kommet til skade første gang han kørte med avler. Han blev kørt til mig i en lille lastbil OG bedøvet - og efter 2/3 år hvor vi bare lærte hinanden at kende, og arbejde med seperationsangst ect, så gik jeg i gang med at træne trailerlæsning. Hver dag stod traileren åben på gårdspladsen, når vi trak til/fra fold. I starten var det rigeligt angstfyldt at gå forbi den i flere meters afstand - ikke fordi det var en trailer, men fordi det var noget "fremmed på gårdspladsen"  Det tog vel 14 dage før han kunne gå hen til traileren, og så snusede vi såmænd bare rundt udenfor traileren. Herefter gik der vel en månedstid før han på rystende ben turde gå på rampen og op i traileren. Hvis jeg på det tidspunkt bare så ud som om jeg overvejede at gå ud af traileren/ned af siden på ham - så var han smuttet for fuld skrue... Så i 2-3 uger stod vi bare i traileren og nussede hver dag. Og så begyndte jeg at nusse ham på flanken og ned af siden - så han vænnede sig til, at jeg måtte gå ned bagtil i traileren, uden at han skulle følge mig - for jeg skulle bare nusse ved halen og hyggehygge. Det tog også et par uger med at nusse bagdel, og pille ved bagbom, før jeg satte bagbom på, og så bare stod og nussede ham. Så der var gået nogle måneder fra start af førend jeg fik en veninde til at lukke rampen - og hun kan den dag i dag huske hvordan hele traileren rystede SÅ bange var han. Herefter begyndte jeg at kører små ture på 5-10 min, hvor vi altid kom hjem igen - han blev ikke læsset af et fremmed sted. Og hvor han ikke kom ud af traileren med det samme vi kom hjem - når vi kom hjem, så åbnede jeg rampen, lod ham stå med bagbom på, og så hyggede vi i traileren til han slappede af - og SÅ måtte han komm ud. Det tog nok alt i alt 5 måneder førend han kunne gå i trailer, få lukket bagbom, og bliver læsset af/på et fremmed sted. Siden da er han blevet trænet i at gå op/ned udefra rampen af - og jeg træner bevidst at kunne stoppe ham fx halvvejs på rampen, så det er mig der hele tiden bestemmer tempo og retning. For mig har den lange tålmodige træning også været med til at give mig ro - sådan en stor bange 2,5 års kan godt virke skræmmende   Så de små skridt vi har lavet over lang tid, har sørget for at både hesten og jeg var i comfortzone. Mine bedste redskaber var, at jeg læssede i et longetov - blev han bange, og nåede jeg ikke at stoppe situationen, før han smuttede, så kunne jeg bare give have reb, og selv stå stille og rolig op i traileren. Det er meget mere angstfuldt for hesten, at man står med et kort reb, og bliver flået ude af traileren, når hesten smutter bagud - det må virker som om man bekræftiger den i at det er et sted man skal flygte fra, når også hende med tovet kommer ud af traileren med 120 km/t. Jeg lært han om at træde frem for et tap på bagdelen med en dressurpisk - så kunne man kontroller bagdelen, hvis han forsøgte at gå med tilbage,når man gik ned for at nusse bagenden. Og så har jeg lært, med sådan en sensitiv fætter, at JEG skal have total ro og kontrol - og aldrig må lade være med at "tolke" på hans mindste udtryk i øjet, næseborene, øret - jeg skal altid være forud for ham, og give ham ro. For taber jeg roen og overblikket, så bliver han bange. Jeg trænede et par gange på kursus ved Tristan Tucker, hvor jeg lært at læse min hest, men også at se hvor lidt han reagerer på. Fx i longe skal jeg bare markere en halvparade med bækkenet, så ændre han gangarter eller går ind i parade - så sensitiv er han, og så fokuseret på mig er han. Og så kan man jo fint forstå, at han reagerer som han gør ved noget nyt som trailerlæsning, hvor jeg "forlader" ham. Så jeg tror reelt ikke du kan få nogen ud og træne trailerlæsning - jeg tror du ville få meget mere ud af det ved at starte et helt andet sted først. Personligt ville jeg vælge en som tristans makker Will Rogers, men andre kan sikkert også hjælpe med noget "jord-træning", så du og hesten får nogle faste rutineprægede holdepunkter, før I går i gang med trailerlæsningen. Det skal siges, at min hest siden han var 4 år er blevet kørt næsten dagligt, hvor han sendes op/ned via rampen, og jeg kører med ham fuldt opsadlet. Samt han kan stå og vente i traileren uden de store problemer. Så de sensitive angste heste kan godt lærer det. mvh Charlotte
Tak for input  Der ER helt sikkert også en problematik ifht. mig og nervøsitet. Problemet er bare at vi ikke har været i nærheden af at nå dertil, hvor jeg begynder at blive nervøs i situationen. Det eneste jeg er nervøs over, det er bagbom og rampe. Og så langt er vi jo slet ikke kommet på egen hånd. Jeg så Torben gøre det, og efterfølgende (samme dag) gjorde jeg det selv, alene. Og det var der ingen problemer i og jeg var ikke nervøs ved det, for jeg havde set ham gøre det først. Der er ingen problemer for mig mht. at gå op og ned af traileren med hende, eller stå derinde og spise gulerødder etc. Som sagt går hun IKKE op i trailer hvis det er andre end mig og hendes gamle part, der kender hende godt, der læsser hende. Så i et eller andet omfang må hun jo stole på, at vi passer på hende. Er det andre der gør det, så kommer hun ikke engang i nærheden af rampen men står bare og stejler og skaber sig vildt og voldsomt. Problemet med hende her er (jeg skal prøve at forklare det), at hun netop overhovedet ikke virker nervøs eller stresset over det. Men hun er sådan en type man ikke kan være konsekvent med- så kommer man ingen vegne. Det er kompromisser hele vejen, og så får du til gengæld også ALT fra hende. Det har jeg lært efter knap 2 år og forskellige trænere, og nu svinger det super godt med hende i det daglige og under ridning, fordi vi er nået frem til en form for overenskomst med hinanden. T siger, at hun har en meget stærk og selvstændig psyke og at hun er meget bevidst om hvad hun foretager sig hele tiden og han kunne udfra hendes kropssprog forudsige lige præcis hvilket "træk" hun ville vælge næste gang, selvom det for mig virkede ulogisk. Eksempelvis valgte hun at bakke mod et stødhegn med numsen konstant, selvom det var den mest ulogiske flugtvej da det stod langt fra traileren- for at se om han slap presset hvis hun truede med at bakke ind i hegnet   Det samme gør hun under ridning med åer, hvis hun bliver utilfreds. Desuden stoler hun generelt ikke rigtig på at vi mennesker har styr på tingene og kan hjælpe hende ud af situationer og at det er derfor hun får sådan et voldsomt mønster. Generel angst for det ukendte kaldte T det. Under træningen med Torben var hun overhovedet ikke nervøs, hun var tværtimod p*sse sur på ham og det var helt tydeligt. Så hun er altså meget svær at beskrive, da jeg ikke vurdere hende som værende nervøs overhovedet i situationen. Det er mere dagshumøret der afgør hvor succesfuldt det bliver 
...skal du blot sørge for at den ikke   bakke ud. Man kan ret let forhindre en hest i at bakke ud af en trailer, hvis den har en solid halsrem (til kreaturer) på med et   solidt langt reb bundet i, som man lader gå gennem grimen. Dette reb slås rundt om forbommen i traileren 2½ - 3 gange og kortes helt ind når hesten er inde. Hvis hesten nu prøver at kaste sig baglæns strammes rebet om bommen og hesten bliver hvor den er, takket være rem og reb. Det ser lidt voldsomt ud, når hesten forsøger at kaste sig bagud og erfarer at den ikke kan, men samtlige heste jeg har gjort det med + dem jeg har set andre gøre det med, har lynhurtigt forstået budskabet og har opgivet at bakke ud efter få sekunder. Man kan benytte den samme metode hvis hesten ikke vil gå ind, her skal rebet blot være længere og kortes ind løbende, men pricippet er helt det samme; Hesten opgiver kampen og går ind når rebet strammes og den erfarer at baglæns, rejse sig, stikke af, o.lign. ikke er en mulighed. Jeg har læsset flere heste, som folk har kæmpet med i timevis og i flere omgange uden held, og de er alle læsset på under 5 min, også dem der ikke ville helt hen til rampen. De fleste heste behøvede kun 1-2 gange, før de kunne læsses helt uden problemer. Man skal dog passe på, især sine hænder og fingre når hesten rykker i rebet, og så er det   vigtigt (både af sikkerhedshensyn og af hensyn til at få brudt den onde cirkel og hestens dominans) at sikre sig at   kan holde til hestens træk. Derfor er grimer, træktove, longer og karabinhager bandlyst, da det simpelthen ikke kan holde, hvis hesten rykker til med hele sin vægt, ligesom forbommen i traileren skal være låst med splitter, så den ikke kan trækkes op.
Der er jo 1000 måder at vælge at anskue det. Jeg antager altid at grunden til at hesten ikke vil er fordi den i større eller mindre grad er utryg/bange for opgaven. Derforer jeg mest til Morgans tilgang. Min erfaring med min er at det ikke hjælper at presse den i traileren. Når først hesten på den ene eller anden måde har lært sig at den kan undgå traileren=ubehagelig oplevelse - så tager det lang og tålmodig tid at ændre dette. Hvis hun var min ville jeg aldrig ligge så stort press på at hun stejler hviner osv - hvis hun ikke vil med ville jeg ikke presse hende mere end at hun kan være med i hovedet uden at reagere så voldsomt. Så tror en måde er at ændre mindsæt - dagens træning afhænge af hvor meget hun kan rumme den dag - nogle gange er det at stå på rampen - nogle måske at gå over den - dage hvor hun vil gå ind og kan gumle i sit hønet er næste træk at du roligt siger "bliv" eller stå" og går ned langs hende går hun ud - tja... træk på skuldrene og måske skal hun bedes om at gå op - måske ikke - til sidst kan du gå op og ne langs hende mens hun står pænt - så er næste skridt at du kan røre hende på numsen - evt rumstere med bom - vender hende evt til at i er 2 omkring trailer - uden at nr 2 gør andet end at stikke hende et par guffere  NEn god ting er at lære hende at gå et skridt frem - HELT op ad forbommen - og stå der inden du giver beskeden "bak" så hun stille og roligt ved HVORNÅR hun skal gå ud af traileren. Det tager lang tid før du og hun får de dårlige olevelser ud af kroppen.
jeg ville fokuserer på noget andet end selve læsningen under træningen. Altså lad bare hesten gå op sammen med dig hvis det fungerer, men glem alt om at lukke bom osv. I stedet for så giv hesten nogle små opgaver når den er deroppe og vær gavmild med godbidderne. Hvis hesten bakker ud igen så lad den, hiv ikke i tovet, forsøg ikke at stoppe den. Man skal huske at pres avler modpres og hesten reagerer bare helt naturligt når den forsøger at bakke ud fra en situation den ikke er helt tryg ved. Så hver gang man forhindrer hesten i at bakke ud så vil man forstærke den angst en lille smule. Det kan godt virke lidt bagvendt i starten, men det vil på sigt skabe et meget mere holdbart resultat. Hold lektionerne korte, lad hende gå ind 1-2 evt. 3 gange og træn så evt. target med hende derinde, at smile på kommando eller andet som er forholdsvis nemt og ukompliceret at lave på lidt plads. Når hesten er med på det så begynd at træne at du går lidt rundt i traileren og kommer tilbage og giver godbid (husk at have verdens lækreste godbidder med). Lav det til en hyggestund, og brug kun så lang tid i traileren som hesten står stille til. Altså stop så vidt det er muligt FØR hesten bakker ud af traileren af sig selv. Til sidst skulle du gerne være kommet så langt at du kan begynde og træne at hesten står alene i traileren mens du ordner alt det praktiske, som at binde (undlad dog dette i starten til hesten ikke længere panikker ved at bom/rampe lukkes), lukke bom og rampe osv. Skulle det ske at den bakker ud så lad den og gå bare roligt med (forsøg at lære den at gå lige ned og ros når den gør det stille og roligt). Så bliver hele trailersituationen pludselig til en succes for hesten, og den vil langsomt begynde at associere traileren med noget positivt og ikke tvang og ubehag 
DJensen: Jeg er ikke interesseret i at benytte mig af tvang, og desuden tror jeg det bliver for farligt med en hest som hende, hvis man bruger den metode. I og med at hesten vælger at slå sig selv halvt ihjel for at komme ud under bagbommen som er låst fast, som hun gjorde dengang, hvor langt de fleste heste nok havde opgivet at bakke ud, når de mærker at bagbommen sad fast, er jeg ret sikker på at hun ikke tænker over hvad der sker, hvis hun går i panik og er snørret fast til forbommen. Jeg tror ærlig talt hun splitter det hele (og sig selv) ad og hun har ikke brug for flere dårlige oplevelser. Hun HAR jo haft en reelt dårlig oplevelse med trailer, så jeg er sikker på at det ikke kun er stædighed der gør at hun ikke kan læsses. Derfor er der ingen grund til at give hende endnu en dårlig oplevelse når hun i forvejen har tendens til at være klaustrofobisk (dette gælder også i stalden hvis det er nyt og ukendt). Svensen og Lisette: Jeg er helt enig med jer i anskuelserne   Problemet med hende er jo bare, at vi ligesom ikke kommer til et stabilt holdepunkt, ligemeget hvor meget vi træner. Den ene dag går hun lige ind og den næste går hun totalt bananas så snart hun ser traileren på afstand   Hvis nu man bare var nået ét punkt, f.eks at hun kan gå ind, stå et par sekunder og så ud igen, så kunne man jo arbejde videre derfra med at øge tidsrummet og lave et nyt standpunkt. Men da hun jo er som dag og nat alt efter humør er det meget svært at holde tålmodigheden med det, når jeg dagen før har set hvordan hun vader lige op uden stress eller nervøsitet, og næste dag er hun bare en decideret diva, fordi det ikke lige passer hende. D. 24 september kommer Camilla Stormont ud til hende   Hun har set videoer af hende og der er flere der har anbefalet hende, så jeg er meget spændt på hvordan det kommer til at gå.
De sensitive heste er meget interessante at arbejde med, for træning - lige meget om det er dressur, trailerlæsning, stå stille på staldgangen ect - er ALDRIG en liniær begivenhed  Jeg har lært med Caspian at jeg skal være total tunet ind på ham - for han er det på mig ! Jeg har måtte bruge uanede mængder tid på at lærer, hvad Caspian (måske/formentlig) reagerer på - og det er så absolut ikke det Pinot reagerer på. Caspian er på dupperne hele tiden - først er en opgave oftest "farlig", og han vælger altid først at søge tryghed hos mig, og hvis jeg ikke når at time min opførsel på et split sekund - så er han skredet ! Når vi arbejder der, så er små deløvelser af øvelsen "godt nok" - at komme hen til rampen, men nødvendigvis ikke op. Man kan gå mange volter i nærheden af en trailer  Når så opgaven er "forstået/mere tryg" men endnu ikke helt "ufarlig" - så begynder han at have overskud til at finde "andre farlige ting/overspringhandlinger". Og det er nok lidt det samme du oplever - i går gik den op, i dag så den noget i horisonten den "døde over". Men det er bare en del af vejen til succes, at den nu har lidt overskud til at finder "noget andet" - og der er det så din opgave igen at lave deløvelser, som I kan bruge. Jeg bruger fx bakning, hvis Caspian ser et eller andet han lige skal begynde at hidse sig op over. Bakning er en øvelse han kender, og er tryg ved - og god til   Det vil sige fra en "øv min trailerlæsning gik galt dumme hest", så overgår man til "fokuser på mig lille hest, og lav en øvelse du kan få ros for "   Hesten får fokus på dig igen, du og den får begge ros for at kunne udfører en "smuk bakning", og så går I herefter videre med trailerlæsningen - eller DU vælger at stoppe dagens øvelser som viste sig at være bakningsøvelser i nærheden af trailer. Jeg har lært desuden lært, at Caspian reagerer på ting i "horisonten/langt væk", dvs hvis jeg vil træne noget nyt/svært/farligt, så skærmer jeg ham for at også skulle have tjek på ting i horisonten. Trailerlæsning i en lukket gårdsplads, dressur i en ridehal ect. Pinot reagerer på ting foran hans fødder - han "dør" hvis der er farveforskel på sandet på banen, hvis man skal gå fra asfalt til grus, hvide streger på vejen eller en ledning på jorden. Så ham beder jeg om at udfører øvelser, når vi møder vandpytten, hvis fartstriber på vejen ect - man kan nemlig godt gå over hvis man rider versade eller schenkelvigning ( og få masser af ros) men ikke hvis man får løs tøjle i skridt og lige på  Spændende med Camilla S - opdater endelig hvad du får ud af det  mvh Charlotte
Men Svensen, det der er med min og som adskiller sig meget fra din Caspian (som jeg også følger med lidt på, på sidelinien   ) det er at hun generelt er iskold. Hun spooker overhovedet ikke over noget som helst og tager det rigtig pænt at blive præsenteret for nye ting. Så sent som idag har vi gået en helt ny rute, ud af en trafikeret vej hvor der køres stærkt og ind i et helt ukendt ridehus med maskinlarm lige udenfor væggen osv. Hun har OVERHOVEDET ikke reageret på noget af det, trods at hun faktisk ikke er vant til at gå i trafik, komme i nye ridehuse m.m. På tur og når andres heste i ridehuset laver numre, stikker af, bukker osv. er hun også fuldstændig cool. Og jeg oplever jo netop det samme med trailer. Hun er fuldstændig ligeglad, er hverken nervøs eller spooker, hun har bare en eller anden form for stopklods/blokade der gør at hun ikke VIL. Hun hverken pruster, ryster eller opfører sig nervøst eller stresset omkring traileren.. Så det er MEGET svært for mig at lure hvordan jeg skal bryde muren her  Mio: Hun kan netop ikke læsses af mig selv med Torbens metoder og hun bliver desuden pisse arrig af det der med at svinge tov mm. ud mod hende.. Så jeg tror ikke det er "Torbens vej" vi skal gå længere 
Hvis du er overbevist om at hun ikke VIL, hvilket er en helt reel følelse for en hest at have, så skal du tænke over, hvorfor hun ikke vil det. En af de ting jeg hæfter mig ved, er at du skriver en ulykke i trailer. Udfra dine beskrivelser af ture med minitransportere, bedøvelse, kampe, utallige ture til hospital, mere eller mindre vellykket træning med T, så vil jeg mene hun er i sin gode ret til at mene, at ulykkerne faktisk vælter ned over hende, størstedelen af de gange den elendige trailer er på banen. Nu siger du hun er cool og ligeglad, men samtidig at hun er klaustrofobisk i stald. Dermed kan du heller ikke bruge hendes reaktion overfor maskiner eller fremmede ridehaller, som udtryk for at hun burde være ligeglad med traileren, på samme måde som at en med en skræk for hunde pga dårlige oplevelser, ikke er spor bekymret for heste eller køer.. Generelt skal der 5 gange gode oplevelser i træk til at slette en dårlig, 2 for nogle og 15 for de mest udfordrede, med det din hoppe har i bagagen skal der rigtigt mange gode vellykkede ture til, før hun kan føle sig sikker på, at hele møllen ikke starter forfra. Jeg ville blive ved, måske 2-3 gange om ugen, lade hende gå op når hun vil, rose og takke hende, og respektere de dage hun tydeligt ikke vil. Du har tvunget hende via træner og medicin så mange gange, at der ikke er ret meget plus på hendes "goodwillkonto", og at hun i det hele taget stadig har åben i den del af filialen siger meget om, hvor lidt herskesyg hun er..
Jeg vil heller ikke sige at Lotte er Torben....det er så langt fra....Lotte er en meget rolig og venlig gemyt...men bruger Torbens metoder når hesten følger med...? Jeg kan stadig anbefale Lotte...?? Når det så er sagt...så er der så mange der stadig påstår at....min hest er ikke bange for trailer...den er bare stædig...? Jeg vil stadig vove den påstand, at vil din hest ikke ind i traileren...så er det dæleme fordi den er bange for at gå derind...?
Nimbus: Det er jo så også den "metode" jeg selv er kommet frem til og har benyttet mig af i et halvt år, men det jeg efterlyser er jo en der kan hjælpe MIG videre med projektet. Det er jo MIG der ikke tør sætte bagbom på og slet ikke lukke rampen og det bliver jeg heller ikke når hesten er klar til det, for jeg skal se det ske uden at hun slår sig selv halvt ihjel igen. Men jeg søger en der kan hjælpe mig med den del, når vi kommer dertil på et tidspunkt. Vejen dertil og hvilken fremgangsmåde der virker for hende, den har jeg jo selv fundet frem til og træner med hende  Mio: Jeg syntes nu også at Torben håndterede hende meget pænt og roligt, men hun kan ikke snuppe at man svinger tov ud mod hendes forben som et frem-signal. Hun ved godt hvad det betyder og det er indlært via. T, men hun bliver stik tosset når man gør det og slår ud med forbenene eller stejler, også selvom man kun vibrerer ganske let med enden af snoren   . Hun vil jo gerne med derind og vader lige op i et hug når jeg går med hende og hun er ikke nervøs når vi står deroppe. Hun vil dog helst selv bestemme hvornår vi skal ud igen, hvilket jeg som regel når at opfange og bremse, ved selv at bakke hende ud inden hun bliver utålmodig. Hun bliver først utryg hvis jeg forlader hende oppe foran eller hvis der er andre bag hende eller i nærheden, som hun kan se og det er jo fordi hun er bange for at blive lukket inde, klart nok. Men det er jo sådan set heller ikke det, jeg spørger til. Jeg efterlyser hvem der kan hjælpe mig videre med processen NÅR vi når så langt at der skal bagbom og rampe i spil  Lotte: For hurtigt fra A-B? Hvori består det hurtige, når hesten overhovedet ikke er blevet presset til noget som helst under trailertræning, som har stået på on/off ihvertfald et halvt år nu? Hun har kun skulle gå ind i traileren og bakke pænt ud af traileren, mere er der ikke blevet forlangt af hende, så hvad er det hurtige i det og hvordan kan man næsten gå langsommere frem   ? Det er kun én gang imens Torben har været der, at bagbommen har været på i et kort øjeblik og det har hun været fuldstændig rolig omkring, når han har været der. Siden, når jeg selv har trænet, har træningen ikke bestået i andet end at gå op, stå der i et par sekunder og så ud igen. Jeg har ikke engang forsøgt at pille ved bagbommen.
Der er lavet forsøg der viser at selvom hesten ikke spooker så kan den sagtens være meget bange og stresset alligevel, måske endda mere end end hest der faktisk reagerer lidt på omgivelserne. Det betyder i praksis at man kan risikere en hest der en dag har nået sin grænse for hvad nervesystemet kan klare og går amok. Jeg siger ikke at det sker, men det er en reel risiko. Med en hest som er lidt ufleksibel og svær at påvirke, ligesom din, er det især vigtigt at holde sig indenfor små lektioner og sørge for aldrig at komme i nærheden af at overskride hestens grænser. Når man har trænet i så lang tid med et bestemt problem som du har, og brugt mange forskellige metoder osv. så forventer hesten en vis portion pres og den begynder at kunne forudsige hvad der kommer. Jeg tror at det er meget vigtigt at du selv kommer til at arbejde med hesten (og dig selv også) i stedet for at en træner står og bearbejder den for dig og så skal du efterligne træneren. Du skal have en løsning der viker for DIG og hesten og ikke for TRÆNEREN og hesten  Hesten skal have "gips" på nerverne og forsikres om at den ikke bliver presset, tvunget eller manipuleret med mere, for det forventer den. I stedet ville jeg begynde at engagere dens intelligens i træningen og arbejde som partnere, hvor du lytter ligeså meget til hesten, som du gerne vil have den lytter til dig. Når jeg kommer ud til folk, er noget af det der ofte overrasker dem mest, hvor lidt jeg egentlig gør med hesten og hvor meget bedre den reagerer på det. Mennesker har ofte en tendens til at gør for meget for sent, i stedet for at gøre mindre tidligere (citat Ray Hunt)  Held og lykke Håber den næste træner kan hjælpe dig til en varig løsning.
Jeg er enig med Lisette. Jeg tror simpelthen at hesten lader som om den er cool. Jeg har haft 2 - meget forskellige islænder-hopper - den ene sagde meget tydeligt til og fra, som i AV AV STOOOP der er noget der generer og som i NIX, det dér får du mig bare ikke til, du kan blive sur og skælde ud, jeg GØR DET IKKE  Den anden, rolig førerhoppe, havde altid styr på situationen, eller nærmere, det lod hun som om hun havde. Hvis hun stoppede op på en ridetur eller viste den mindste smule tegn på smerte, så skulle der lyttes, for så VAR der noget galt. Hun var fx. meget meget trafiksikker, også overfor motorcykler mm. En gang kom der ca. 100 motorcykler forbi os. Vi var gået ind på en lille sidevej for at vente på at de havde passeret, én og én og hun stod med front mod dem og kunne se det. Hun har altid været cool, så vi stod og slappede af med løse tøjler og bare kiggede på og ventede. Da halvdelen var passeret, blev hun pludselig angst, ikke sådan at hun flygtede, men dirrede. Hendes grænse var simpelthen nået. Siden da, var hun bange for motorcykler. Det værste var dog, da jeg - idiot - havde sendt hende til hingst. Naturligvis i bedste mening. Men da jeg afleverede hende var jeg allerede mistroisk over for hestevelfærden på stedet og jeg har siden slået mig selv i hovedet, hvorfor f.... jeg ikke lyttede til den mavefornemmelse. Meget anerkendt sted, så jeg tænkte, at jeg lallende amatør da nok bare var dum. Jeg skal hente min skønne førerhoppe hjem igen fra hingsten. Og er nærmest i tvivl om at det er hende. Hun er SLUKKET. Hun kigger slet ikke genkendende på mig. Og vi taler om en en hest, hvor min og hendes kemi og samarbejde er helt enorm. En veninde og jeg får hende dog - noget chokeret - læsset og kører hjemad. Fra Jylland til Sjælland. Da vi er kørt et stykket tid, må vi simepelthen holde og tage hesten ud af traileren. Hun er brudt sammen - psykisk og ryster og dirrer og er helt fra den. Jeg sidder her og tuder mens jeg skriver dette. Hun skulle efterfølgende til dyrelæge. En veninde tilbød at køre hende. Da vi nåede et par skridt fra traileren stoppede hun op. Lukkede helt af, som om hun ikke var tilstede og vi måtte flytte eet ben ad gangen op i traileren. Hun lod som om hun havde forladt kroppen. Ude af stand til at kapere dette. Jeg brugte simpelthen hver evig da på at fortælle hesten, at JEG havde fejlet så meget, at jeg var ked af at jeg nogensinde havde udsat hende for dette osv. Der gik måneder før hun fik lys i øjnene igen. Jeg kan fortælle mange historier om hvor stærk hun var, hvor stærk hun så ud og samtidig hvor ekstrem følsom hun var, men at hun som den ældre førerhoppe, oftest forsøgte at lade som om at der intet var der påvirkede hende. Men i dit tilfælde er der jo også sket det, at du har været medvirkende til at hesten har fået et traume. Den kan huske det. Du kan huske det. Og man kan ikke skjule noget for en hest. Der er jo ikke noget at sige til at den ikke stoler 100 % på hvad man udsætter den for, erfaringen har vist, at det skal man ikke, så kan man komme til skade. Og der er heller ikke noget at sige til, at du - selvom du forsøger at lade være - er hamrende bange for at det samme skal ske igen. Jeg kan sige så meget, at jeg aldrig nogensinde bliver cool med at køre med hest og trailer mere. Jeg genoplever simpelthen den sorg over at se min elskede hest sådan. Og derfor vil en hest naturligvis heller aldrig blive tryg ved at køre med mig. Så det gør jeg slet ikke mere.
jeg synes din hoppe lyder lidt som min lille dame.. Som føl ville hun ikke hjem fra følskue, mor stod i traileren og i måtte have et par stærke fyre til at hjælpe med at bære den stædige lille dame op.. Som 2 års gik hun lige op i en lastbil og fløj ud med 120 i timen og vognmanden kørte i arrigskab. En anden vognmand kom, damen nægtede.. puhh fik en pige til at komme og hendes metode virkede når hun gjorde det men for mig blev det blot en farlig cocktail.. hun fandt også ud af at kravle under bagbommen op til flere gange.. SÅ da hun skulle til kåring som 3 års, fik jeg hende ned til træning (i nærheden af kåringspladsen) og hun var som altid når hun kørte drivvåd når vi kom frem. Hun kom dog op i en lastbil og kørt til kåring, og måtte have en anden til at hente hende hjem. Her kørte hun i en to hesteslastbil og kørte med bagdelen i kørselsretningen. For første gang kom hun tør frem. Nå fik så Torben Andersen ud.. første trailer duede ikke, der var ALT for meget "larm" i den trailer, så en Bøckman glasfiber blev lejet. En helt anden hest da Torben Andersen kom anden gang.. Nå nu kunne hun så jeg skulle jeg træne. Nogle dage gik det godt andre dage slet ikke.. jeg fandt hurtigt ud af når jeg bevarede roen og fatningen kunne vi godt. Blev jeg sur eller nervøs = kunne jeg godt glemme alt om at få hende op. Til fandt jeg melodien og vi kunne køre.. En ting der var vigtigt i starten er .. går hesten ud uden at have fået lov så skal den straks op igen.. når vi kommer frem skal vi lige ud og ind en gang eller to inden vi forlader traileren.. Damen er nu 5 år efter så rutineret at hun læsses hver gang uden bøvl.. Min vallak fik samme træning og der har jeg så finjusteret det lidt, så det passer til ham og mig.. han læsses nu uden problemer.. Han kan stadig godt have travlt med at komme ud, men går han ikke pænt nok ud bliver han straks sendt op i traileren igen.. Søsteren fik fint i trailer sidste år, men synes ikke hun gider i år. og hvor er det dog besværligt at træne en følhoppe.. men jeg fik lige en følholder til at beskæftige føllet og 5 minutters træning så gik begge lige op.. Jeg vil ud fra min egen erfaring vove at påstå at 90% af problemerne ligger hos dig selv.. syng en sang, træk vejret dybt eller få fokus væk fra at traileren er problemet.. så vil jeg næsten væddde med din hest kan læsses.. Rampen er ikke et problem når hesten selv mentalt har stillet sig i traileren.. og jeg må sige den metode Djensen foreslår ser jeg absolut ikke som en løsning på et problem.. jeg ser ikke en hest der bliver tryg ved at gå op i traileren fordi "chefen" beder om det og derved kan få en "afslappet" tur.. men istedet giver en stresset hest med risiko for skade på nakken..
DJensen: Jeg håber dit indlæg er en joke 
...bestemt ingen joke, men derimod et metode der tidligere var ret udbredt og som virker hver gang. Jeg er klar over at i dag bruger man hellere 15.000 kr+ på noget der ikke virker og som tidligere blev klaret på et øjeblik, det gælder jo også ridemæssige problemer, der i dag kræver flere dyrlægebesøg, røntgen, scanning, ny sadel, nyt foder, diverse tilskud, tandraspning, kiropraktor, ny træner, bidløs, bomløs eller barfod, osv., osv. Jeg kan kun sige at heste bliver   rolige så snart de opdager at de ikke kan ryge ud af trailer, når de passr dem. Jeg har aldrig set heste komme til skade på denne måde heller. Derimod har jeg set heste brække torntappe og slå hovedet mod bagbommen, da de røg under den. Jeg har også set personer, både børn og voksne, komme alvorligt til skade, fordi de blev sparket, trampet på eller fik skadet hænder og arme af uregerlige og uopdragne heste i forbindelse med læsning.
jeg ved godt at man i tidligere tider bare slæbte hesten op i traileren ved magt hvis den ikke selv ville gå derop.. jeg vil hellere "bære" en hest op i traileren end at bruge den metode du nævner.. Og hvorfor så det.. tja jeg har set et føl blive bundet og så måtte den kæmpe til den fandt ud af den ikke kunne slippe væk og den var så let til at stå i spiltov bagefter.. og ja enhver hest burde kunne stå i spiltov eller bundet uden problemer, men det er ikke altid tilfældet.. NU har flere dyrlæger (og jeg har faktisk også læst en artikel omkring problemet) fundet ud af at ridemæssige problemer kan skyldes nakkeproblemer, der KAN stamme fra en hest der har stået bundet og kæmpet... Så ud fra at nakken kan beskadiges og dermed ødelægge hesten som ridehest vil jeg ikke drømme om at bruge den metode til min hest.. MEN vi kan blive enige om at ALT for få mennesker bruger tid på det grundlæggende, såsom rent faktisk at lære en hest stå bundet.. Min hoppe har virkelig haft et klausproblem og hun stod og rystede da jeg træk hende op i et spiltov. Hun var skumsvedt når vi kørte med trailer.. Men med træning træning og atter træning har jeg nu en hest, der kan parkeres hvor jeg sætter hende, hun står også bundet uden problemer, samt går op i en trailer og er tør og frisk når vi er kommet frem.. Prisen har været tid, tid og atter tid (også to besøg af Torben Andersen, men hvor er de penge givet godt ud, jeg læsser mine heste anderledes nu og læsser dem alene, det kunne jeg ikke før i tiden) Jeg bruger ikke bare penge fordi jeg har lyst. Hver en krone bliver vendt hos mig, men jeg lytter gerne og vurderer hvad jeg kan bruge til at blive bedre til at håndtere og træne mine heste.. mine føl bliver som regel nu tilvænnet til at stå bundet med cykelslanger og det går faktisk rigtig fint. De bliver dog inden de lærer at stå bundet tilvænnet til at kunne trækkes med først idet jeg kan "give efter" og så leger jeg det ind i dem.. før i tiden var jeg også af den holdning af fra fødsel skulle de i hænder. men efter forskere har fundet ud af det er hoppen der skal håndteres, så gør jeg nu det og hvor har føllene været nemmere at træne fordi de selv har valgt at komme til mig.. (havde dog et år et føl jeg lige skulle til at blive bekymret over idet det tog 4 uger før den turde komme til mig, men idag er det jordens nemmeste hest at håndtere, både i stald, trailer og hvad den bydes med.. ) SÅ DJensen jeg tror det vi bedst blive enige om er at få håndteret og trænet hesten så vi slet ikke kommer ud i de problemer..
Jeg har en hoppe som HADER bagbommen - eller nej faktisk er hun panisk angst for den. Hun har været læsset en del gange som ung, men det har været noget med at smække bagbommen mens hun stadig gik frem af. Og så bare lukke øjnene når hun testede bagbommen efterfølgende. Heldigvis er hun aldrig gået under. Jeg har trænet og trænet. Hun vader gladeligt med op i traileren men kaster sig hurtgt ud igen så snart der er den mindste uro. Jeg har trænet en hel vinter flere gange om ugen uden at røre bagbommen og alligevel startede vi helt forfra når bagbommen kom i spil. Til sidst var skullerummet ødelagt fordi hun havde kastet sig så meget i bagbommen. Jeg var desperat så som et forsøg købte vi to lange bomme i stedet for et nyt skillerum. Og så gik træningen igang. Først gik vi op og vendte og ud igen. Så begyndte vi at stoppe når vi havde vendt så hun kunne stå og kigge ud. Da det fungerede begyndte jeg at sætte bagbom på mens hun stod omvendt så hun kunne se hvad der foregik. Efter nogle gange forsøgte jeg ikke at vende men bare lade hende stå på skrå så hun kunne kigge mens jeg satte bom på. Det fungerede til ug. Da jeg begyndte at lukke klappen fik hun igen behov for at vende rundt, men det gik hurtigt over og hun kunne blive stående på skrå selvom jeg ramen helt. Jeg har været ude og køre med hende og ikke en eneste gang har hun kastet sig mod bagbommen. Snakkede efterfølgende med en som havde haft samme problem, og den hest var også blevet helt ok at køre med hvis bare skillerummet blev pillet ud. Det er ikke sikkert det hjælper på din hest, men hvis skillerummet kan pilles ud er det et forsøg værd.
Jeg følger stadig med i tråden, men har ikke rigtig noget nyt at komme op med endnu   Det ER en sindssygt svær hest og jeg er muligvis for blød til hende, i virkeligheden. Men nu har jeg hende og så må jeg lære at få det bedste ud af hende. Seneste nye er at Camilla Stormont kommer på søndag, så må vi se hvordan det kommer til at gå. Jeg er ret spændt på det. Der er også en der har beskrevet en metode med læssetov i PB, som jeg faktisk også syntes lyder ret fornuftig, da den forhindrer at hun bla. kan gå voldsomt i vejret. Så det er måske værd at prøve. Ang. trailer og dit råd omkring fjernelse af skillevæggen, Mette, så er det nok en rigtig smart idé med sådan en som min, der er klaustrofobisk. Jeg har planer om at anskaffe mig en 1,5 hestes trailer i oktober. Den er der mere plads i til en enkelt hest og der skal man ikke slås med skillevægge osv. Så det håber jeg kan hjælpe os lidt på vej 
Jeg har så valgt at lære hestene jeg passer at blive sendt op så jeg bliver stående nede bagved, og går først til næste punkt når jeg kan gå frem og tilbage mellem hovedet og bagdel. Når de så er trykke ved at gå op og jeg kan nusse dem på bagdelen, så prøver jeg at holde bagbommen hen mod hesten og evt nusse hesten med den. Næste punkt afhænger lidt af hesten. Nogen der lader man den gå ud hvis den bliver urolig, andre der holder man bommen imod til den stopper med at presse på bommen (endelig ikke låse fast), og når den så står roligt så får den lov at gå ud. Lige der er det ekstra vigtigt at kende sin hest. Derefter syntes jeg ikke det tager mange gange før at man kan sætte bommen fast og gå op og snakke med hesten, men kun kortvarigt og så forlænge til et par min. Så kommer vi til bagklappen. Der starter jeg med at bare løfte lidt og holder øje med hesten. Når man når dette punkt så burde hesten stå roligt og hvis man kan se den bliver bare lidt urolig så stopper man og beroligere. Og snart har man lukket helt. Derefter så plejer jeg ikke at have problemer. Efter jeg begyndte at gøre på den måde så har jeg ikke haft nogen problemer, og jeg har ellers så store problemer at vi af og til måtte opgive (hvilket ikke er sjovt når man er på vej hjem fra stævne). Vores føl og ungheste bliver dog lært både at blive trukket op og at blive sendt op, da jeg ikke ved hvordan fremtidige ejere vil have det, men de er som regel lettere at lære at gå i trailer da de ikke har oplevet det som noget slemt og så prøver jeg at gøre deres første møde med traileren nemt og sjovt Mvh morkaren
Så har vi haft besøg af Camilla Stormont i søndags- det var en rigtig god og positiv oplevelse  Camilla greb det meget stille og roligt an og efter kort tid havde de været oppe og nede et par gange uden ballade. Hun kunne sende hende op, hun fik lov at røre hende på hele kroppen inde i traileren og hun arbejdede til sidst lidt med "bagbom" i form at et træktov hun kunne give slip på, når Teaser blev bekymret og bakkede ud. Teaser blev mentalt meget træt efter en halv times tid, så vi stoppede der og arbejder videre med hende i den kommende weekend. Jeg er rigtig begejstret for Camillas tilgang og alle mine skrækscenarier med hest løs på vejen osv blev der slet ikke brug for   Camilla læssede i helt alm. grime og træktov og ikke en eneste gang gik der panik i Teaser. Der ligger et par videoer på linket nedenfor, både af Teaser efter T havde været der, og af Camilla fra i søndags. Der er en meget stor forskel på de videoer 
Håber du får løst det sidste, for som jeg ser det, "flygter" hesten stadig ud af traileren. Det ligner lidt at det faktisk ikke så meget er "trailerproblemer" din hest har, men mere problemer med at blive holdt fast/låst inde. Din hest virker ikke særligt motiveret for at flytte sig for pres og har fundet ud af at den har succes ved at reagerer med modpres. Jeg ville være bekymret for at den adfærd bliver forstærket ved at lade den rende ud af traileren mange gange på den måde som den gør i videoen. Hestens problem ser ikke ud til at være selve traileren men det at blive "sat fast"/låst inde i traileren. Har du nogensinde haft hende i tvangsboks og hvordan reagerer hun på det? Hvis du har et stutteri eller en dyrlæge i nærheden kunne det være interessant at prøve for at observere hendes reaktion.
Liselotte: Ja det gør hun helt klart, men jeg kan ikke se andre veje end at gentage processen 100 gange indtil hun accepterer det og bliver tryg ved presset. For hvordan skal man holde hesten derinde med magt når den vælger at gå under bagbommen og slå sig selv halvt ihjel? Træningen i søndags er et stort fremskridt, selvom det måske ikke ligner det udefra. Den panikker ikke og den bliver ikke voldsomt idet den bakker ud af traileren, hvor den førhen blev helt vild og voldsom når den smuttede ud. Hesten har KUN problemer med at blive holdt fast i forbindelse med trailer. Den kan stå bundet på staldgangen uden problemer, den springer ikke i kæderne og den har stået i tvangsboks ved dyrlægen et par gange, hvor den også accepterede det fint. Så det er kun i situationer med trailere at den bliver bekymret for pres/at blive spændt fast 
Jeg kan læse at du får mange gode råd og også selv virker tilat have en god indstilling til det. Jeg vil prøve at gi dig et par anderledes råd... Nemlig prøv at finde trailer med front udgang, og så gå gennem traileren forfra og bagfra, mange gange....så det til sidst er helt normalt at gå der ind. Eller find en af de type trailere der har "port" bagved og ikke bom. altså så det er en helt "væg" som blir lukket bagved. Jeg har tit læsset heste i 3-5 hestes saga trailer, der står hestene lidt på skrå og det er delte "vægge" der lukker for hesten. Skøn trailer med masser af plads Jeg ved godt at det nok ikke er billige løsninger, men måske du kender nogen. Det du allerede har prøvet er jo absolut heller ikke billigt og ej heller langtidsvirkende.... Jeg synes virkeig at du har været tålmodig God arbejdslyst Anni
Tak for dit svar Anni  Den med trailer med frontudgang har vi faktisk forsøgt- i en pæn og lys Ifor Williams hvor vi åbnede ALT op og satte skillevæggene helt til siden så hun bare skulle gå igennem trailerens højre side og ud foran. Der kunne vi end ikke få hesten i nærheden af rampen, hverken forfra eller bagfra  Hun kunne SLET ikke kapere at den var åben foran, hvilket jeg syntes var meget mærkeligt. Men den gik altså slet ikke :/ Jeg er ved at anskaffe mig min egen 1,5 hestes trailer, hvor der ingen skillevægge er i og hvor der ikke er alt muligt tingel tangel oppe foran. Bare en helt reel trailer med for og bagbom, og så den ekstra plads en 1,5 hestes giver til hesten. Så håber jeg at hun kan vænne sig til den, når nu det er den samme trailer hver gang  Angående træningen er der ikke sket ret meget, sidste tur Camilla havde til Sjælland blev aflyst, hun kommer igen til november og jeg syntes også det er meget omstændigt at skulle låne sig til bil + trailer hver gang jeg skal træne i 20-30 minutter som er det hun pt. kan klare uden at gå i baglås- når jeg ovenikøbet ikke selv må køre med de alm. to-hestes trailere, bliver det meget besværligt at arrangere  Så jeg håber alt glider lidt lettere når jeg får min egen trailer (som jeg selv kan køre med   )
Hvad siger hun til at du lægger andre ting bag rumpen på hende? Kan du bpr du fx. strigler hende lægge tov,pisk eller andet bag hende? Jeg ville brud MASSER af foder! Slip hende løs i samme rum/indhegning som traileren står i(ikke for stort sted,men stadig med mulighed for at se den på afstand). Smid foder,gulerødder,godbidder eller andet på gulvet i traileren og lad hende træne sig selv. Nu ved jeg ikke hvor glad hun er for foder,men er hun tosset med det er det klart et plus.. Når hun er tryk vest at stå der oppe, så giv evt. Aftenfoder der inde..! Når der INTET stress er, begynder du at røre hendes bagpart. Acceptere hun det bruger du pisken/tovet/andet(som i har trænet med, hvis nødvendigt) til at berøre hende. Det skal fastgøres at hun til hver en tid under træningen må komme ud af traileren! Hold derefter bommen op uden at sætte den fast. Lad den røre hende kort. Forlæng tiden 1sek, 2sek osv. Lad vær at sæt forventninger! Håber du løser problemet.
Det med bolden er en god idé, men jeg tror, det er for voldsomt og vil skræmme hende mere end det vil berolige hende.  Heste er fantastisk gode til at kende forskellige påvirkninger fra hinanden. Og hvis I får hende vænnet til bolden, så vil hun måske frygte noget andet. Man skal starte GANSKE stille, og gradvist gøre noget vildere, når man har sådan et problem. Det er meget rigtigt og godt tænkt, at I skal løse problemet med bagsky-heden før I lægger sadel på hende! Kan du sige mere specifikt, hvad hun reagerer og ikke reagerer på? Hvordan har hun det med berøring?
Undskyld jeg bliver ved med at spørge. Jeg skal nok give nogle løsningslag også. Kan det tænkes, at hun ikke har været håndteret ret meget af mennesker, og derfor ikke er vant til at blive berørt af mennesker? Jeg tror ikke, du skal presse hende ret meget. Tilvænning er en proces, hvor I skal stræbe efter, at hesten skal opleve det, den frygter på et så lavt niveau, at den for hver gang bliver mere tryg. Hvis man presser, så opnår man alt for let det modsatte. Hvordan er den i øvrigt at have med at gøre? Opsøger den jer på folden eller tager den på nogen anden måde kontakt selv?
Jeg tror, at jeg ville starte med at få hestens tillid. Jeg ville beskæftige mig med den dagligt alene med det formål, at hesten skal nyde samværet. Til det formål ville jeg afgjort bruge klikkertræning. Jeg ville fokusere på ting som at få hesten til at røre et target (en genstand, som den berører med mulen), spille bold eller hvad jeg nu kunne finde på. Og så ville jeg se, om jeg kunne finde et godt sted at klø den, så den lærte, at det er rart at være sammen med mennesker. Når jeg opnåede, at hesten kunne lide samværet (den søger selv kontakt, den tilbyder ting, den bliver mere og mere pågående overfor mig) så ville jeg begynde at arbejde med berøring. Her synes jeg, at Linda Tellington-Jones har et godt redskab i hendes t-touch. Det er lidt a la massage, man rører hesten i cirkler med forskelligt tryk på kroppen, og arbejder også med halen og munden. Fordelen er, at de fleste dyr synes, det er virkelig dejligt med denne berøring. Men ellers er bare det, at klø med hesten en god ide. Hvis du starter med at arbejde med berøring, bliver det let et overgreb imod hesten, der bare får større modvilje imod at være sammen med dig. Ligeledes, hvis du alt for tidligt begynder at arbejde med bagskyheden. Den skal du først se på, når hesten er helt tryg ved dig. Se, hvad der er tilbage og arbejd med de ting, som hesten udsættes for i dagligdagen, som personer der går bag ved den og lignende. Men det er nemmere at komme tilbage til, når du har arbejdet med samværet med og berøringen af hesten.
Hejsa. Min hyppe har tidligere gået distance men jeg har ikke gjort mig i det. Vil høre hvad man skal kunne? Skal man være tilknyttet en rideskole? Og er der grupper man kan træne med i Tønder området? På forhånd tak
Hej For at starte stævner skal du være medlem af en rideklub under Dansk Rideforbund  ellers kan man finde meget info omkring distance her: hilsen Anne
Jeg har en hest som er begyndt at tage tungen ud og nogengange over biddet. Ved nogen hvorfor og hvad jeg kan gøre? Hilsen Lone
Jeg ville få den tjekket af en dyrlæge med speciale i tænder   Det kan skyldes mange ting, men det vil de nok kunne fortælle dig  Vi havde en, der havde problemer med det samme, og det var så ærgerligt især til stævner. Flere dyrlæger var ude, men ingen så noget mærkeligt. Til sidst kom en dyrlæge ud med speciale i tænder og hun så straks, at der sad en tand og drillede derinde. Ud med den og vupti meget bedre    Held og lykke   Man skal altid huske, at de sjældent gør det for at "være trælse", hihi, så du gør helt rigtigt i at søge efter noget hjælp til den. Der må være noget derinde, der driller, (måske bare tandspidser, der skal raspes?) 
Hej, Jep, få checket tænderne og husk også kæbeled og tungeben. Selv om det måske ikke er længe siden hesten sidst har fået ordnet tænder, kan der ske noget med tænderne, tandkødet, kæbeleddet, tungebenet o.s.v., der gør, at hesten har behov for at stikke tungen ud eller lægge den over biddet. Desuden bør du overveje, om der sket nogle ændringer i øvrigt. Har du skiftet bid, har du sat biddet højere eller lavere i munden på hesten, har du skiftet næsebånd eller strammer næsebåndet mere end før o.s.v. Det er alt sammen ting, der kan have indflydelse på, hvordan hesten har det med at have bid i munden. Har din træning ændret sig? Der kan være mange grunde til, at en hest stikker tungen ud eller lægger den over biddet. Min egen fik en overgang tendens til at lægge tungen over biddet, og jeg fandt ud af, at mit bid faktisk var for stort og derfor klappede sammen for langt nede på tungen (2-delt), så hun syntes, det var ubehageligt og reagerede ved at lægge tungen over. At række tunge og lægge den over biddet er udtryk for, at der er noget, der ikke er rart, så det er rigtig godt, at du vil have undersøgt, hvad det skyldes! Held og lykke med det. MVH Jette
Tak for dit svar Jette,også I andres. Det er præcist hvad vi er i gang med at opservere og ser om vi kan komme tilbage igen. Hilsen Lone
Hej. Nu er tråden ved at være lidt ældre, men jeg er nysgerrig ifht at høre om du fandt årsagen?  Min hest døjer desværre med noget af det samme lige pt. til trods for at jeg efterhånden har prøvet det meste. ( Forskellige bid, tandbehandlinger, kiropraktor, massør og sadelmager). Det kom nærmest fra den ene dag til den anden uden jeg havde gjort noget som helst anderledes. Dybt frustrende, heldigvis fungerer hun ok på softhackamore så det motionerer jeg hende på indtil jeg har fundet årsagen.
Hej igen, Jeg kom lige i tanke om en ting mere: Heste kan også skifte "mening" om deres bid. Efter hjælp fra en hestetandplejer, fandt jeg i min hests unge dage frem til et anatomisk, 3-delt bid fra Sprenger. Det var helt super i mange år, men pludselig begyndte hesten at bryde sig mindre og mindre om biddet (alt andet var i orden), og så gik jeg hjem og rodede i gemmerne. Jeg fandt et almindeligt, to-delt underlags-trensebid, der passede fint i størrelsen og min heste blev SÅ glad for det. Det var et rent tilfælde, at det var det første bid jeg prøvede af - jeg kunne måske have været uheldig at skulle prøve 10 bid.... Så man skal ikke tro, at når det har fungeret før, så bliver det ved med at fungere. Heste kan åbenbart skifte præference. Derfor kan det måske være meget godt at prøve nogle forskellige bidtyper af, indtil man finder noget, som hesten kan lide. MVH Jette
Klikkertræning er stort set det samme med hest og hund, så hvis du kan klikkertræne hund, så har du gode forudsætninger for hest. Husk, at øvelserne alene har til hensigt at hesten kan lide samværet. Bliv i den del, til du VED at hesten kan lide at være sammen med dig! Det vil være rart med en opdatering, og jeg vil gerne være meget mere konkret med bagskyheden, når du når så vidt.
Hvor godt at høre, at det går sådan fremad! Og det lyder jo, som om det går godt på alle punkter. Det er ikke udelukket, at du også er nødt til at arbejde specifikt med bagskyheden på et tidspunkt, men vent til separationsangsten er helt i orden og se så, om hun stadig er bagsky. I så fald må du i små sekvenser arbejde på, at hun vænnes til ting, der kommer bagfra. Du må gerne opdatere igen, og jeg skal gerne komme nærmere ind på, hvordan du kan gøre med bagskyheden.
Jeg har ikke erfaring med bagsky heste .. men seperationsangsten - den kender jeg nvidst lidt for godt efterhånden. Jeg ville lade det at hun bliver forladt ligge ... og lade være med at fokusere på det indtil hun kan gå HELT afslappet i rolig skridt overalt - uanset situationen. Det er 100x sværere for dem at blive forladt end at forlade så jeg bekynmrer mig ikke særlig meget om den del normalt. Min egen lærte over lang tid at blive forladt i de doser han har brug for - han kan have dårlige dage, men normalt så tager han det rimeligt. Men det tog LANG tid - vi snakker flere år - før han var okay med det. Nu tænker vi ikke så meget over det. Jeg tager hensyn hvis det er nødvendigt .. ellers så er han en almindelig hest. Men det er også efterhånden 6,5 års arbejde det har taget at få ro i hovedet på ham ... så jeg ved at ting tager tid. ... og jeg har haft et temmelig svært tilfælde. Hvis de snurrer rundt så kan det hjælpe at lære dem at stoppe op - for så kan du fornemme at de bliver bange - jeg kendte en hoppe der havde lært det og det hjalp ejeren en del.
Man kan ikke lige sådan kurere separationsangst, og sommetider kræver det hensyn i årevis eller måske hele hestens liv. Det kommer an på hestens alder og styrken af separationsangst. Jeg har fx. selv en hest, som havde nogen separationsangst, da jeg fik ham for 1 år siden. Det eneste, jeg har gjort er, at jeg har gjort alting på den helt sammme måde hver dag. Det har gjort ham så tryg, at jeg næsten ikke ser separationsangsten mere. I andre tilfælde fylder separationsangsten så meget, at man MÅ arbejde med den før alt andet. Det særlige ved separationsangst er, den handler om det mest vigtige behov for heste, nemlig sikkerheden den får ved at være sammen med flokken. Det er nemlig overlevelse for hesten, og intet et vigtigere. Derfor må du nødvendigvis arbejde med separationsangsten først, når det er årsagen til nervøsiteten. Det kan du teste ved at sætte hesten i samme situation med og uden en anden hest. Hvis den reagerer helt forskelligt, er separationsangst årsagen, og så skal man arbejde med separationsangsten og ikke med fx. tilvænning. Jeg er fuldstændig enig med Horsemanshipfan i, at det er værst for hesten at blive forladt frem for at forlade. Hvis man helt kan undgå, at hesten bliver forladt, eller hvis angsten ikke er ALT for stor, så kan man vente med et. Men hvis hesten hele tiden bliver udsat for at blive forladt, og hele tiden hidser sig voldsomt op over det, så er man nødt til at arbejde med, at hesten klarer at blive forladt. Jeg håber, at dette gør det lidt klarere, hvornår du kan gå videre med hvad.
Jeg læser med spænding denne tråd, som dog er nogen år gamle. Der findes nemlig ikke megen viden omkring bagsky heste. Det heste ejer oplevede i denne tråd, oplever jeg også selv. Det er en laaang forklaring... Jeg vil bare SÅ gerne høre om, hvordan det er gået?? Er der styr på bagskyheden? Og hvordan opnåede du det? Pt. er min smukke hoppe og jeg på det stadie, hvor hun stoler fuldt på mig, jeg må røre og ae over alt, det uden spændning. Jeg kan vifte med "plastikbanditter"( det er plastikposer i flere farver som jeg vifter omkring hende og over ryggen), hun kommer løbende mig i møde når jeg kalder, og hun vil bare SÅ gerne. En dygtig træner er hos os 4 gange i ugen, vi øver og øver og hun er så lærenem. Men....bliver hun forskrækket eller synes det er for meget, så løber hun i susende fart væk...og ingen kan nå at gøre noget eller sige stop kommando elelr noget... Så jeg vil så gerne høre positive fortællinger omkring dette. Håber i stadig er med i tråden??
jeg har det speficik samme problem Mette N. Min hest har altid været ved mig. Problemet er opstået over de seneste to år, og blev for alvor da en hest kom galloperende bagfra og stoppede først da den var helt oppe bag os og min hest fløj frem i angst. Siden da er det blevet værre og hun kan nu ikke stå bundet imens hun sadles op eller jeg vasker hende hvis hun kan høre høje lyde som hun ikke kan se hvor kommer fra. Ved slet ikke hvad jeg skal gøre. Rytteren der red op bag i os kunne ikke se et problem i det og mente bare at min hest er dum. Og nu er hun bange for alt bagfra.
Har i fået tjekket hestens syn?  Nogle gange skyldes problemerne nedsat/dårligt syn, så det er en vigtig ting at udelukke. Men ting tager tid, og jeg er i gang med at hjælpe et par stykker med netop "bagskyhed", opstået af 2 forskellige årsager. Men der er ingen nem løsning og det kan være svært at bedømme, hvad der kan hjælpe den enkelte hest, da det jo kan skyldes forskellige ting, at de reagerer som de gør.  Smerte, en dårlig oplevelse mm og det er nemmest at bedæmme når man ser hesten/håndteringen og høre om problemerne.
Jeg vil foreslå en masse hygge! Masser af omgang ved hende! Nus hende på rumpen. Hun skal stå et sted hun føler sig tryg, gerne få noget foder, og så ellers bare gå i gang med at nusser rumpen til der ikke er mere stress. Ej, self skal man dele træningen op. 5min, 10min, 20min, 30min. Måske virker massage? Ka været hun synes det er dejligt? Start evt. Ved manken og arbejd dig ned af! Stop op når hun begynder at stresse, og bliv ved med at nasseren i det område.. Håber det hjælper!
Bagskyhed dækker ofte over fysiske problemer, og det kan også sagtens være tilfældet med seperationsangsten. Heste oplever verden udfra deres fysiske komfort, og derfor er der meget ofte en sammenhæng mellem heste der spooker, er nervøse, bagsky eller seperationsangste og fysisk ubehag/smerter.
Hej, Eftersom hele sommerhalvåret er tiden, hvor militarystævnerne afholdes og der er brug for at holde hesten i god kondition, har bør vintertiden være der, hvor hesten får mere eller mindre pause. Måske helt fri i en periode først på vinteren, hvis der er gode foldforhold. En terræntur, når vejret og føret tillader det, drosle ned på træningsintensiteten, ride lidt "for sjov" for både hest og rytter o.s.v. Når vi når længere hen på vinteren, sættes træningen op igen. Så snart, der er lys og føre til det, skal hesten ud på lange skridtture på asfalt, terrænture med flere udfordringer, når føret er til det, og man kan drosle gradvist op for træningsintensiteten. Når det bliver forår bør hesten således være klar til decideret konditionstræning og terrænspringtræning igen. Pauser er gode, da begyndende småskader kan nå at hele, før træningen igen bliver seriøs, og så kan pauser give et mentalt overskud til en ny sæson. Desuden er begrebet latent indlæring rigtigt spændende. Jeg har oplevet flere heste foretage store hop i indlæringen, således at de efter en pause fra noget bestemt pludselig er blevet betydeligt bedre til det. Jeg håber, at du vil nyde denne rolige tid  MVH Jette
Svensen, umiddelbart tænker jeg at du/din datter vil have stor gavn af de indendørs terræntræninger der bliver holdt rundt omkring vinteren over  På sjælland kan jeg nævne Stald Jørgensen i Kalundborg (sidste år byggede de sågar vandkompleks indendørs), Søborggård i Gilleleje og Ishøj. Der er træninger på alle niveauer  Ud over det bruger jeg som militaryrytter vinteren på at give hesten pause/ferie som jette nævner, mere intens dressur og ridebanespringning og så med ture ud i det fri al det som vejret tillader 
jeg må se om vi kan kigge forbi de træninger der er i Ishøj. For der er godt nok LANGT til Kalundborg..... Gilleleje kunne måske gå - men stadig langt. Ponyen er forholdsvis rutineret - så det er mest for at give min datter bnoget erfaring hun kan tage med ud på de rigtige baner til foråret. Vi laver som I også skriver blandet træning efter vejret - da han er en ældre herre skal han nok ikke ligefrem have ferie - men holdes glad i gang tænker jeg 
Jeg er lige startede til ridning og synes det er fedt !  Er begynder- Jeg har lagt mærke til at en jeg kender har lært mig mere om ridning en hvad jeg har lært på de 5 gange jeg har været til ridning. Jeg ved 5 gange er meget, meget lidt men jeg følger bare på de 5 gange der skulle man bare vide lidt mere. Kan også godt være jeg tag helt, helt fejl. Kan stige op, kan sætte igang med trav "tror jeg" og synes selv jeg har en rimlig god balance. Synes også jeg er rimlig styr på nogle af tingene, kun nogle af dem. Men jeg mangler mere viden om bane og hvad det min lære hun siger, jeg kunne nu spørge hende om hvad hun mener. Men jeg er lige frem ikke på et begynder hold, imens de andre er i galop går jeg bare rundt. Hvad jeg prøver at sige er at, skal jeg overveje enetime/privatundervisning. Og hvis jeg skal, hvor kan jeg gøre det. Bor på sjælland 40 minutter fra københavn h og 30 minutter fra Roskilde.
Hej, Hvis du har mulighed for det og råd til det, vil jeg helt klart anbefale enetimer for at komme rigtigt i gang. Når en underviser skal sprede sin opmærksomhed på mange ryttere, vil hver rytter naturligvis kun få en mindre del af undervisningen. Derfor er en enetime mere effektiv. Lige i starten, når man får undervisning, er alting jo nyt, og man kan have brug for masser af forklaringer og hjælp, som ved holdlektioner kommer drypvis over mange lektioner. Hvis nu man får disse forklaringer og tips lidt mere koncentreret, udvikler man sig også hurtigere. Jeg har altid syntes, at det var helt forkert, at elevhold ofte undervises af den mindst rutinerede træner i klubben og på store hold = meget lidt information og hjælp til hver enkelt - og måske endda forkert information, alt afhængig af, hvem der er sat til at undervise (nogle steder er det en ung staldpige, som mener det godt men måske ikke ved så meget endnu). I stedet burde nye ryttere netop få den koncentrerede hjælp af en velkvalificeret træner, hvorefter det bliver lettere at deltage i holdundervisning, fordi man ved, hvad man skal gøre hvornår og har fået styr på mange ting. Og undgår at få dårlige vaner, der er svære at udrydde. Nå, det var lige en tur på min kæphest (jo mindre rutine rytteren har, des bedre undervisning har han brug for), og du skal selvfølgelig selv vurdere, om du har lyst til det. God fornøjelse! MVH Jette
Er jeg den eneste, der oplever en tendens til at blive frustreret i min daglige træning, hvis jeg ikke føler det er perfekt og rykker sig hver dag? Hvad er jeres største frustration ved hverdagstræning? Hilsen den frustrerede rytter
Nej det kan jeg på ingen måde genkende. Jeg synes mine heste rykker sig konstant og jeg har altid små delmål og tanker om hvad vi der skal øves til dagens træning. Det ikke altid det lykkes, det an på hesten den pågældende dag og det også okay  En træner og små delmål er måske en ide for dig?
Tror tit, man bliver frustreret, hvis man ikke kan finde ud af at løse et problem. Altså hvis man ikke kan hjælpe sig selv til at hjælpe hesten, så den f.eks. ikke skyder højre side   Det kan i hvert fald være lidt frustrerende, at man ikke kan finde "den rigtige knap". Jeg har selv oplevet det på min gamle hest, der havde en masse ting/problemer i kroppen. Det var meget frustrerende at mærke, at der var mange ting, han havde meget svært ved, og som tog ENORMT lang tid. Men efterhånden som jeg fik sadelmagere, fysioterapeuter, dyrlæger osv. osv. ud, fik jeg større forståelse for hans krop, og frustrationerne forsvandt. Det var så åbenbart bare sådan han var, og han gjorde det jo egentligt så godt, som han OVERHOVEDET kunne   Der var bare ikke andet at gøre, end at hænge i   Og over tid, kunne man også se en kæmpe forskel. Og dét motiverede mig rigtig meget  Nu ved jeg heller ikke, hvor gammel du er. Men tit er det noget, man vokser fra   Man lærer efterhånden, at der ikke er andet at gøre end bare at arbejde videre, og at det nok skal lykkes til sidst. Det hjælper ikke et klap at blive frustreret   Tværtimod faktisk  Man bliver også bedre til at hjælpe sin hest, så der netop sker en udvikling hver dag   Det er i hvert fald, hvad jeg har oplevet   Man skal også blive god til at mærke sin hest. For jeg tror mange har en tendens til at sammenligne deres egen hest med de andre heste på rideklubben/hvor man nu rider   Og det skal man ikke gøre. Man skal sammenligne sin hest med, hvordan den var i går, i sidste uge eller endnu længere tilbage  Undervisning er også nøglen her. Ingen undervisning, ingen udvikling   Det synes, jeg i hvert fald. For jeg er ikke dygtig nok til, at jeg kan "klare det selv". Men en halv enetime om ugen ved min dygtige berider, og så rykker vi os hver eneste dag og får den hjælp, vi skal have 
Anna/Royale har skrevet, hvad jeg ville skrive - så det er der ingen grund til at gentage  Jeg vil blot tilføje, at jeg synes du skal tænke lidt over, HVORFOR det skal være så perfekt hele tiden? Ting ta'r tid, og det gør det også at mestre ridekunsten - både for rytter og for hest. Nyd processen, i stedet for kun at fokusere på målet. Det er et levende væsen, du har som "træningsredskab", og det VIL gå op og ned, og nogengange føler man at man rutsjer tre trin ned ad stigen. Så må man klatre op igen, og som regel viser det sig, at turen op og ned alligevel gjorde gavn. Hilsen Sif
Jeg har selv haft det sådan! Blev meget utålmodig også! Det hjalp mig at prøve på ikke at sætte forventninger. Altså ingen forventninger overhovedet! Bare tænke på hvor dejlig, smuk og sød min hest er!
jo jo frustrasion over at jeg ikke altid kan få tingenen til at gå op i en højre enhed, kender jeg desværre også lidt til.  jeg er dog enig i de de andre skriver, at det jo ikke hjælper et klap at blive frustreret, og i at tingene ikke kan være perfekte altid. processen med at arbejde med hesten, og med at blive en dygtigere rytter, er jo spænende i sig selv, men når det er sagt, ja så kender jeg godt den trælse føelse af frustrasion. lige nu syntes jeg at det er rigtig svært at "komme over ens med" at min hest jævnfør sin størrelse og kæmpe rygsving, giver mig rigeligt "kam til mit hår". At få ham og hans 170 cm, redet stabilt ind i korrekt ramme, tager så lAAAAAng tid, at jeg til tider kan blive i tvivl, om mine egen evner rækker, og det er mega frustrerende, særligt når nu jeg ved, at jeg på hans mor, nåede det hele på den halve tid. Hendes 162 cm, naturlige dresur facon på hals, og sofa rygsving, var bare MEGET nemmere for mig at administrere. når jeg bliver frustreret, under træningen, tager jeg mig en skovtur eller en tur på spring banen dagen efter, for her bliver jeg bare "glad i låget" af at styre rundt på min store basse, han er så flink og dejlig på tur, og velopdragen og modig på springene, at jeg få energi og mod på, at kæmpe videre med den store udfordring det er for mig og mine korte ben, at få en dressur mule ud af ham. jeg forsøger også at "tænke" ridning, dvs hvis jeg bliver frustreret over at en øvelse driller, ja så går jeg hjem og læser noget ride teori om det, og jeg tale med min underviser om hvordan jeg har det, det hjælper mig videre. held og lykke med træningen, og husk på at, hvis det var nemt at ride dressur, ja så red vi jo alle grand prix, men det gør vi ikke, for det er satme svært at blive rigtig dygtig til kunsten at ride dressur. Træning, tid, penge, Talent, held og en rigtig god hest, er jo bare noget af det der skal til, og det er de færeste amatøer der har det hele på en gang.
Håber at kunne få lidt inspiration til opstillingsproblem. Jeg har tendens til, at mine schenkler vil glide tilbage og min overkrop falde frem. Jeg føler faktisk, at det er fysisk umuligt for mig at få mine schenkler frem at ligger ved gjorden. Har prøvet med lidt forskellige bøjlelængder, men skal helt klart ikke have dem for korte, så kan jeg slet ikke sidde.  Har fået ny hest her for 4 uger siden og på ham er det rigtig slemt - især ved letridning. Han har rigtig meget rygsving og afskub og jeg bliver seriøst udfordret.  Selv er jeg kropsmæssigt ikke bygget særlig egnet til at være rytter  Er der noget jeg skal have særlig fokus på? Idag fik jeg vidst lagt sadlen lidt for langt tilbage, . Rider i en Isabell Werth (Wintec), den ligger (umiddelbart) fint på hesten, men kan det evt være fordi den kommer i bagvægt??
Sadlen er ofte årsag til at man ikke sidder ordentligt. Mange moderne sadler har et dybt sæde og store knæstøtter, samt et sæde der sætter rytteren forholdvist langt tilbage i sadlen, og det giver præcis den opstilling du snakker om. Selvom det er svært i sådan en sadel så kan det dog godt lade sig gøre at forbedre sit sæde. Det vil aldrig blive perfekt, men det kan blive bedre hvis du husker følgende ting: - Op og sidde på sædebenene (tip bækkenet en smule forover), undgå at falde på numsen. Brug dine mavemuskler til at holde lænden på plads og fokuser på at midten af din ryg (lige under skulderbladene)skal være fuldstændig vertikalt (altså lodret) over sædebenene (så meget det lader sig gøre). Så vil dine lår også falde mere naturligt ned omkring hesten. - Åbn op i brystkassen, uden at tvinge skuldrene tilbage. Når du har rettet det første punkt, så kommer dette næsten naturligt. Du skal helst ende med at rette hele din rygsøjle mere op og gøre dig selv "højere". - Glem alt om at følge hestens bevægelser og driven med sædet, det forstyrrer bare hesten og gør den endnu sværere at sidde på. Absorber de sidegående bevægelser uden at svinge med, så får både du og hesten ro i henholdsvis sæde og ryg.  Hestens rygsøjle svinger ikke som sådan, den bevæger sig faktisk meget sparsomt, og den omkringliggende rygmuskulaturs opgave er faktisk at beskytte rygsøjlen mod udsving og overdrevet bevægelse. Derfor skaber det kaos i hestens ryg at "følge bevægelsen" eller drive med sædet. Den vil ikke kunne "høre" hvad du siger og jeres kommunikation bliver langt sværere. Så giv hesten stabilitet i ryggen via dit sæde. Tempoet har også meget at sige, mange underviserer vil gerne have at hesten skal gå meget frem, det er dog en stor fejl, da fart skabes ved at stive ryggen = en ubalanceret og svær hest at sidde på.
Jeg har haft store problemer med netop det du beskriver. Har i samarbejde med CR instruktører afprøvet mange forskellige teknikker for at komme til at sidde mere hensigtsmæssigt. Vi er kommet frem til at det der hjælper allermest er at slippe med knæene og lade dem glide lidt op/frem. Det krævede kortere bøjler, men fordi jeg lod benene glide var det intet problem. På den måde spænder benene ikke ben for mit sæde, der kan komme ned på plads i sadlen. Da det kom på plads sad jeg faktisk med overkroppen lidt langt tilbage, så næste step var at bøje lidt i hoften så overkroppen kommer op i lodret og lændesvajet rettes ud. Det kræver en indsats af mavemusklerne, men sædet bliver væsentlig mere fleksibelt. Når jeg husker det hele og er afspændt så sidder jeg helt fantastisk men det er hård træning og især hvis hesten spænder op har jeg tendens til at klemme med benene, stemme imod bøjlerne og overkroppen ryger.
Det er din sadel. Jeg får præcist samme opstilling i den sadel du har. Prøv en anden 
Tusind tak for jeres rigtig gode svar  Den anden dag, hvor jeg havde trukket lidt rundt med hesten (ude) og det regnede, blev min sadel rigtig godt og grundig våd og hov, så kunne jeg pludselig godt sidde  Nu er jeg begyndt at give den et godt lag læderfedt på det lille område i sadelklappen der er læder og det har faktisk hjulpet rigtig meget, nu føler jeg, at jeg kan sidde bedre fast og mine schenkler glider heller ikke nær så meget tilbage. Skal have skiftet sadlen ud, men jeg satser på at det bliver til næste år 
Der er indendørs træning på amager mellem jul og nytår... 
Hej igen, Vintertræningen kunne jo også bestå i en masse gymnasticering i form af f.eks. temposerier, farligt fyld og den slags, som fremmer hestens reaktionsevne, mod og tillid til rytteren. Det kunne evt. foregå i en indhegnet side af ridehuset eller i longe, så rytteren passende samtidig kunne træne at springe uden tøjler og bøjler (husk lige meget på begge volter). Den slags ryttertræning er en god investering i fremtiden, da det giver et godt sæde, super balance, en masse mod og fremmer tilliden til hesten. I det hele taget kunne man i løbet af vinteren udfordre rytteren mere og hesten mindre. Tillid til hinanden er guld værd på en terrænbane og gør ridningen sjovere. Det er jo fantastisk, når man kan mærke, at hesten selv i højt tempo og i vanskelige passager på terrænbanen reagerer på noget nær tankeoverførsel. God træning! MVH Jette
Tak Gry - hun er nu tilmeldt - så håber vi der er plads. Tak Jette - det var da lige sådanne input jeg har brug for   - ja man skal jo kunne klare sigmed super balance og gensidig tillid 
Jeg kender godt til frustrationen - jeg kunne blive mega frustreret på min første hest for mange år siden Så fik jeg efterfølgende en hest som man simpelthen ikke kunne skælde ud eller blive frusreret overfor - for så blev den bare så bange og det gjorde det hele meget værre. Jeg fandt derfor ud af at det hele går meget nemmere hvis man bare tager den med ro! Hvordan skal hesten kunne tro på en hvis man ikke engang selv tror på en selv? Jeg har fået en ny hest hjem for en uge siden og den er MEGA følsom. Min træner har lært mig ikke at sætte de store mål når man rider (især unge heste) Og derved bare være glad ved at dden f.eks. søger frem til ens hånd og slapper af under ridning. Den jeg har fået hjem nu er sådan en duracell hest som vi skal ha lært at slappe af.. Og selvom det lyder SÅÅÅÅRE simpelt bare at ride rundt og lave halve parader. Så er det bare det den her hest har brug for og målet er på sigt at den slapper af fra start  Så små delmål - MEGET små - træk vejret helt ned i maven og anskaf en god træner 
For næste to år siden skiftede jeg både underviser og hest. Samtidig satte jeg nogen mål for min ridning og besluttede at yde det aller bedste jeg kunne for at nå det. Så i godt to år, har jeg reden undervisning to gange pr. uge og resten af dagene været seriøs i min træning. Det har været hårdt, men også en kæmpe øjenåber og jeg må erkende at jeg ikke har oplevet, så meget frustration i min ridning, som jeg gjorde før. Jeg har haft gode heste og undervisere før, men jeg tror endelig, jeg har fundet den rette kombi for mig. Hesten "tilgiver" mine fejl, roser mine fremskridt og underviseren er god til at presse, vejlede og støtte. Og presse lidt mere og lidt mere og ja, lidt mere ( perfekt til mig ) Men selvfølgelig oplever jeg at træne et eller andet og bare ikke kan få l... til at fungere. Men både hesten og underviseren har lært mig at kigge indad og analyserer mig frem til fejlen istedet for bare at brænde af. Fejlen sidder altid i sadlen! Faktisk er jeg lige kommet ind fra dagens træning. Hver gang jeg ville lave en galoptraversade til venstre gik det helt i kludder! Hesten spændte op, byttede eller hoppede bare rundt på stive ben. Tilsidst blev jeg lettere frustreret, men tog op i skridt, trak vejret og tænkte igennem, hvad jeg gjorde forkert. Så sprang jeg an igen, prøvede at slappe lidt af og ikke override ( mit problem ) og så kom traversaderne uden problemer. Så frustrationen er blevet en positiv ting for mig, da jeg kan vende det til noget positivt og ride mig ud af problemerne. Men ja, jeg kender godt til frustration i min ridning - det tror jeg vi alle gør 
"Fejlen sidder altid i sadlen!" - helt enig Stald Lauenborg:) Jeg oplever også at blive frustreret og er helt på det rene med, at det ikke er hesten, men piloten, den er gal med. Så må jeg minde mig selv om at fremskridtene er små, men at de bestemt er der og at jeg bare er lykkelig amatørrytter med en enkelt hest at ride på. Og at vi ikke skal til OL i 2020;) Og så glæder jeg mig til næste undervisning, hvor min træner altid formår at få mig videre. Ridning er bare svært!
Frustrationer er en naturlig del af det at lære. Både for hest og rytter. Det vigtigste er at man ikke lader sine egne frustrationer gå ud over hesten, så hellere stoppe arbejdet indtil man er klar igen. Jeg mener man bør skelne mellem unødige og "nødvendige" frustrationer. Mange unødige frustrationer tror jeg dog bunder i manglende forståelse og manglende værktøjer til at tackle situationen. For rytteren kan det være uforståeligt hvorfor krikken opfører sig som om den aldrig har hørt om venstre schenkel en dag eller pludselig ikke ved hvad biddet betyder mere. For hesten kan frustrationer komme fra rytterens manglende forståelse for hestens fysik og indlæring, samt vredesudbrud. Nødvendige frustrationer leder altid til noget bedre end det foregående. F.eks. en hest der har KS skal igennem et træningsforløb der skal lære den en helt ny måde at bevæge sig på. Dens natur er at beskytte dens svagheder, ikke arbejde igennem dem, og derfor vil der opstå frustrationer når man piller ved dens fysiske forsvarsmekanismer. Som rytter må man have en forståelse for dette samt sine egne mekanismer. Jeg synes ikke man skal prøve at undgå frustrationer eller lukke dem inde, men i stedet accepterer at sådan er det at lære. Så vil det blive meget nemmere at bevare fokus på målet og tilgive både sig selv og hesten de fejl der sker. For fejl er uundgåelige og ligeså vigtig en del af at lære. Træning handler ikke om at undgå frustrationer eller fejl, træning handler om at lære af dem 
Hej HN Jeg sidder og bliver mere og mere forvirret og DRF's reglementer og måde at skrive dem på. Både min hest og jeg er debutanter i forhold til stævne. Jeg vil gerne ud og starte vores første stævne, men er lidt usikker på, hvad vi må starte. Jeg vil gerne starte LC2 eller 3 og LA1, da vi som sagt er debutanter, og min hest ikke har været på en stævneplads før. Som jeg forstår det, må man gerne det, da LC-klasserne er sværhedsgrad 0 og LA-klasserne er sværhedgrad 1, og man gerne må starte to på hinanden følgende sværhedgrader. Kan nogen med større indsigt i reglementerne fortælle mig, og jeg har ret i det? På forhånd tak for hjæpen!
Du må gerne starte lc og la (1-3), da de hhv er sværhedsgrad 0 og 1. Du skal nok regne med en del sure miner, hvis du vælger den "konstellation", især hvis du vinder - fordi der for de fleste ekvipager er STOR forskel på lc og la. Men du har lov til det iflg reglerne. mvh Charlotte
Tak for dit svar! Ja, jeg kan forestille mig de sure miner, som du kalder dem, men da LD og LC-klasserne er udviklet til debutanterheste og eller debutantryttere, er det egentlig lige meget for mig. Hvis det er den eneste LC-klasse, vi kommer til at starte, kan jeg ikke se problemet. Men jeg tror du har ret i, at der er mange, der vil føle sig støt over det, især hvis det så går godt for os.
Hej. Jeg skal til at ride lidt på en frieser, som kun er blevet brugt til skovture og ikke er blevet redet regelmæssigt de sidste par år. Da hesten er muskel- og konditionsfattig og jeg selv er gravid, holder vi os til skridt og jeg har derfor brug for lidt inspiration for at vi kan gøre træningen lidt mere varieret end bare lange, kolde skridtture i skoven.   Vi har en lille ridebane. Hesten er vist rimelig rå, når det kommer til dressur og selv er jeg også mest skovtursrytter, der vel ca. kan klare en LC. Øvelserne skal derfor være på dette niveau.  Hesten er overvægtig og muskelfattig, har tendens til at være lidt doven (hvilket en kiropraktorbehandling dog hjalp på; staklen var fuldstændig skæv i bækkenet!), men er ellers arbejdsglad og på trods af racen, faktisk rigtig god til at søge frem og ned.  Jeg søger ikke øvelser fra jorden, der har jeg selv masser af idéer, men øvelser, som jeg kan lave fra ryggen af ham - både på bane og i skov, så det ikke bliver alt for kedeligt at ride og så hesten kan få bygget nogle gode muskler op.  Mvh  Heidi & Zafir
Hej, På bane: Temposkift, voltefigurer (slangegange, otte-taller, volter tilbage), parader. Alt dette øger opmærksomhed, lydighed, smidighed. Begynd at træne ganske få skridt til siden. Forpartsvendinger (bare nogle få trin ad gangen) kan øge elasticiteten i en bagpart, der har haft problemer. Derudover træning over bomme, propriotræning (prøv at kigge på Youtube) er med til at styrke koordinationsevne og styrke. I skoven: Bakker og varieret underlag styrker overlinien og koordinationsevnen. Find stier, der ikke er helt jævne og ryddelige. Det gør ikke noget, at hesten skal se sig for og gå gennem/over grene på jorden. Det er god træning. God arbejdslyst til jer begge to!  MVH Jette
Hej. Mange tak for idéerne!   De er rigtig gode. I går arbejdede jeg for første gang fra jorden med ham - noget han vist aldrig har prøvet før. Jeg har aldrig haft en så opmærksom og talentfuld hest i hænderne! Det var en ren fornøjelse. Bagbartssvendinger, schenkelvigninger, bakke, stoppe osv - alt, hvad jeg bad ham om, gjorde han på stedet. Han havde aldrig været longeret før (tror jeg) og på højre volte gik det så fint. Venstre nægtede han dog (den side, han har været skæv til), så der skal jeg lige være ekstra opmærksom.  Nu skal jeg bare have ro på ham, han var så ivrig efter at være god, at han nærmest veg for mine signaler, inden jeg havde givet dem - så signalindlæring bliver det næste, det kan vi også bruge, når jeg sætter mig op.  Sikke en hest. 
Som svaret oven over så ja det må du gerne. Og jeg har set en del gøre det før dig... Specielt eftersom LB programmerne er mildest talt elendige. Måske du ser lidt sure miner, men det er nok mest hvis du vinder LC klassen og nogle bliver lidt jaloux, hip hurra for janteloven.. Men du må gerne og du er langt fra den eneste der har gjort det  Men har du kigget om det er en showklasse i LC så du ikke må starte 2 gange i samme klasse? Så kan du jo ride både LC2 og LC3.. 
LB er faktisk ikke så endelige som nogen antyder. Der er kommet flere og flere starter i LB med årene. Rytterne har fået øjne op for, at hvis deres mangler lige det sidste styrke til fx at rytteren sidder ned i travøgning er LB super godt program. LB er også super fordi hesten skal vise lidt bæring, rummelighed og afskub, men stadig ikke så meget som i LA. Derfor kan man eksprimenterer lidt med LB programmerne. Schnekelvigningerne i skridt er måske ikke så populært, men lad os ikke glemme at heste er meget forskellige. Nogle heste har faktisk nemt ved at lave dem i skridt. Så altså - man kan ikke bare sige "LB programmerne" er noget hø. For det er de faktisk ikke til alle heste. Nogle heste vil LB ligge super godt til og andre vil de ligge knap så godt til. Ligger de knap så godt venter man til hesten er klar til LA'erne. Ligesom nogle heste er super i en LA1 og LA3 passer den samme hest endeligt til. Ergo - meget forskelligt. TS: Du må gerne ride LC og LA. Det er ikke helt normalt at man gør det. I LC kræver det ikke at det vises at hesten sætter sig lidt bagtil, viser overgange og viser tydelig bæring, rummelighed og afskub. LC er et program hvor der skal vises at hesten begynder at være stabil fortil, søger biddet korrekt, er let og er i ligevægt. Er smidigt fremme til biddet og arbejdet let og ubesværet, energisk fremad. I LA programmerne er vi helt oppe og skal vise at hesten sætter sig let i overgange, de skal markeres. Hesten skal vise bæring, rummelighed og afskub - i sær de både galop og travøgningerne. Hesten skal samtidig vise den er smidig, er stabilt gående fortil og er med over ryggen hele tiden. Så jeg ville overveje om hesten nu er klar til LA. Er den klar til LA ville jeg udelukkende ride LA. Jeg ville ikke som rytter mixe de to programmer til samme stævne. Men i følge reglementet - så jo må du gerne. Er det fx første stævne eller andre forudsætninger så tag en lav klasse og få en god tur   Så længe du ikke er udklasset.
Jeg kan ikke se formålet med at starte LC og LA samme dag. Enten er I debutanter, så det sværeste din hest pt kan præstere er en 20 m volte og et galopanspring, ellers er I ikke. At hesten ikke er stævnevant, gør den ikke nødvendigvis "berettiget" til LC. Mange heste starter ikke stævne før de kan gå M  I min optik hører man ikke til i LC-klasserne, hvis man kan starte højere. LC-klasserne er netop til heste og/eller ryttere, som ikke kan mere end det, som LC-niveauet foreskriver (fx 4-års heste), eller som træning, indtil man er klar til større opgaver. Rigtig mange af de ryttere, som rider LC-klasserne, kommer aldrig videre, enten pga. hestens eller eget manglende talent, og de er LYKKELIGE, hvis de får en roset med hjem. Sådan er det i hvert fald til de stævner, vi arrangerer, og jeg kan simpelthen ikke se formålet med at træde dem over tæerne. Uanset hvad der er tilladt ift reglementet, så er der også noget, der hedder fair play. Hvis du er ligeglad med rosetten og gerne vil ride LC for at give din hest en god oplevelse, men starter LA1'en fordi det er der, I hører til, så synes jeg du har tre muligheder: 1: Nøjes med LC-klasser til det første stævne, og giv din hest en rigtig god oplevelse inde på banen, hvor den kan få lov til at slappe af og kigge. Hvis det er det, der er formålet, så er det i min optik ok at starte LC. 2: Nøjes med LA-klasser, og tag den første klasse som en god oplevelse til hesten og intet andet. 3: Start LC'en og LA'en, men LC'en udenfor konkurrence, hvis det er muligt. Det har vi set flere gange til vores stævner, fx en 4-års hest som skal gå championater, og hvor rytteren gerne vil gøre hesten stævnevant, men ikke har nogen interesse i at vinde en roset i en LC, fordi det er en kommende grand prix-hest. En ting er, hvad der jf reglementet er ok, noget andet er, om man træder nogen over tæerne. Og hvis du går ud og vinder en LC, og starter en LA bagefter, så er der helt sikkert nogen, der bliver stødt. Du bestemmer selvfølgelig selv, men jeg ville aldrig selv gøre det. Det er aldrig sjovt at blive kaldt en rosette-jager.
Det ville jeg ikke vælge at gøre. Er man klar til LA, starter man en LA og ikke en LC i min verden. Har hesten aldrig gået stævne før, men er klar til LA, så debuterer man da bare i en LA1. Det er også en unghesteklasse. Det kan vel være lige meget om hesten kigger i en LC eller en LA1. Den skal bare ud og have en god oplevelse. Og det gode ved LA1 er, at man får længere tid på banen end i LC  Venlig hilsen Anna
Hvis man er start berettiget i klassen må man ikke ride unden for konkurrence. Ts er startberettigtet. Vær ligeglad med hvad andre synes ts. Vil du give din hest en rolig start på stævnelivet og du føler det bedste ville være en LC så er det hvad du starter  Den hoppe jeg pt rider har aldrig gået stævner. Hun kan til træning næsten gå noget lb nu da hun stadig mgl styrke. Hun skal ud første gang her i august måned og jeg har meldt til i LC. Så længe man ikke er udklasset må man jo ride de klasser man føler for. Der er ski også mange der aldrig kommer videre end til LA og hvis rytterne synes det tilfredsstillende (og de ikke er udklasset) så fred vær med det. Det er jo ikke alle der har råd til fine musser og har en masse GP ambitioner. Nu har jeg redet min tidligere hoppe op til Sidressur og vi startede altså også nede i de lave klasser den gang   Hun havde aldrig være til stævne da jeg startede med hende som 13 års. Jeg ville som rytter dog gerne videre så, så snart jeg mærkede vi var klar rykkede vi op i klasserne. Men det er jo bare mine ambitioner 
Tuttelitut: Jeg kan ikke forstå din synspunkt med "enten er I debutanter, så det sværeste din hest pt kan præstere er en 20 m volte og et galopanspring, ellers er I ikke". Bare fordi min hest ikke er startet før, betyder det jo ikke, at han ikke kan mere? Men for mig betyder det, at vi han bliver nervøs og løber, er det lettere for mig, at holde ham rundt på en 20 metervolte end i en schenkelviging eller kontragalop. Det betyder heller ikke, at jeg er rosetjæger. At starte en LC-klasse ville være med målet at få en roset med hjem, men derimod at give min hest en god tur, hvor jeg ikke skal presse ham til øvelser, hvor han har meget svært ved at holde øje med de nye, og for ham potentielt truende, omgivelser. Anna A: Selvom min hest ikke er startet før, er han ikke en unghest, bare debuntant. Og som tidligere skrevet, det er lettere at styre ham rundt i på en sort volte en mere komplicerede øvelser, hvis han er meget opmærksom og smider ryggen. Deraf kommer min interesse for at starte en LC og en LA-klasse.
Det er da gode input folk kommer med i denne tråd - og TS må jo vælge akkurat hvad hun vil, fordi hun jo iflg DRF er berettiget til det. Da mine ungheste på knap 5 år var klar til at komme ud til stævner, der trænede vi da la1-la2 hjemme, men jeg startede da helt nede i ld til det første stævne alligevel. JEG var nemlig ved at brække mig af nerver - og jeg har to heste, som total er i samklang med mine følelser  Så lille søde pinot løb "skrigende" ud af banen, da dommeren smækkede med døren i dommerbilen efter hun havde fløjtet start   Og så tog det lige 1 år før jeg turde tage ud at starte lc1  Smukke Caspian gik så ld2-lc1 til sine første stævner, fordi jeg vidste han var god, og jeg synes det var lidt uretfærdig at starte ld klasserne, fordi jeg var ret sikker på at få placering selv på en for Caspian dårlig dag. På den anden side er Caspian så varm en hest, at enten vinder han eller også vil han ikke op til dommerhuset  Jeg har så brugt lc klasserne til at lærer dem at "gå til stævne" - men jeg har aldrig ventet på at være udklasset, før jeg er rykket videre. For jeg rider rent faktisk ikke for rosetterne, men nyder den daglige træning meget mere end rosetterne. Og nu rider jeg i MB klasserne og får "bøllebanke" af alle de andre ryttere med bedre heste, og de rider også bedre end mig - men jeg forbedre mig fra gang til gang - og det er det vigtigste for mig  Hvis jeg er usikker på hesten, at den formentlig "taber sutten" af at der er blomster på barrieren, og flag langs banen, så ville jeg starte 2 x lc-klasser. Er jeg ret sikker på hesten, og det er stabil i fremmede miljøer, så ville jeg starte la1-2 i stedet, hvis hesten kan bærer samlingen og magter mentalt at blive lidt presset i nye omgivelser. mvh Charlotte
Da jeg startede med at ride stævner på min unghest red jeg også et par stævner hvor vi red lc3 og la1. Vel og mærket på A bane selvfølgelig. Inden vi startede med at ride ren la (jeg er en af dem der aldrig har startet min nye hest i et LB program, dem sprang vi over   ) La1 på B bane er noget sværer for en urutinet hest! la1 på A bane er jo et ungheste program og - synes jeg- et bedre program end lb klasserne for en urutineret hest. go for it TS, der er tydeligvis nogle der får ondt i måsen, det kan du jo allerede læse her i tråden 
Som andre skriver, du må gerne og flere gør det..  Man kan selvfølgelig sige, hvis den er klar til LA så skal man ikke starte en LC, men som regel bruger man første klasse på de unge heste på at se banen an og få den gode afslappede tur og så i anden klasse kan man ride mere på, hvilket gør den i LC'en godt kan være være på LC niveau, men ved at se banen og få en god oplevelse kan gå en LA1 bagefter.  LA1A er et nemt program som er lavet til unge heste, god tid mellem øvelserne og få små vendinger.  Faktisk er det ligefør LA1 er nemmere at styre igennem end en LC3.  Selv har jeg redet LC3 og LA1 til samme stævne selvom de udskrev LB.  Dette fordi jeg ville se hvor hesten var i forhold til championatet. Hun var ikke 100% klar til LA1, men det var for at få en idé om hvor hun var og hvad der skulle arbejdes med.  Som 5 års sprang vi LB over dem kunne hun simpelthen ikke komme rundt i.  Og først sommeren hvor hun blev 6 kunne hun rides rundt i LB programmer, da lagde simpelthen så skidt til hende.  (kæmpe stor og lang hest, så de små volter var en udfording, der var LA1 bedre fordi hun kun skulle koncenterre sig om at gå lige)  Min gamle hest ligger LB fantastisk til fordi hun i øvelserne kan vise hendes styrke og smidighed, hvor hun kommer lidt til kort hvis det bare er ligeud.  Så jeg ser intet problem med LC og LA til samme stævne, men du skal nok ikke gøre det mere end 1-2 gange 
Jeg synes ikke der er noget galt i at starte en LC, hvis hest/rytter er ny på stævnepladsen. Det er jo det, klasserne er til for. Det jeg ikke forstår er, hvorfor man vil starte en LC, hvis ens hest er klar til LA1. Ikke derhjemme men til stævne. For det synes man vel den er, hvis man melder den i LA1 også. Jeg synes selv at LA1'en er lige så god til en hest, som er ny på stævnebanerne, som LC'erne er. Jeg synes faktisk man har lidt mere plads og tid i LA1'en. Men det er jo bare, hvad jeg selv ville vælge. Andre må selvfølgelig gøre som de vil for min skyld   Jeg holder sjældent øje med hvad andre starter på hvad og hvorfor   Jeg prøver at koncentrere mig om mine egne unge kræ  Venlig hilsen Anna
Det er vel efterhånden kun sløjfedressur i de klasser, så konkurrencen er væk, så er der vel ikke nogen som kan få ondt i røven over at der bliver startet over/under ens niveau. Jeg har selv startet en lc og la klasse samme dag, dog var jeg også klar over at vi slet ikke var klar til la, men prøves det skulle det. Jeg fik en superfin tur, men tænkte heller ikke på procenter, men hvor langt jeg egentlig var nået med hesten.
Jeg synes nu, at det er en rimelig stor forskel på en LC1 og en LA1. I LA1 er der øgning i galop på buet spor, anspring fra skridt,middeltav i nedsidning og kontragalop. Altså et program der kræver noget mere smidighed, samling og bæring end en LC1/2. Hvorfor ikke vælge en LB1 og en LA1? LB1 er et ganske fint program og kan man ikke komme rundt i det, så er man heller ikke klar til en LA klasse.
Reglerne er ret tydelige, du må starte hvis du vil.  Personligt synes jeg at du skal lukke af for alt hvad vi siger og gøre hvad du føler for. Det er altid folk der vil have ondt et vist sted over ryttere der spænder over flere sværhedsgrader. Jo længere op du kommer i sværhedsgraderne jo bedre bliver det dog.  Personligt har jeg på en af mine tidligere dressurheste redet Lc og La, for mit vedkommende lå grunden i at (som flere andre i denne tråd har nævnt) La1 er et program med længere mellem øvelserne og derfor god tid til at dæmpe min varme hest. Lb lå bare ikke super godt til hestens stærke side så der var faktisk ikke megen overvejelse. Jeg valgte det for at give en urutineret hest nogle gode stabile ture i sandet.  Så luk af for andre ryttere og gå efter hvad du føler vil være det mest naturlige og givende for dig og hesten. Det er ingen problemer i at starte den kombination. Hvad andre end dig selv mener er ikke vigtigt.
Når jeg googler på lg bridle, så kommer dette link op som nr. 1:  Hilsen Sif
Jeg har et (ikke særlig) brugt LG "bid" som du godt kan købe 
Hej, Først og fremmest skal du vente med at lære en hest tricks, før du har helt styr på resten af dens opdragelse. Det jeg mener er, at hesten skal kunne de ting, som man kan forvente af en hest på den alder m.h.t. at blive trukket, også gerne på tur, stå bundet, opføre sig pænt ved håndtering, få vasket ben, evt. blive læsset o.s.v., således at dine tricks kommer oven på et solidt fundament. Det har du nemlig brug for, hvis du skal have succes med det. Hvis ikke fundamentet er på plads, kan du få problemer. Det er det samme med grundridning - hvis ikke den er på plads, får du problemer, når du kommer længere i ridningen. Hvis du synes, at det er der helt styr på, så er der masser af hjælp at hente. Der findes bøger om at lære hesten tricks, og man kan komme på kursus i det også. Prøv at google (f.eks. på Cirkustricks) og søge på Youtube. Det er MEGET vigtigt, at du selv er meget konsekvent med dine signaler! Men så er det også supersjovt at lære hesten tricks, og der er ingen tvivl om, at det er sundt for hesten at lære at bruge sit hovede   Min hest kan ikke særligt mange tricks, men dem hun kan, nyder hun at få lov til at vise frem. God fornøjelse! MVH Jette
Jeg ville helt klart også starte med "the basics". Det er meget vigtigt, for at du kan præsentere de nye ting for din hest på den rigtige måde, - og for at du kan styre det  Min egen unghest lærte ikke rigtigt så mange tricks, (eller jo, vi kan smile, for så kunne vi holde øje med en fortand, der var ved at skifte   ), men ellers så trænede vi Rigtig meget miljøtræning og klargøring til ridning   Og det lyder som om, du også skal have gang i noget miljøtræning, hvis der kommer nogen og skal kigge på  Så tricks er jeg ikke til så meget hjælp i   vi kan gå på presseninger og smile. Juhu. Haha   Men held og lykke med din 2 års. Til gengæld vil jeg virkeligt anbefale miljøtræning, tidlig tilvænning til udstyr, andre heste og signaler. Det har vi haft ENORMT meget glæde af, og jeg har fået mig den roligste og mest lærenemme 3 års, jeg nogensinde har arbejdet med   
Kan nogen forklare dette? Ridebane med fiberbund kan fremkalde kræft i bl.a. lunger og luftveje  Syntetiske mineralfibre, som findes i fiberbund, kan ved indånding forårsage en diffus bindevævsdannelse i lungerne, såkaldt "asbestose"  Fibrene er ikke indkapslet i en fiberbund, derfor blander de sig med luften i en høj koncentration  Fiberbundsleverandører siger, at man kan mindske risikoen ved at holde bunden tilstrækkelig våd, man kan altså ikke fjerne risikoen  Er det altid muligt at holde bunden tilstrækkelig våd, og hvor meget er tilstrækkelig? Hvad med de fibre, der er på tøj, barriere, vægge m.v.  På papirfabrikkerne gik der mange år før man opdagede, at de ansatte udviklede "asbestose" forårsaget af mineralfibre Det siges, at "fiberbund bruges alle steder", "det er kun oprevet tøj". Det er er rigtigt, men tøj indeholder også syntetiske mineralfibre, som med tiden nedbrydes til mikroskopiske partikler. Så hvorfor skulle man løbe risikoen?
Æhhhhh i gamle dage døde møllere af lungeproblemer fremkaldt af melstøv... Asbestose kræver at man udsætte for asbeststøv - hvor kommer det fra i fiberbunde ? Støv fra grus/soldaffald kan i princippet vel også gives irritation/diffus bindevævsdannelse - så hvad er "bedst/værst" støv fra grus/rådnende sold eller fiberbund ? Og så lige henvisning til dokumentation for det der skrives her  MVH Charlotte - som ikke plejer at ride i fiberbund....
Ja, møllerne døde af melstøv i lungerne; hvorfor man også skal have maske for munden, når man arbejder på kornlager i vore dage. Man har lært af sine fejl.  At ride i ridehus er vel aldrig sundt for luftvejene - for hverken hest eller rytter. Man traver jo bare rundt og inhalerer en masse støv fra bunden, ofte en gammel bund med en let rådden lugt. Jeg har umiddelbart ingen dokumentation for dette.  Hvordan kan man gøre ridehusbunden sund at ride på?  Der findes ridehuse, der er åbne i siden, så der ikke er støv - men det går nok ikke i Danmark i vinterhalvåret! Man kan vande bunden, så den stopper med at støve for en stund, men det kan man jo ikke gøre hver dag.  Man kan lade være med at ride i ridehus, men for rigtig mange danske ryttere er det den eneste mulighed, for at ride om vinteren. Jeg har selv gode erfaringer med fiberbund, der er lækker at ride i og umiddelbart virker mindre støvende. Jeg har dog aldrig tænkt på, hvor fibrene kommer fra og synes, at indlægget er interessant. Ligesom Morgan mangler jeg dog også dokumentation for påstandene?  Heidi
....er usundt for luftvejene og kan gøre lungene "stive" pga. bindevævsdannelse. Intet nyt i det. Alle bunde støver, hvis de ikke vandes tilstrækkeligt eller på anden måde er coatede, f.eks. med olie, voks eller hygroskopiske stoffer. Støv kan være mange ting, f.eks. træ (fra flis og sold), lerpartikler, hestelort og stoffibre. Alle tilslagsmaterialer i ridebunde har den svaghed at de bliver nedbrudt og trådt i stykker med tiden, hvilket resulterer i mindre og mindre partikler, der lettere hvirvles op og støver. Godt management kan dog helt forhindre at bunden støver, uanset om der er brugt fibre eller andet som tilslag, og her er vanding det vigtigste. Det bedste er daglig vanding med et vandingsanlæg, så vanding er ensartet og bunden holdes konstant fugtet. Der skal vandes rigeligt. Er man i tvivl om dette bliver gjort kan man kigge på barrieren. Hvis den er støvet, bliver der ikke vandet nok. Vand er yderst effektivt til at "indkapsle" fine partikler, og holde dem nede i bunden, det kræver bare at der er nok vand tilstede hele tiden.
Hej alle, har et stort problem, da min hest fornylig er begyndt at stejle på staldgangen! Det er ikke så voldsomt, men hun har bare fundet ud af at hun kan komme fri sådan. Normalt er hun en meget opdragen hest, så jeg forstår slet ikke hvor det kommer fra... håber det er nogle som kan hjælpe med lidt opdragnings-tricks til det 
Hej, Kunne du fortælle lige mere om, i hvilke situationer din hest stejler? Vi mangler nok at vide noget om: - Stejler den kun, når den er bundet? Bundet i begge sider af grimen eller kun i 1 snor? Bundet et bestemt sted i stalden? - Stejler den, når du går fra den, når andre heste skal forbi eller i andre situationer, du kan se er de samme hver gang det sker? - Virker din hest ellers nervøs eller har den ændret adfærd på andre måder end ved at stejle på staldgangen? Indtil du fortæller mere, ville jeg nok, hvis jeg var dig, lade være med at binde hesten eller kun binde den i 1 lang snor uden knuder, som du lader løbe gennem en ring eller rundt om en tremme, så hesten ikke hænger fast, hvis den skulle stejle. Du kan evt. holde enden af snoren i hånden, mens du strigler o.s.v. Hvis hesten så stejler, kan du give det nødvendige efter i snoren, men straks bagefter få hesten på plads igen. Måske er du så heldig, at den hurtigt finder ud af, at den ikke vinder noget ved at gøre det og så holder op med det. MVH Jette
Hej Jette, Tak for svar  Hun stejler, når hun står bundet i begge sider, ja - og alle steder på staldgangen. Vi står dog mest de samme steder, og før i tiden kunne hun sagtens stå bundet. Men ja, det er kun når jeg går fra hende, frygter lidt det er fordi hun har fundet ud af at "sikkerhedspænderne" kan gå op. Og nej, hun har bestemt ikke ændret adfærd, dog blev hun rykket til nuværende stald 1/10. I princippet er det ikke det største problem, hvis jeg bare har hentet alle ting, så jeg ikke behøver at gå fra hende. Så det er egentlig ligeså meget, at jeg ikke helt ved hvordan, at jeg kan få hende til at stå roligt i alle situationer - præcis som hun gjorde før faktisk.
Hej Malene.  Hvor er det fit at du allerede selv har fundet årsagen.. At hun bliver bekymret/urolig når du går fra hende..  jeg vil foreslå, at du træner hende til at blive tryg ved at du går væk fra hende.. Det kan du gøre ved at dele det op i små bidder, så du kun går et lille stykke væk, og går direkte tilbage og roser, så går du væk igen og sådan kan du fortsætte 5-10 minutter hvor du går frem og tilbage og gå en lille halv meter længere væk for hver gang, så længe hun er rolig.. Gå ikke længere væk end at hun stadig kan være rolig.. Hvis du træner det 1-2 gange 5-10 minutter hver dag, så vil jeg tro at hun indenfor en uge, vil være blevet tryg ved at opdage, at du kommer tilbage igen når hun står roligt   Du kan også lige tænke efter om du evt træner horsemanship øvelser, hvor hun skal følge efter dig i træningen?  Nogle heste, får svært ved at stå bundet, hvis de er trænet til at følge efter rytteren, fordi de så ikke ved om de skal blive eller følge efter inde på staldgangen.. Så hvis du har trænet det for nyligt, skal du måske nten give det en pause eller have et meget tydeligt "følg efter mig-signal".  God fornøjelse..
Hej alle sammen, jeg simpelthen en så heldig pige at jeg lige har fået min egen hest, vi har købt en hoppe og hun er rigtig sød, problemet er bare at hun i de første par måneder vil teste mig af, hvilket hun også gjorde ved sidste ejer, der er så det at jeg kun kan ride tur og ikke har adgang til blød tide bane så hun stikker af med mig på asfalt, og jeg ved at det er rigtig dårligt for hendes ben, er der nogle gode råd til hvad jeg kan gøre, for jeg har på ingen måde lyst til at ødelægge hende...
Er der ikke et stykke fladt græsfold du kan træne på? Rigtig mange heste løber for at undgå smerte eller fordi de ikke kan honorere rytterens krav og falder på forparten. At sætte farten ned er svært for en hest, og medmindre den har lært andet vil den altid vælge den nemme men ikke så hensigtsmæssige løsning, f.eks. at løbe.  Hesten har brug for uddannelse, balancekontrol og kropsfornemmelse og derfor har du brug for at finde et plant underlag du kan træne på. Der er ikke en nabo med en ridebane i nærheden?
Hej, Et stort til lykke med hesten! Det er ærgerligt, at I har fået en dårlig start. Som regel sker den slags, når hest og rytter ikke har fundet ud af at "tale sammen", men det kan læres, så bare rolig - der er håb for, at I kommer til at få dejlige rideture! Når en hest opfører sig på en måde, man ikke kan lide (hvad enten den løber for stærkt, ikke vil gå, ikke vil dreje til den ene side eller noget andet), skal man ALTID starte med at sikre sig, at der ikke er noget galt. Du kan checke, om den viser ømhed nogen steder, ved at køre hænder med fingerspidserne ind mod hesten fast (ikke hårdt, bare fast, så du kan mærke musklerne under skindet) over hele hestens krop, f.eks. i zig-zag. Hesten kan reagere med at synes, det er dejligt, at det er liiiiidt farligt eller at det er rigtig ubehageligt. Hold øje med reaktionerne (og pas på du ikke kommer galt afsted med bid eller spark). Løft alle 4 ben og mærk på senerne ned ad piberne, om de skulle være ømme, og læg mærke til, om der er et af benene, hesten har svært ved at løfte eller holde oppe. Mærk i hovedet omkring kæbemusklerne og kæbeleddet, i nakken, rundt om og på ørerne, om der skulle være ømhed. Check munden, at tænderne ser godt nok ud, og find ud af, om hesten har fået raspet tænder for nylig eller for længe siden (det skal gøres regelmæssigt og kan i værste fald give hesten store smerter og meget ubehag, hvis det ikke bliver gjort). Få hjælp af en dygtig rytter til at finde ud af, om dit bid passer og sidder rigtig i munden af hesten, og om din sadel ligger rigtigt og passer til hesten. Det er også vigtigt at se på, om hovene er i god stand. Når du har været igennem alt dette her og alting forhåbentlig virker OK (og ellers må du have fat i f.eks. en dyrlæge eller smed), kan du begynde at træne med din hest, så I får et bedre samarbejde og du undgår, at den stikker af med dig. Start med at trække din hest lidt rundt derhjemme og øve en masse standse-øvelser, så du får den lært at standse for mindre og mindre hjælp fra din side. Husk at rose, når det går godt, og lade som ingenting, når hesten ikke har forstået, hvad du vil have den til at gøre. Når det går godt, kan du gøre det samme ude langs med vejen. Det kan være utrolig hyggeligt at gå ture med sin hest og øve den slags ting, men start langsomt, så du hele tiden har styr på din hest. Når det går fint på jeres gåture, kan du prøve at ride en tur og se, om hjælpen oppefra virker lige så godt som nedefra (du kan evt. stå af og trække igen, hvis du fornemmer, at hesten begynder at spænde). Hvis denne træning virker, er problemet mere eller mindre løst. Hvis ikke, skal der arbejdes videre, og så er det måske bedst, at du får en dygtig og rolig person ud til dig for at hjælpe dig videre. Uanset hvad er det altid en god ide at få undervisning, især når det er din første hest. Held og lykke med det! Jeg håber, at du får mange dejlige rideture på din hest! MVH Jette
Har du mulighed for undervisning?? Selvom du er dygtig til at ride, så kan en hjælper tit løse problemet, eller ihvertfald se en mulig løsning.  Og hvad med at komme til et ridehus?? Det kunne også være en god ide.
jeg har nu fået part i en lille araber dame? Men jeg er DSV stødt ind i nogle problemer... Jeg har svært ved at styre hende og kan til tider blive en smule nervøs omkring hende. Skal lige siges at jeg normalt ikke lader mig gå på af så meget! Hun bider efter mig og kan blive en smule små agressiv. Og når jeg er på ryggen af hende kan hun finde på at løbe lidt... jeg ved godt at noget af det nok skyldes at jeg er nervøs? Men føler bare ikke at vi passer sammen! Hvis i har råd til evt øvelser (har i de sidste tre måneder slugt adskillige HMS bøger??) eller ideer til at kunne hjælpe mig ville jeg blive ekstremt glad! Alternativet er at jeg må sige parten op... det er bare for farligt i sær hvis jeg er hos hende alene at jeg ikke kan styre hende (jeg rider ikke hvis jeg er alene hos hende). Men føler efterhånden at jeg har ledt hesteverden igennem efter mulige parter...? Håber virkelig at i kan hjælpe!
Måske kunne en masse overgange og generelt øvelser få hende til at koncentrere sig lidt mere og lytte på dig.
mange tak for svar! Jeg er begyndt at kigge lidt efter en ny part <3 Da jeg bare ikke føler mig tryg ved hende. ejer kommer hjem den 1. og da vil jeg tale med hende <3
Hej herinde. Jeg rider en dejlig islænder, med de skønneste gangarterne og en strålende personlighed. Dog har jeg ét problem, som nager mig. Når vi rider i skoven og har haft en galop, så er der som om, at han bliver så tændt af det, at han slet ikke gider holde sig i tølt eller trav igen, men istedet tager fat i bidet, ørerne helt fremme, og løber frem i galop istedet for. Jeg har ikke noget problem med at stoppe ham igen, jeg får hurtigt styr på ham igen, men det er så træls, for det ødelægger lidt den gode skovtur. Har i prøvet lign. med jeres hest(e), eller har i et forslag til nogle gode øvelser, der ville kunne bruges?
Sådan en har jeg også, hun gør det dog også på bane. Jeg tror det er noget stress der slår til, i hvert fald på tur. Jeg har ikke fundet en kur på det. Min er noget araber og passer derfor løs i skridten og har meget travlt, efter en galop.  Hun kan sagtens kontrolleres, har bare meget travlt og er i et helt andet gear.  På banen har hun også travlt efter, men kan dog godt strække sig og søge ned, det er nærmest bare som om hun får et adrenalin kick og er vupti mega frisk. Jeg har desværre ingen gode idéer for jeg har forsøgt lidt af hvert - primært på banen for at få det væk. På tur er det svært og få det væk, eftersom problemer ikke er der før galop, men først efter.  Jeg kan godt bare skridte og skridte efter galop, men selvom det er en 20 minutter der skridtes, så er problemet der igen promte når der er galop igen.
Sådan en hest har jeg redet de sidste 8-9 år   Og det kræver i den grad tålmodighed. Nu er alle heste jo ikke ens, men i mit tilfælde var løsningen træningen af stop-signal, begrænset galop og mindre skarpt/ingen bid). Da jeg lærte ham at kende, red vi ham med 3-ringsbid i naturen for at kunne holde ham. Dengang galoperede jeg ofte på min ture, men stadig i begrænset omfang og sjældent med næsen hjemad, da det gjorde det værre. Så skiftede ejer (jeg havde part på ham dengang) biddet ud med alm. 2-delt trensebid og vi gik i gang med at øve stop signaler. Både på banen, hvor signalet til tider også var lidt "mudret", men i den grad også i naturen. Især i forbindelse med galop. Bl.a. indførte hun en regel om, at hvis pony var hidsig/stresset, så lavede man en parade og talte til 30, før man red videre. Hver gang hesten så meget som flyttede på et ben, rettede man ind/bad ham stå stille, og så talte man forfra. -Det kunne godt blive nogle lange parader ind i mellem, så det kræver både tid og tålmodighed! Men det sænkede hans stress væsentligt, så man kunne fortsætte turen lidt mere i ro.  Jeg selv lægger meget vægt på kun at galopere, når han er rolig. Derfor har jeg haft mange skovture, hvor vi slet ikke har kunne galoppere. Det er ikke nok for mig, at han er nogenlunde styrbar i galoppen. Han skal være helt rolig og afslappet på en nogenlunde løs tøjle. Så i perioder tog vi kun ganske korte galopper med næsen væk fra stalden lige i starten af turen, fordi det var her, han var mindst stresset. Det er super ærgerligt, hvis man bare gerne vil ud og galopere i skoven, men vil man afhjælpe hestens stress, så er dette vejen frem. I takt med at hesten fik lidt mere ro på, begyndte vi at ride i rebgrime og hackamore. I starten kun i skridt, senere også i trav. Jeg begyndte langsomt at føle, at hesten var mere rolig uden bid, så oftere og oftere red vi på denne måde. Igen var rigtig mange ture helt uden galop, fordi ponyens "mentale tilstand" på dagen ikke var rolig nok. Et sidste trick er træning af overgange i skoven, så hesten bliver mere opmærksom på stop-signalet. Sæt i galop, lad hesten lave 1-2 galopanspring, og lav så en parade. Igen sæt i galop, 1-2 galopanspring og så parade. I starten springer hesten frem, fordi den tænker "hurraaa galop fremad NU", men når den opdager, at den alligevel bliver stoppet lige efter, begynder den langsomt at lave rolige og kontrollede galopanspring. Og så er det, at man langsomt kan forøge mængden af galop-anspring, inden man laver en parade. Alt det ovenstående kræver, at man hele tiden arbejder med hesten, hvor den stadig er rolig. Den må ikke nå at mærke stressen, der ellers normalt kommer ved galop. På den måde kan man også bedre holde roen på bagefter, når man så vil trave, tølte eller skridte. Jeg vil gerne tilføje, at jeg startede med at ride denne hest i 2007, og det var først sidste år i sommeren 2015, at jeg nåede mit mål. At ride en lang galop i roligt og friskt tempo på en løs tøjle i rebgrime, uden stress hverken under eller efter galoppen. Bevares i de mange år, der er gået, at vi da haft mange ture med både trav og galop, men det var først sidste sommer, at han blev sådan stabil i det, så stort set hver tur var rolig trods galop. Så som jeg startede med: Det kræver TÅLMODIGHED 
Hej, Ja, nemlig tålmodighed i lange baner! Min gamle, skønne pony blev også forvandlet til en værre turbofræser efter galop i en periode. Derfor undgik jeg galop i et stykke tid, hvorefter jeg kun galopperede, når hun var afslappet, og efter galop skulle hun ned i en afslappet skridt, før hun fik lov til andet. Samtidig med at jeg lagde mere dressurarbejde i hende (altså på skovturene). Det virkede fint for mig. Det kræver dog, at du synes, at du kan undvære galoppen og vil bruge lang tid på projektet   plus at du skal være meget konsekvent og cool. God arbejdslyst! MVH
Jeg har også en frisk islænder hoppe som gerne tilbyder galop før nogetsomhelst andet. En ekvipage har flere aspekter: 1)   - er den i form og klar til det den bliver bedt om 2)   - forstår den og kan den rumme arbejdsopgaven, eller er der en form for stress (foder, livsforhold, øjeblikkets uro, smerter, angst, signalstyrke mm)? 3)   - er rytteren afspændt og i form til opgaven? 4)   - ro eller stress? Vi har trænet stop signaler, stå stille, almindelig smidiggørende og styrkende dressurøvelser med volter, bøjning, stilning fra både ryg og jord, og ikke mindst afspænding af ryttersæde og ryttersind. Og langsomt, over år er den fysiske og den mentale ro kommet - til os begge; hun er stadig lynhurtig tændt men nu er gearet til en langsom god balanceret galop der. De andre "galop-arter" er der også stadig, og de kan trigges af forskellige faktorer, så det er op til mig som rytter at vurdere situationen og vælge, hvad der er mest hensigtsmæssigt at arbejde med. For vi "stimulerer" adfærd i hesten hvert øjeblik vi er sammen med den, uanset om det er en bevidst intention. Held og lykke og god fornøjelse. -Nanna
Hej Alle Da jeg er den heldige ejer af en fantastisk pony, kunne jeg godt tænke mig, at lære ham forskellige tricks, løsgørende arbejde og tillidsøvelser Så hvis nogen herinde bærer inde med nogle gode tips og tricks eller øvelser fra jorden, så skriv endelig! Hvis du kender eventuelle HMS bøger, så kan i også linke dem i kommentaren! Håber nogen herinde kan hjælpe!
Hej, Hvad angår tillidsøvelser, synes jeg, at gåture er uvurderlige.   Tag hesten ud i skoven, ud mellem træerne, hvor træstammerne er væltede og styr den igennem dem og over små grøfter. Gå i stormvejr, i snevejr, i mørke og regn.  Tag den med ind til byen og vis den bageren, Netto, busser og lastbiler. Jeg brugte duallygrime, men hovedtøj eller rebgrime kan også bruge. Synes ikke, at almindelige grimer er gode nok til sådan noget. Det er brugbar tillids- og miljøtræning.   Jeg passede engang en islænder, som hverken havde tillid til sig selv eller sine mennesker, hvilket betød, at han desværre forsøgte at tage styringen (da hans menneske ikke kunne) og blev farlig.  Det, som hjalp på ham, var netop gåture - han lærte at stole på sine egne evner og ikke mindst lærte han at stole på, at når mennesket stillede krav, var det krav, han kunne honorere og det gav ham tillid til, at mennesket ville ham det godt.   Han blev en virkelig god skovturshest!   Heidi
Tak for svar Heidi! Det var helt klart brugbart! Han er nemlig også en hest, som er lidt nervøst anlagt, hvilket gøre gåture helt oplagte! Hvorfor tænkte jeg ikke på det?! Har du andre øvelser eller tricks?
Min erfaring er, at så mange oplevelser sammen som muligt  Jeg købte en 2 års Michellino-fyr for snart 1 ½ år siden, (tiden flyver   ). Jeg trænede enormt meget miljø med ham. Altså plastik, paraplyer, balloner, longepiske, madrasser, lyde, at gå forbi "uhyggelige" ting, gå ture osv. osv.   Kun fantasien sætter grænser. Det har virkeligt gjort ham tryg ved mig. Og hans tilridning har været som en leg af samme årsag   Så det vil jeg klart anbefale. Det er så godt   Og ellers så har jeg brugt lang tid på at strigle, hygge og bare gå   Både ude og inde. En fridag for ham er = min 30 min. gåtur  Endvidere får man en meget mere rolig hest ud af det   Min 3 års er simpelthen blevet så rar og rolig, (og han er ellers en varm herre). - Balloner på snor   Hihi - Paraplyer  - Paraply. Og altid stå afslappet   hihi, både hest og rytter. - Nye oplevelser   Min turde ikke løbe selv i "tunellen" ved løsspring. Men intet problem, når jeg var med de første par gange. - Og Cavalleti var også nyt for min. Det er det nok ikke for din, hvis ikke den er en baby   Så prøv istedet at ligge nogle bomme ud lidt hulter til bulter og gå så med langsomt igennem det 
Tak for svar Miljø træning er vi allerede i gang med, så vi er vel på rette vej! Har du en idé til når han prøver mig af? Var ude og skridte en tur i skoven, men han begyndte at stejle og bukke (ikke smerter eller noget, han prøvede mig bare af) Så har du en ide til øvelser fra både ryg og jord, som kunne rette op på det? PFT
Tror det kommer meget an på, om du vil starte spring eller dressur  Spring ville jeg ikke gøre... der bliver sgu for langt mellem kombinationerne på en pony   Så der er det kun til og med LD, (der er ikke kombinationer), ellers ville jeg ikke byde min pony det   - Det er jo ikke fedt, den skal knokle for at komme frem på en hesteafstand. - Men der er da sikkert undtagelser på ponyer, der er meget stort gående. Har bare ingen erfaringer med dette selv  Dressur kan man jo sagtens   Det ser måske ud af lidt mindre, (pga. størrelsen), men kommer man fint rundt og rider et godt program, tror jeg sagtens, man kan få nogle udmærkede procenter  Har dog ingen erfaring med det selv. Men det er da lige mine tanker og erfaringer fra andre   Min gamle ridelære startede sine unge ponyer selv en gang imellem, dog kun klubstævner, og de gik fine procenter 
Der ses nu flere og flere ponyer i hesteklasser   Især hvis du går en tur på hestegalleri er det muligt at finde flere. Men en pony kan nu også godt klare sig i de mindre springklasser, hvis den har en rimelig galop. En del kan godt følge med op til LB og nogle også i LA. Derefter begynder det at knibe for de fleste. Min gamle pony gik hæderlige LB klasser i spring for hest.  (stoppet skal pony ikke have skylden for, det var 100% mit)  (Dog D-stævne, og at rytteren rider på det gale spring til sidst, kan pony vidst ikke tage skylden for). De sidste par år vi startede stævner vi som hest var af blandet kvalitet, det kunne sagtens mærkes. Der havde jeg nogle personlige årsager der gjorde det var meget sporadisk jeg fik redet og sprunget, hvilket selvfølgelig kunne mærkes på turene, for selvfølgelig er det teknisk svære at have en pony med i en hesteklasse ift. en ponyklasse, hvor afstandende også er afmålt til ponyer. At jeg så også valgte at skvatte af en gang i mellem gjorde det ikke bedre. Lige inden jeg valgte at sælge hende fik jeg dog lagt noget mere ridning i hende igen, og vi fik lov at starte nogle MB-klasser uden for konkurrence som pony, og fik nogle fine ture.
Hvis den har startet PRI, har det været for pony... hehe, PRI'en er slet ikke lavet som hesteklasse  Og hvis det er dressur, så ville jeg ikke være så bekymret   Så da bare afsted med dig og super meget held og lykke med "pony-heste-dressur"     
Hej, For mange år siden red jeg hesteklasser på en dejlig, lånt pony. Det fungerede super - jeg fik jævnligt røde rosetter med hjem i både dressur, springning og military. Vi kunne sagtens klare os, og ponien var endda ikke én med vildt fantastiske gangarter, men hans sind var i top, og det sammen med god træning gjorde, at tempo på f.eks. terrænbanen ikke var noget problem i de lavere klasser. Så kom du bare i gang!! MVh Jette
Vi er mange "senior-ponyryttere" - også på C-plan  Især fjordhesteryttere, welshryttere og enkelte DSP-ryttere ser jeg rundt omkring. Ofte kan det være svært at opnå samme rummmelighed i bevægelserne som de store - især for fjordhestene - men vi kompenserer med øvelsesstyrke, præcision i figurerne og knap så meget "hys-hed" i forhold til pynt og den slags  Vi snupper af og til rosetter - nogle af os (ikke mig) gør det endda hver eneste gang, vi viser os... Hilsen Sif
Gode 1'er ponyer er dyre!!Og hvis man gerne vil være lidt med på pony i hesteklasserne, så skal man nok forvente at skulle give en god portion mønter. Men er det ikke et problem, så er det jo ligegyldigt  Hvis pengene også betyder lidt, så ville jeg kigge efter de små, ædle heste. En hest på under 162 cm kan man faktisk få til rimelig penge og hvor de også har noget kapacitet  Held og lykke med projektet 
Hej, Når man lægger bomme i en volte som en vifte, skal de inderste ender helt naturligt ligge tættere sammen end de yderste. Afstanden i midten skal svarer til den afstand, som passer med ponyens skridtlængde, når den traver over bomme, der ligger på lige linie. Man kunne godt nævne en bestemt afstand, men jeg er meget tilhænger af, at man selv vurderer ponyens skridtlængde og finder den afstand, der passer til ponyen, så den bruger sig korrekt over bommene. Du skal også lære at få ponyen styret rigtigt igennem hver gang, og der er ikke helt så nemt som man tror! Når det fungerer godt med bommene liggende på jorden og du har fået lidt erfaring i, hvordan de ligger bedst, kan du hæve enderne. Som gymnastik for hesten er det et virkelig godt redskab. Du kan den ene gang hæve de yderste ender og den næste gang hæve de inderste. Antallet af bomme kan du sætte op, når ponyen bliver mere rutineret. Jeg ville ikke være bleg for at bruge 6-8 bomme, hvis ponyen arbejder godt over færre bomme. Og naturligvis ikke på en lille volte - her snakker vi om en god, stor volte Pas på to ting: Hvis afstanden bliver for stor, mister du den gavnlige effekt i form af at ponyen løfter ryggen. Hvis afstanden bliver for kort, bliver det for svært for ponyen og den kan miste lysten. Og til allersidst: Det er benhårdt arbejde for ponyen, så lad være med at træne ret længe plus lad ponyen holde pauser undervejs. Man kan også springe ponyen i longen, evt. med bomme før og efter et lille spring (lad være med at bruge springstøtter, find noget andet, der kan holde bommene oppe). Det hele kan man også gøre med rytter og gerne i let sæde uden tøjler og uden bøjler = supergod balancetræning! God fornøjelse! MVH Jette
Har du ikke haft dyrlægen ude og tjekke den?
Altså jeg har kun haft hende i et år, så jeg kan ikke fortælle så meget om hvordan hun var hos tidligere ejere, men i den tid jeg har haft part på hende hun hun bukket. Hun bukker ikke ligeså meget med den anden part, måske fordi hun er lidt større til hende og bedre kan nå ned og trykke med læggen istedet for hælen. Jeg ved ikke om det kan have en stor betydning... Jeg har ikke haft dyrlæge til hende, da jeg ikke har magten til at kalde dem herud, da det jo ikke er mig der ejer hende. Men det kunne være det skulle overvejes.
...til at få hesten under hjælpen, ikke bare en enkelt gang, men fast 2-3 gange om ugen. Det er sandsynligvis det der er problemet, især hvis den gør det mindre med en anden rytter. Med løse tøjler får den du ihvertfald ikke under hjælpen, men giver den derimod frihed til at prøve at blive dig kvit.
når du siger at den bukker, er der så tale om en total rodeo med røven i vejret eller at hesten " bare" sparker ud efter schenklen? hvis hesten kun protesterer når man giver den et bestemt signal, så er der en stor sandsynelighed for at signalet og reaktioenen hænger sammen. Så er der sprøgsmålet om det er en uvane eller en decideret smertereaktion. hvis det er en hoppe, så kan brunsten have en betydning, da det kan gøre hesten meget følsom på siderne. Hvad sker der når den bukker? holder du så op med at give den signalet/ stopper med at forlange noget? For så kan hesten godt have lært, at der er en sammenhæng mellem de to ting.
for ikke at sige umuligt, at rådgive om hvordan bukkeadfærden kan håndteres, bare ud fra det beskrevne - men du kan godt få mit råd til, hvad   kan gøre: Find dig en anden part... Det lyder ikke som om, hverken du eller hesten har nogen synderlig fornøjelse af partnerskabet, og det bør ubetinget være ejerens opgave at udrede årsagen til/afhjælpe dens uhensigtsmæssige adfærd - og der er helt sikkert andre partsheste derude, der giver en god ridetur. Dorte
Tror det er et spark ud efter schenklen, da jeg tydeligt kan fornemme at hun er sur over et eller andet. Hun er en hoppe ja, så brunsten kunne sagtens være en mulighed. Så vidt jeg selv har lagt mærke til på video og i situation bruger jeg schenklen til at holde fast med, hvis det giver mening, så tror jeg holder trykket sådan nogen lunde. Svar til Dorte: Jeg har bestemt ikke tænkt mig at give op på hende, bare fordi der kommer nogle vanskeligheder 
Hjælp. Må man ikke ride med lammeskind på sim hackamore til stævner?
Det kommer helt sikekrt an på, hvad klasse du starter. Hvis du starter dressur eller spring, tror jeg ikke, men tror godt du må i distance eller trec... Du kan vel læse reglerne for dressur, spring eller hvad du skal starte i på danskrideforbunds hjemmeside...
Er ret sikker på det tilladt i spring.
Hej Håber der er nogle som kan hjælpe! for ca. 1 måned siden fik vi en hest på prøve, det er gået rigtig godt, og har gået stabilt i gangarterne (undtagen i overgangene). MEN siden i Fredags er hun begyndt og slå meget med hovedet under ridning, og når jeg vil bøje hende af, står hun imod på tøjlen, siden i Fredags er hun også begyndt og stejle (5-10 cm). hun gør det ikke mere en én gang på den time man rider hende. -så er det jeg tænker? -prøver hun mig af? Har hun ondt? Er der noget der genere? Eller er jeg for hård i min hånd? Skal lige siges med hendes ejer går hun stabilt!
Var hun i god form, da du fik hende hjem?? Er hun i god form nu?? Rider du altid en hel time?? Er det inkl opvarmning og at skridte af?? Rider du hver dag i en time?? Hvorfor skulle hun afprøve dig?? Er det noget heste ofte gør, når du sidder på dem??  Hvordan har du tjekekt, om hun har ondt eller ej?? Hvordan har du tjekket om noget generer hende?? Hvor hård er din hånd?? Du rider vel med masser af eftergivenhed??  På prøve?? Hvad siger ejer?? Som ejer vil jeg da nødigt udlåne en hest, der efter 3½ uge der små stejler, slår ud på tøjlen og en låner, der ikke rigtig ved hvad, der er grunden til disse ting.  Hvad siger træner eller ridelærer??
Hvis hesten går stabilt med ejer, men bliver udtilbens med dig, så er det nok et tegn på, at du gør noget som hesten har det skidt med. Hvad siger din underviser? Har du prøvet at snakke med ejer om dine problemer? Han/hun kan måske hjælpe dig til at gøre tingene lidt mere "spiselige" for jer begge to. Hilsen Sif
...hvad gør du helt præcist, når du "bøjer den af"? Det er ikke et begreb jeg er bekendt med, så det siger mig ikke så meget. Hilsen Sif
MEN som sagt, har det gået godt i 3-4 uger, det er først for ca. 3-4 dage siden hun er begyndt på alt det her. Men tænker også om det måske kan være sadlen?, da hun har fået en anden sadle med?
Snakkede med ejer om det at hun, laver et lille "hop". Ejer sagde hun gør det når hun bliver glad ("yaay nu skal vi frem" agtig...)
Hej, Hvis en hest oplever en anderledes måde at bliver trænet på, vil der ofte gå et stykke tid, før reaktionen kommer. Ømheder kan tage tid at udvikle sig. Ud fra din beskrivelse er der i hvert fald noget, som ikke passer hesten. Problemer fortil, bl.a. med biddet, kan ofte skyldes smerter andre steder. Det kunne være ryggen eller benene (f.eks. seneskade på vej). Omvendt kan hesten få ondt i ryggen eller benene, hvis der er noget galt fortil (f.eks. en urolig hånd eller tandproblemer). Derfor er det meget svært at sige, hvad der kommer først. Forudsat, at hesten var 100% sund og rask, da du købte den, og eftersom hestens problemer er opstået efter at have skiftet ejer og rytter, er det nærliggende at tænke, at den ikke trives med den nuværende kombination af: - nyt hjem - nye foldkammerater - nyt foder? - ny smed? - ny sadel? - nyt hovedtøj og bid? - ny rytter - du rider sikkert anderledes end den tidligere rytter Hvis jeg var dig, ville jeg prøve, om jeg kunne få den tidligere ejer ud og kigge på hesten, evt. ride den, og undervise dig på den. Desuden kan du have i baghovedet, at der måske skulle checkes sadel hos en god sadelmager (hvis du ikke allerede har gjort det, også selv om det måske er en sadel, du har købt sammen med hesten), at du ved næste dyrlægecheck/vaccination også lige kan checke tænder samt checke for ømhed i ben og ryg (selv om den måske gik gennem dyrlægecheck ved købet). Bare for at være på den sikre side, at din hest ikke er på vej ud i noget værre (en skade). Og husk, at selv om man måske har en god basis, før man får sin (nye) hest, kan det godt være, at den er helt anderledes, end det man har prøvet før. Der findes visse "sjove" heste ude i verden, og hvis det er sådan fat, må man bare smøge ærmerne op og gå i gang med at lære, hvordan dén så skal rides. Det har jeg selv været igennem, og det er en utroligt sund læringsproces. Man går i hvert fald ikke i stå som rytter  Held og lykke med din hest! MVH Jette
Hun har ikke været igennem handelsundersøgelse eller røntgen i nu. (Skal hun i næste uge). Hendes bid og hovedetøj, er det samme som ejer red med. Der er jo ikke nogen der rider på samme måde, så det kan bare være der vil gå lidt tid, før vi har fundet "henanden". -hvis hun går igennem, får hun en ny sadle som vil passe hende, den hun har nu passer overhovedet ikke, men vi prøver og skåne ryggen med en pad under;)
Undskyld, men man ridder skù da ikke med en saddel, der overhovedet ikke passer( helt bevist), og så samtidig undre sig over at hesten reagere negativt.Det går over min forstand. Stakkels hest.
spørgsmål i dit første indlæg: Er der noget der genere Hvis hun slår med hovedet,   der helt givet med noget, der generer hende; det kan være alt fra forkert ridning til støv i luften, men en sadel, som du endda er helt sikker på ikke passer hende, er da et oplagt sted at starte! Dorte
Red hende idag, der gik hun perfekt med sit hovede!, der var dog lidt problemer i overgangene, men det skal nok komme. 
Få sadlen af. Rid uden sadel eller undlad at ride, indtil hesten får en sadel der passer. Prøv at rende rundt i en time hver dag, med et par sko der enten er for små eller for store, gnaver det ene sted, svupper det andet, helst med en tung sæk på ryggen samtidig. Udover at det er frygtelig synd for hesten her og nu, som prøver at fortælle at den har ondt, så kan det give kroniske skader og ikke mindst kronisk mén i hovedet, så hesten forbinder ridning med noget ubehageligt. Jeg prøver virkelig på at lade være med at være bebrejdende, men det er godt nok svært for mig at forstå at man vil byde et dyr dette. Heste gør næsten altid deres bedste for at gøre mennesket tilpas og gør sig umage med at prøve at honorere krav og forstå hvad vi ønsker, selvom vi ofte er nogle tumper til at give klare signaler. 
Som sagt er den sadle kun en midlertidig løsning, og hun har en pad under så det mindsker "trykket" 
For så skal du nemlig bare lige huske at fortælle hesten, at den ikke skal tage yderligere notits af, at sadlen muligvis generer - det er jo kun "midlertidigt" ubehag, sådan 1 månedes tid eller deromkring...    Hvis det derimod rent faktisk er et seriøst indlæg, så er jeg faktisk mest forarget over, at hestens ejer går med til konceptet - for jeg kan da umuligt forestille mig, at du vælger at ride rundt i en utilpasset sadel, uden at det er efter aftale med ejeren?
Hej, Der findes mange heste, der har svært ved at stå stille. Som med alting andet, kan målrettet træning som regel hjælpe. Hvis du går i gang med træning, må du regne med, at det tager megen tid, og at det måske nogle gange betyder, at du ikke får trænet så meget andet end lige dette her. Hvis det er OK med dig, så er det bare med at komme i gang. Hvis du har mulighed for at have en hjælper på jorden de første mange gange, vil det være en stor fordel. Hjælperen kan hjælpe dig med at få ponien til at stå stille, mens du med en bestemt kommando beder hesten om at stå stille. Vælg en kommando, som du ved, at du aldrig kommer til at bruge til andet end lige dette her, så du ikke kommer til at udvande betydningen ved at bruge kommandoen i andre situationer. Hver gang, ponien viser tegn på at have forstået meningen, belønner du den med ros, klap, kløen ved manken, godbid eller hvad der nu skal til for at motivere netop denne pony. Timing er meget vigtig. Du har max. 3 sekunder fra ponien gør noget rigtigt til den får belønningen, for at den forstår, de to ting hænger sammen. Husk på, at du træner ponien til at gøre noget helt anderledes, end den har gjort mange, mange gange, så du skal være enormt tålmodig og tage små skridt. Når den i løbet af træningen gør noget lidt bedre end den før har gjort, stopper du den særlige træning for den dag. Når ponien (måske) begynder at forstå kommandoen, lader du bare hjælperen stå ved siden af uden at holde ponien, mens du gør, det du skal gøre. Husk at starte med noget, som du nemt kan gøre igen og igen og igen - f.eks. tage tæppe af og på. Hvis ponien viser tegn på, at den forstår meningen, kan du lade hjælperen stå længere væk, og til sidste kan du helt undvære en hjælper - sådan skulle det gerne gå. Du må tænke på det lidt som om du lærer den et cirkustrick. Start med noget der ligner slutresultatet en lille smule og beløn. Udvid "øvelsen" til noget, der ligner slutresultatet lidt mere o.s.v., indtil en dag ponien står bomstille, når du giver den besked på det (og selvfølgelig får en belønning for det). Et tip: Sørg ALTID for, at ponien KUN går frem fra parade, når du giver den hjælpen til det! Hvis ponien tror, at den skal gå frem, så snart tøjlen løsnes en smule, kan det give problemer. Derfor er det en god ting at lære den. Det kan lade sig gøre selv med meget fremadgående heste - når det lykkes med min hest, lykkes det nok også med din  God arbejdslyst - jeg håber, du har held med det! MVH Jette
Mange tak for rådene, Jette. Det vil jeg prøve!  Mvh.
Uha, det kender jeg godt!   Red en masse heste, da min gamle hest var blevet aflivet, og inden min unghest var klar... og hold nu kæft, der er mange heste, der ikke har lært at stå stille     Jeg hader det, for ja, det er altså bare besværligt  Min unghest har i perioder også tendens til at glemme, at han skal stå stille, når jeg er kommet op. Vores bedste og nemmeste trick er gulerod   Han får en, når jeg er kommet op på den ene side af halsen, og så en på den anden side af halsen - varierende, hvilken side vi starter til = vupti, bomstille    Så det ville jeg øve den lidt i. Hvis de ved, der vanker guf, så står de jo gerne stille og venter på det  Ellers så har vi trænet rigtig meget at bakke og stå. Især hvis man bare står og snakker, så kan man hele tiden bede den om at bakke, hvis den går frem. Gå et skridt = bak med det samme. Stå stille, og når så den vil gå igen, så bakker vi igen 
Hvor længe har hun været væk fra moaaaaaar ? Hvis det er ret nyt, så ville jeg så absolut tage det helt roligt og pt. sørge for at hun ikke kommer til at føle eller tro sig forladt. Det er jo altså et traume at forlade eller blive forladt af sin mor, så lad hende først blive tryg ved ny stald, dig og livet som hest uden sin mor, så skal det nok komme stille og roligt, men hun er jo altså kun et "barn" endnu. Jeg er af den overbevisning, at jo færre traumer de oplever jo mindre separationsangst senere. så gør først hesten helt tryg ved dig og kammerater, og så put en smule læring på senere. Tålmodighed er en dyd . Og held og lykke med hende 
at den skal have lidt tid til at finde sig til rette. Og så ville jeg enten tage hende ud alene lidt og så tilbage til flokken (bare et par minutter uden for stalden, hvor hun stadig kan høre de andre til at starte med) eller tage de andre væk lidt, hvor hun bliver i boksen med dig som selskab og masser af godbidder, og så trække dem tilbage til hende for at træne det med at være alene og overbevise hende om, at de andre ALTID kommer tilbage. Hvis du tager hende ud af stalden alene, og hun prøver at mosle sig vej ind i stalden igen, inden du giver lov, så få hende til at gå i cirkler omkring dig, indtil hun falder til ro. Hvis hun virkelig lægger kræfter i, så kan en rebgrime eller en kapsun være en idé i stedet for alm. grime. Men under alle omstændigheder skal det jo helst ikke blive en tovtrækningskonkurrence, som du selv skriver, for så vinder hesten jo, stærk som den er   Lær hende gerne at bakke et par skridt på et bestemt signal, så du kan bruge det, når hun ikke har opmærksomheden på dig.
af baksignalet skal selvfølgelig ske i rolige og trygge situationer, og ikke når hun allerede er kørt op 
Det er altså helt normal adfærd for en åringsplag  De er usikre og tryghedssøgende, og det skal nok blive lettere at håndtere med tiden, når hun bare er i hænder - og det er hun jo. Jeg tænker dog, at 20 sekunder er RIGTIG længe at stå og vente, mens hun ser/hører de andre forsvinde, og jeg tror at opgaven er for stor. Lær hende at vente så meget, at hun ikke løber op i hælene på hverken din mand eller de andre heste, og stil dig tilfreds med det. Du kan ikke forvente, at en plag er ligeså velovervejet og nem at have med at gøre som en voksen hest - akkurat som du heller ikke kan forlange voksne reaktioner af et barn. Giv hende små opgaver som er lette for hende at overskue, og ros hende for det, så skal hun nok udvide sine kompetencer efterhånden  Hilsen Sif
Føl 0-1 år = 0-5 års barn: De er mægtig søde og vil (for det meste   ) gerne menneskene omkring dem. Men de har NOGET svært ved at overskue verden og konsekvenser af deres adfærd. Vælter deres verden kommer det højlydt til udtryk...  Plag 1-2 år = 5-10 års barn: De har en HEL klar mening om hvordan deres verden skal være, og de giver sig ikke uden alle kneb er forsøgt for at få "mor/far" til at ændre mening til deres fordel...   Tværhed og stort søvnbehov afbrudt af sprudlende humør og hyperaktivitet kan forekomme...  Plag/ung hest 2-3 år = 10-12 års barn: De er nu så småt klar over at verden stille krav til dem   - IKKE dermed at forstå at de accepterer det fuldt ud, men man kan som regel tale fornuft til dem. Man begynder at kunne stille små arbejdsmæssige krav. Unghest 3-4 år = 12-14 års barn: De ejer verden, de kan det hele, de tager ikke imod råd og vejledninger - heldigvis er det en relativt kort periode - ellers ville verden være tom for ungheste og børn i denne alder...  Ung hest 5-6 år = 14-18 års barn: De er ved at affinde sig med deres hårde og uretfærdige skæbne   - dog vil der lejlighedsvis komme komplet ud-af-det-blå reaktioner   . Dette kan NEMT være en reaktion på noget der er hændt flere dage før - så vid dig aldrig sikker!  Hest 7-9 år = 19-25 årig: De er igennem al grunduddannelse ergo ved de alt hvad der er at vide SLUT   ! De kan holde til at arbejde, men nyder også at holde fri med vennerne... Hest 10-15 år = 26-55 årig: Arbejde, arbejde og arbejde - jo ældre jo mere kører alt på rutinen...  Hest 16-20 år = 56-70 årig: Alderen begynder at trykke - skroget er ikke hvad det har været og arbejdet har bare været sjovere at stå op til om morgenen...   Det er nu tid til at tage det lidt med ro - man skal jo også øve sig så småt på pensionisttilværelsen...  Hest 21+ = 70+ årig: SKIDE SKØNT - man dalrer rundt og gør som det passer én - hvis man er upassende i sin adfærd, bliver det af omverdenen forklaret med "tullethed" (det er helt vildt hvad man kan slippe af med på den konto...)    Trine (Faxa)
Spot on, Trine 
Er man en dårlig rytter hvis man falder af sin hest? Jeg havde mit første fald igår på min hest, efter to års intensiv ridning. Jeg er blevet en smule usikker på mig selv, så mit spørgsmål er egentlig bare, om det nødvendigvis betyder man er en dårlig rytter, fordi man falder af?
ALLE ryttere risikerer at skvatte af - nogle ryger oftere end andre, men det har sjældent noget at gøre med at man er en decideret dårlig rytter... Rider man unge/urutinerede heste som måske oveni er til den vågne side, så er der større risiko for en afsidning - end hvis man holder sig til en flink og rar bombesikker hest. Jeg har personligt præsteret at stå på snotten af en ellers flink unghest i skridt (den fik bogstaveligt talt en hare mellem forbenene - så den snurrede PÆNT kvikt rundt   ) - men jeg er også blevet hængede på en tur igennem en 20x60 meter ridehal i fuld "buk/hop/kasten sig rundt" på min "gamle" dressurhest som ellers ikke var bange for noget (sne der rutchede af taget var dog mere end den kunne styre...   ) Hvad skete der da du faldt af? Kom du til skade? Var der andre der sagde/udtrykte - at det var fordi du ikke red godt nok at det skete? Trine (Faxa)
Jeg rider en islænder, som er staldens mest sensitive hest, og reagere på de mindste, små signaler. Han har derfor meget få ryttere, da han har det med at løbe med sin rytter, hvis han/hun er anspændt eller usikker. Det der skete var, at jeg red uden sadel i ridetimen igår, og faktisk gik det rigtig godt, og det var rigtig rart, - også i tølt. I det at han får så meget tøjle og bliver så afslappet i tølten, sænker han hovedet, og går uforberedt i trav. Dette sker i hjørnet, på en lidt lille udendørs bane, hvor jeg mister balancen grundet uforberedelsen. Jeg spænder per automatik,?hvor han går i galop imens jeg i forvejen sidder ustabilt, og derefter falder jeg af lidt efter. Jeg lander næsten lige foran ham, men imponerende nok, stoppede han brat op foran mig, i det jeg falder af. Trods at farten faktisk var høj. Det er lidt svært at formidle videre på skrift, men håber du forstod lidt SF det jeg skrev 
Det korte svar på dit spørgsmål er nej. Man er ikke en dårlig rytter fordi man falder af. Alle falder ind imellem af. Og det bliver man hverken en bedre eller dårligere rytter af. Der er selvfølgelig mange måder at falde af. Hvis hesten pludselig eksplodere i vilde bukkespring, er det kun den rytter med bedst balance og evne til at forudse hvad hestens næste træk er, som bliver siddende. De fleste andre falder af. Nogle rytter falder af, simpelthen pga usikkerhed på egne evner. Min datter på 6 år er en af dem. Hvis hesten sætter uventet frem i galop, eller laver et lille uskyldigt bukkespring, bliver hun med det samme usikker, stiver sig, og læner sig frem istedet for tilbage. Dette gør at hun jo kommer til at sidde løst og usikkert i sadlen og hvis hesten så bare løber det mindste til den ene side, så ryger hun af til den anden side. Det er så tydeligt at se, når man står på jorden. Selv om min datter tager nogle ture i sandet, pga ovennævnte, synes jeg ikke at hun er en dårlig rytter. Men måske en uerfaren rytter er mere præcis beskrivelse af hende. Hun mangler at lære at læse hesten, hun mangler at reagere instinktivt postitivt rigtigt, når hesten laver noget uventet. Og det kommer kun med mange ridetimer, mere rutine osv. Men hun er af sin alder en dygtig rytter allerede på mange andre områder. Når jeg læser det som du har skrevet da du faldt af, så tænker jeg lidt at du måske ikke helt har nået at forudse hvordan hesten reagerede i hjørnet ( faldt i trav) og så hjælper det dig absolut ikke i situationen at du red uden sadel. Og når først man kommer i ubalance, så hjælper det heller ikke at hesten vælger at sætte i galop. Så dit faldt er vist bare en af de ture i sandet, som bare kommer ind i mellem og man bare skal grine af. I mit eget tilfælde har jeg ( syv ni tretten) ikke været faldet af en hest i mange år, med undtagelse af et fald, hvor hesten døde under mig  Men sidst jeg faldt af, var da jeg red uden sadel på min gode rare vallak, som ellers aldrig satte en hov forkert. Jeg travede over en bom, og af en eller anden grund, blev han så kæk og glad over det at han satte over i et kæmpe spring og bukkede bagefter. Det var jeg slet ikke forberedt på. Men sadel var jeg nok blevet hængende, men her måtte jeg altså også en tur i sandet. Men det kan jeg kun grine af. Der skete heldigvis ikke noget. Så du skal bare på hesten igen og tro på dig selv. Hilsen Ane
Hej, Alle ryttere oplever et antal ufrivillige afsidninger. Da jeg var ung (= maaaange år siden) sagde man, at man skulle falde af 100 gange, før man var en rigtig rytter. Jeg har arbejdet ihærdigt på at nå derop, men jeg tror ikke, det er lykkedes, og det håber jeg så heller ikke lige på kommer til at ske, nu hvor jeg er i reparationsalderen...  Så nej, den eneste ulempe ved at ryge af i utide er, at man kan blive nervøs og sidde og spænde oppe på hesten - og så falder man endnu lettere af. Derfor bare op på hesten igen - både rent bogstaveligt og også i overført betydning! MVH Jette
Bestemt ikke! Jeg har selv redet i godt 23 år og er faldet af omkring 80 gange og det har faktisk gjort mig til en meget bedre rytter; de sidste 9 år er jeg slet ikke faldet af, fordi jeg har lært at blive siddende, uanset hvad hesten gør.   Dét endda selvom jeg næsten kun har redet skøre og unge heste i den periode, der har kunnet bukke og springe til de store guldmedaljer!   Det siger også lidt om, hvor ofte jeg måtte bidde i græsset de første år! På nogle af de små ponyer, kunne jeg godt skvatte af mere end én gang på en ridetur - ikke fordi, jeg var en dårlig rytter, men fordi sådan nogle små krabater altså kan være utrolig svære at blive siddende på, når de laver deres numre. Især uden sadel/med ponypude. Det tager meget lang tid at få en god balance og at lære at forudse reaktioner, som heste kan komme med, så man kan blive siddende.  Og sådan en islænder uden sadel... det er altså en glat affære! Det er ingen skam at falde af sådan en.   Så nej, du er ikke en dårlig rytter - måske endda lidt bedre, for næste gang ved du, hvordan han reagerer og du kan tage det i opløbet. Det vigtigste er, at du ikke slog dig og ikke er blevet bange for at ride af faldet; først der, kan det begynde at få en negativ indflydelse på éns ridning. Man skal bare grine af det - mens man ømmer sig lidt - og så er det op i sadlen og videre!   Heidi
... er altså røget af tit og tæt, og hun er jo dygtig nok. Tror snare, at man kun bliver bedre af at falde af. Man siger jo, at man lærer af at fejle