Hej Hn`er  Vi går MÅSKE og leger med tanken om at få hund nr 2 her hjemme! Men vi har jo en ufattelig masse overvejelse omkring dette! Vi har Samson som er en rott/lab blanding, som vi bare har fået den skønneste hund ud af, han kan med hestene, kattene, hygger sig med marsvinene, lydig, elsker alle hunde, en god famillie hund osv... Grunden til at vi gerne vil have hund nr 2 er, at så har samson selvskab, og aldrig allene, som vi priotere meget højt at han ikke skal være for meget! Han plejer gerne at komme med hvis vi er til et lille famillie besøg eller lign  Men det kunne jo være rart, at når vi fx var på arbejde at han så havde en at hygge sig sammen med! Plus at væres tanke også er, at den dag vi får børn, og baby er lille bitte er der måske ikke lige så meget tid til lille samson (forstå mig ret) og så ville han jo altid have den anden hund! Men så er det vi bliver usikre, og har brug for jeres hjælp! Tænk nu hvis de 2 hunde aldrig kommer til at kunne sammen?? Og hvad med 2 hunde i et "lille" hus på ca 120m2?? Og på den anden side, så syntes vi jo alligevel at vi har alt til hund nr 2... vi bor jo på en lille gård, med stor have, marker mm, dejlig stald, opstaldere, jah der sker lidt af hvert! trods vi bor på landet sørger vi gerne for at samson kommer ud og går sig en tur hver dag, også for at det hele ikke skal blive for kedeligt, og når jeg rider tur på hesten så er han gerne med der også! Hvad er jeres erfaring omkring det at få hund nr 2?????????? Bliver det 2 lømler som ikke er til at holde styr på?? Jeg har så mange spørgsmål at jeg ikke kan huske dem alle, så jeg kommer nok til at stille en masse ekstra 
Vi fik hund nr 1 i juni, og i oktober fik vi hund nr 2 - tilbage i '08  - Og så kom hund nr 3 i april '09 *GG* Vores har haft SÅ meget glæde af hinanden, og jeg synes på ingen måde det er så meget forfærdeligt sværere at ha' 2 eller 3, fremfor kun én. - Selvfølgelig er der lidt mere arbejde i det, men medmindre man vælger 2-3 MEGET krævende hunde, så synes jeg ikke det er spor besværligt. Vores har så meget glæde af hinanden, at jeg ikke kan forestille mig at ha' kun én hund, nogensinde igen! Selvfølgelig er det dog vigtigt at finde nogle hunde der matcher sammen, og kan fungere sammen - ellers duer det ikke! Har set en flok hunde på 4, som slet slet ikke fungerede sammen. - Var nærmest delt ud i 3 hold, og ejerne måtte køre alt i hold for at hundene ikke kom i nærheden af hinanden. Dét show gad jeg ikke! Man skal ha' en flok som fungerer sammen, så får de glæde af hinanden. - Vores hygger sig rigtig godt sammen, der er yderst sjældent problemer og ja, jeg er kun positiv overfor hund nr. 2 
Mine forældre havde 2 hunde og de havde stor gavn af hinanden. Jeg har kun en hund og vil ikke have 2, da man så ikke kan komme på besøg hos folk. JEG synes ikke at man som besøgende kan byde folk at tage sine to hunde med, det er for meget. Synes også at det fylder for meget i hverdagen med 2. Og så skal man hele tiden sørge for ikke at gøre forskel på dem. jeg vil hellere have en og så passe og træne og forkæle den det mere. men ok om man fodrer en eller 2 er der ikke mere arbejde i og med andre ting. Jeg vil gerne kunne tage min hund med ud af huset og ikke kun på gåtur.
Min hund nr 2 er for en måneds tid siden flyttet ud til mine forældre. Mine hunde er 3 og 6 år. De første to år havde de rigtig meget glæde af hinanden, og min tanke var jo også, at de så ikke var "alene" når jeg var på job osv. Men det seneste halve-hele år er det bare blevet for meget for den "gamle". Den unge er en evigglad sprællemand, en sjov hund fuld af fis og ballade. Men skulle hele tiden og igen og igen stikke til den gamle, der ikke sagde ordentligt fra, men sad med åben mund og gispede, vendte hovedet bort, kiggede på mig m bedende øjne osv når den unge igenigen ville lege. Så jeg har brugt enormt meget energi på at holde den unge fra den gamle... Desuden var der jalousien. Den gamle kunne ikke komme hen og snakke med mig, uden at den unge maste sig imellem, ville lege - kæles med osv. Jeg var TRÆT af at skælde ud og holde den unge i "kort snor",- han var jo bare en glad hund... Desuden havde jeg konstant dårlig samvittighed over, hvor svært det var at passe dem ordentligt (efter mine egne forskrifter). Jeg vil jo ha tiden til at have dem med på gåtur hver dag hver for sig, så de både ku være selv hjemme, men også sammen. Ville under ingen omstændighed have "have-hunde". Og det er bare næsten umuligt, når man også har job og hest at passe... Mine forældre havde længe kigget efter en ny hund, en hund på et par år, der ku være selv hjemme, var renlig, ikke gøer osv. De havde så min unge med hjemme et par dage, og han er blevet hos dem! Ingen af hundene har savnet hinanden, og de er begge faldet rigtig meget til ro, blevet mere afbalancerede. Så alle mine intentioner om at have mere end 1 hund pga at de er flokdyr osv, fungerede ikke i praksis hos mig... Jeg kender så andre der har 2-3 hunde hvor det fungerer fint, men kender også to par der måtte af med hund nr 2 af samme årsag som mig. Kender også en der har 4 hunde, som ikke kan være i samme rum!! De skal skilles ad hele tiden, to har den ene ende af huset, de to andre den anden ende osv. Ikke om jeg gad, må heller ikke være særlig optimalt for hundene. Så udfra min egen erfaring synes jeg det er enormt svært at rådgive... Jeg ville min gamle hund det bedste ved at give den en kammerat/lillebror, men det endte med at det bedste jeg kunne gøre, var at give den bort igen til et andet hjem :/ Min gamle hund har nu en legekammerat vi mødes med et par gange om ugen, og det fungerer perfekt. - Måske det var en mulighed?!
halløj..... eller hedder det godmorgen?  Åh hvor er jeg bare ikke gode venner med det Nero brænder program min arbejdskollega har lagt på min pc   Alle siger det er så godt et program... hmmm. Mon der findes en brugsanvisning på nettet et sted? Har søgt en lille bitte smule, men ikke rigtig fundet noget. mon I kan hjælpe???  Ha en god dag. hygge Sprit
hej igår gik det igen skævt i vores lille skrøbelige familie. min far var ved at lave mad, men bror kommer og spørger hvor hans taske står den videre "samtale": bror: hvor står min taske egentlig? far: ej, nu må du kraftedeme tage dig sammen!(allerede her hæver han stemmen, til over hvad der er behageligt at høre på) bror: slap af jeg spurgte bare (han mener det på en berolignde måde) far: ej det er fanme dig der skal slappe af(han har allerede her nået et temmeligt rødt felt) bror:....det er da dig der skal slappe af? (virker lidt forvirret over fars kofliktskabene adfærd) far: JEG ER HELT ROLIG! bror: det gider jeg ikke det her... far.: du kan bare skride (mener det) hvem er det her der er idioten, far virkede ikke en gang til at have nogen grund til denne adfærd, så nu må man åbenbart ikke spørge om noget mere  og tror mig han mente vert et ord. er det os der er totalt dumme, eller var det der ikke en temmelig tarvelig måde at opføre sig på?
Er under uddannelse til pædagog og har en pædagogisk grunduddannelse på 1år og 8 mdr+ erhvervs erfaring. Der der er IKKE i orden af faderen. Man skal have respekt for sine børn ligesom de også skal have respekt for en. Magen til nedladende opførsel skal man lede længe efter. Hvis han er sur, må han melde det ud og sige at han gerne vil have lidt fred på en pæn måde. Det er ok at være sur men det er IKKE i orden at det skal gå ud over andre.
at det ikke er os den er gal med, han er simpelthen for MEGET! er så skuffet over det, selvom det ikke er en opførsel der overrasker mig da han tit gør lignene... han var IKKE i dårligt humør! som mor siger han bliver nok en MEGET ensom gammel mand engang  forstår bedre og bedre hvorfor jeg ikke har tillid til ham, er så glad for at vores mor ligger i den anden ende af skalaen 
(I overført betydning!   ) Kan jeg også nemt få en snerre-reaktion for, så er jeg lidt stresset, og mit blodsukker er nok også lavt. GRRR! Det korrekte svar til brormand er: Hvor du selv har stillet den!/Led efter den!/Hvor skulle jeg vide det fra, det er DIN taske!...  Stakkels mand- med børn, der ikke respekterer ham, og med en adfærd, der ikke indbyder til det.. Tl gengæld er det for dårligt af din mor, at hun diskuterer hans adfærd med dig, og dermed sætter lus i skindpelsen, selvom det er utilsigtet.