Søg i DBA, gul og gratis, herinde eller på opslag i butikkerne Jeanette O mener du seriøst at man bare skal sætte mad ud ??  Så er det da det samme som hvis jeg gerne vil have naboens hest, skal jeg så også bare fodre den så er den min ???
Du finder et par brødre der er KASTREREDE   i dba eller guloggratis. Holder dem indelukket i stalden den første uge - så lader du dem være ude som inde og fodre dem så de holder pænt huld. For velnærede katte fanger flest mus - og kastrerede hankatte eller steriliserede hunkatte er de bedste! For de har hverken kampe (for parring), killinger eller andet at tænke på - kun fornøjelse som at fange mus  En kastreret/steriliseret kat på 1-3 år kan typisk erhverves for 50-200 kr - de penge er altså bedre givet ud end du lige tror  Så i modsætning til flertallet der køber killinger så gør noget klogt og køb voksne katte der er ordnet  Tro mig du vil blive lykkelig for sådan en investering (ellers smutter hankattene jævnligt 7-60 dage), hunkattene får killinger (4-5 stk) 2-3 gange om året osv 
ungkatte og kan evt. undvære et par stykker. Ellers lader det til at nogen af hunkattene vil forære os nogen killinger i løbet af kort tid. Og ja, bare start med at fodre. Vi havde 3 inde/udekatte med og overtog 3 som var efterladt på gården. Vi har været oppe og runde 18 eller deromkring mene r nu omkring 10-12 stykker totalt. De andre er kommet tilløbende osv. Mvh Tina
Kig ind på under bortgives - der er da jævnligt voksne katte (også neutraliserede) der søger nye hjem. Der har du den allerbedste staldkat.
Du kan jo også tømme et par pladser på dit lokale internat. De har ofte både inde og ude katte. Der får man dem både neatraliserede, vaccinerede osv.
For knap et år siden, skrev jeg et lignende indlæg. Det resulterede i, at der var flere venlige brugere herinde, der tilbød os killinger. Så vi afhentede 2 ti-uger gamle killinger ved en flink HN-bruger ca 20 km fra, hvor vi bor. En uge senere var vi til stævne i Bogå, hvor de også havde en killing til overs. Så i løbet af 0,5 havde vi tre dejlige gratis killinger i stalden, Kaj og Andrea, som søskendeparret blev døbt, og så Musti. De første 14 dage boede de i en boks, men allerede 1. dag, de fik hele stalden at rende i, beviste de deres værd ved at dræbe en rotte.  Nu er de omkring et år gamle, og fanger dagligt mus, muldvarpe og fugle. Rotter har vi ikke set siden den første fangst. Gratis har de dog ikke været! Indtil nu har disse 'gratis' staldkatte kostet over 6.000,- i vacc, øremærkning, ormekure og neutralisering. Og så guffer de for næsten 400,- tørkost om måneden. Så forslaget med at finde katte, der ER neutraliseret er sikkert et godt råd. 
Man kigger da her på HN!!!!!! Jeg har den ideelle staldkat jeg desværre skal af med. Det er en hunkat, men jeg vil gerne betale for at få hende steriliseret så snart hendes (endnu ufødte) killinger kan undvære hende en dags tid.
..... folk der har katte i overskud, først betaler hvad en neutralisering koster og så BAGEFTER sælger dem for sølle 200 kr. ?? Det er da prisværdigt, hvis den slags mennesker findes. Men mon ikke de fleste sørger for at give dem væk, inden de har puttet de penge i dem ?? Mvh. Gammelnok
Internatkattene, koster lidt at hente. Men man sparer rigtig meget på det alligevel. Bare se på eksemplet med 3 gratis killing = 6.000 i vaccine, neatralisering og øremærkning. Jeg hentede 2 killinger hos dyrenes beskyttelse. Killinger kr. 900 pr. stk. = 1.800 Neatralisering + øretatto kr. 1500 (for begge) Depositum retur (fra købs prisen) fra DB ved neatralisering kr. 600 I alt kr. 2.700 for 2 katte Desuden dækkede DB en del dyrelæge regninger i starten, da misserne havde noget luftvejsinfektion da jeg hentede dem. Så de var afsted i hvert fald 3 gange på DB's regning. Desuden havde de 1. + 2. vaccine, ormekur og tjek for katte aids og leukemi, da jeg hentede dem. Hvilket jo kan trækkes fra købs prisen, da jeg jo ellers bare skulle have betalt min egen dyrlæge for det. Så man giver både en ledig plads til andre katte på internatet og sparer en hel del penge ved at hente på internat.
For 5-6 år siden satte jeg en annonce i den blå avis, men jeg søgte neutarliseret katte. Jeg fik 4. de blev alle leveret, alle boede over 100 km væk, jeg fik mad, legetøj og alt hvad man skal bruge til katte, den ene blev endda steraliseret bare fordi vi skulle have den. de 4 katte gav jeg 0 kr for. Jeg gjorde det igen her i efteråret, og jeg fik 3, alle leveret og neutarliseret. Pris 0 kr. Begge gange har jeg måtte sige nej til nogle.
Der kan jeg varmt anbefale at hente katte - dog er det underligt at der skal være forskel på hvor man henter en kat. Vi hentede en i Fredericia og en i Brande og begge har kostet 450 kr og de er bare dejlige..... Så hvor de 900 kr kommer fra for en internatskat ja det ved jeg ikke evt sjællands priser...
Ordnet hunkatte. De er gode til at fange mus og rotter, og når de er ordnet får de jo hellere ikke killinger. Det bedste ved at vælge en hunkat, er at hun passer på sit område, dermed undgår man naboens katte. Tjek på internatter (vi tager 1000 kr her hos Kattens værn, dog forlager vi at kattene må komme ind i huset - dog har vi nogen gange gårdkatte)i aviser på nettet, mm. Få dem dog ordnet! Ikke flere uønsket killinger. Ja de er søde, men hvem gider at få 6 killinger 3 til 4 gange om året ? Og til dem som gerne vil have deres hunkat stelliceret, men som er gravid, så kan det altså godt lade sig gøre. Faktisk ret langt hen. her på Kv, gør vi det oftes. Især fordi man skal have både mor og killinger i 12 uger, og det koster desværre penge og plads. Missemor har ved ikke at hun har killinger, før end at hun har født dem. Derfor er det også synd at aflive killingerne. For morkatten.
Er det killinger du skal have nu ?. Jeg har en hunkat, som er højdrægtig (9320 Hjallerup), men de er først klar til afhentning omkring 1. august. Det er lidt for tidligt på sæsonen til at kunne forvente en masse killinger - om 2 mdr. ser situationen helt anderledes ud og der er opslag om kattekillinger til salg/afhentning alle vegne.
Jeg undskylder på forhånd dette sidespring. Men hvor er det bare klamt at læse om alle de katteejere (staldkatteejere), der fuldstændigt skamløst får avlet killinger år efter år. Det er kun de absolut færreste af disse killinger, der får en nogenlunde tålelig katte-tilværelse. Resten bliver kastet omkring som mere eller mindre uønskede stalddyr eller husdyr eller ender som vilde katte, der går for lud og koldt vand, spreder sygdom, bliver en plage for andre dyreejere og - naturligvis - formerer sig yderligere. Det er som at slå i en dyne. Man kan kun forsøge med at tale til folks moral. Det er umoralsk at anskaffe sig et dyr og så ikke vil bekoste den udgift det er at forhindre, at dyret formerer sig med uønsket afkom til følge. Føj. Hanne
Hanne 17:  Jeg er vild med katte og har selv 2 stk., men de er begge neutraliserede af samme grund, som Hanne 17 skriver.
Hej Hanne hvor har du dog ret. Og lige så snart de kommer til at koste folk penge eller bøvl, forsvinder deres dyre velfærd. Mine to katte har jeg taget fordi naboerne bare svigter total. Det koster mig 1000 kr at få dem neutraliceret selv om det ikke er mine. Nu håber jeg på et dejligt hjem til dem
Hanne 17, godt skrevet. Vi har 2 stks katte her på gården, selvfølgelig neutraliseret, de holder fint gården her fri for mus og rotter.
Chance: Jeg synes ikke rigtig jeg synes jeg bestemmer det hele om hvad vi skal, og synes også at vi sagtens kan bruge tiden væk fra hinanden, for ligesom og komme til og savne hinanden igen m.m Christina: Han deler IKKE med mig, og det kommer han heller aldrig til, han er MEGET nærig anlagt, MEN jeg vil så heller ikke have hans penge, slet slet ikke. Jeg går selv arbejdsløs, og har overvejet tanken om at det er fordi man endelig håbede at man skulle lave noget sammen lørdag/weekenderne. Men igen, nej føler ikke det er årsagen alligevel.. Jeg tror måske det bunder lidt i at jeg kun har ham i mit liv, har ikke rigtig nogle venner/veninder. og kan jo ikke blive ved med og besøge min plejefamilie hvergang han ikke er hjemme. og jeg vil heller ikke ringe og spørge en om vi skal finde ud af noget bare fordi manden skal i marken, så ville jeg som ven/veninde føle man kun kan bruges når manden ikke er hjemme agtigt. åhh hvor jeg synes det er svært. Vi havde en lang samtale for 1 mdr siden da han begyndte og nævne det med ham landmanden, og der lovede han mig (uden jeg havde nævnt noget), men der lovede han at det blev maks 3 dage om ugen, og det ville kun bliver 1 weekend = 1 lørdag i hele sæsonen. og da han spurgte mig nu her om det var ok han smuttede afsted lørdag, spurgte jeg også om det så kun var den ene lørdag på hele sæsonen, og der kunne jeg se han havde glemt hvad han havde lovet, men han svarede hurtigt: Ja, ja det er kun den her ene lørdag i hele sæsonen. Jeg ved ikke om det kan bunde i noget mht min barndom, min barndom har ikke været den letteste, og har også gået meget til psykolog, håbede bare jeg ligesom ikke skulle det denne gang, men det kan godt være jeg bliver nødt til det, hvis jeg vil til bunds i hvorfor jeg reagere sådan her , ihh hvor er det bare træls 
Hej Det er kedeligt at du bliver trist over at din kæreste skal af sted også om lørdagen. Men det er sådan set meget forståeligt. Jeg kender situationen ganske godt, idet min kæreste ofte er af sted pga. arbejde. Han er forfatter, så det er en lidt anden branche, men det betyder at han skal til alverdens møder, bogpræsentationer, interviews og arrangementer, og da vi bor i Italien, som er et stort, langstrakt land, så kan han ikke bare lige tage af sted og komme hjem samme aften. Han har også en lejlighed i Milano, hvor forlaget ligger, men vi har også huset her ude på bøhlandet, det ligger så bare 4 timers kørsel fra Milano. Så jeg tilbringer en del tid alene. Lige nu f.eks. Han tog til Milano torsdag sidste uge og kommer hjem onsdag næste uge. Så det er lige 2 uger, hvor vi ikke ses, og hvor jeg er alene. Jeg bor ude på bøhlandet, der er 4 km til nærmeste busstoppested, og jeg er uden bil, når han ikke er hjemme. Da jeg også er tilflytter her, er vennekredsen ikke stor, men jeg har heldigvis 3 gode veninder i nabolaget. Og hvordan klarer jeg så al den tid alene uden at blive skør? Det har taget lidt tid at nå dertil, men på en eller anden måde må man finde en indre ro og begynde at nyde sit eget selskab. Nyde friheden til at være sig selv, elske at være sammen med sig selv. Nu bor jeg jo på landet, med en stor VOV-hund og en kælen kat, og indtil for 6 mdr. siden også to heste. Jeg keder mig ikke ret ofte, for her er altid masser at lave. Der er en verden af natur lige uden for vinduerne, der er en masse at opdage. Og hvis det endelig er har jeg både Skype og selvfølgelig vores allesammens HN   og en verden af viden på nettet og i vores bugnende reoler. Måske skal du opdage dig selv, opdage at det egentlig er fedt at være sammen med dig selv og ingen andre. Vi har boet sammen i 8 år nu, og i starten var han oftere hjemme, men hvis man har en forfatterkarriere skal den passes. Og da det er ham der tjener pengene og slider for dem, så klager jeg ikke. Jeg ved godt han er bekymret for mig og vi savner hinanden, men sådan ER det bare. Det kunne være værre, i det mindste er han ikke udsendt til Afghanistan eller sådan noget  Lene
og ikke de andre indlæg.... Men for H***** da. Vågn lige op. Din kæreste kan da ikke - og skal heller ikke sidde hjemme og pleje hvad du synes han skal og ikke skal. Løb han i byen og parrede sig med alverdens udenoms kvinder kunne jeg forstå dit mismod.... Helt ærligt - stram OP. Med den attitude har du ingen kæreste om en ganske kort. Det er INGEN - absolut ingen der orker at høre på en klæbende kæreste der stiller stolen for døren hver gang der sker noget "hun" ikke deltager i. Det var så skideballen. Sidestillet med den vil jeg så anbefale dig at få dit eget liv....sæt dig ned og tænk: hvad kan jeg li', hvad har jeg lyst til, hvad kunne være spændende at gå i lag med....og så GØR det.... Yep - sur r**, surt indlæg, men jeg kan simpelthen ikke svinge mig op til at skulderklappe dig.... KH:)Annette
lige meget hvad så har du jo mig 
Jeg siger ikke det er rigtigt af dig, men det er forståeligt. Du går jo meget alene, når du hverken har job eller mange venner og veninder. Kan godt huske da jeg var på barsel, også ude på landet og uden bil. Manden kørte kl. 06 og var tidligst hjemme kl. 18. Somme tider skulle han jo også et eller andet og kom meget senere hjem og så kunne jeg også blive trist og muggen, trængte til et voksent menneske at snakke med. Havde masser af venner og veninder, men de var jo på job om dagen og havde familie og børn om aftenen. Så ja, det KAN godt blive ensomt når den ene part er meget væk og man selv er derjemme. Jeg ved ikke hvorfor du er arbejdsløs, om du er syg eller dit fag er ramt som så mange andre af finanskrise, men prøv at find et eller andet at lave. Hvis ikke det er muligt at finde lønnet, så noget frivilligt arbejde. Masser af mennesker sidder og er ensomme og kunne bruge et lille besøg måske. Derudover. Det er da helt ok at spørge venner eller plejefamilie om de giver en kop kaffe, men igen, meld dig til noget der interesserer dig, hvor du kan være så heldig at møde nye bekendtskaber der måske kan føre til venskaber. Du kan lige så godt lade være at forsøge at begrænse manden. Nogle mænd kan næsten ikke vente til landbrugsmaskinerne skal rigtig igang efter vinter.  OG, så får du bare en sur kæreste oveni, så kan i begge sidde og være sure. Derudover, så skal kæresten også huske, at alt med måde. Det er ofte sådan at mænd er gode til at pleje venskaber, biler og maskiner og forventer at man har et forrygende parforhold, helt uden at yde noget som helst. Hvis ikke en eller anden maskine fungerer, så bruger de gerne hele weekenden på at skille den ad og løse problemet, om muligt tager andre med på råd eller kurser for at dygtiggøre sig. Men i et parforhold der ikke helt kører, så stikker de gerne halen imellem benene og håber det har løst sig af sig selv når de kommer hjem. Tsk.
du har bare arbejdsløshedskuller, det kalder jeg det når ens partner pludselig skal være erstatning for kollegaer, daglige udfordringer, underholdning. det er faktisk ret surt, når man har det sådan, for inderst inde ved man godt at man er lidt fjollet. du er velkommen her, hvis du syntes tiden er lang, jeg har både kaffe og te. og syntes faktisk du er en fantastisk pige. knus mig
Jeg er lige modsat. Jeg kan ikke udstå en kæreste der sidder lårerne af mig og forlanger jeg skal holde ham/hende med selvskab. Derfor har jeg det også fint med mit eget selvskab, finder ting der fanger min interesse, hvad enten det er heste, en god bog, en god gå tur i skoven, ved stranden m.m Samtidig forlanger jeg heller ikke at en kæreste forstår alle mine interesser, men at han forstår det er en del af mig og jeg har brug for dem. Lige nu er jeg uden kæreste og det har jeg det fint med. Samtidig kan jeg også godt forstå du gerne vil se din kæreste, føle dig elsket, sat pris på og være sammen med ham. På dage hvor I er sammen, så lav noget sammen der skaber en hyggelig stemning. Tag ud og spis eller lav en god hyggelig middag. Overrask ham pludselig med et eller andet DU ved han kan lide/sætter pris på. Hvis du i forvejen laver en madpakke til ham inden han tager på arbejde/marken, så lig en lille seddel eller anden sød hilsen der ikke bliver for sukkersød men som alligevel minder ham om at du elsker ham netop for den han er, eller gør hans madpakke ekstra intersant med ting du ved han elsker og mix det sammen til en god madpakke der er mættende og som holder hans energi oppe på en travl arbejds dag. Vis du sætter pris på de ting han gør for dig, og lad ham det vide, så han ser du faktisk er rigtig glad for ham som den person han er og som var det der i første omgang gav dig gele i knæene da du forelsket så ind i hans øjne, mærkede det første kys m.m Og er du ramt af finanskrisen, og pt. ikke kan finde arbejde eller der er anden årsag, så er det endnu vigtigere at du finder noget indhold der får dig op af stolen og får dig igang. Så du er glad og tilfreds også når manden kommer hjem. Ved at se dig glad kan også gøre ham glad og lyst til at dele sin arbejdsdags oplevelse med dig. At gå og er sure begge 2, før kun til snerreri, muggeri og skænderi hvor begge bliver kede af det og sure. Og det jo ikke skide sjovt heller. Håber du finder ud af det.
Huha.. der var mange svar, gode råd, møgfald m.m  Jeg kan fuldt ud forstå jer allesammen det i skriver og de gode råd i kommer med, og jeg må måske ha formuleret mig en anelse forkert, og det er ikke for og trække mit indlæg tilbage, SLET SLET ikke. MEN, hvis han f.eks skal i byen med kammeraterne, reagere jeg ikke sådan her, skal han til badminton (hans fritidsinteresse) reagere jeg heller ikke sådan her, reaktionen kommer kun når han skal ud til ham landmanden og jeg ved ærlig talt ikke hvorfor! Har tænkt EKSTREMT meget over det siden jeg skrev indlægget igår, og måske kan det være fordi vi d. 20 februar fik hund fordi det ville han RIGTIG gerne, og da jeg selv har slæbt 1 kat og 1 kanin til huse, synes jeg ikke rigtig jeg kunne sætte mig på bagben og sige NEJ det synes jeg ikke vi skal have nu! Så vi fik hund, og det var hans ønske! Jeg føler nok bare at nu hvor jeg går hjemme pga jeg ikke kan finde arbejde (finans @!#$ krise), så står jeg med det hele, angående hunden, jeg kører ture med den for at den oplever noget, jeg aktivere den i løbet af dagen, og går diverse ture med den, og jeg føler måske bare at det ikke er helt fair at eftersom hunden var hans ønske at han bare stikker afsted og arbejder i 12 timer +/- i hverdagene og weekenderne! Jeg har også f.eks spurgt om ikke vi skal starte til hundetræning med hunden, også for at mig og ham kan lave noget sammen, og for at vi kan lære noget omkring hunde og træning, for vores hund er SKIDE klog, det er ligesom os der mangler en del viden, men NEJ det vil han ikke, for det er for dyrt og ingen grund til  SÅ igen føler jeg at jeg står tilbage med en hund han egentlig i den første ende selv gerne ville have, og han lovede højt og helligt dengang at han nok skulle interessere sig for den m.m.. Det skal heller ikke misfortås at jeg vil have hunden væk, jeg elsker den hund, han er den dejligste skabning der pt findes, giver man ham lidt kærlighed og omsorg får man 10000 gange mere tilbage.. Men måske jeg bare selv skulle tage kampem i egen hånd, og betale pengene til en gang hundetræning???? også kan han få lov og sejle i sin egen sø... ?? For hvorfor skal hunden straffes fordi han hellere vil køre i marken end gå til hundetræning??? Tænke Tænke... Tror jeg vil undersøge prisen og tidspunkterne... om ikke andet kan jeg da give mig selv et klap på skulderen for at gøre hunden en tjeneste og mig selv mht og lære nye ting  Hvad tænker i ??? Laffeline: Det lyder som en god ide, jeg savner godt nok os og komme ud og ride en tur, måske det kunne arrangeres en dag sammen med dig? hvis du har et "æsel" jeg kan låne ?? det kunne være rigtig hyggeligt??
Jeg har aldrig selv prøvet at være ramt af 'arbejdsløshedskuller', men kunne godt forestille mig at det ville ramme mig hårdt. Jeg er meget socialt anlagt og fungerer ganske enkelt bedst i selvskab med andre. Tror det værste man kunne byde mig var isolation. Og sådan ville jeg nok føle det. Mine venner og kæreste er jo på arbejde om dagen. Jeg var syg med influenza en uge i vinters og i løbet af den uge, nåede jeg da også at drive min kæreste til vanvid. Det er dybt urimeligt og overhovedet ikke fair over for din kæreste på den måde at ligge bånd på ham. Det er dig der har et problem og ikke ham. Når det så er sagt, så ville jeg nok selv reagere som dig. Jeg ville godt være klar over det er forkert, men tror simpelthen ikke jeg ville gøre noget ved det. I bund og grund handler det vel om jalousi. Du er jaloux over at din kæreste har en masse og se til og du ikke har. Tror ikke du havde problemet, hvis du også havde en fuld kalender. Hvis jeg var dig ville jeg selv starte til hundetræning. Både pga. samværet med hunden, men også med andre mennesker.
... tror jeg også at du er ramt af "arbejdsløshedskuller" - og inderst inde synes du måske, at kørslen for landmanden er lidt "spildtid", og derfor reagerer du mere negativt på det? Glæd dig over, at du har en mand, der gider bestille noget - og gider give andre en hjælpende hånd. I kan jo selv få brug for hjælp, og så er det altid rart at have en tjeneste til gode  Med hensyn til hunden, så kan jeg godt genkende billedet  Da vi fik vores første hund, var det også min mand, der absolut ville have den - jeg var egentlig ikke så pjattet med ideen (det var så også en hund med en grim fortid). Der gik da heller ikke lang tid, før jeg hang på både lufteture og pelspleje (den var jo selvfølgelig langhåret!) - og kors, hvor har jeg været træt af det mange gange. Men det går jo alligevel. Jeg synes at du skal melde dig til en gang hundetræning. Det giver dig og hunden noget sammen - og det giver dig nogle nye bekendte (måske er der nogen, du kan lufte hunden sammen med?). Desuden er det faktisk ikke særlig sjovt at være to personer afsted til hundetræning. Det er alligevel kun én person, der håndterer hunden, og den anden kan bare kigge på. Når jeg har været til hundetræning, står der også gerne nogle og kigger på, og de keder sig som regel gudsjammerligt. Lad være med at udsætte dig selv for det   - men lad ham da tage med, hvis han fatter interesse, når I er kommet godt i gang. Måske skulle du overveje at fylde noget andet/mere indhold i din hverdag? Det er altid muligt at komme i gang med noget frivilligt arbejde, hvad enten det handler om at strigle heste på rideskolen eller hjælpe i cafeteriet i sportshallen eller handle ind for ældre eller alt muligt andet. Det giver også et godt netværk - og mange finder jobs via deres netværk  Hilsen Sif
Jeg er på mange måder ligesom dig. Alt hvad du skriver kan jeg genkende   Desværre.. MEN nu har jeg taget mig sammen, synes jeg selv. For vi fik et kæmpe skænderi sidst, og det sad lige alt i perspektiv for mig. Jeg mistet ham snart hvis jeg ikke snart løsner hans snor. Det går ham virkelig på, og han føler han ikke kan gøre mig glad, plus vi kun er 19 og 22, så nu vi endelig er flyttet hjemmefra, vil han gerne være lidt fri og lave det han gerne vil mens han er ung. Det kan man jo i grunden godt forstå.. Så nu prøver jeg bare at tage en dag ad gangen, og gider ikke bruge tid på at irritere mig over at han ikke er hjemme. Jeg har heller ikke en kæmpe vennekreds, men har da 3 gode veninder jeg bruger en del tid med efterhånden. Ellers er jeg meget god til at nyde mit eget selskab  Men det er sku svært.. Specielt om "omstille" sit sind på den måde. Det er en lang process for mig, men det går fremad. Det håber jeg bare han også kan se. Så jeg prøver faktisk er være lidt ligeglad med ham pt. Altså vi er stadige kærlig sammen og hygger os. Men spørger ikke hvad han skal, hvornår han er hjemme osv. Det synes han faktisk er lidt træls, når jeg gjorde det så meget før. Men han kan sku da ikke få begge dele på en gang  Så vi er lidt i samme båd.. Jeg kunne også godt bruge en større omgangskreds, men jeg er sku bare en enspænder. Så det er lidt svært. Heldigvis har jeg 3 heste + alle folk i stalden. Træls med hunden, der kunne han godt tage lidt ansvar, når det trods alt var ham der ville ha den! Så jeg synes bare du skal tage til hundetræning med den. Kan jo være du møder nogle flinke folk der også? Det ville jo være kanon!
Nett16: Du har fuldstændig ret i at det ikke er fair at jeg bliver sur og tvær, men dertil vil jeg også sige at jeg kan ikke selv styre disse følelser. Jeg hader dem når de kommer og vil bare gerne kunne være en glad kæreste der sender sin mand afsted når han skal ud i marken/hen til landmanden! Men de kommer, og gud ved hvad jeg skal gøre for og slippe af med dem. Jeg vil til dels give dig ret i at det er fordi frygten for og sidde alene og ikke have noget og give sig til , fylder en del.. Kan godt mærke at det bunder i det også, specielt fordi han jo som regel tager bilen derud og jeg sidder ude på lars tyndskids mark og ikke rigtig kan komme nogen steder. Heldigvis tilbød han da at jeg ku køre ham derud og hente ham igen, hvilket jeg stærkt regner med og gøre så jeg ikke sidder bundet helt herude på en lørdag. og jeg er ligesom dig, når jeg er arbejdsløs, vist 3 gang jeg er det siden jeg blev udlært i 2008, så bliver jeg syg, mildest talt, jeg duer simpelthen ikke til og gå hjemme, jeg bliver skrækkelig og være sammen med, (1 gang jeg har kæreste mens jeg er ledig) og hold op hvor har jeg overvejet og slå op med ham pga han ikke skal være tjent med en irriteret kæreste i tide og utide, men jeg ved også godt at det ikke hjælper og "flygte" fra dette, at det er noget vi som parforhold skal komme igennem sammen. Jeg tror måske os det bunder i at jeg ikke har SÆRLIG MEGET selvtillid i denne periode, man føler sig mildest talt INTET værd når man ingen job har, man føler man er glemt et eller andet sted, og for hver dag der går uden job, bliver det bestemt ikke bedre. også kommer tankerne vedr. min kæreste at han også ville ha det bedre med en der havde arbejde, en der var glad HELE tiden, m.m... (nå det var et sidespring til det reel problem) Sif: Ligepræcis, tør slet ikke tænke på hvad min kæreste ville gøre med hunden hvis jeg tog væk igennem længere tid, eller jo han ville få den passet et eller andet sted mens han tog ud og arbejde  Jeg vil bestemt kontakte den hundeforening jeg var i dialog med da jeg undersøgte steder, kan ringe til dem efter kl. 15, så det vil jeg gøre. også siger jeg til ham at jeg vil gå til hundetræning med hunden, om så han synes om det eller ej, er hans problem - det skal siges at han bliver seriøst sur når jeg snakker om hundetræning for han kan ikke se grund til det - på trods af at han lovede INDEN vi fik hunden at hundetræning selvfølgelig skulle være en del af det og have hund - men nej nu er den mening vendt 180 gr.. Arbejde i marken er åbenbart sjovere!! Tsk tsk... 
Johannsen ?Marco?: Tak, dejligt og vide man ikke er den eneste "underlige" snegl  Noget andet jeg er kommet til og tænke på er også, at jeg har en forventing om at når han er ude , så SKAL jeg lave noget , et eller andet, så han ikke komme hjem og hører sætningen: "Jeg har ikke rigtig lavet det vilde set tv m.m" - jeg er bange for og virke kedelig i hans øjne, jeg tror også det er derfor at jeg ikke føler jeg kan sætte mig ned en hel dag og have sofahygge med dyrene, fordi jeg ikke vil virke for kedelig overfor ham? Ja får helt klump i halsen, for hold op hvor er jeg bange for at han finder mig kedelig i det hele taget, pga jeg ikke rigtig har så meget og fórtælle i dagligdagen  Måske jeg skulle sætte mig ned med ham og fortælle ham om mine tanker for tror også det er noget af problemet, at jeg er bange for at han skal finde mig "kedelig". Jeg har for nogle uger siden, gået i motionscenter hver 2 dag, og det gjorde min til en hel anden person lige og blive motioneret lidt, og bare det og komme ud blandt andre, jeg behøvede ikke snakke med dem, men bare en bekræftelse af at andre så mig = jeg findes faktisk, selvom jeg ikke er på arbejdsmarkedet! det var det hele værd - men har måtte holde lidt tilbage med det fordi jeg har haft problemer med min nakke og skuldre AV   Men kan godt være jeg skal starte lige så stille op igen.  Desuden udover det har mig og min veninde som bor tæt på meldt os til zumba hver tirsdag aften, så her kommer jeg også ud blandt folk, og har lidt det og se frem til i dagene  Nå måske jeg skulle bruge min skrive evne til og få skrevet de 3 uopfordrede ansøgninger jeg har på "listen".. Udover det er jeg virkelig glad for der sidder så dejlige mennesker som vil svare på "mit problem", nogen gange har man virkelig brug for og se tingene fra et andet perspektiv 
Ja HN er virkelig en kæmpe hjælp   Jeg er også bange for at føle mig kedelig i forhold til ham, fordi jeg ikke har det kæmpe behov for at have mange veninder, gå i byen hele tiden osv. Eller engang i mellem er det jo kanon, men ikke hele tiden. Og det har han nemlig.. Og han vil jo gerne passe alt. Så han har også følt jeg bare sad derhjemme og ventede på ham. Det skal han sku ikke tro jeg gør. Så nu laver jeg LIGE hvad der passer mig!   Så gør det, og det hjælper rigtig meget. Så han tænker engang imellem "Gad vide hvad hun laver?" Motion er også et kæmpe selvtillids-boost!   Man får det i hele taget bedre med sig selv. Men ja, er jo bedst du deler dine tanker med ham. Men det er jo kun dig der kan ændre dig selv, man skal jo helst ikke prøve at ændre hinanden for meget. Man kan indgå kompromisser, og det er fyre ikke altid gode til synes jeg. Så det er vidst på tide du plejer dig selv, og skubber ham lidt ud af hovedet 
har ikke læst det hele, men du har selv svaret. " Jeg tror måske det bunder lidt i at jeg kun har ham i mit liv, har ikke rigtig nogle venner/veninder. og kan jo ikke blive ved med og besøge min plejefamilie hvergang han ikke er hjemme. " UD at finde noget, der interesserer dig. Her er det kreativitet, keder jeg mig, bliver jeg kreativ, begynder at skrive, tegne, gå til forelæsninger, digt-oplæsninger etc. Hvad er DIT drive? Vi ved altid godt selv, hvad der er "galt". Udfordringen er, at have tålmodighed og lytte til sig selv. Og turde se sandheden. Kender det så udmærket. *S*
at starte hundetræning - med eller uden kæresten - og kærestens billigelse. Det DIT liv. Og så er det jo ikke så usædvanligt at man til hundetræning lynhurtigt får et par allierede, som man begynder at bruge lidt fritid med - ofte i form af flere hundeture. Såe GO FOR IT!!!! KH:)Annette
Hej alle Jeg er ved at være træt af de bunker af hesteblade jeg har liggende. Når jeg modtager dem læser jeg idem, det gør jeg vel ca. i 10-14 dage, så blive bladene lagt væk. Jeg har derfor bunker af flotte (og dyre) blade, som ligner nye. Jeg synes det er synd at smide dem ud. Har overvejet om man kunne sælge dem, eller om jeg skulle forære dem til en rideskole (så kunne de ligge i deres rytterstue). Jeg har også overvejer om det var løsningen at dele bladene med en anden. Sådan at jeg står som abonnement og får bladet, har det liggende i 7-10 dage og så sender det videre til en anden (som så beholder det). Så slipper jeg da af med alle bunkerne af flotte blade som bare ligger i vejen (og hvis man så deler udgiften, så blive det jo også lidt billigere). Mit spørgsmål til jer er: Hvad gør i med de flotte hesteblade når i har læst dem? Hilsen Pernille
Jeg gemmer dem til de er gamle, for jeg nænner ikke at smide dem ud. Jeg giver dem væk nogle gange, og har også overvejet om man skal/kan dele med en anden. For tiden er jeg begyndt at smide blade ud når jeg har læst dem, men det er en lidt svær øvelse.
.. for nylig ryddet lidt ud i dem. Magasinet Hest havde jeg liggende en del årgange af - de er nu smidt ud. Det blad jeg modtager nu giver jeg til overboen når jeg har læst det. Og så har jeg adskillige årgange liggende af Horse & Rider og Your Horse, som jeg ikke KAN nænne at smide ud. Jeg havde dem med på loppemarked sidste år, men der var øjensynligt ingen der var interesseret i at købe - hvilket jeg finder lidt sært, da de var billige og absolut interessante. Men sådan er folk jo så forskellige. Nu står de på loftet til jeg beslutter hvad jeg SÅ vil.
alt bliver gemt hos mig.. og jeg mener alt.. de store kataloger fra hooks bliver gemt, mine 3-4 år med wendy (alle blade er gemt og der bliver købt gamle blade på alle loppemarkeder), alle mine equipage blade bliver gemt, de er faktisk ret gode, når man mangler lidt inspiration til træning eller en hest bliver syg, så kan man se om man har bladet med den pågældende sygdom.. men alle blade bliver gemt, de fleste af wendy bladene ligger på mit mormors loft, men har stadig to sække under sengen som snart skal afsted.. jeg har generalt bare et stort samlergen, jeg i en alder af 18 har jeg et kaffe sæt (3 kopper med underkop til, med guld kant og det hele) og jeg bor altså hjemme.. og når jeg engang flytter hjemmefra så skal der ikke købes nips for det har jeg alt alt alt for meget af..
jeg bytter med naboen når jeg har læst mit. Jeg holder et blad og naboen holder et andet blad. Derefter bliver bladene igen givet videre.
Jeg gemmer alle mine blade og kataloger  Har lige fornylig kigget efter nogle billige tidsskrift/magasinholder i pap, så jeg kunne få styr på de forskellige blade og årgange. Puha ville ikke have det godt med at smide dem ud, og så jeg også tosset nok til at sige ja til gamle udgaver  Men i stedet for at smide ud, synes jeg det er fint at du vil give til en rideskole, byttebod, genbrug eller ligende 
Det er som med haveblade, artiklerne gentages alligevel året efter.
Har for ganske nylig lige foræret alle mine gamle årgange væk og har kun 2011 tilbage. Jeg havde engang en idé om, at jeg ville bladre og læse i dem igen, så gemmes måtte de jo. Men det fylder og jeg fik aldrig bladret i dem igen   så yt med dem, så de kunne glæde andre. Tilgengæld fik det mig til at indse, at jeg ikke behøves have abonnement på samtlige hesteblade. Så jeg fik også ryddet lidt op i det og opsagt det jeg ikke lige fandt nødvendigt  ;o) Lillian
en tråd længere nede er måske også aktuelt
Mon ikke kæresten reagerer negativt, fordi han ikke gider slæbes med?  Jeg synes da bare at du skal se at komme afsted - så oplever du også noget, og har noget at fortælle ham  Hilsen Sif
Johannsen ?Marco: Der gav du lige mig ideen til hvordan jeg skal tage snakken med ham. Nemlig at vi er to forskellige mennesker med 2 forskellige behov, og ja jeg er nok mere typen som du beskriver, at jeg gerne vil slappe af, og nyde livet hjemme, hvor han er mere til og nyde livet ved og arbejde. Vil i hvert fald os nævne det med at jeg er bange for og virke kedelig i hans øjne m.m. Poivre ?MM?: Ja det har du også fuldstændig ret i. Jeg er nok bare opvokset med at man tænker på andre end sig selv, og derfor ender jeg altid med og skubbe mine interessere og lign i baggrunden til forhold hvad andre vil  Jeg er også opvokset med, at ser man tv /film hele dagen, mens manden er ude og arbejde en hel dag, er man helt klart doven og gider ikke lave noget, - nok også deraf min frygt for at jeg er bange for hvad han tænker kommer frem...  Adian: Ja for jeg vil vildt gerne til hundetræning med vovsen. Også for selv og lære noget nyt, og bare få nogle gode oplevelser med hunden. For jeg har det lidt sådan, at hunden er virkelig for klog til kun og være "familie" hund, han har brug for nogle udfordringer som vi kun kan få ved hundetræning, og også for og få nogle redskaber til og træne videre herhjemme  Sif: Det har du ret i mht at jeg har noget og fortælle ham! Men det undre mig jo at han før inden vi fik hunden godt ville være med til og gå til træning og nu vil han pludselig ikke fordi han mener det er for dyrt og ingen grund til. MÆND 
Jeg har Hippologisk Tidsskrift tilbage fra 1972, og Ridehesten tilbage fra starten og så frem til 2009, der meldte jeg mig ud af DV, så det får jeg ikke mere. Det er sjældent at jeg læser i dem, men de bruges flittigt som opslagsværker. Og det er sjovt at læse skribenternes forudsigelser. Bla læste jeg i et nummer fra 70'erne om 2 unge amerikanske springryttere som var kæmpetalenter. Det var Joe Fargis og Conrad Homfeldt, som vandt hhv guld og sølv ved OL i '84. Så har jeg nogle årgange af Magasinet Hest, og medlemsblade fra Welsh-foreningen. Alt andet bliver smidt ud når det er læst. Bla tager vi Hest&Rytter i den lokale rideudstyrsforretning.
Jeg tager dem med i skole... Ungerne elsker at klippe billeder ud af dem, så de gør mægtig gavn:) Mandens jagtblad ryger samme vej:)
Jeg har næsten alle mine blade endnu. Min hest, Penny og Wendy ligger i en kasse og har egentlig været til salg et par gange, men det er aldrig rigtig blevet til noget. Tror ikke folk vil betale, hvilket jeg egentlig godt kan forstå. Jeg burde jo bare forære dem væk. Equipage og Magasinet Hest står også stadig i mine tidsskriftholdere, men jeg bruger dem ikke mere. Ridehesten Junior har jeg netop foræret til en noget yngre hesteinteresseret grandkusine. Oldenborg Nyt beholder jeg   Der synes jeg, det er sjovt at læse i de gamle blade, da man kan følge hestene til skuer og kåringer. Nu har jeg ikke længere abonnement på nogle hesteblade, men i stedet på Woman, som jeg heller ikke lige ved, hvad jeg skal gøre ved. Dem overvejer jeg dog bare at smide ud, men lige nu har min kusine lånt nogle af dem til sin ferie.
"Ridehesten" og dem jeg havde fra 2004 og frem gav jeg væk til en bruger herinde ( bortset fra et par numre jeg havde glemt på mit natbord   ) Dem fra 2010 er gemt til Charlotte.
sjovt du nævner jagtbladet - min mand har også jagtbladet og det ligger også bare og samler støv. Jeg tror løsningen på de gamle blade bliver at rideskolen får dem - hvis de er interesseret, det aner jeg nemlig ikke. Og så overvejer jeg lidt om jeg skal droppe Ridehesten. Har i forvejen Landsbladet Hest. Måske jeg skulle lede lidt mere efter en som vil dele bladet med mig, så jeg fremadrettet ikke får problemer med kassevis af flotte blade. Pernille
artikler ud jeg synes er værd at gemme.
De bliver da gemt som opslagsværker, og for mig er det utænkeligt at smide dem ud   Det skal dog siges, det er kun Ridehesten og Pferd Und Sport, jeg mener. Kataloger fra kåringer og auktioner bliver også gemt. Hukommelsen er jo ikke altid den bedste, så er det godt at kunne slå op, hvad det nu lige var man skrev om den og den hest. Annette
Min svigerinde begyndte for nogle år siden - og lidt oppe i alderen - at ride. Det mundede ud i at hun fik sin helt egen hest til låns. Hun bor et godt stykke op i Sverige, med de mest fantastiske skove som nærmeste nabo. Hermed er der jo regelmæssig sæson for indsamling af skovens guld - kantareller. Hurtigt fandt hun jo ud af at hver gang hun bevægede sig på hest ud i efterårsskoven kom hun væsenligt længere og vidt omkring, frem for til fods....og allevegne stod de små lækre godbidder og kaldte på hende. Yep - to fluer med et smæk - skøn ridetur OG flødestuvede kantareller med ristet brød til aftensmad. Smart som hun er forsynede hun sig med en stor plasticpose i ridelommen, så indsamlingsemballagen var på plads. Rider ud i den skønne natur og en times ridt hjemmefra passerer hun så en regulær guldgrube af svampe. Hopper af hesten, slipper tøjlerne, flink hest går ingen steder, men venter pænt, hun ta'r indkøbsposen op af lommen og folder den ud. Folder ud ved at ha' et håndtag i hver hånd, løfte posen højt over hovedet for at trække den hurtigt ned af for at åbne den/fylde den med luft.  sagde op i hestens hoved. Klog og smart som hesten var, og som det flugtdyr den nu en gang er, vendte den 180 grader og forsvandt i horisonten. Og der stod hun så tilbage - med sin fine pose - parat til kantarelplukning....og tænkte: HVOR DUM KAN MAN VÆRE!!!!!!  KH:)Annette der medsender en hilsen fra Sverige: dont ever.....(og må indrømme at jeg aldrig nogensinde har grinet så meget over en "hestebommert")
hehe så kan hun lære at sådan gør man ikke en anden gang...god tur hjemad sir jeg bare.....
ikke særligt gennemtænkt   . Men hun havde så masser af tid på hjemvejen til at tænke over, hvad hun absolut ikke skal gøre næste gang hun plukker kantareller.. 
Det fortalte du altså godt og humorristisk!!! Men ja, så kan hun lære det! Håber alle kom hjem i god behold!
... så må hun ride ud med en stofpose i stedet  Melder historien noget om hvor lang tid hun var om at komme hjem? 
Tak for en herlig historie, hvor skønt at grine af andres fejl, eller små tanketorsk...  Troede svampe skulle samles i en kurv  Anja
sikke nogen fantastiske billeder, der lige nu sidder fast på nethinden af mig 
Hej  Jeg er en ung sangerinde på 14år. Jeg søger et band med rock stil. Jeg er meget pligtopfyldene og ansvarsbevidst...Det vil sige at jeg er til at stole på. Jeg elsker at synge og synger tit, men har dog ingen erfaring live og i øvelokale mm. Som sagt vil jeg helst synge rock, men kan også lide en del pop osv. Det ville være fedt hvis bandet allerede havde et/havde lejet et øvelokale. Bandet skal øve sammen på fyn, allerhelst omkring odense  Skriv meget gerne   Og stil gerne spørgsmål. Skriv gerne på min e-mail: 
er ked af at skuffe dig, men hestenettet er nok ikke lige det rette sted at søge et band at synge i. prøv i den lokale musikskole, der tror jeg der er større chance for at finde, det du søger...
Forkert sted at søge, jeg tror du skal søge på Aage's hjemmeside istedet,   eller musikskole eller på andre musik forums. Til en anden gang så skal du nok også skrive hvad du kan end 'bare' at synge, om du er sopran/alt/kan growle etc.
Du skal melde dig til - "noget med musik på din ungdomsskole". Ungdomsskolerne har udklækket rigtig mange sangere og musikkere - så det er et godt sted at starte.
Prøv at lave en annonce på   
Smut ned i din ungdomsklub, de laver band øvning 
Desværre s: - Jeg bor ca. 3 timer fra dig. Dog spiller jeg guitar, min veninde spiller klaver og hendes kæreste trommer og bas (:
Hvad ser du som kvinde mest efter når du kigger på mænd? Er det ansigtet, armenenne benene, røven, brystet, skridtet, maven eller andet? Hvad får dig til at tænke "Uh, han er ikke så dårlig"?
Jeg på Tronsø skolen i år, og det er det fedeste !  Hvis du gerne vil havde noget godt undervisning i spring og dressur, så er det stedet (:  HVis er der er spørgsmål så skriver du bare (;
hvis du vil have hest med derned, så vær opmærksom på staldmiljø og fodring af hestene. jeg var dernede og se til en hest dernede engang. det stank forfærdeligt i stalden, da der kun blev muget en gang om året. det eneste jeg kan samligne stanken med må være en svinestald. sådan skal en hestestald bare ikke lugte! og hesten var iøvrigt ALT for tynd, så fodringen var åbentbart ikke noget der nok styr på. så jeg var ikke imponeret over stalden... /Anne
Jeg vil bare lige kommentere det AS skriver ang. staldmiljø. Jeg gik på landbrugsskolen i perioden 2001-2006 Havde hest med på 3 skoleophold og oplevede aldrig, at der stank sådan i stalden, som As beskriver. De bundmugede 2 gange om året, men det gav ikke problemer med lugt eller andet. Hvordan tingene fungerer derude nu, ved jeg af gode grunde ikke. Men synes da det lyder, både underligt og trist, hvis det står sådan til som As skriver om. Må da også indrømme, at jeg IKKE var tilfreds med deres foder "strategi" dengang. Kan huske at de stald anvarlige lærere, bestemte at hestene kunne klare sig kun med græs, i mens alle eleverne var på studietur. Det vil sige : Da vi (jeg) kom hjem og skulle ovetage stald tjansen, var fodervognen tom og fodersiloen lukket af, uden videre forklaring. Dybt kritisabelt, at man sådan uden videre bestemmer den slags henover hovedet på folk, som betaler for opstaldning OG foder. At dette foregik på en landbrugsskole, hvor folk om nogen, burde vide noget om det problematiske i bratte foderskift, gjorde det kun værre i mine øjne. Jeg vil dog   at jeg IKKE aner, hvordan og hvorledes det forholder sig nu.
Hej  Jeg har lige været på landbrugs skolen fra aug. til dec. og jeg havde hest med. min gik i dybstøelse og der blev møget i bund 2 gange på de 5 månder jeg var der. Jeg synes det er et godet sted og det kan helt sikket anbefeles vis du skal have hest med.  Jeg kommer tilbage i febuar 2012 med hest igen. Der er bare styr på tingene. 
... hans smil og hans øjne. Uden et ægte smil og et rette glimt i øjnene kan jeg ikke blive tiltrukket af en person.
Hvis jeg skal være sådan helt overfladisk, så lægger jeg mærke til trænede arme og overkrop(ikke pumpet). Sådan en tømrer eller murer i arbejdsbukser og velsiddene T-shirt, er altså nice  Men ellers er jeg helt enig med Lisbeth! Han skal have et dejligt smil og glimt i øjet. En fyr kan være nok så lækker, men hvis han ikke udstråler varme og nærhed, kan det være lige meget.
Jeg ser helt sikkert efter udtrykket i øjnene og hans personlighed. Jeg går ikke efter store og veltrænede gutter, men absolut heller ikke efter en laskefed dovenlas  Sådan lidt imellem, og gerne en håndværker som Anne Mette beskriver dem 
Hvis man lige tjekker fyren ud, er det om han har en god r'v, lidt brede skuldre (ja tak) og lidt veltrænede generalt (men absolut ikke for pumper-agtige). Hans tøjstil (dvs er den laset eller "moderne", fremtrækker det hans krop eller gemmer han sig total væk i laset tøj eller hvordan) Så kommer man tættere på, så det dernæst hans øjne, hans udtryk/kropssporg og hans smil. Dernæst personligheden, som skal være charmerende, med MEGET humør og med et glimt i øjet  Så bliver det ikke bedre.
hvis vi bare snakker udseende.  Face og hår. det er der jeg skal glo mest alligevel  men han må meget gerne have pæne arme og hænder! og meget ulig stort set alle andre piger jeg kender, så føler jeg mig virkelig frastødt hvis mænd er for veltrænede. de behøver ikke engang være pumpede, men bare det at det lige kan ses de træner lidt for meget, så syntes jeg bare det er vildt ulækkert! forstå mig ret, de skal ikke være flæskebjerg eller ligne de er sat sammen af pinde. men de skal bare ikke begynde at ligne noget der kunne udvikle sig til amerikanske tegneserie superhelte 
Det første jeg kigger på er nok ansigtet og derefter hans tøj. Selvom personligheden jo betyder meget, så har udseendet også en stor betydning. Især når det handler om forhåndsindtrykket. Det er svært at sige præcist hvad der i mine øjne gør en fyr lækker, men et sødt smil der udstråler selvtillid er en del af det. Håret kigger jeg også på fordi jeg synes det siger noget om hygiejne, hvis håret er fedtet er jeg gået. Tøjet falder mig også hurtigt i øjene, da det siger meget som personen. Ikke fordi jeg tænker at mærketøj er det eneste rigtige, men at tøjet sidder pænt og er nyvasket er for mig en selvfølge. Når man ser tøjet ser man også automatisk kropsbygningen, og der foretrækker jeg klart en veltrænet krop! Det indikerer nemlig at fyre en aktiv og at det er en fyr som gerne vil opleve noget og ikke bare sidder der hjemme all the time... Så nogle gode overarme og en flot mave er klart at foretrække!
Indrømme, noget af det første jeg ser, hos en ny person jeg møder/ taler med er tænderne. Så er der så meget andet jeg slet ikke lægger mærke til. Men en mand skal da først og fremmest have milde øjne og et glad smil. jeg er ikke så meget til de små spirrevipper, gerne en god stor fyr, som er stor på den naturlige måde.
Jeg har altid nogle helt specifikke ting jeg kigger efter, og opfylder manden de ting, så betyder de andre ting som regel ikke så meget.. (Altså når det lige er det fysiske vi snakker om selvf.!) Noget af det første er hænderne, de ska være STORE, sådan nogle rigtig store håndværker-hænder, hvor man kan se blodårene, og så SKAL neglene være helt korte, og allerhelst lidt runde i det. Har en ellers rigtig sød fyr, som ellers ser brandgodt ud, små hænder, lange fine fingre, negle hvor man kan se det hvide eller noget i den dur, så kommer det aldrig til at du for mig. Ja, det lyder nok lettere neurotisk, men det er åbenbart blevet meget vigtigt for mig  Og så er der de store arme, hvor man igen også kan se blodårene, det er også hen ad at være et must. Han skal have en meget rank holdning, og helst ikke være under 185 cm (Selvom jeg selv kun er 165 cm) Næsen skal helst bue en smule nedad, kan ikke med fyre der har sådan lidt opstopper-næse som mig selv   Og markerede kæber, samt lidt kløvt i hagen er også noget der bestemt fanger mit blik. Og nu sidder der nok nogle der blir lidt stødt over det næste, men det er immervæk også et ret stort krav.. Selve "udstyret" skal også være en passende stor str   Str ER vigtig, og har altid været det for mig, desværre... Og når vi så kommer til det indre, så er det allervigtigste at manden kan få mig til at grine, jo mere jo bedre, og det kan faktisk være dét der gør at benene blir fejet væk under mig. Og det er faktisk, op til flere gange, lykkes mig at finde mænd/fyre der har indeholdt alle mine krav - og meget mere   Men jeg blir mere og mere kræsen, jo ældre jeg blir kan jeg mærke.. Og har pludselig fået en mærkelig hang til mænd der er en del ældre end mig 
Åh mænd - alle mænd der kan synge og spille Guitar med et glimt i øjet, de skal ikke komme for tæt på  Ej - hvis jeg går bag ved en fyr, så er der altså bare ikke noget bedre, end en god mås der fylder bukserne tilpas ud, ikke en stor røv, men sådan en god fast en, men lige kan sætte neglene i  Hvis jeg møder ham forfra, så kan jeg blive helt blød over nogle drilske og charmerende øjne, der tør at holde en øjenkontakt, og et pænt smil der kommer sig naturligt frem. Jeg står tilgengæld af ved store fyre, så kan de have nok så smukke øjne, men jeg har svært ved fyre der ikke går lidt op i hvordan de behandler deres egen krop, og det samme har jeg egentlig med piger når jeg ser dem. Jeg er ikke bleg for at kommentere en flot pige i byen, og ligge mærke til deres fortrin, og derfor ligger jeg også mærke til dem der er knapt så flaterende. Men de må heller ikke bare være en pind, der skal være lidt fylde at holde om, en god alm velholdt krop - den behøver ikke at være tømt for hvert et gram fedt, men der skal ikke være meget overvægt, før jeg syntes det er utiltrækkende - også selv om det er en mand jeg er forelsket i, jeg er ikke typen der bliver blind af kærlighed. men skal man nu bare være sådan total ærlig og beskrive sin drømme fyr, så er fast muskuløse ben, røv, ryg og arme altså bare der er sjovest at kigge på og røre ved - specielt en flot muskuløs ryg, argh jeg elsker det. Det er næsten så man har lyst til lige at gå hen og ae en fyr på stranden, bare for lige at mærke de lækre lange smidige muskler    Et turn off er tilgengæld fulde mennesker der mister selvkontrollen når de har fået lidt indfor, så kan de være den mest sexede mand i verden, han kommer ikke inden for min dør så! Ard jeg hader det!
Det første jeg lægger mærke til ved en fyr er hans udståling og øjne. Han skal helst udstråle en slags selvsikkerhed og også (desværre) en smule arrogance, uden at være hård i det da det skræmmer mig fuldstændig væk. Derefter er det meget vigtigt at han er charmerende og kan få mig til at grine. Mht krop skal han være højere end mig når jeg har stilletter på, hvilket vil sige mindst 186 så det ikke ser dumt ud. Hans tøjstil skal være iorden og han må gerne gå lidt op i det på en chill måde. Derefter SKAL han være bredskuldret, alt andet kan jeg simpelthen ikke i længden, da jeg så føler mig stor.
... fulde mennesker er totalt turn off. Selvfølgelig kan man være lidt overrislet - men man skal kunne holde selvkontrollen til hver en tid. Og endnu værre er det hvis folk har kvajet sig og så mener at det er en ok undskyldning at det var fordi de var fulde. For mig er det bare en dobbelt op kvajer.
smil og øjne som det første - charme, varme, karisma og så skal han udstråle ro. Bryder mig ikke om flyvske typer, der har gang i 100 ting (og piger...) på een gang. Dernæst hænder. Jeg er mystisk med hænder - meget andet går mit øje forbi, men hænderne lægger jeg mærke til med det samme. Jeg kan IKKE med små, feminine hænder på mænd. For tynde fingre eller lange negle er kæmpe turn-off. Sådan er jeg så mærkelig  Derefter højden - han skal helst være mindst 5 cm. højere end mig (jeg er 176 cm. høj). Resten af ham skal bare være i almindelig god stand   Han behøver ikke have synlige muskler i t-shirts eller andet, bare han har et almindeligt BMI 
Førstehåndsindtryk, som jo er meget udseendet, inden man taler med folk. -Store fyre, gerne trænet(det kan næsten ikke blive for meget   ) Duer ikke til små tændstiksmænd... -Tattoveringer, så er jeg simpelthen bare slap i knæene, eeeellllssskkkeerrr tuss'er på store trænede fyre. Nam nam  -pæne tænder er et MUST -Pæn hud, duer ikke til sådan et acneramt ansigt -Må gerne være lidt brun, ikke noget solarie agtigt, bare ikke sådan en der næsten er gennemsigtig -Må IKKE bide negle! Læste engang en artikel hvor der stod at man fik flere bakterier i munden ved at bide negle end ved at slikke på et wc bræt  -Ingen lange negle, hverken på tæer eller fingre, de skal være klippet, så der enten er meget lidt hvidt, eller intet... Når jeg så lærer dem lidt bedre at kende, så skal de have humor, ikke være bange for at være til grin nogle gange.  De skal være MÆND, og gerne macho mænd, duer ikke til fyre uden en mening der nærmest undskylder alt hvad de gør, så får jeg simpelthen trådt for meget på dem... De skal kunne bede mig holde k.æ.f.t en gang imellem... Og et MUST er at de skal være søde overfor dyr, ingen mænd med trang til at slå og være hårde ved deres hunde og andre dyr  De må gerne have noget mellem ørene, de skal ikke se blanke ud hvis jeg taler om samfundsmæssige problemer eller lignende...
jeg er måske overfladisk - men højden kommer først for mig.. hvis han er mindre end mig (og det kan være 1-2 cm bare), så kan jeg bare ikke.. jeg føler mig simpelthen som manden så! tro mig har virkelig prøvet at komme over det, men det går bare ikke! er så også selv 185 cm, så det ville hurtigt blive akavet med en på 160 syntes jeg. men jeg kan da godt tænke; "nej hvor ser han sød ud" selvom han ikke er 2 meter høj :p i de tilfælde er det mest ansigtet, og en markeret kæbe + specielle øjne og flot hår der tiltrækker mig  dernæst kigger jeg lige hurtig på tøjstil, og så... r*ven   for når enden er god....... 
1) Selvtilid 2) Kropssprog 3) Udstråling 4) Hvordan han udtrykker sig (tale) Om han er høj eller lav. Tynd eller tyk (Dog ikke fed) lys eller mørk. Elev eller direktør. Det er ikke det jeg bedømmer på.
Smil, øjne, kropsprog, og gerne en intelligent fyr. Når han er god kendt, så kigger vi mås og bryst ... Oooog overarme ... elsker overarme .. ikke for store ikke for små .... Elsker min farmers røv og hans overarme ... mmmmm og han er handy og klog på en gang ... det er jo guld
..uh.. den er svær.. jeg ville for et par år siden have sagt at jeg var overfladisk, ..gik efter en mand med sixpack, veltrænet overkrop og arme, bredskuldret, blå øjne og lyst hår, sødt smil, gerne ret høj, 5-10 år ældre end mig, og gerne voksen nok til at kunne nyde livet uden at skulle fare i byen hver weekend, og have styr på sig selv og sit liv.. ..sådan en er dog prøvet, og det var ingen succes. ..ham jeg har nu passer ikke særlig godt på den beskrivelse, men jeg ville ikke byte ham ud for noget som helst.
jeg ser på mænds holdning. Hvordan de bevæger sig. Og ja der må de gerne se ud ad noget, og hvile i sig selv. Dette kan de jo gøre med smil og øjne, til hjælp, og en krop der er ok skruet sammen.. Da jeg fandt manden min på nettet, ja der udstrålede han noget, på det der slørede billed, hvor han sikkert også er beruset på. men han udstrålede ro, glæde, og osede af, ja det man nu oser af.. 
Først og fremmest et rigtig dejligt smil! Og flotte øjne!  Modsat en del af jer er jeg ikke så glad for håndværker-typen. Jeg har nemlig nogle frygtelige fordomme om folk der er lidt halv-dumme, kører i Brian-bil og drikker Cult Shaker. Føj for den lede!  Jeg er mere til de mandige typer end drengerøve, jeg eeeelsker brede skuldrer og en dejlig nred brystkasse man kan putte sig ind til! Og han skal være højere end mig   Og han skal kunne bære mig uden at blive forpustet, haha xD Og igen, jeg duer ikke til uintelligente mandfolk. Jeg er helt syg med folk der har skruet hovedet rigtigt på og kan sige en masse kloge ting   alt andet end en forsnottet håndværker (sorry! Onde fordomme, jeg ved det. Jeg har bare endnu ikke mødt en håndværker der ikke passede på mine Brian-fordomme!   ) Og heldig som jeg er har jeg fundet drømmefyren der passer på alle de ting 
 (pæne tænder er yderst vigtige for mig...) Jeg skal også ha' en mand. ikke en Brian, og fortrækker tilhver en tid jakkesæt frem for jeans/tshirt (eller *gys* joggintøj!)
de er indfaldsvinklen til alt det der foregår indenbords....og det er det der tæller i min verden.... KH:)Annette der en gang har været forelsket i jordens grimmeste skabning, alene fordi hans øjne sagde alt....
og udstråling, gerne et lidt råt eller aktivt udsende, ala BS Christiansen, Lance Armstrong og flere af håndboldlandsholdets drenge og de fleste brandmænd i uniform, er supere lækkere  Lige som min egen søde gartnermand, iført skæretøj, motorsav og skægstubbe heller ikke er hel værst, på trods lidt rigelig kilo og år på sidebenene  Tror ikke at jeg kan sige at en enkelt del af udseenet eller krobben tæller mere eller mindre, blot han ser "stærk" ud og "tror på noget" og så et lidt helte aktig udsende, ja så kan jeg godt finde ham interesant uafhængig af alder, vægt og højde. Alt for fine jakkesæt med mappe i hånden, solariebrun og slikhår, er totalt turn off for mig  Næ Nej.... må jeg bede om arbejdsmænd, cowboys,sømænd og håndboldspillere hi...hi....
Du må IKKE insinuere at håndværkere ikke er de bedste af alle - og at de måske ikke er langt klogere og mere dannede end langt de fleste højtuddannede mennesker. Du må gerne sige at han SKAL være håndværker - men absolut ikke at han ikke må være det. ;-)
Jeg tænkte det samme, Lisbeth 
Jeg vil sige 50/50 Som mange skriver i indlæg, så er manden med de flotte, venlige øjne og smil også noget jeg ser efter. Smilet med det skrå smil, i pjat og pjank eller forførende  Øjne ligesådan  Håndværker typen, der ikke er for bællefed. Lidt at tage fat i, rør mig dog ikke. Manden skal jo heller ikke knække og skrabe med ribben så snart man som kvinde tager fat i ham. Han må gerne have lidt balast at stå imod med, have pæne arme og en fin lille pariserrøv   er heller ikke at stå af vejen for. De store toptunet trænet bodybuilder typer, kan jeg godt kigge efter og sukke efter også, men har en mand ikke noget mellem ørene og er personligheden der heller ikke som kan få en kvinde til at slå flik flak, så kan han være nok så trænet og nok så håndværker type. Vigtigst af alt, kan han ikke styre en kvinde i lang snor og som også kræver sin frihed. Er han for sukkersød hele tiden med søde ord sådan en rigtigt fims, så kan han se nok så sød og pæn ud. Men så er det ikke lige typen for mig. Men nu kigger jeg lige så meget efter mænd som kvinder  Så jeg har nok at se på *S* Dernæst går jeg efter en mand, der klæder sig pænt. Ikke sagt som han skal gå i jakkesæt og det. Men som passer på sit tøj, og ikke er sjusket at se på. Joggingtøj i weekenden er okay til afslapning. Men en mand der er bevist om tøjet, er ren og velduftende. Nybarberet, lidt skæg gør intet, men fuldskæg der er langt og stikkende NO GO. Og så må han gerne have lidt hår på brystet, ikke nogle drenget krop til mig  Og en mand der kan gå i pæne boxershorts eller uden   er et MUST i min verden. De bedstefars agtigte underhylder med gylp, findes der noget mere usexet 
Som   også skriver, så er briantypen heller ikke noget der får mig som kvinde til at ville dem. Desværre er der gået MEGET mode i sådan typer, og det er lige til at   sig over. Jeg kan samtidig så heller ikke lade være med at grine/more mig når jeg ser små mænd i store biler, briantyper der tror egoet er stort, men intet at have det i  Derfor går jeg primært også efter mænd der er ældre end mig selv. Men rigtig mange har skrevet som jeg selv ville have skrevet det. Har manden en fed drengerøvs agtigt personlighed men stadig også er mandig og kan sige fra, ja og amen, og har noget at rykke rundt med, så er det klart noget jeg vil kigge efter.
Nu må i ikke se jer helt sure på mig!  Som jeg meget tydeligt skrev: det er LUTTER fordomme! Ergo ER jeg altså klar over at ikke alle håndværkere er sådan nogle Brian-typer!  Så det var bestemt ikke sådan ment, som sagt, mine onde fordomme, dem har alle, det kan man ikke komme uden om  Foruden, jeg mente nu også at det ikke var slemt i et indlæg som dette, da det jo er et lidt pjatte-emne da det mest går ud på overfladiske ting og drømme-forestillinger!  Peace!
Vores (eller mine i hvert fald) kommentarer stammer fra et par tråde, der netop har været oppe at vende, om stereotyper - du er ikke værre end så mange af os andre 
Hej alle. Jeg er i et vædde mål om at tabe nogle kilo. og nu mangler jeg lige de sidste inden for 3 uger. Hvad søren skal jeg leve af i de tre uger for at det går aller hurtigst så jeg vinder! Håber I har nogle gode bud
En uge på hvidkålskuren, og du har tabt dig mellem 4 - 8 kg. Jo mere suppe du spiser, jo mere taber du dig. Jeg syntes den er nem at gennemføre. Du skal bare søge på google. Mvh Tina
taber man 4-8 kg på en uge er det nok knap så holdbart i længden dvs bare vædsketab, men fair nok du kan vinde dit væddemål  Dyrk mere motion end du plejer og spis 6x i døgnet, dvs små portioner af sunde ting, som feks frugt, grahams-grovboller (hjemembagte), osv Slankekure som diabetspatienter anbefales og de virker! men regn ikke med mere end 1-2 kg pr uge, med mindre du har enrome mængder at tabe af. Karina
Ingen sukker- ingen hvedemels produkter! Det virker!!
- og som et af de småbitte måltider i løbet af dagen kan du spise et par hårdkogte æg. Det tager appetitten de næste par timer. Hanne
Hej. Selvom det her indlæg handler om dyr, er det ikke just husdyr - derfor jeg har postet der her i hyggesnak. Det handler nemlig om skadedyrsmus! Jeg bor i en lejlighed og har siden i vinters set mus med jævne mellemrum. Jeg fik gift af ejendomsmesteren, lagde det på strategiske steder og ventede. Giften forsvandt - musene blev. Nu har jeg købt musefælder. Lagt forskellige slags madding ind - noget sødt, noget der lugter stærkt osv. Jeg har placeret fælderne, hvor musene går - men jeg har ligefrem   musene gå udenom fælden! I forgårs slap den ene ind til mine egne tammus, som står i et aflukket bur med plastiksider. Den har dog fundet en lille åbning øverst, som jeg dog har spærret af med klude. Jeg fangede musen i en boks og fandt et afsides sted udenfor, hvor jeg satte den af. I nat er der sluppet én ind til mine egne mus igen, på trods af afspærring. Havde simpelthen væltet kludene på gulvet. Den har været der hele natten og har bidt min ene mus' hale helt til blods. Der var blod i hele buret. Min lejlighed er helt ren, mine egne mus' bur holdes altid rent og de går aldrig i køkkenskabene eller noget. Hvad skal jeg dog gøre, for at slippe af med de infame små dyr?
Tip til fælden- mus kan godt lide hundemad!   Du ved det der gode pillefoder- specielt dem med kød i   dem med grønsager spiser de kun af nød  Men mus elsker kød- så hamberryg, rullepølse eller kødpølse i fælden! Synes det er groteskt, at de bryder ind til din egne mus og banker den- er det en hun eller hanmus du har? hunmus- så skal du nok forvente mussebørn inden så længe  Min forældre havde også en mus- den fik endda navnet "rasisten"- den startede ud med at bryde ind i buret til deres rosenhoved dværgpapegøje- den ville jo have maden i buret- så der blev sat en fin lille hængelås på buret, så den ikke kunne komme ind. Da den ikke kunne komme i buret, så gik den i skaraldespanden. Den nøjes ikke bare med, at bide et lille hul i posen, nej den flåede hele siden i stykker(hver dag). Den fik så et stykke rullepølse i fælden også var Rasistens dage talte!
Spegepølse, gerne en god hørmer, virker hver gang herhjemme - vi har dem heldigvis kun udenfor. Jeg tænker at det da heller ikke kan være sundt for dine egne mus, hvis de vilde mus bryder ind til dem og bider dem. Måske er det i virkeligheden fordi du selv har mus, at de kommer??
Vi har haft rigtig meget held med rosiner som lokkemad i en smækfælde. Pøj pøj med jagten, selv fangede vi denne krabat i efteråret.   Heldigvis har vi ikke haft mus siden. Dette er en skovmus, tror den er kommet da vinteren satte ind. Pøj pøj med jagten
Det lyder da som det du fodre dine egne mus lokker de vilde til. Prøv lidt af det i fælderne. Men ellers som ovenover, har vi haft stort held med rosiner før i tiden. Nu holder katten musene væk, det har hun altid været god til, tror bare lugten af hende er nok.
Æv, sikke nogle banditmus du holder dig  - Men tænker også, tror du de gider gå i fælderne, når de kan gå ind til dine og få "Luksusmad"? Måske du skal prøve at finde nogen der kan passe dine i noget tid, indtil musene er fanget? Jeg har opdaget at vi har mus, i - ja hvad kalder man det? - "laget" mellem stuen og 1 etage. Via et løst brædde på badeværelset ovenpå, kan jeg se det er mus og ikke rotter. - Har prøvet med en fælde til at fange dem levende og med lidt spegepølse i, ingen held. Vil prøve med rosiner så. Men min mormor siger man skal bruge rottefælder (De siger SMÆK og så er den mus væk!), så det må jeg ud og anskaffe mig. Selvom jeg har 5 hunde som synes de godt ville klare jobbet for mig, de kan lidt ligesom bare ikke komme til dem 
Hej Vi har også haft mus, dog ikke siden efteråret. men hos os så er det altså marcipan der virker - vi har kørt statistik på marcipan kontra spegepølse - og samtlige mus vi har fanget er gået i marcipanen  Kan I evt finde ud af hvor de kommer ind henne og så få lukket hullet alternativt fælder op foran hullet så de ikke kan komme ind. god jagt
Vi har held med denne fælde  Det er lidt forskelligt fra år til år hvad musene bider på, et år var det spejepølse, et år rosiner og et år ristede løg.
Tusind tak for jeres råd! Igen i nat har musene huseret. Kunne høre de gik rundt i stuen og nu her, da jeg kiggede til mine egne mus, kunne jeg se, at den havde rendt rundt oven på buret længe. Det var dog grundigt afspærret, så den kunne ikke komme ned til mine. Ikke nok med det - maddingen fra fælden var væk! Utroligt. Jeg tror ikke rigtigt, de kommer pga. mine mus - jeg har haft mus i 5 år og det er første gang, jeg har problemer med husmus. Jeg vil anskaffe nogle flere fælder noget marcipan og nogle rosiner. Så må jeg vil fange nogle af dem. Jeg kan ikke helt regne ud, hvor de bor. Nogle af dem bor vist i gulvet og så holder de til bag køleskabet og bag vandvarmeren - der er jo lunt og godt... Forbandede dyr. Lige så søde som mine tammus mus - lige så belastende er de vilde! Heidi
Hejsa alle HN'er Har nu ved flere lejligheder set i div. signature at der er ferielejligheder til leje ude i den store verden og nu hvor jeg skal bruge een kan jeg selvfølgelig ikke finde dem. Vi vil rigtig gerne afsted til sol og strand/vand. Flybiletter kan jeg selv skaffe men en billig "bolig" kniber det med. Vi kan klare os selv behøver ikke være forplejning med. Vi er mor her og 10 årige sønne. Vi har ferie fra 25. juli og 3 uger frem. Skal bare bruge en uge. Forslag??? God aften Heidi
Hej derude ! Jeg sidder lidt og leder efter et sted hvor der er mulighed for at leje et sommerhus hvor man må medbringe hesten.. Jeg kender kun to, som jeg er kommet i kontakt med igennem private, og alt er booket. Jeg har godt hørt om nogle få campingpladser der er hvor man må, men det skal altså være et sommerhus, og ikke en campingplads   Jeg synes virkelig ikke rigtig jeg kan finde noget, og beder derfor til der er nogen herinde der kender noget til noget !  Selvom i ved der booket op, så skriv det endelig alligevel, om ikke andet ved jeg det til en anden god gang.. På forhånd tusind tak 
ved ik om det er for langt - men der er fjand camping - der har jeg været sidste sommer med hesten - vi boede i hytte og hestene havde en græsfold med fri afbenyttelse af hø og en af foldende var der skur. der kan man ride til vesterhavet - det kan jeg i hvert fald anbefale;) du kan da sende en pb hvis du har flere spørgsmål;)
Hej begge to, tak for svarene !  Natur ferie var desværre den ene af dem jeg kendte i forvejen - Ute anbefalede dem sidst jeg var hos hende, men alt er simpelthen revet væk - det ser godt nok også bare alt alt for lækkert ud.. Sååååk  Fjand havde jeg godt set, og det ser vildt fedt ud, men forældrene vil desværre ikke på camping plads - for offentligt og for mange mennesker osv  Jeg kunne dog vildt godt tænke mig at tage derhen med en veninde engang  Men tak begge to !  Hører endelig gerne fra flere hvis der er andre der kender noget til noget 
Du kan evt undersøge hvad der er af opstaldningssteder i nærheden af der, hvor du vil leje et sommerhus. Altså helt alm opstaldninger... Jeg har da stået to steder, hvor de tog sommerferie-gæste-heste ind, både for længere og kortere perioder. Det er selvfølgelig nok nemmest, hvis du kender nogle i det område, som ved hvad der ligger af små/mindre private stalde.
Den vej er vi også så småt begyndt at gå nu - det andet er nærmest fuldstændig umuligt. Lidt spøjst taget i betragtning af det da alligevel måtte være rimelig eftertraget.. Det må da være for fedt at kunne tage hesten med hen til de mest fantastiske naturområder, men ikke lige måske har til daglig i samme grad  ) Vi har lidt overvejet Kommandogården hvis vi skulle havne på Rømø !  Og ellers er der også Nymindegab Ridecenter, hvor jeg boede med min mule da jeg fik undervisning af Ute - det var også ret godt.   Totalt lækker natur.. Så mon ikke vi finder på noget !  Tak for inputs i hvert fald alle tre ! 
Så den her på Hestegalleri; Der er vist nogle flere inde. Lyder som en dejlig måde at holde ferie på 
jeg mener engang at være stødt på et sommerhus med tilhørende eng til heste, så vidt jeg husker lå det på Rømø, var ret stort og der var både sadelrum og meget mere. Mener det var et af de store danske bureauer der havde det. Mvh Naja
Hej Jeg tror stadig min mors sommerhus på Fanø er ledigt i nogle uger her til sommer, der er godt nok ikke mulighed for at have hesten stående ved sommerhuset, men der er andre steder på Fanø den kan stå. Du kan sikkert godt aftale at den kan stå hos mine forældre (ca 5km fra sommerhuset) der er rigtig dejlig natur og ingen store veje. Ellers er der også muligheder tættere på, men der er der så flere veje og det er sikkert også dyre... Hvis du er interesseret så hedder min mor ElisabethBJ herinde, så kan du evt skrive og høre mere vh Louise
Rollo: tusind tak ! Det ser alt for lækkert ud !  "Desværre" skal familien afsted, så vi er lidt mere end to mand. Dog kun to heste - men har nu prøvet at henvende mig alligevel, for skønt ser det godt nok ud !  Om ikke andet vil jeg lige kigge derinde, havde helt glemt der var annoncer derinde også !  Naja: Årh altså, nu er jeg ved at gå ud af mit gode skind.. Lyder LIGE som det vi mangler, men aner ikke hvordan jeg skulle finde det. Har prøvet de større sommerhusudlejere jeg kunne komme i tanken om, og de kunne ikke rigtig hjælpe.. Hvis du kommer i tanken om bare det mindste hint, så giv endelig lyd...      Louise: Tusind tak for tilbuddet ! Det ser vildt lækkert ud !  Opstaldningen er dog lidt længere væk end vi lige have håbet på, men om ikke andet kunne vi jo selv undersøge om der var noget tættere på! Tusind tak i hvert fald, jeg siger det hele videre !  Igen, tusind tak alle sammen! Det betyder alverden for mig ! 
Jeg FANDT det sommerhus Naja omtalte ! Yeees !   Og tre andre hvor man også må have hest med ! Alt for fedt !  Så håber jeg ferien faktisk er ved at være fundet !   Til andre interesserede:   er the place to look ! 
Jeg skal have este derop til afprøvning, og søger folk der har hest stående der. Så har du hest stående der og må jeg stille '1000' spørgsmål, så kom lige frem 
Hvis du nu skriver spørgsmålene herinde er jeg sikker på du får respons  Mange fra Århus-området kender en del til forholdene osv på borgen   Også selvom de ikke står der  Men ellers så prøv på prod. og lev. 
Jeg har fået fuldtid i 2 måneder på min arbejde, normalt er jeg ungarbejder ( dvs. 4-12timer om ugen ). Derfor anskaffe jeg mig nogle ret så dyre Ecco sko som ekspidenten fortalte var super til jobs hvor man står meget op. På min arbejde står jeg op hele tiden med mindre jeg har pause - dvs. fra 8-16, 8-18, 9-20, 7:30-18 osv. men disse sko hjælper ikke særligt meget på det. Jeg får ikke så ondt i ryggen længere, men det kan stadig mærkes. Jeg har fri 2-4 dage om ugen. Men mine fødder er helt kvæstet og ømme når jeg kommer hjem samt mine skuldre er HELT hårde og gør ondt de sidste 1-2 timer ( muskulaturen ) mimioser eller noget i den stil hedder det? Jeg får typisk også ondt i ryggen af en shoppingtur hvis den vare 3timer.. Hvad gør du der har arbejde hvor du står op længe?
Det kræver tilvænning når man pludselig skal stå/gå meget mere end normalt. Når du får ondt fx i fødderne er det din krops måde at fortælle dig at den ikke er vant til det. Det er meget normalt. Med hensyn til ryggen, så kunne det tyde på at du trænger til at få "opstrammet" din holdning. Det vil sige: optræne dit muskelkorset - Prøv at google det, og du vil finde mange proff. sider med rigtig gode øvelser som kan forebygge at du får ondt når du går meget eller eksempelvis er ude at handle. Puffy
Hvad med det i skuldrene? Så hvis man fx. arbejder i en forretning i 10år burde det gå væk? Mine kollegaer er 35-55år tror jeg og ved de ikke laver noget træning e.l men det er så bare tilvænning? Kan det have noget og sige at jeg er svagrygget og evt. træder forkert?
Det ville nok være en ide for dig at lave forskellige rygøvelser for at stærke denne. Ang. sko dem der står i butikker har oftest mere end et par sko at skifte imellem for at undgå ondt i fødderne, du burde prøve MBT sko som skulle give dig en bedre holdning samt giver dig bedre holdning da man skal gå på en speciel måde. DU kan finde dem på nettet og læse om dem.
lige sige at MBT sko IKKE er sko man står i en hel dag - medmindre man har gået i sådan nogle meget meget længe for at tilvænne kroppen  Nogle af dine problemer kan du træne væk med stabilitetstræning som en skriver (Holdningskorrektion) - dernæst skal du huske at den næste stilling altid er den bedste - underforstået at det er rigtig vigtigt at du bevæger dig hele tiden. Du skal derfor have gang i lidt skuderøvelser, vrik med måsen, vip på tæerne, ned i knæ osv - bare en smule og helst så ofte som muligt - dine muskler har brug for ilt og det får de bedst under bevægelse. Derudover kan du træne nogle af dem væk med reel styrketræning - der findes et hav af øvelsesforslag på nettet og mange af dem er supersimple.
kræver ekstra meget træning. Sørg for at dit bækken altid er "skudt frem og op" både når du går og står - aldrig belaste svajet - Svajryggen: Lig (gerne i sengen) Træk begge (samlede) knæ op så hælene næsten rammer enden. Løft nu bækkenet en anelse og samtidigt med at du har overkroppen helt i ro (huske det) og flad på sengen "ruller" du nu de bøjede ben langsomt så lang ud til siden ned mod madrassen som du kan. Hold den der mens du tæller til ti. "rul" langsomt tilbage til udgangspositionen og sænk bækkenet igen. Herefter uføres øvelsen til den anden side. Øvelsen bør gøres dagligt 5 - 10 gange til hver side. Denne øvelse giver god bevægelighed i ryggen og modvirker at dit svaj giver problemer. Men husk - bækkenet skal hele tiden være vippet let op når du fører knæene ud til siden. Puffy
Nu har jeg kun læst dit indlæg og ikke de andres. Jeg står selv og skal have trænet min ryg også (Skoliose), da jeg ex. døjer meget med at falde sammen når jeg går og specielt kan mærkes når jeg rider. Jeg kan ikke holde min opstilling særlig godt. Jeg har aldrig fået behandling eller lign. bare fået afvide jeg skal slappe af og ikke lave for meget hårdt arbejde for at skåne ryggen. Og det troede jeg blindt på   . Havde jeg kendt til den metode der fandtes dengang og havde brugt den, havde det nok set lidt anderledes ud. Jeg bøder for det nu, og skal til at bygge op helt fra bunden. Jeg er blevet rådet til de øvelser der er bygget over Mensendieck øvelser. Øvelserne bruges til at gå ind og styrke det naturlige muskelkorset. Hende jeg fik det henvist af har roteret brystkasse og hendes ene side hænger mere end den anden, samtidig har hun også skæv ryg også kaldet Skoliose. Hendes skævhed blev målt til 25 grader, dengang hun var 13 år. 6 måneder efter blev skævheden målt til 17 grader. Alt sammen takket været Mensendieck. 23 år efter, rider hun heste, har fået børn og lever hendes liv. Noget der ikke blevet spået godt om dengang. Da alternativet var et gipskorset eller operation. Hun har stadig disse kropsproblemer, men via øvelserne holder hun smerter på afstand og gør det hun har lyst til. Mesendieck reddede hendes liv, og hun var den der smed linket til mig så jeg kan få styr på min ryg og velværd også. Jeg har det lige som dig trådstarter, at en dag med shopping hvad enten det er med tøj eller dagligvarer, så er min ryg nogen gange ødelagt efter det. Bare det at gå rundt er nok til jeg får ondt. Måske kan Mensendieck hjælpe dig også. Jeg nævte det kort for min FYS her den anden dag, og hun kender til øvelserne, så jeg får det via hende. Og ellers kan du på nedstående link finde behandlere. Hvad det koster er jeg dig svar skyldig på. Men smider et til link, men en bog med øvelser der er bygget op på Mckenzie metoden, og fordelen er af mange af øvelserne kan laves hjemme i stuen eller hvor man nu lige er. Ang. sko til arbejde, vil jeg nok smutte til en forhandler med specielle inde for rette sko til arbejde, og som virkelig har sat sig ind i det. For selvom ECCO sko måske virker for din nabo er det ikke ensbetydet med de virker for dig. Og som jeg også selv skal lære, tænk over hvordan du går. Har du rank holdning, skulderne tilbage, bækken ind m.m eller går du og falder sammen. Ex. er min krop ikke vant til at holde den holdning så jeg falder hurtigt sammen, men det er et spørgsmål om træning. Hvad Mensendieck er Link til bog der er bygget op over øvelserne Mckenzie metoden, som også kan bruges. Bøgerne ses i bunden af siden.
Synes du skulle læse dette link jeg smider ind, den beskriver også meget rammende og godt hvad Mensendieck er, en rigtig god artikel 
Mange tak for rådene  Jeg går meget rundt, har forskellige holdninger, er nede i knæ, sidder ned i pausen osv. - så er ikke helt "statue". Ridning har jeg intet problem med, heller ikke i flere timer eller uden sadel. Ondt i ryggen er noget der er blevet bedre efter jeg har fået skoene men ny er det der rammer mig mest bare ondt i skuldrene - efter 4 timer dunkede det i dem og gjorde ondt. Trykker jeg hårdt og et stykke tid går det op i baghovedet og gør ondt. Imens mine hæle også er noget ømme når jeg kommer hjem og tager skoene af - det går dog over og bliver ok efter 1-2 timer.
Hej alle! SElvom jeg nu ikk helt er senior endnu, tror jeg i er dem der kan hjælpe mig bedst. Jeg står og skal i gang med skole og vil gerne tage uddannelsen som handicaprideindstruktør samtidig. Hvor kan jeg finde info om denne uddannelse? - Har bare kigget overalt! Nogle der har erfaringer med at tage denne samtidig med lidt skole/enkeltfag? - og passe heste, hund, hus og mand samtdig  Håber på nogle gode svar  Mvh Nanna Nielsen
Hmm mener du en 
er handicaprideinstruktør en overbygning til den almindelige pædagoguddannelse, men det var ca. 100 før ridepædagoguddannelsen kom. Men der findes så også den anden oven over mit indlæg, som vel er en overbygning til fysioterapiuddannelsen? Anyways så skal de altså have sådanne uddannede folk ansat på et ridecenter hvor man kan få støtte til at gå til ridning som fysioterapi, så du kan evt. ringe til sådan et sted og spørge de ansatte. Har arbejdet ufaglært på et ridecenter for fys. og det er det bedste job jeg har haft i mit liv, vil jeg bare lige sige! Frisk luft og masser af motion samt de sødeste kollegaer (folk der er arbejder med handicappede er bare sjovere end andre mennesker) og fantastisk fremgang hos rytterne!
Google havde været din bedste ven så havde dette   været det første du havde fundet ved at bruge søgeordet "handicaprideinstruktør" - og her kan du læse mere om uddannelsen og hvor du i øvrigt kan henvende dig  Ridefysioterapeut er et pænt langt stykke fra handicaprideinstruktør - det første kræver blandt andet en 3½ årig bachelor som fysioterapeut og dernæst en lille nydelig udbetaling på 21000,- for kurset til ridefysioterapeut samt nogle weekender ud af kalenderen til selve kurset, en opgave og noget praktik ... Så vidt jeg kan se af siden jeg henviser til kræver handicaprideinstruktør uddannelsen "bare" at man har noget der ligner 25.000,- på lommen samt at man kan ride godt nok til at bestå basisridekurset. (Det skal såmen nok være rigeligt hårdt altså   )
Det er dansk handicapidrætforbund der står for uddannelsen. Gå ind på deres hjemmeside og søg på handicaprideinstruktør. Man skal ikke være pædagog for at tage uddannelsen, men kunne ride. Held og lykke. hilsen Dorte
Tusind tak for svarene, så er der lidt jeg kan arbejde videre med 
Tænkte bare, hvor er det mest fornuftige/billige sted at købe hest? Der er fx mange, der har heste til salg her, men kan det bedre betale sig at købe hos selve avleren, eller kan det være en fordel at købe fra en berider el. lign.? Eller hvad med en hestehandler? Tænker også lidt i pris - hvis man nu ikke er interesseret i konkurrencer, hvor meget bør man så give for en hest? Hvis ens krav bare er, at den er nem at omgås og er tilredet? Håber i kan give mig nogle gode svar 
en sund og rask heste i en god alder er sjældent billig. For selvom du ikke vil ride stævner så vil du vel gerne have en der kan rides lidt dressur på, evt spring lidt osv? Vil/kan du selv videre uddanne den? Så jeg vil sige fra 25.000 og opefter kan man får en ok hygge/allround hest på max 12år. Og den finder du ikke hos berideren. Vil du have en der er redet findes de sjældent hos avleren, så du skal kigge efter annoncer fra private eller hestehandelre. Karina
Tjah.. Jeg gjorde det for..halvanden-to uger siden, at jeg selv satte en købsannonce op herinde, hvilket er ganske gratis. Da jeg tog annoncen af for nogle dage siden, havde jeg fået mellem 80-100 henvendelser! Dette kommer sig naturligvis bl.a. af, at jeg ikke havde skrevet prisønske på annoncen. I øjeblikket farer jeg rundt på det meste af Sjælland og prøver forskellige heste, samt prøver at få besvaret flest muligt henvendelser, men har dog været nødt til at skrive på min profil, at jeg ikke har mulighed for at svare alle - dels er det uhyre uoverskueligt, dels ligger nogle af henvendelserne langt fra mine ønsker om en rolig, stabil hest.. Er fx blevet tilbudt adskillige utilredne hingste.. Anyway, min pointe er, at det godt kan betale sig at sætte en købsannonce op. I øjeblikket er der rigtig mange heste til salg, og endnu flere, som bare ikke er slået op. Så dette er også en mulighed, som kan anbefales.  V. h. Scarlett... Forhåbentlig snart med egen hest.. 
Tak for svarene  Men jeg vil helst max give 25000 for en hest, og jeg har kun ét krav mht til ridning, og det er at den er at den er redet i minimum et halvt år, altså den behøver ikke kunne det store, og den behøver ikke have lært at springe - det er nemlig sådan noget, jeg gerne selv vil lære den, og jeg vil også gerne selv videreuddanne den i dressuren - den skal altså bare kunne grundlæggende dressur, mere forlanger jeg ikke  Og så skal den jo selvfølgelig have et godt hoved og være til at omgås og nem på staldgang og så videre 
private handler lyder som det du skal ud i her. beridere er godt nok gode til at uddanne hestene, men de er også det fordyrende mellemled mellem avleren og dig.. og hestehandlere kan da selvf have nogle gode heste, men man skal passe meget på, da der er mange utroværdige hestehandlere også. der findes dog også mange avlere der selv tilrider.. privathandler er som regel en god ting, bare husk kontrakten, og husk at kemien mellem dig og sælger er næsten lige så vigtig som kemien mellem dig og hesten. som markedet er nu tror jeg godt du kan finde det du søger for mellem 15 - 25.000. kig dig lidt omkring, der er mange billige heste for øjeblikket, da finanskrisen har trukket priserne en hel del ned. hvis du opretter en annonce hvor du søger hest, så vær meget specifik.. (RIGTIG MEGET) .. med alt -pris -alder -uddannelsesniveau -størrelse -tamperament og husk at skrive at alt der ikke ligger inden for kravene ikke har interesse.. så slipper du for at sidde forvirret og skulle besvare beskeder på utilredne heste eller andet som ikke er det du søger. held og lykke med jagten.
Privat ville jeg umiddelbart sige - men rent faktisk så er jeg overrasket over priserne på nogle på billederne udemærkede heste til salg hos fx Per Thybo. Der er en del som koster 25.000 kr, og de ser fornuftige ud. Men med de krav du har, så tror jeg såmænd, at du også kan finde nogle udemærkede heste med dine krav hos private sælgere. MVh Charlotte
På trods af foråret og en overstået finanskrise, er det endnu købers marked - du kunne ikke have valgt et bedre tidspunkt, at indkøbe dig et krikkedyr! For ganske få kroner kan du få temmelig meget hest, fx har jeg set at ponyracer som fx fjordheste står til 5-10 stykker, på trods af at dyrene er tilredne. Hvis du kan leve med at hesten ikke har stamtavle, kan du få en skovturshest der minder meget om en DV (altså ikke en traver!) til omkring 10.000, self. er der billigere og dyrere heste. For omkring 25.000 kan du få temmelig meget hest i dag, held og lykke! Og husk nu Handelsundersøgelse og KONTRAKT!  )
Hvor stor skal den være ?
I anledning af det fantastiske forårsvejr her i weekenden, og da vi for en gangs skyld ingen aftaler havde, besluttede vi, at NU skulle ungernes trampolin samles efter vinterens pause. Så vi gik i gang med at samle monstrummet på dens sædvanlige plads; ved siden af shetternes fold. Ungerne stod spændt og fulgte med i, hvor langt vi var med arbejdet, og ude på folden stod de to ponyer og fulgte med i, hvad søren det egentlig var, vi havde gang i. Af hensyn til ungerne, er trådhegnet altid slukket, når vi er i haven. -Selvom de godt ved, at de ikke må røre ved hegnet, tør vi nu ikke tage chancen. Da vi var ca. halvvejs gennem trampolinsamlingen, besluttede Scooppy, at det da så så hyggeligt ud, at han gerne ville være med. Og så vadede han ellers - som den naturligste ting i verden - tværs gennem fjederleddene og ud på græsplænen til os.  Børnene skreg i panik og spurtede om bag trampolinen. Mor her sprang frem i bedste cowboystil og greb udbryderkongen i pandelokken og tvang ham - trods heftige protester fra ponykræet, som jo lige havde nået at smage på herlighederne i plænen - ud på folden igen. Vi går så i gang med at ordne leddet, hvorefter den anden pony, Asger, tænker "Nå, så kan jeg lige så godt også daffe ud på græsplænen..." Og så vadede han ellers tværs igennem leddet - på trods af, at vi stod med det! Sk*derik!  Ungerne reagerede denne gang på samme måde, som vi andre ville gøre ved mødet med en flok bissende kvæg! I total panik! Jeg indfangede uldtotten og proppede ham tilbage på folden. Så bevæbnede jeg mig med en spand vand, stillede mig foran leddet - og ventede. Da ponykræene lagde an til "gennemvandring", pjaskede jeg vand på dem. Som om de da ikke var bedøvende ligeglade!  Så vi sikrede ungerne og tændte for strømmen. Hvorefter begge ponyer vadede lige gennem leddet. Igen. Det viste sig så, at et eller andet var galt med hegnet - strømmen virkede ikke.  (Det er nu ordnet, og hegnet er igen strømførende). Tænk, sådan et par møgfrække ponyer! Godt, de gjorde det i dag, hvor vi var hjemme. Det havde godt nok været ærgerligt at komme hjem fra arbejde i morgen og finde to styks forfangne ponyer på græsplænen...  Min datter erklærede i øvrigt her til aften, at hun synes vi skulle give ponyerne til nogle andre... 
nogen grund til at slukke hegnet fordi børnene er i haven. De får stød EN gang   og rører det aldrig mere. Og en gang skal jo være den første og sidste.  Sådan har min mor lært det - sådan har jeg lært det - sådan har mine børn lært det og sådan lærte mine børnebørn det - Puffy
Da ikke slukke for støm hegnet, fordi ungerne er ude.. Op på den anden side hvis de panikker sådan over en lille pony, så kan det da ikke være for deres skyld i har dem..
Furius: nej, hvem dælen har da også påstået, at det er for deres skyld?  Og vores hegn smækker mega-naller, så det skal de ikke udsættes for!
De gjorde det, så I fandt udaf, at hegnet er defekt. Hvis, det er af hensyn til børnene: Hvad så med at sætte et let "pindehegn" op- udenfor stødhegnet? Så kan de se det- og hvis de går ind i det, sker der ikke noget.
Kender det godt! Var igennem nogenlunde samme proces for få uger siden. Min shetlandspony gik i 'græs demonstration' og efter at have fanget ham fire gange på den forkerte side af indhejningen måtte min mand sætte et 'LUKAS-HEGN' op - det er hjemme hos os betegnelses for en ekstra tråd for neden på hegnet. Skal lige tilføje at min gik under nederste tråd tre gange og sluttede med også at gå gennem leddet en fjerde gang. Der VAR strøm på hos os men han tog gerne et rap for en tot græs.... og må hellere tilføje at han havde hø på vinterfolden. Fatter det ikke men på mystisk vis kan man altså ikke lade være med at trække på smilebåndet over de små bandittet selv om de til tider er en prøvelse... 
Der kan ske mange ting.... Det var da heldigt at de "viste" jer at hegnet ikke virkede, mens i var hjemme og kunne se dem. Men ja, frække kan de være.... I går var en af den yngstes legekammeraters mor her for at aflever sin søn til leg. Eftersom hun også har hest, var det jo ret naturligt at vise hestene frem. Vi kommer til lille Bailey, som jeg, som altid, roser til skyerne for det gode temperament og sind "Ungerne kan gøre alt ved ham, og han er bare så sød og god", alt imens jeg står og kæler ham på mulen med den ene hånd, som åbentbart i det sekund minder om noget der er spiseligt, så HAPS!!!! Han bed mig i fingeren!!!! det sagde en lyd og alt muligt (ud over det hyl jeg kom med)... Nærmest i samme sekund som jeg stod og sagde at han var så sød og god. Der kom hul og blod og og og..... Totalt i kontrast til det jeg lige havde stået og sagt om ham.... Så meget for en sød og god pony.... Hrmpf!! Jeg er sikker på, at han bare var så sej, fordi han lige havde fået ny, Bailey-højde-tilpasset låge i sin boks, så han kan kigge ud på gangen nu.
Sådan som du beskriver det, så kan jeg tydeligt se hele scenariet for mig 
Jeg kan også anbefale at oprette en købs annonce herinde. Jeg gjorde det selv for 1 måned siden. Jeg søgte et varmblods dressur føl. Havde skrevet også skrevet max. pris. Fik omkring 30 henvendelser på 2½ dag. Plus jeg også ved siden af kiggede annoncer. Fik dog også henvendelser der ikke svarede til det jeg havde skrevet i annoncen. Føllet jeg købte var ikke sat til salg nogen steder. Det var avler der havde set min annonce herinde og ringede til mig.
jeg mener modsat mange andre herinde ikke du behøver op i 25000kr p.t. for at finde en god hest. jeg har set flere fine heste helt ned til omkring 8000kr, uden fejl, men simpelthen fordi det p.t. er købers marked. jeg vil tro du skal lede ved hestehandlere og private for at få mest for pengene, og have størst chance for at få noget der matcher dine krav.
Hej Simone Mit bedste råd til dig er at du bliver HELT afklaret mht. hvad du vil med en hest! Vil du kikke på den? Køre med den? eller ride på den? Når du ved hvad du skal bruge en hest til, så er det nemmere at finde drømmedyret. Hvis du vil deltage i dyrskuer, så SKAL hesten have stamtavle. Hvis du vil ride konkurrencer, SKAL hesten være egnet til det osv. Hvis du vil ride skovture, så skal hesten være kold overfor det den møder i naturen. Personligt vil jeg ALDRIG købe hest hos en hestehandler! Jeg har kendt nogle stykker gennem mit liv og det er ikke solstrålehistorier jeg har mødt der. Jeg havde engang besøg af en kunde, som ville købe et frieser føl, men da hun (endelig) tog hjem så ville hun have en araber og både en hoppe og hingst...  Du kan få ganske udemærkede billige heste til skovturs brug for 5000 - 10.000.- feks. traver, XX eller lign. Husk at pris og kvalitet normalt hænger nogenlunde sammen. Hvad der er billigt i anskaffelse er måske dyrt i smed, dyrlæge, tandlæge, kiropraktor, foder osv.. Der er mange heste til salg bare google det så skal du se dem vælte frem på skræmen  Måske ender du med en gyngehest  ~ Anette
Hej! Hør her, til jer, der tror jeg skal have hest nu: Det skal jeg altså ikke! Jeg venter til efter gymnasiet. Jeg lavede bare denne tråd for at danne mig en idé om, hvor henne man kan købe hest for en god pris 
det er altid godt at være nysgerrig..det er jeg selv og hvis man ikke spørger får man heller intet svar...men tilbage til dit spørgsmål så synes jeg at det afhænger meget af hvor mange penge du vil give da det ofte er dyrere at købe en hest ved en berider eller en avler..(især ved avlere.det fandt jeg ud af da jeg selv har ledt efter hest indtil jeg købte min snart 4 års hest ved min underviser august 2010).man skal samtidig passe på og få tjekket den ordentlig igennem med handelsundersøgelse og hvis man som jeg skulle op omkring de 50.000kr+ og købe hest da jeg fandt en superfin hest til 65000 som siden blev sat ned til 45000 hvor jeg besluttede mig til den ville jeg have..jeg fik at vide den var ren i røngten og ikke fejlede eller havde noget på røngten..da jeg så fik min dyrlæge til at tjekke billederne så var billedet noget andet og den havde en fejl som gjorde at min dyrlæge ikke kunne garantere den ikke ville stå og ikke kunne bruges efter 6 mdr..så jeg ville ikke være nervøs med at finde en hest ved en alm pige der skal af med sin hest(og har mødt flere søde personer under min jagt på en sådan).men man skal huske at stille krav og jeg fandt ud af at det også hjælper at være insisterende på at få gennemtjekket hesten inden køb.samtidig vil det være godt at have ens træner med ud 2 gang du skal prøve den så han/hun kan prøve den og se om de synes den er noget for dig..så avlere,beridere og ved private er ok mht at finde heste..du kan google avlere og beridere i dit område når du engang skal se efter hest igen.samtidig er det godt med alle salgssiderne såsom hestenettet,everhorse,...ridehesten osv..
du oplyser ingen steder det ikke er nu du ønsker at købe, du oplyser heler ikek hvornår du går ud af gymnasiet, så priserne kan ændre sig meget på 1-3 år....  Men gode sunde heste til 8.000 dkk har jeg godt nok ike set annoncer for. Husk at annoncer er en ting, virkeligheden er en anden når man ser dyret IRL Man kan være heldig at gøre et scoop men i den priskategori er der lnagt imellem. Karina
Dit yngste barn er to og skulle da gerne forstå et nej !  Og selvfølgelig det samme med din datter. Det er da mere synd for ungerne, hvis de er så bange for ponyerne, end det at de får et smæk af elhegnet... Jeg tænker også på brændenælder, og første gang de vælter på deres cykel... det gør da meget mere ondt.  Så børn der bor på landet, må bare lærer hvad et elhegn er. Og desværre kan man ikke forklare for børn, hvad et stød er... netop fordi intet føles som dét. Men hvad angår ponyerne,- så kan de altså nogle ting. Der hvor jeg havde opstaldet min olde, havde hun også nogle BEHÅREDE shetter, de gik også lige igennem hegnet, de mærkede ikke stødet. Vores dartmoorblanding får med mellemrum vandet manken, for han glemmer nemlig også engang imellem hegnet. Det var godt du opdagede det var defekt....
xtiny: god idé med et ekstrahegn, så ungerne ikke kan komme til stødhegnet.  Til jer, der mener, at man "bare kan sige nej" eller at "børnene da skal lære, hvad et stød er": Ja, selvfølgelig kan man lære dem, at de ikke må røre hegnet. Men ind i mellem "glemmer" små børn altså, hvad man ikke må og skal lige prøve, om reglerne stadig gælder. (Hvilket er en ganske naturlig del af deres udvikling til hele mennesker). Desuden er vores hegn meget kraftigt. Netop fordi ponyerne er behårede...   Jeg har selv fået stød et par gange, og det kan på ingen måde sammenlignes med et "almindeligt" stødhegn. Hele kroppen kramper i et nanosekund, idet man får stød - den ene gang bed jeg mig ufrivilligt i tungen. Efterfølgende snurrer det i fingre og tæer. Samtlige led og muskler gør ondt i flere dage efter. Det er muligt, jeg er pylret - men det skal mine børn ikke udsættes for. Zamangah: åh ja - de har en fantastisk timing, de små terrorister. En af mine bed engang smeden lige i r... sekundet efter, jeg havde forsikret ham om, at de skam hverken bed eller sparkede... 
Har du læst herinde om de forfærdelige skader, hestene kan få, hvis de hænger fast i fjederled? Var nemlig ikke selv klar over, hvor galt det kan gå, før jeg læste tråden herinde. Ellers vil jeg bare sige, at jeg kender alt til madglade heste der giver den som udbryderkonger. Godt i har masser af strøm på hegnet; det er vist det eneste der kan holde den slags heste inde   
Du kan ikke sammenligne at du får stød af hegnet, med at børn får stød af hegnet. Det vil oftest ikke følels så slemt på børn. Da de har en mindre kropsfylde. Jeg ville tænde hegnet hvis mine unger var så bange for ponyerne. Tror mine børn ville tage det som en sikkerhed for at ponyerne IKKE kommer væltene ind i have, ved at vide der ER stød i. men det betyder så også at de ikke må rører det, vi har aldrig haft problemer med vores unger og hegnet. Og jeg havde også to udbrydere til jeg fik ekstra tråd på¨og mere slag i hegnet.
vores hegn gør også naller, for jeg er også ejer af en ulden udbrydderkonge. Der er lagt store afskårne grene langs hegnet på yddersiden af folden, som en slags hæk, der hvor den mindste på 1.5 kan komme til det, når hun ikke er inde bag det fuldstændig børnesikre hegn, på den del af grunden, hvor vi mest er...hun er nemlig vild med ponyer, og har ikke helt lært at passe på støddet endnu, men skulle hun alligevel få stød, så må man jo bare puste, trøste og sige " nej, av av" til hegnet og lade hende gøre sig sine egne erfaringer.
Hej ænder. Min skønne veninde har PCO og jeg synes altid jeg står lidt med håret i postkassen når hun kommer til mad (hvilket er ganske ofte). Hun har det svært med sin sygdom og lige pt. er motivationen lig nul, så nu skal hun forkæles med sin yndlings dessert Tiramisu.....men hvordan pokker kringler jeg lige den?? Jeg laver den efter et mix af opskrifter og jeg bruger: Sukker--no go, men kan man bruge det der Sukrin (og hvor købes det)? fløde--ok kakao--ok æg--ok kaffe--ok baileys--har jeg fået ok for  men så er det lige at jeg plejer at bruge chokolagkagebunde da jeg ikke kan lide layfingers, men de er jo forbudt....så hvad gør jeg lige dér???  Jeg har prøvet google, pco-forum, pcoliv osv men Kan i hjælpe mig??
nå ja og så selvfølgelig mascarpone   men den er vist også ok.
 Savoyardi Bisquits
Prøv at finde en opskrift på lagkagebunde til pco. Måske er der en på pcoliv.dk? Ellers er der en i sundbase bogen, såvidt jeg husker. Sukker som, du skriver, no go, men jeg vil nu ikke anbefale sukrin, da det har en meget mærkelig smag. Isis og hermesetas har sødemidler i både fast og flydende form. Jeg må nu indrømme, at jeg ville lave noget andet end tiramisu, da det godt nok bliver bøvlet at lave den uden sukker og hvedemel. Hvad med nogle af opskrifterne fra pco-forum? eller pcoliv?
Det ville jeg nok gøre... Det med melet er jo heller ikke lige sagen med PCOS. Igen kommer det vel også an på om hun arbejder ihærdigt på at blive gravid. For små steps ved siden af kostplanen kan bringe blodsukker-insulinniveau ude af fatning i flere dage. Nogen tillader sig sidespring en gang i mellem. I den forbindelse kunne man vel godt tilbyde en yndlingsdessert. Igen, kommer an på venindens temperament iforhold til sin PCOS. Mener PCO-forum har mange opskrifter. Endvidere kan bogen "Spis dig gravid" anbefales. Har selv PCOS og er nu gravid selvom jeg tillod mig små sidespring fra kostrådene. Pøj Pøj med desserten 
Hejsa..  Prøv om du kan finde en opskrift på lagkagebunde uden sukker (det er med garanti muligt) Melet kan du skifte ud med sigtet spelt-mel, man kan ikke smage forskel, og effekten af det er også præcis den samme. Spelt er også en art hvede, men dog en art, der nedbrydes anderledes, og som derfor sagtens kan bruges til at lave PCO-mad. Vær opmærksom på at en del sødemidler som bruges i kager og desserter har en lidt bitter eftersmag, så prøv dig frem inden du serverer kagen. Brug evt halvt sukker og halvt sødemiddel. (Har selv haft bedst erfaring med Isis, det flydende)
har spist en fornuftig aftensmad og tager en lille portion kage MED sukker, så burde der da ikke ske så meget? Jeg har selv PCOS og tager methformin når jeg ikke er gravid, men derfra og så til slet ikke at spise sukker eller hvedemel synes jeg der er langt? Hvad er grunden til at sukker er no go?
Spelt er desværre også et no-go   Den er i sukkerindeks at sammenligne med hvede. Af mel kan bruges byg og rug og diskussionen kører med kamutmel... Evt. kunne du lave nogle amerikanske pandekager med bygmel og servere dem med sukkerfri is? (jeg har en opskrift, hvis det er) Jannej: Jeg vil anbefale dig at læse bogen "spis dig gravid", der forklarer principperne bag KISS-kost. Sukker og hvedemel hæver dit insulin-niveau endnu mere, end det er i forvejen pga. pco'en. Når man skal spise sig ud af pco, skal man have sænket mængden af insulin i blodet...(meget forsimplet!) Det er nemlig den øgede mængde af insulin, der skaber alle problemerne med cyster, hårvækst, overvægt osv. osv. Ellers er der også  ...om man så kan overholde det, er noget ganske andet 
ikke bruge linket andre som har problemer???
mange tusind tak for alle jeres svar og forslag. Jeg har besluttet mig at lave en prøve med perfect fit istedet for sukker og hakkede nødder og mandler i stedet for en kagebund, hvis det bliver ulækkert vil jeg bare lave nogle pco-pandekager med is til hende   tak for hjælpen.
Har ingen gode råd, men ville da bare lige sige: Hvor er du en skøn veninde   . Mange hilsner Mette
Min fejl med linket  Det er   uden bindestreg
Hmm fandt ud af at min MSN konto er blevet blokeret her til morgen og har prøvet alt hvad der står man skal gøre for at få det ophævet, men INTET virker  Kan ikke logge ind, ej heller på hotmail.... Har godt nok haft et problem i nogle mdr med at min mail sender spam til dem der er på min adresseliste, men aner ikke hvordan jeg skal stoppe det... Hvad fanden gør man så lige?? Anyone??
Angående MSN har jeg ikke lige umiddelbart nogle råd. Men hvad angår Hotmail, så husker jeg nogle af mine bekendte der havde samme problem med automatisk afsendning af spam. Efter sigende, skulle problemet forsvinde, hvis du ændrer din adgangskode. Så dét kan du jo lige prøve ....
du ændre dit kodeord, det skulle være nok i henseende med at stoppe at den udsender spam. Det gjorde min veninde og der er ikke kommet noget siden. Det andet ved jeg ikke lige
Ser lige, at du ikke kan logge ind på din hotmail heller. - Hmm ... Så ved jeg sgutte lige 
...INTET virker...kan ikke logge ind, hvilket jeg skal ved nogle af de ting jeg skal gøre for at få det til at virke igen og der er heller ingen telefonsupport for MSN og hotmail. Har lige haft ringet til microsoft! For at man skal bekræfte sin konto skal man modtage en kode pr sms men jeg modtager ingen kode! NADA virker derinde, kæft hvor belastende!
Prøv at læs denne tråd  Der er flere forsk. løsningsforslag.
...desværre ikke samme problem, men tak ;o)
 
...vil hellere slå en af dem der har lavet MSN med det tastatur *LOL*
Hej alle HN'ere.  Jeg vil rigtig gerne høre jeres mening om aldersforskel, når det kommer til forhold og kærester. Jeg står selv i den situation, at jeg har forelsket mig i en fyr, som er meget modsat den type, jeg normalt falder for. Han er enormt sød, meget nede på jorden, betænksom og virkelig morsom .. og så er han 16. Jeg er normalt meget imod at være sammen med mænd, der er yngre end mig (jeg er 20), men der er simpelthen noget over ham her, jeg slet ikke kan modstå. Jeg ved også, at han også har nogle følelser for mig, men jeg er en en smule betænkelig pga. alderen. Det er heller ikke fordi, jeg ikke kan få mænd på min egen alder   Udseendesmæssigt er jeg nok ret heldig, og derfor er der mange mænd, som giver mig opmærksomhed.. Men nu er der jo ham her..  Jeg ved også godt, at til syvende og sidst betyder det måske ikke alverden. Men i den alder er det stor forskel, specielt når det er fyren, der er yngst. Hvad synes I om det? Er 16 og 20 for stor forskel - eller betyder det ikke så meget? Jeg hører gerne fra både drenge og piger. 
nej det synes jeg ikke, jeg bliver 31 og min mand er 26, han var 23 og jeg var 28, da vi mødte hinanden.Havde det på sammme måde som dig, at jeg ikke vil havde yngre mænd, men jeg faldt for ham og idag er vi gift og venter vores føste barn. 
Selvfølgelig er alder mere end bare et tal. Det har jo noget at gøre med, hvor man er i livet, men uanset hvor tæt man er på hinanden i alder, vil man jo aldrig være helt præcist det samme sted i livet på helt præcist det samme tidspunkt. Du skriver, at du normalt er meget imod at være sammen med yngre mænd. Hvorfor er du ligefrem meget imod det? Hvis det er sådan du virkelig føler, uanset grund, så vil det nok være svært for dig at være sammen med ham. De gange jeg har set folk være sammen med nogen, på trods af, at aldersforskellen egentlig generede dem, der har det ødelagt det, selv om det ellers var godt. Hvis du har det svært med at han er yngre, er det jo en ærlig sag og så er det ligegyldigt hvad omverdenen vil sige til det. Du må gøre op med dig selv, hvad du føler indeni, når du tænker over aldersforskellen. Om det kan gå, kommer jo derudover an på jeres begges personligheder og om i er friske på, at tage de ting op, der sikkert vil dukke op, fordi i er meget forskellige steder i livet. Han skal først til at i gang med de ting, du har været igennem og rent modenhedsmæssigt er han sikkert også et noget andet sted end dig - ligesom han måske ikke jagter den store kærlighed, men måske mere at løbe hornene af sig (det kan jeg selvfølgelig ikke sige noget om, men det er jo ikke unaturligt i den alder). Og i skal være klar på, at folks reaktioner nok er anderledes, end hvis det var dig der var yngst eller i var jævnaldrende. Men mærk efter i dig selv og hvis det er noget du vil gøre noget ved, må du jo snakke med ham om, hvordan han har det med det hele og hvis i begge to er klar på at prøve det af, synes jeg da bare i skal kaste jer ud i det. Det kan allerhøjest gå galt, men måske kan det også gå godt. 
Tænk hvis det er ham der kan gøre dig lykkelig, og elske dig hver dag, og så "smed" du ham væk pga en sølle alders forskel... Håber du er modig nok til at trodse din egen overbsvisning 
tja jeg var sammen med min x i 2 år og jeg var 20 år til 22år og han var 39 da vi mødtes og 41 da vi gik fra hinanden men ok jeg er så til ældre mænd end mig fordi jeg syntes de er nemmere og snakke med og ja de kan da os en ting eller to i sengen med deres lidt mere erfaring 
Aldersforskellens betydning afhænger meget af jer som personer   Jeg har altid selv set mig selv finde sammen med en ældre fyr - især pga. veninders dårlige erfaringer med yngre (ofte grundet umodenhed). MEN nu er det sådan at jeg for 1½år siden så fandt en fantastisk fyr - selvfølgelig 1 år yngre end jeg selv. At han er yngre end jeg, er slet slet slet ikke til at mærke. Han er tvært imod langt mere målrettet, ambitiøs, ansvarsfuld, hensynsfuld (og jeg kunne blive ved) end mange fyre jeg kender som er et par år ældre end ham. SÅ modenhed kan langt fra altid måles i alder  Dog ville jeg ha virkelig svært ved at ved at finde sammen med en 16årig (jeg er 20), da jeg syntes der sker meget på årene 16-20. Fyren er vel kun lige færdig med folkeskolen, har ingen seriøs ide om hvad han vil med livet (forståeligt nok), og har ikke engang overvejet at løsrive sig fra forældrene? Men men gør det op med dig selv. Indeholder han dine kernekvaliteter? Noget har jo fanget dig, så helt skævt kan det vel ikke være 
I har ret alle sammen.  Jeg er heller ikke som sådan imod at være sammen med yngre mænd, men jeg har aldrig før oplevet at være interesseret i en mand, der er yngre end jeg selv. Jeg synes ikke, det er forkert, men har vel af princip altid tænkt, at det er kvinden, der skal være yngst   det er vel egentlig mest, fordi det bliver forventet af folk omkring en.. Det er egentlig mest, at han "kun" er 16. Havde jeg været 28 og han 24 var det slet ikke noget issue på samme måde, men som det ser ud nu skal han først til at gennemgå de ting, jeg for længst har lagt bag mig. Men som flere af jer skriver, må der jo være noget her, der er helt rigtigt siden jeg kan føle sådan for ham. 
I mit sidste forhold var jeg 22 og min kæreste 18.. har aldrig haft en kæreste der var yngre end mig, og er ikke glad for tanken.. men vi havde det så skønt sammen! Desværre kom afstanden imellem os da der skulle studeres i stockholm, suk   men anyways, ud af alle jeg har datet, hvor af de fleste var lidt ældre end mig, fungerede det her suverænt bedst - fordi vi matchede hinanden så godt. Så lad nu ikke alderen komme i vejen for kærligheden   lige nu virker det måske af meget, men om et par år betyder det ingenting 
gælder det at ha løbet   en hest idag?.......hrmmmmf...lortekræ. ingen yderligere kommentare! 
Svaret er: Ja. Både jeg og hesten løber hver dag. Vi er begge i genoptræning. Han efter en lille skade i det ene ben og jeg det samme, blot efter en trafikulykke. Det er en skøn måde at arbejde med heste på 
jeg er mega højgravid, men jeg går med min hest stort set dagligt. Men ude hos os er det et hit at gå eller løbe med sin hest i skoven. Det er knald god motion og god træning af hesten UDEN vægt på ryggen 
er på "genoptræning" efter en lang og voldsom forfangenhed....så vi løber hver dag en tur i skoven....:) Og rigtigt - det er TOTAL hyggeligt - og jeg er sikker på at hesten nyder det lige så meget.... KH:)Annette
Yep... Det skal vi senere. Jeg kan ikke nå at ride - så hesten skal jo motioners ligesom mig - så må vi jo løbe  . Hesten er ude af kondi men vi er ved at komme efter det efterhånden, så både hesten og jeg løbetræner. Det er sundt. Og det er super hyggeligt. Så jeg melder mig også ind i klubben af løbende heste ejere, der slæber hesten med på løbetur 
Hej Alle  Igår gav jeg mig selv en lille gave der var ret så tiltrængt. nemlig en ny bærbar. Men hvordan passer man enlig bedst på sit batteri ? så det holder længst muligt samt lever længst muligt?
 Genopladelige batterier skal aflades og oplades mindst 1 gang hver anden måned for at opretholde en god kapacitet. Dvs. tag stikket ud og brug din bærbare til den er helt flad en gang imellem. Det har den godt af.
Batteriet må IKKE aflades helt hver eneste gang. Der er en fin artikel i PC World om hvordan man bør behandle sit batteri: 
Jeg er helt vildt positivt overrasket over alles dejlige svar. Det har i hvert fald givet mig mere mod på at give det en chance. Man kan jo altid blive klogere, når det er prøvet, og så slipper jeg i hvert fald for at tænke over, om jeg mon traf det rigtige valg. Og han er bare så skøn altså, så jeg synes egentlig jeg skylder mig selv at prøve.  Og tænk nu, hvis det viser sig at være helt rigtigt?
Jeg synes godt du kan give dig i kast med det  Min veninde fra gymnasiet var da også 20 da hun var sammen med en på 16, så det er altså muligt. Langt hen ad vejen handler det jo om mental alder. Hun er ikke på HN så jeg kan vidst roligt sige, at hun var en af de 20-årige som nok var 15 i hovedet.. Utroligt umoden så de passede sammen, de var nået lige langt i deres mentale alder  Så hvis du føler i har en god kemi, jamen så har du nok bare fundet en fyr der er meget moden af sin alder, og derfor kan i stadig passe sammen mentalt 
Jeg er lidt splittet i det  Normalt er jeg af den holdning at krælighed ingen grænser har. Men som du selv er inde på er der et stort spring når de drejer som om under 20. Så umiddelbart ville jeg syntes det var dumt. Men kender jo slet ikke fyren, så vi ved jo ikke om han er meget moden og ikke opføre sig som 16 årig. Plus at du sikkert vil fortryde hvis du ikke forsøgte. Så vil han nok længe være et crush som du tænker hvordan ville ha været endt. Så jow ville nok personligt tage skridtet og opklare om han er fyren. Er det den store kærlighed er det jo helt fantastisk. Er han ikke den store kærlighed, kan du gå videre velviden om det ikke gik. Held og lykke
det jo ikke hans dåbsattest du skal kysse, nyd tiden, fungere det ja så fungere det, ellers har du forhåbentlig en dejlig tid, så du kan tænke tilbage på med et smil
Tænk hvis det er ham der kan gøre dig lykkelig, og elske dig hver dag, og så "smed" du ham væk pga en sølle alders forskel... Håber du er modig nok til at trodse din egen overbsvisning  Er så enig i hvad du skriver!! Mødte selv en fyr som 19 årig som var 37 år!! Ja kæmpe alders forskel men vi var da sammen 3½ år - og voksede bare fra hinanden, men har en rigtig god ven i ham id ag 
Jeg er 33 min kæreste er 22 (bliver 23 i maj) Jeg synes det sværeste er at men ligesom kommer ret meget til at høre for det... Jeg mærker ikke på min kæreste, at han er væsentligt yngre end mig, jeg har aldrig haft en forhold der virkede så rigtigt, samtidig med at være nemt og ligetil... normalt er jeg virkelig usikker på alt cirka hver 4. uge (hmm hehe hormoner) men ikke nu, det er som jeg bare hviler bedre i mig selv, han giver mig ro og sådan er det faktisk næsten hele tiden, han formår altid at sige det rigtige, at gøre det rigtige og bare være tilstede. Så gå du bare efter en yngre kæreste, dine omgivelser vil sikkert moppe dig og måske også hans, men de fleste accepterer hurtigt at sådan er det. Dog vil jeg sige med en under 18, er der visse andre ting at overveje, men det er jeg sikkert på at du har overvejet (hvad f.eks. hvis du vil i byen og han ikke er gammel nok til at komme ind?) Men jeg ville ikke droppe kærlighed pga et tal, eller for den sags skyld i mit tilfælde også nationalitet  /Charlotte
Jeg bliver 35 i juni og min mand er 27. Vi har kendt hinanden i knap 6 år. Dvs jeg var 29 og han 22, da vi mødtes. Jeg var meget i tvivl om aldersforskellen, (og det kom fuldstændig bag på mig, at han var SÅ ung!   ). Der kommer jo et tidspunkt, hvor det er ret praktisk at være nogen lunde i samme udvikling, hvad ens fremtid angår. Men det forestiller jeg mig, er knapt så aktuelt i jeres situation, da børn, familie osv. ligger temmelig langt væk med en fyr på 16 og en kvinde på 20  Jeg lagde drømmen om børn på hylden, og prøvede lykken. Idag er vi stadig sammen og still going strong, og forsøger på børneprojekt. Alderforskellen har jeg intet mærket til i det daglige (så havde jeg ikke været sammen med ham), men karrieremæssigt, har jeg godt kunne mærke det. Jeg har været færdiguddannet i 7 år, han er lige blevet færdig. Jeg går på pension 7 år før ham!!
Jeg vil også meldes ind i løbeklubben. Elsker at løbe med min pony. Hun går bedre i snor end nogen hun jeg nogensinde har haft. Holder sig hele tiden lige ved siden af mig, stopper når jeg stopper, øver når jeg øger, og er i det hele tiden dejligt opmærksom på mig undervejs. Vi løber langt - mellem 8 og 12 km pr. gang, og vi kommer derfor langt omkring og oplever rigtigt mange ting. Resultatet er en pony der ikke er bange for noget. Vi går over smalle vejbroer, under jernbanen med toget brusende over os, vi kigger på blafrende drager, kælkende børn og løse hunde... Intet af dette får hende til så meget som at rykke et øre  ) og nå ja - som HorsemanshipFan siger, så er det jo også en god måde at spare tid på - motion for både hest og ejer.
nej hesten er halt, så ingen løb her.. kun en tur på banen for at få en rulle tur.. og ellers en strigle tur, også i løsdriften igen... jeg har ikke mulighed for at løbe særligt langt (vi snakker max 150m) pga et tær+knæ+hofte ikke virker optimalt øvøv.. men når det virker så løber vi de 150 meter så græsser hesten i 5 min så kan vi gå i 100 min igen så græsning i 5 min også vender vi snuden hjem igen hvis jeg skal have mulighed for at gå mere den dag.. ideen med denne træning er at vi skal kunne ride tur alene, da det er det jeg bedst kan li.. ikke fordi jeg har noget i mod at ride sammen med andre, men når de vil ride tur vil jeg helst ikke og omvendt, og jeg har brug for at være alene med hesten.. også elsker jeg at snakke (jeg snakker rigtigt meget, altså virkeligt meget, og regner ikke med at folk høre efter)
det gælder helt bestemt at ha løbet efter sin hest....   den klub har jeg været medlem a i mange år 
Ikke i dag, men alle andre dage. Træner "mønstring" med min plag, man kan aldrig vide, om hun en dag skal kåres for sjov.   Det værste er bare, at hun giver den gas, og ved mønstring må man ikke sinke hesten, så jeg får en del motion.
svært ved at løbe, af forskellige årsager, men sidste år, der løb jeg lidt med hesten, mens parten red den. super hyggeligt.
Jeg løb med Alexia   Det var så hyggeligt, og vi har lige dovne, så vores individuelle foretrukne tempo, passede perfekt sammen  Jeg syntes også, det bragte os tættere sammen på en måde. I dag har jeg parthest ca. 3 gange om måneden, så der foretrækker jeg at sidde i sadlen. Men jeg hopper ofte af det sidste stykke hjem og går ved siden af. Det er benene også glade for, da jeg lige får strukket musklerne ud.
og mest efter   - med den lille sorte fordi jeg arbejder på at få ham tilkørt   - så vi øver ikke trav for vogn men trav for mor       - det giver morsomme kommentarer fra forbipasserende ha ha - hænder dog også at jeg løber lidt med den store bare for at løbe....
Nu kan jeg ikke løbe, men jeg har cyklet med vores hingst, det får folk til at kigge langt. Men de kan nemt lære at løbe ved siden af en cykel og så passer tempoet også mulen bedre.
Jeg er blevet sådan rigtig "bidt af en gal hest" når det kommer til dyrskuer, og prøver at komme af sted så ofte som arbejdet tillader det  D. 14/5 skal jeg have både min 2 års oldenborghoppe og 4 års islænderhoppe med til dyrskue i Fjerritslev, så egentlig burde den stå på træning HVER DAG for os pt, men pga. mine besværlig fødder er vi ikke kommet i gang endnu. Det bliver højst til en træktur et par gange om ugen i skridt  Det er virkelig deprimerende når der nu har været så godt vejr, at vi ikke kan komme ud og træne - vi har nemlig alle 3 godt af det  Så håber at lægen mirakuløst kan kurere mine fødder i morgen, så vi kan komme i gang! Ud over dyrskuetræning har jeg løbet en del BAG min miniature, da vi har trænet lange liner - vildt hyggeligt, god motion og så alle de glade ansigter man møder når man år langs vejen 
... men ikke ret tit - jeg kan nemlig ikke løbe stærkt nok  Jeg løber i tempoet en km på 6-7 minutter - og det er alt for langsomt for en hest. Charisma er dog flink til at vente på mig, hun har ikke så meget imod at tøffe afsted. Desværre bevirker det lave tempo, at hendes bagben hænger i nabokommunen   - derfor gør jeg det ikke ret tit. Hilsen Sif
Jeg kan ikke gå mere end hundrede meter uden krykker, så det med at løbe (eller gå for den sags skyld) er vi afskåret fra. Syntes ellers det ville være genial træning  I stedet er jeg ved at lære min hoppeplag at gå med som håndhest, så hun kan komme ud og opleve verden, selvom vi ikke kan gå ture.
Hejsa. Jeg prøver at løbe med min hest, men i virkeligheden er det vist min hest der løber med mig:) Han er traver med stort T, så jeg har lidt svært med at følge med, men hyggeligt er det da:)
ja jeg er igang med at bestille dyrlæge til bedøvning af min hest når min uddannede hestetandlæge kommer om en uge..men indtil videre er der 2 der har sagt nej til det.deres begrundelse er at de selv kan gøre det ligeså godt som en hestetandlæge samt de står med ansvaret hvis der sker noget...jeg er ikke enig med dem i at de kan gøre det ligesågodt..har prøvet begge dele med min sidste hest og ansvaret de har er kun efter min mening hvis hesten reagerer dårligt på bedøvelsen...er dette kun en tendens for dyrlæger i nordjylland eller er det en genereel tendens???så nu skal jeg snart videre til dyrlæge nr 3 med at høre om de gider.
Jeg er så enig med dyrlægerne, rigtigt mange dyrlæger kan gøre det bedre end hestetandlægerne. Vi kender en hestemassør, og hun har sagt at hestetandlægerne giver hende fast arbejde. Heste får ondt i hele skroget når de får raspet tænderne så hårdt som tandlægerne gør. Sammenlign hestens tænder med et dæk, der skal være mønster for at det kan virke, de fleste tandlæger fjerner mønstret.
Jeg ville også få en dyrlæge ud, som også er tandlæge, ex. Trine Venø. Min alm. tandlæge fandt ingenting, men jeg undrede mig over hendes symptomer. Fik så Trine ud, og hun fandt alt, hvad der var muligt at finde.  Og jeg er så glad for, hun kan give dem mere bedøvelse undervejs, og at hun også kan fortælle, hvis man skal være obs. pga. hestens tidligere sygdomme - her ex. pga. spiserørsforstoppelse, så måtte hun SLET ikke røre noget hø/græs i 2 timer bagefter, for at være på den sikre side. 
Er de ikke hestetandplejere?? Jeg har også hørt at de skulle gå heftigt til den når der skulle raspes.. Få en dyrlæge med speciale i tænder til at gøre det.. Kan godt forstå at dyrlægerne tøver med at bedøve en hest og så køre igen.. Det er jo stadig dem der har det faglige ansvar for bedøvelsen.. Ydermere kan det jo dels opfattes som en mistillidserklæring til dyrlægerne at du vil have en anden til at raspe tænderne og dels er det en lillebitte opgave men tiden til at køre ud til dig og tilbage igen er jo den samme..
også godt at de siger nej.. De hjælper jo en konkurrent.. Så ville jeg også sige nej.. Deruodver syntes jeg at min dyrlæge gør det akkurat ligeså godt, hvis ikke bedre end den hestetandpleje jeg har haft ude.. Men okay.. Min dyrlæge har også taget flere kurser i tænder..
jeg har så oplevelser af modsat art end det i andre beskriver jeg har oplevet dårligt arbejde fra dyrlæger der også ordner tænder, efterfølgende fik jeg så tilfældigt en uddannet hestetandlæge/plejer og så skulle hele tandsættet rettes op fordi dyrlægen ikke havde gjort det ordentligt. og nu bruger jeg kun uddanede tanlæger/plejere der samarbejder med dyrlæger der selv bringer dyrlægen med ud i stalden hver gang for bedøvelsens skyld. kh sanne
Går i selv til lægen og får et tandlæge eftersyn..??? nej vel, i går selvfølgelig til Tandlægen. Vores Heste tandlæge har selv en dyrlæge med ud,dyrlægen skal jo ikke kun bedøve, han skal blive der til hestens bisser er ordnet, og så give den en sprøjte mere til at blive frisk på.
Ja kender i det ? Jeg har været igennem en gjordhelvede, som andre er igennem et sadelhelvede. Det er dressurgjorde vi taler om, da sadlen var og det ny bestilte hos Brian er en dressursadel. Problemet har været, at lædergjordene har nevet hende og alt andet er gledet frem og har hevet sadlen de par cm med, der gør, at jeg ikke synes sadlen ligger tilfredsstillende. Nu mens jeg går og venter på min nye drømmesadel, er jagten på den perfekte gjord gået ind. Hun har de sidste måneder gået med en springsadel med dertil hørende lædergjord med stor sparkeplade og det har bare virket PERFEKT. Nu har jeg fundet den her   Nogen i den hele vide verden, der har set og prøvet sådan en fætter før ? Og kender i andre steder der laver, sælger noget som den her ? ( den er nemlig sådan rimelig dyr ) 
Jeg kender ikke til den gjord du viser, men til gengæld har jeg gode erfaringer med denne gjord fra passier:  Den er god til heste hvor sadlen glider frem   Den skulle ligeledes være meget skånsom for hesten og den burde ikke "nive". Det lyder dog som om, at din hest er ret følsom hvad angår gjordsår, så jeg vil ikke garantere at denne løser "nive-problemet", men det kunne være en mulighed 
jeg har også været gennem flere gjorde, da min massør sagde, at gjorden nev min hest ved hudfolderne øverst bag benet. Jeg har fundet en anatomisk wintec gjord. Den er ikke dyr, men er bred midtpå, og tyndere ved hudfolderne. Den er helt perfekt. Dog har jeg yderligere sat en lammetunnel på, og der er aldrig tegn på irritation mere.   Lammetunnelen kostede 130-150 kr.
Jeg bruger denne lammeskindsgjord, som er ret billig og om ikke andet, så niver den ikke:   Men jeg har ikke forstand på, om den ville virke med en dressursadel. 
Hvad er forskellen egentlig? Må man på revalidering eje ting, købe hus og blive gift uden at ens samlever skal forsørge en??  Håber at der er nogen der kan hjælpe.
Revalidering jo intet med status og økonomi at gøre. så ja du kan sagtens have penge og købe hus. Skulle det vise sig du ikke kan revalideres og ender med at skulle på pension eller ryger på kontanthjælp. så er det kun hvis det er kontanthjælp du får, der kommer problemer. Groft skitseret, gift= ingen kontant hjælp. Her kommer lidt om revalidering og kontanhjælp og formuge. Her er hvad revalidering er: Revalidering er erhvervsrettede aktiviteter og økonomisk hjælp, der kan bidrage til, at selvom du har begrænsninger i arbejdsevnen, kan fastholdes eller komme ind på arbejdsmarkedet, sådan at dine muligheder for at forsørge dig selv og din familie forbedres. Det er kommunen, der har kompetencen til at bevilge revalidering. En forudsætning for at få udbetalt revalideringsydelse er, at der er udarbejdet en jobplan. Den bliver udarbejdet i samarbejde mellem dig og kommunen., når din situation er erhvervsmæssigt afklaret. Jobplanen skal indeholde en beskrivelse af, hvordan mulighederne for at få varig beskæftigelse på det almindelige arbejdsmarked kan forbedres. Et revalideringsforløb kan bestå af Man søger om revalidering ved at henvende sig til sit lokale jobcenter, hvor der aftales tid med en sagsbehandler.  En forudsætning for at få kontanthjælp er, at man ikke har formue. Kommunerne skal dog se bort fra mindst 10.000 kr. for enlige og 20.000 kr. for gifte.  Formue defineres som:
at blive frisk på 
Det mener jeg hun fik...men nu kommer jeg i tvivl. Dyrlægen blev der så længe tandlægen var der.
forstår udemærket at dyrlægen ikke vil bedøve for at en anden kan ordne tænderne.... synes det er forkert at kalde det for en heste-tand , for reelt er det mere en hestetandplejer....for hvis det nu var en tandlæge, ville de selv kunne bedøve. Derfor synes jeg også parallelen til om man selv ville gå til lægen eller tandlægen men ens tænder er lidt forkert. Personligt vælger jeg en hestedyrlæge med forstand på tænder til mine heste
jeg ville bruge en dyrlæge som er modstander af at bruge andre end dem, ligesom jeg heller ikke ville bruge en læge til mig selv, som ikke vil sende mig videre i det lægelige system, hvis der er en anden som ved mere om hvad jeg måtte fejle. Så tandlæge til tænder og smed til sko/hove. For mig er det vigtigt at den jeg bruger er dygtig til det vedkommende gør og det behøver ikke være dyrlægen som er bedste valg. Jeg kan slet ikke forstå dyrlægerne ikke vil være med til f.eks bedøvelse ved tandlæge, men kan godt forstå at alt under huden skal være en dyrlæge. I min verden kan man ikke være god til alt, heller ikke dyrlæger. Jeg bruger heller ikke samme dyrlæge til alt, men væler blandt de 2 til 3 stykker som vi bruger fast alt efter skade og behov.
tja jeg har så brugt både en hestetandplejer og dyrlæger til min tidligere hest som fik ordnet tænder hvert år inden hun måtte aflives(pga dyrlægesjusk).min oplevelse er at dyrlæger ikke ved nok mht til tænder til at gøre det ordentligt..det er ikke nok med de få kurser der findes som de tager..en hestetandplejer tager en disideret uddannelse i kun tænder og den bruger de flere år på med flere lange ophold i usa hvor de ved meget mere om tænder end vi gør her i dk.forskellen på min hoppe var ekstrem stor ridemæssigt efter besøg af hestetandplejer..det med massøren er ofte pga de ikke er blevet ordnet ordentligt længe og derfor har fået stivheder osv..min hoppe havde fået en skæv og stiv nakke som kunne rides væk og med udstrækningsøvelser..hun havde stadig tandspidser,en ulvetand(som dyrlægen fjernede),bølgebid,for lange fortænder(som forskellige dyrlæger havde overset i de første 4 år),skæv tandstilling mm.det blev først rettet op da en hestetandplejer kom ud selvom jeg 2 måneder forinden havde haft dyrlægen ude og raspe tænder.så nej jeg bruger fremover KUN dem der ved nok om det de gør selvom min nye dyrlæge er en super og meget dygtig dyrlæge..så enig er jeg ikke med dem der mener dyrlæger kan gøre det bedre eller ligeså godt..de skulle bare lige have prøvet min afdøde hoppe før og efter tandlægebesøget så ville de være enig med mig...men nu har jeg fundet en dyrlæge der vil komme ud og bedøve min unghest...så det er jo supert..
Det kan godt være jeg spørger dumt..... Men er det mere reglen end undtagelsen, at bedøve sin hest ved tandraspning? Jeg spørger udelukkende fordi min gamle hest, i de 11 år jeg havde ham, aldrig nogensinde blev bedøvet for at få raspet tænder.(Som blev gjort af min dyrlæge) Er bedøvelsen fordi hestene ikke kan lide det, eller er det for at undgå en reaktion? Jeg stiller absolut ikke spørgemålstegn ved bedøvelsen, fordi jeg ikke tror på jeres dømmekraft, det er udelukkende fordi jeg aldrig har oplevet det.  Mvh AC
Vi havde en der havde meget dårlige tænder. Han skulle ordnes med maskinen og derfor skulle han bedøves. Ved alm tandeftersyn som de får 1 gang om året er de ikke bedøvet med mindre de er meget åndsvage. Vores dyrlæge har den samme maskine som tandPLEJERNE har og jeg vil hellere have ham til at ordne deres tænder. Jeg har sørme også hørt mange dårlige historier om tandplejere. Jeg forstår godt de ikke vil køre ud og bedøve for en "konkurent".
er meget nemmere at arbejde med og det giver langt bedre muligheder for at bedømme status i hestens mund.. Min hest blev også i flere år raspet af en dyrlæge.. En (metal!!!)kile ind i siden af munden, raspe raspe raspe - og så mærke BAGEFTER om man mon havde gjort det rigtigt.. Det synes jeg bestemt heller ikke er en hensigtsmæssig måde at gøre det på.. Så blev jeg introduceret for en der hverken var tandplejer eller dyrlæge men havde lært det på Island og han havde den der "grime" som de fleste bruger nu. Den gør at man faktisk kan se hvad man laver.. Nu bruger jeg så en dyrlæge med efteruddannelse og speciale i tandpleje til heste.. Hun bruger den der "grime" og et stativ som hesten kan hvile hovedet på og som gør at arbejdet kan foregå i en for dyrlægen mere hensigtsmæssig højde.. Ingen besvær med bedøvelse da hun jo er dyrlæge og så får man samtidig også lige en dyrlæges vurdering af hestens almentilstand.. Den kan jo også være influeret af tænderne..
at tro, at alle tandplejere har en lang dybdegående uddannelse fra USA. Der findes en del, som har en ret overfladisk en fra Tyskland og lign. Jeg tror klart på der er tandplejere der ved hvad de gør. Men jeg ved også, at tandplejerne KUN kan raspe tænder. De må ikke andet, og har ikke uddannelse til at gøre andet. Når jeg får ordnet tænder af min dyrlæge uddannet tandlæge, som også har mere end "14 dages kursus", som det blev nævnt i anden tråd, forventer jeg, at hele munden bliver kigget igennem. Set efter om der er tegn på sygdommen, dårligdomme eller lign. Det kan en tandplejer ikke. Jeg kan godt forstå en dyrlæge ikke vil komme ud og bedøve til en tandplejer. -Nu har jeg så også en del historier om tandplejere og hvad nogle kan finde på at lave. -Og tænk at ligge navn til det, hvilket man jo inddirekte gør, hvis man bedøver den.
jeg har arvet noget porcelænsmaling... der er MANGE små glasdimser med diverse farver af pulver. Jeg aner INTET om porelænsmaling, så er der ikke ngen der kan fortælle mig hvad man gør med puvleret? Det skal vl blandes med et eller andet.. Hvad så bagefter? Skal det brændes og hvordan? Jeg vil skyde på remidierne er ca 25-30 år gamle..
Og ja, det skal brændes i en rigtig ovn til det samme. En del pigmenter skifter farve i brænding- guldmaling er fx sort før. Sjovt, vi havde også den slags (og bladguld til forgyldning), da min mor døde, det røg dog ud. Medmindre du går med en porcelænsmaler i maven, så er de bare til smid-ud. Husk- de skal på genbrugsstationen.
være sjovt at prøve, men.. jeg har ingen mulighed for at få de færdige resultat brændt, så det sætter jo sine begrænsninger.
Pulveret skal rives med vandbaseret olie til formålet (malemedie). De tider er forbi, hvor man brugte terpentin til den slags. Heldigvis! Det år jeg i sin tid startede til porcelænsmaling på ungdomsskolen, var vores dygtige underviser just gået over til at bruge vandbaseret olie. Til male-brug skal det være ½ olie og ½ farvepulver. Til at tegne med pen, skal det være 1/4 olie og resten vand, til passende konistens. Der er også forskellige teknikker med bl.a. at rive farven med mælk, m.f. Mælke-farve giver nogle fantastiske effekter når det bliver pustet ud på porcelænet. Porcelænet skal brændes ved meget høje temperaturer, i en ovn til formålet. Ikke alt det, der i dag kaldes for porcelæn, er egnet til porcelænsmaling. Når du ikke aner hvor du skal starte eller slutte, men har mod på at prøve det, synes jeg du skal finde et aftenskoletibud eller lignende udi porcelænsmaling. Så får du en god indføring i teknikker og materialevalg. Alternativt kan du kontakte en underviser, og høre, om denne kan give dig lidt eneundervisning i de basale ting, som at rive farven, valg af porcelæn, m.v. Du bør sikre dig, at det ikke er de dér farver der brændes i almindelig husholdningsovn, de arbjejder med på kurset. Det har intet at gøre med rigtig porcelænsmaling. Der er i dag langt mellem steder hvor man kan få brændt sit porcelæn, medmindre man er tilknyttet et aftenskolekursus, eller bor i nærheden af de få porcelænsmalingsbutikker der er. Her er der et stort udvalg af porcelæn og div. øvrige materialer til porcelænsmaling:  Det er en dejlig hobby, men det kræver tålmodighed, da emnerne ofte skal brændes mange gange, før de er færdigmalede. Jeg har malet i 9-10 år, så jeg ved, hvad jeg taler om. Skal have genoptaget porcelænsmalingen, når der er et aftenskoletilbud, der ikke kræver flere timers transport frem og tilbage.
Inden du kyler det ud, kan du prøve at forhøre dig på div. aftenskolekursister på porcelænsmalingshold, om de kunne have lyst til at overtage farverne.
Førhen når man havde læst en tråd, så var den markeret med sort skrift. Og de tråde man ikke havde læst endnu, er teksten grønne. Men nu, der er de allesammen grønne, uanset om du lige har læst dem eller ej... Og det forstår jeg ikk....  Det gør det da 10.000 gange så svært at finde ud af hvilke man har læst osv. Æv altså  Andre der har oplevet det samme? Eller er det kun min computer...
Ved mig er de læste tråde stadig sorte og de ulæste grønne.. Lyder mærkeligt s:
Men, de står som "ny" (med rødt)- medmindre, jeg refresher, men det er fordi, jeg mest bruger musens frem/tilbage knapper. Så er de sorte, når siden er genindlæst. Er der så nye indlæg- står der NY. F5 tasten- eller refresh i browseren- burde gøre det.
Hos mig er de KUN sorte Sort almindelig ved ulæste tråde
det sker hver gang jeg fjerne cookies, og sletter mine stier rundt på internettet. Bruger Ccleaner, give lige en hurtig rens af alt skidtet, så fjerner den hele min historik også hvad jeg har og ikke har læst
xtiny: TAK! F5 gjorde det  praxis: Sjovt at dine er sorte og markeret sorte ved læsning... 
Nu har jeg ikke fulgt optakten til det nye program : "Baby til låns" men for at være ærlig så så jeg ca. 5 min. af det, så kunne jeg ikke holde ud at se på mere. Jeg synes man udsætter en baby for unødig stress og....ja jeg ved det ikke, jeg brød mig bare ikke om det, men på den anden side, så kan det jo være at det får nogle til at opgive tanken om at få barn lige nu, måske i en tidlig alder eller også bekræfter bare nogle andre om at de er klar til opgaven... Jeg ved ikke helt hvad jeg synes om det, men se det, dét kan jeg ikke. Jeg ville aldrig selv have lånt nogle af mine skønne piger ud til "sådan noget" Hvad synes i?
Jeg så programmet i ca 5 minutter - indtil det første "par" havde fået udleveret den stakkels baby. Så slukkede jeg. Hvor må man være langt ude, når man tør aflevere sit barn til sådan nogle mennesker...!!! 
Jeg så som sagt ikke starten... Får de bare udleveret en baby eller får den lille chancen for at lære dem at kende først?
... har vi jo heldigvis alle og forældrene samt videoholdet er der jo hele tiden på sidelinien, så jeg tror ikke de babyer mangler noget. Men det er jo den samme diskussion som vi også har haft om vores heste - vi er de bedste for vores heste og ingen andre kan og skal ride dem.
Uden at kende andet til programmet end det der beskrives her, så vil jeg godt nok være ked af at sammenligne det at låne babyer ud med heste. Det er i min verden uetisk, bare det at få ideen til sådan et tv-program.
Der er både videohold, forældrene sidder et par huse væk og ser med, og så er der en barnepige i hvert hus. Som griber ind, hvis der sker noget der ikke skal ske. F.eks da klapvognen væltede med den lille pige, eller da det ene par skændes og lod drengen kravle på gulvet med et badekar inden for "rækkevidde". Når det så er sagt, så tror jeg faktisk at stort set alle de par har ændret mening mht. at få børn lige nu. Hvilket i min verden er rimelig heldigt  Hellere dette, hvor der er overvågning - end "de unge mødre", hvor nogle af dem virkelig burde være under overvågning 24/7. Her er der trods alt også en rigtig mor og far, som kan bryde ind når som helst og få deres baby tilbage.
Der er faktisk udviklet ganske udemærkede og velfungerende dukker til netop det formål at overbevise skrukke, men umodne folk om, at det er krævende at have et barn. Men det er selvfølgelig ikke dramatisk nok til TV  Godt jeg ikke har de kanaler hvor den slags foregår Mvh TV-snerpen   (og jeg er stolt af det)
... og jeg svæver lidt mellem at være flad af grin og noget forarget. Underholdningen er der ikke noget galt med! Og forældrene er hele tiden med ganske kort derfra, hvor de kan følge med på kameraer konstant og til nød træde til. De har også tilknyttet barnepiger, hvis det brænder totalt på. Det ene forældrepar valgte at hente deres barn hjem. Men det er bestemt et interessant "eksperiment" at følge, da alle de unge par har en ekstremt lyserød tankegang omkring det at være en familie/forældre og allerede nu har de vidst set og oplevet et par sandheder... Men jeg er overbevist om, at der holdes ekstremt godt øje med de "udlånte" børn! Og forældrene vurderer konstant hvordan deres barn har det.
Jeg synes bare stadig ikke at det er særlig hensynsfuldt overfor børnene, selvom der er div. opsyn... De 5 min. jeg så igår var med en lille mørk pige som var så træt, så træt og bare græd og græd. Forældrene prøvede alt muligt og moderen (formoder jeg) stod og holdte øje med dem over en skærm og sagde "hun er træt" Men det vidste de ikke, dem der havde lånt den lille mørke skønhed...jeg fik så ondt af den lille pige. Hun græd og græd og de slæbte hende rundt og var frustrerede. Havde det været mit barn havde jeg grebet ind. Det var sgu synd for ungen, i følge mig!
Hej Hn´er. De der Lææææækre pastasalater man kan købe rundt omkring.  Hvordan holder med pastaerne "smedige"? så de ikke er stive og hårde når man skal spise dem?  hjælp en pastasalat elsker  Sisse
..opbevarer dem i en lufttæt beholder ;o)
Det er vigtigt at pastaen bliver afkølet lige med det samme, dvs under rindende koldt vand. Så klistrer den ikke, og er indbydende at spise. Og så, som Nina skriver, opbevares lufttæt.
Så ingen af jer har nogensinde stået i en situation med jeres barn hvor det bare græd og ikke kunne trøstes, var totalt overtræt men ikke ville sove, var sulten men ikke kunne finde ro til at spise? .. I tror aldrig at jeres barn kommer ud for ovennævnte eksempler i f eks dagpleje? .. Fantastisk lyserød verden- den gad jeg godt leve i ..  Selvfølgelig skal man ikke udsætte børn for unødig stress - og selvfølgelig er der forskel på vores grænser som forældre og børns grænser.. Jeg har ikke set pågældende program, så kan kun udtale mig ud fra de ting der bliver nævnt her i tråden .. Men jeg undres over at man farer sådan i flint over dette hvor der er barnepige og overvågning - men rask væk afleverer sit barn i dagpleje uden at blinke.. Det er ikke det samme for os nej - men for barnet er det jo faktisk ... Barnet forstår ikke hvorfor det pludselig skal være der og mor bare forsvinder.. Formålet med programmet - at give folk et realistisk indblik i hvad det indebærer med småfolk i huset, det syntes jeg lyder ganske fornuftigt- der er uønskede børn nok i denne verden ..
ManEater : Du kan tro at jeg har stået i en situation hvor jeg ikke har kunne trøste overhovedet....det gjorde jeg så sent som igår, hun ville ikke sove, ikke snakke, ikke spise, ingenting. Jeg skriver også at jeg til dels godt kan se formålet med det, men JEG ville aldrig kunne lade mit barn være med i sådan et projekt. Jeg ville ikke kunne holde ud at stå og se på at nogle unge mennesker, uden forstand på babyer, rendte forvirrede rundt med mit barn mens det græd og endda vide hvad problemet var....
I dagens danmark er mange forældre nødsaget til at overlade deres små pus til dagplejere eller vuggestuer, uden kamerahold eller mulighed for at sidde og overvåge slagets gang i nabohuset, parate til at gribe ind... en dagplejer har ofte 5 børn ad gangen at passe, så selvom vedkommende er nok så erfaren, og hjemmet er godkendt af kommunen, er der stadig kun 2 hænder og 2 øjne til at varetage folks små poder... Jeg kender ikke fordelingen i en vuggestue, men hvis ikke det er det samme antal børn pr. ansat, som i dagplejen, så er det sikkert flere... børn må max opholde sig i dagplejen 48 timer om ugen... ikke et ondt ord om dagplejere, vuggestuer eller børnehaver herfra, men jeg tror tilgengæld heller ikke de unger i fjerneren lider den store overlast... men jeg er glad for at have mulighed for at gå hjemme med mine børn og de er ikke til låns, i al fald ikke frivilligt. For jeg kan da lige nævne den af Foreningen Far højt skattede forældreansvarslov, der kræver at børn skal have samvær med fx. deres far, også selvom han ellers har fået et polititilhold... at ungerne skal rejse gennem det halve eller hele kongerige hver anden weekend, for at nyde selskabet med en far, der som beboelse, har lånt et værelse hos en kammerat i et boligkvarter med en høj frekvens af banderelaterede skudepisoder, her skal barnet sove nøgen sammen med far, i fars seng, for der er jo ikke plads til 2 senge på et værelse, leve af toast og micro lasagne, og slæbes med på fars arbejde, når han har et, uanset hvor skæve arbejdstide han måtte have, selvom han ifg. lovenburde have fri, de dage han har insisteret på at have samvær, og retten har tildelt ham sin baby til låns. Det er da pragtfuldt når børnenes tarv i den grad tages alvorligt.... Jeg tror der er mere bag kamerarene end man ser i programmet, det er klippet og redigeret og måske endda også instrueret for at give størst mulig underholdende effekt.... Nej, lige det her program er ikke det der forarger mig mest, når der er så meget andet, der er værre, hvor kun en lovændring kan ændre på tingenes tilstand... hvis tilstrækkeligt mange slukker tv´et når babyerne skal lånes ud, så går det program da væk af sig selv...hvis bare det var lige så simpelt at slukke for lovgivningen...
altså som mor vide hvad problemet var, for det var "prøve-forældrene" der ikke vidste hvad der var galt.
Jeg er nu enig med Stine. Formålet er nok godt nok, men ALDRIG om min lille pige skulle være med. Måske hun var i "trygge" hænder ved at en barnepige er i hjemmet. Men jeg som mor sidder ved siden af og bare lader stå til, Alrig om jeg kunne. En ting er at barnet er ulykkelig og man ikke lige kan finde grnden og man kæmper for at trøste. Men noget andet er at man kender grunden men bare lader stå på.   Nix min lille pige skal trøstes så snart jeg kender grunden, andre skal ikke lære på mit barn. Hun er ikke født for at blive brugt til "legetøj"!!
Det er bare så amerikansk!
Er det rigtigt at de fleste travheste har lange store hoveder eller er det noget vrøvl?
Ingen af mine travere har lange store hoveder  Men måske kan det snyde lidt at de tit har en tynd hals (i forhold til en dressurhest fx.) Og en muskuløs krop.
Jeg synes generelt travheste har alm. størrelse hoved i forhold til deres krop. Mine bruger str. full. Travhestenes hoveder er smukke og mange gange ædle. Men har da haft en travhoppe som havde et meget stort hoved- hun brugte x-full, men hun var også 180 i stg. Hoved størrelse følger højden på hesten. Synes mange rideheste har nogle enorme hoveder i forhold til traveren.
jeg syntes ikke at de har et stort hovede - men de er ofte sådan lidt flade og kantede at se på syntes jeg, hvilket måske godt kan få dem til at syne lidt lange - istedet for de udtryksfulde rideheste med buer i næsen, store ganacher og kæmpe øjne, så syner hovedet pludselig ikke så stort, fordi der er så mange "afbræk" at se på 
Mon ikke de har lange store hoveder på samme måde, som alle DV´er er store  Ej, undskyld....  Jeg har efterhånden haft med et par stykker at gøre, og jeg syntes, at det er SÅ svært at lave en 100% racebeskrivelse på traveren. Den er jo avlet på præstationer og ikke på udseendet. Lige pt. har vi en med et stort groft hoved og en god bred hals og en med et araber-agtigt hoved og meget smallere hals. Derudover har vi haft en med bred pande og romernæse, en med bred pande og lige næse osv. På langt de fleste syntes jeg, at de har passet en full trense i kindstykkerne, men jeg har så måtte lave ekstra huller i længden på næsebåndet (??) Der er billeder af nogle af dem på min præs. Men af de 2 valgmuligheder du nævner, så hælder jeg altså klart mest til, at det er noget vrøvl  Med venlig hilsen Katrine
irriterende når folk betvivler at ens hest ikke er ægte travhest.
Haha, min traver bruger str. Cob i længden og str. Pony i omkreds, så et stort hovede kan man ikke just sige at hun har.  Men jeg ville ikke være i tvivl om racen hvis jeg så dette billede uden at vide hvilken hest det er:  
Kan i Vampire Diaries's fans - komme ind på   og se videoerne og selve siden :S ? Eller er der noget fuldstændig galt eller hvordan? Jeg ville ind og se den nye promo fra næste episode som kommer på Fredag - men jeg kan ikke rigtig komme derind, kan i. Jeg sidder på en anden computer end jeg plejer, så skal lige vide om det denne computer som reagerer mærkeligt på siden, eller om i har samme problemer med at komme ind, se selve siden og videoerne ? :S
Nej, jeg kan heller ikke komme derind...   Skulle ellers ind og se det nye afsnit.
Jeg kan hellere ikke. der kommer bare mærkelig spill op. Så jeg har ikke engang fået set den nyeste episode 
Tak for jeres svar. Så ved jeg i hvert fald det ikke er mim computer som flipper gak- gak :S  Det virkelig mærkeligt og rigtig øv når man gerne lige ville se den nye promo som kommer på Fredag   Det jo lige blevet så mega spændende, uhh. Nu når jeg har jer er der så en af jer der ved hvornår Sæson 2 egentlig kommer på DVD eller er den slet ikke sådan dateret endnu ? Eller i det mindste blot hvornår de viser resten i dansk TV. Vi skulle jo lige pludselig holde tv pause midt i Sæson 2 
Hmm jeg har ingen problemer med at komme ind?? Men kan da fortælle at promo'en ser meget spændende ud 
Jamen, kan du se siden og videoerne osv når du går derind på den www adresse som jeg skrev i indlægget ? :S  Ej hvor mærkeligt. På min computer kommer der bare sådan et spil øverst i venstre hjørne og så kommer den absolut ikke videre :S  Du må lige give os nogle tricks til at få det frem så ? Har du været inde nu her eller tidl. for i sidste uge virkede siden også perfekt. Grr, vil også se den promo :S
Nu skriver jeg som datteren. Jeg har et rigtig rigtig dårlig forhold til min mor. Pga. rigtig meget forskel behandle fra hendes side mellem mig og min lillebror, og at hun generelt bare ikke kan kommuniker uden at kritiser, råbe, snerre, og nedgøre. ^kort fortalt. Jeg synes jeg har gjort meget for at forbedre det, men det er som om hun bare vil have noget at være sur over. Eller hendes selvtillid er så lav, at hun også vil have min ned. m.m. Bl.a. så må jeg ikke komme hjem til dem, hvis de ikke er hjemme mine forældre, (min far er en tøffelhelt, fordi han ikke selv gider have skæld ud) jeg blev overfaldet torsdag nat. Og trængte til at komme hjem, men det måtte jeg ikke fordi de var på Læsø, og ja min lillebror er hjemme, men jeg måtte ikke komme hjem, trods jeg havde fået tæsk. Hvad sker der for det? Hvordan er jeres mor - datter forhold. Nogen der har det samme problem, ligegyldig om du skriver som mor eller datter? Evt. nogen der har nogle tips til at vende skuden?
Ja altså jeg gik bare ind på linket, og kan se både promo og resten af videoerne. Jeg kendte ikke til siden før (så tak for det super fede link!!!  ) så har aldrig været derinde før... Ved ikke rigtig om jeg har nogle tricks   Det virkede bare 
Det sku da mega mærkeligt :S  Når vi andre ikke kan komme ind, men du godt kan :S ? Kan du stadig gå derind og se det hele, selve siden osv ?
jeg kan også komme derind uden problemer 
hmm ja, kan stadig sagtens komme derind, og se det hele... :S
Ej hvor er det altså bare mærkeligt. Gad vidst hvorfor jeg så ikke kan ? :S Hmm. Den kunne ellers i fredags..
Denne side kan bruges i stedet for. Den er lige så god. Rikke
Tak for linket. Men på den anden side kommer der jo et nyt afsnit ud hver fredag /torsdag nat. Gør der også det på den hjemmeside du linker til ?
Der er nogle der ved om der kommer nye afsnit ud om fredagen på dette link. ?
vil da lige dele en genial side hvor man hovsa også kan se alle nye film  fastpasstv.com 
Tak Stephanie. Det derinde jeg har været inde og se nogle af afsnittende af Vampire Diaries. Synes faktisk det en god side. Men jeg vil gerne have svar på om man stadig kan se de nye afsnit af VD herinde hver fredag som man normalt kan med den anden side jeg pt ikke kan komme ind på 
det lyder godt nom ik rart.. jeg har heldigvis det modsatte forhold med min mor.. har hun sagt hvorfor hun ik vil have du er i hjemmet uden hun er der? roder hun meget, drikker eller lign? føler virkelig med dig, for hvis der er en man burde kunne stole på og føle sig velkommen hos så det sin mor og far..
Tak for dit svar. Hun drikker ikke, andet end når lejligheden er til det selvfølgeligt, hun roder heller ikke sårn hun har har nærmere oprydnings og rengøringsmani. Hun har selv haft en dårlig opvækst, og hun gør nøjagtig det samme med mig og min bror som hendes mor gjort med hende og hendes bror. Men hun bliver rasende når nogen pointer det for hende. Og det med tillid, der mener jeg jo også at man altid burde kunne regne med sine forældre, især den her weekend hvor faktisk alle har pisset på mig, af venner og veninde, og så gør mine forældre det også. Er ret magtesløs lige nu, mht. min mor.
er 21 år, så er man voksen og bør kunne klare sig selv og ikke være afhængig af sine forældre. Din mor er da i sin gode ret til ikke at ville have dig i hjemmet når hun ikke er hjemme. Det er jo HENDES hjem. Jeg går ud fra at du selv har et hjem. Som du skriver, vil din mor ikke vil have du er i hjemmet når hun ikke er hjemme. Stoler hun ikke på dig?? Er der en årsag til det? Hvis ikke, tja, så kan jeg da slet ikke forstå at du overhovedet gider beskæftige dig med hende. Du er voksen - lev dit eget liv! Det kan jo kun blive bedre og mere ukompliceret uden hende, hvis hun er så slem som du skriver! Puffy
Puffy: Tak for svaret. Hun har ingen grund til at frygte jeg er i hjemmet. Jeg hygger mig da bare med de hunden jeg også er vokset op med, og med min bror og sidder ved min egen computer, eller ser lidt tv... Det er fordi hun er kontrol freak, hun vil bestemme, og hun er blevet værre efter jeg fyldte atten, fordi der havde hun ikke så meget at sige som før. Hun vil bestemme på sådanne åndsvage områder, som ikke giver mening. Som fx at jeg ikke må komme hjem, trods jeg er blevet overfaldet. Gitte: Tak for svaret. Har skrevet et brev til dem, som de fik juleaften, det har ikke hjulpet en disse.. desværre. Men man kan jo altid prøve igen. 
Jamen hvis det er forsøgt er der vel ikke andet at gøre end at tage afstand fra dem, som Puffy foreslår 
Jeg havde heldigvis et rigtig godt forhold til min mor... Ja der var forskel på hvordan hun var overfor mig og min søster, men det har ikke været anden forskel end at vi jo er forskelligr (mig og min søster), så der er ikke nogen af hverken mig eller min søster der mener at vi på nogen måde er blevet forskelsbehandlet som du beskriver det... Jeg ville have det samme forhold til hende hvis hun ellers havde været i live, men det er hun desværre ikke... Havde jeg været i en situation, som den du besktiver med at være blevet overfaldet, ville der heller ikke være noget problem med at jeg kom hjem, heller ikke selv om jeg bliver 29 lige om lidt... Jeg har, selvom min mor er død, stadig hendes nøgle i mit nøglebundt... Ikke at jeg kan bruge den til noget, for der bor jo nogen andre i den lejlighed hun havde, og jeg ved at de skifter cylinderen ud, når folk er ude af lejligheden... Men kan bare ikke tage den ud endnu, heller ikke selvom det er ved at være 3 år siden hun holdt op med at eksistere... Jeg ved desværre ikke hvordan du kan ændre denne cirkel... Men er ked af på dine vejne at du føler sådan over for din mor...
jeg sys sgu ik du er helt fair. Fluks skal du høre om det er trådstarters skyld hun ik vil ha hende i hjemmet når hun ik er der- som om at det ik kan være af andre grunde. Dernæst, så sys jeg ik man taler sådan til en derl ige har oplevet noget som kan traumatiserer en, som du taler til trådstarter. og sidst men ikke mindst- så er landet sådan at om man er 15 el 25 - så kan man ha brug for tryghed efter et overfald - og ha brug for sine forældre STADIG selvom man måske er 25. Og at være hjemme hos dem, kunne jo altså være af tryghedsgrunde. Og DET forstår jeg IKKE at man ik vil hjælpe sit barn med efter et overfald. Nok kan man fraisge sig et vist ansvar efter sit barns 18 leveår - men man er sgu stadig forælder.
Det lyder godt nok ikke rart. Jeg kender det desværre ikke, min mor er helt fantastisk og hjælper altid. Men jeg ville tage en alvorssnak med hende, og hjalp det ikke...tja, så havde jeg nok valgt at lade hende sejle sin egen båd. Håber da på det bedste for jer, hun må inderstinde også have det skidt med det.
Du skriver, hun har haft en skidt barndom - det sætter desværre sine spor, og det kommer til at gå ud over børnene. Det VIGTIGSTE, synes jeg, er, at DU får styr på dig selv og dine følelser omkring din mor - også hvis du selv vil have børn senere. Få brudt cirklen   Og det KAN lade sig gøre  Har du mulighed for at gå til psykolog? - jeg ville her anbefale en der arbejder med kognitiv adfærdsterapi. Der er mulighed for tilskud ved at gå over egen læge, men man skal vist være hurtig ude, da pengene hurtigt slipper op, fordi der er så mange mennesker der har brug for det. Desværre bliver du nødt til at indse, at du ikke kan lave din mor om - du har fået den mor, du nu engang har fået, og det må du så få det bedste ud af. Du kan desværre kun ændre på dig selv. Så det skal du gøre  Prøv at tænke på det gode du har fået ud af at have sådan en mor. Få vendt tankerne omkring din mor rundt. Det er SÅ vigtigt, at man ikke får gået og lullet sig selv ind i en det er synd for mig' offerrolle - fordi man får INTET positivt ud af det. Tænk på, hvad du har fået med dig af gode ting - lav en ny historie om din barndom med fokus på de gode og positive ting (HUSK også din far  Hvad angår omgangen med din mor, så kan du forsøge dig med lidt simpel læringspsykologi. HVER gang hun gør noget rart og godt - så kommenter positivt på det (her er det vigtigt, at du formlerer din ros som 'kærlighedserklæringer', noget der har at gøre med hende som person (hun er rar at være sammen med lige nu, dejligt at se hende glad osv.) frem for at have fokus på, hvad hun gør - laver god mad, gør godt rent, gør et god indsats på sit arbejde (fjollede eksempler, men håber de illustrer min pointe). Håber du kan se forskellen. Ros for at gøre går på selvtillid (at man er god til noget), mens 'kærlighedserklæringer' og ros for at være går på selvværd og det er selvværdet der skal styrkes. Ignoner når hun siger noget dumt. Det kan også få flyttet dit eget fokus fra de dumme ting, hun gør til de gode ting. Men det skulle også gerne føre til, at hun bliver lidt mere omgængelig. PRØV - og husk øvelse gør mester 
... et udmærket forhold til min mor. Hun havde selvfølgelig en periode hvor hun var umulig og dum, men det varede kun fra jeg var 13-14 år til jeg var omkring 18 - og man må jo bære over med forældre når de er i en besværlig alder   og da min bror i samme periode var meget syg (det var de år hans psykiske sygdom for første gang brød rigtigt frem) har jeg nok været ekstra overbærende med dem og prøvet ikke at stille for mange krav. Jeg synes hun var lidt besværlig med alle de ting hun ville lære mig - og blankt indrømmet er der også mange af dem jeg ikke har haft brug for siden (men jeg KAN partere en halv gris, lave rullepølse og sylte, stoppe strømper og ægvende lagner - hvis det skulle blive nødvendigt). Men der er da også mange ting jeg HAR haft brug for - som at forstå en selvangivelse, lave mad, styre min økonomi, bruge en boremaskine, sætte en lampe op osv. Hun hjalp mig en del da jeg flyttede hjemmefra med at køre ting for mig og da jeg havde en længere periode (3 uger) med grim sygdom, hentede hun mig hjem og passede mig (jeg havde ikke telefon, og hun var utryg ved at jeg skulle ned på gaden for at ringe hvis jeg fik det dårligere). I den periode hvor jeg var på elevløn blev der aldrig sagt noget til at jeg kom hjem og spiste til aftensmad lidt ofte. Og da der ikke var bad i min lejlighed, var jeg også velkommen til at bade hos mine forældre når jeg havde været hos ponyen. Da jeg var omkring 21 år flyttede mine forældre til Cuba, hvilket jo selfølgelig gjorde forholdet lidt svært - vi sås godt en gang årligt når jeg besøgte dem eller når min mor kom hjem og besøgte mig. Når hun kom, boede hun som regel hos mig, hvilket altid har været enormt hyggeligt! Min mor døde sidste år, og selv om vi kun så hinanden godt en gang om året (2 gange de år vi var så heldige at jeg havde råd til at besøge mine forældre), savner jeg hende rigtigt meget. Selvfølgelig har det ikke altid været en dans på roser - vi har haft vores uenigheder. Men alt i alt har jeg altid haft stor respekt for den person min mor har været. Hun har lært mig at være en stærk og selvstændig kvinde og at jeg kan hvad jeg vil, hvis jeg bare arbejder for det. Og hun har lært mig at jeg SKAL kunne klare mig selv og ikke bede om hjælp fra nogen - men at jeg altid skal huske at hjælpe andre hvor jeg kan, og tage imod hvis andre tilbyder deres hjælp til mig. Jeg har ALDRIG i mit liv oplevet at min mor har råbt af mig eller nedgjort mig. Men hun har helt klart stillet krav og der har da også været konsekvenser hvis jeg ikke levede op til dem. Men aldrig urimeligt eller uden forklaring. Det samme gælder (næsten) min far - han har dog hævet stemmen nogen gange, men aldrig voldsomt eller urimeligt. Var jeg blevet overfaldet er jeg stensikker på at hun havde hentet mig hjem - om det så havde været mens hun boede i Havana eller Mexico var hun kommet og havde pyldret om mig - så længe jeg havde behov for det. Men hun havde også pænt "vippet mig ud over redekanten" igen når hun mente at nu burde jeg kunne klare mig selv. Mine forældre er/var absolut ikke uden fejl. Nogle af fejlene ser jeg først rigtigt nu som voksen. Men på den anden side er der jo INGEN der er fejlfri, og alt i alt synes jeg egentlig at de har gjort det ok som forældre. Der ER blevet gjort en hel del forskel på os børn - men vi er jo heller ikke ens, og de behov min bror har haft har været anderledes end mine. Så hvorfor skulle vi altid have "det samme".
Jeg har ikke et dårligt forhold til min mor, men istedet til min far. Men ved du hvad??? Mit forhold til min far er blevet bedre, nu hvor jeg har erkendt, at han aldrig bliver den far jeg ønsker mig. Jeg kan ikke lave om på ham og jeg må acceptere, at han er den han er. Tidligere brugte jeg enormt meget energi på at blive sur og ked af det pga. vores forhold, men ifølge ham er jeg den eneste, der har et problem med det, så jeg bliver jo nødt til selv at tackle det. Hos ham må jeg iøvrigt heller ikke komme uanmeldt eller være uden han selv er til stede - og det er ikke fordi jeg har gjort noget eller rodet rundt, men sådan er det med både jeg og mine søskende, mens min fars kones børn kan komme og gå som de vil. Istedet for at irritere mig over, at jeg ikke kan få det forhold til min far, som jeg gerne ville have, så glædes jeg istedet over, at mit forhold til min mor og mine søskende er rigtig godt, og jeg ved, at de vil være der for mig til enhver tid:-)
Lisbeth ?Figorina?         Respekt 
Bryder I jer om at jeres forældre kommer uanmeldt i jeres hjem, når I ikke er hjemme? Jeg ville IKKE bryde mig om det. Mine forældre har været velkomne til at komme i mit hjem og har begge boet hos mig i perioder (senest har min far været hos mig i en uge) - men jeg har været varslet om det i god tid - hvilket jeg betragter som både respekt for mit privatliv OG at de ved/vidste at jeg er et rodehoved der gerne vil have varsel, så jeg kan "muge ud" før der dukker nogen op! Men det er selvfølgelig også nemmere at forvente et varsel, når de bor mindst 15 timers rejse herfra 
Jeg forstår godt din frustration, jeg selv har hverken et godt forhold til hverken min mor eller far, min far har fra da jeg har været helt lille været alkoholiker og voldelig, og jeg har aldrg følt mig velkommen til at komme til min mor, har altid følt at hun har afvist mig. Selvfølgelig har min far haft det svært, men synes ikke at det er et værdigt liv at byde sine børn, jeg har prøvet at forstå ham og prøvet at træde i hans sko, men alligevel har jeg aldrig kunne tilgive ham, så ham og jeg har aldrig haft noget med hinanden at gøre trods jeg stadig bor i samme hus med både ham og min mor, jeg har efterhånden accepteres at vores forhold ikke bliver anderledes, men jo det er hårdt at skulle indse at man aldrig får den der kernefamilie som alle ens veninder lever i, specielt også fordi han både lider af hjertelunge sygdomme, og hans tid er knap, så ønsker man da et eller andet sted at man 'slutter fred' og når at tage afsked på en ordenlig måde. Mit forhold til min mor er også belastende, hun er en perfektionisk der vil have styr på alt, hvis hun er kommet til at videregive en forkert information nægter hun alt, for hun laver jo aldrig fejl, derfor har jeg altid følt mig afvist af hende, for hver gang jeg har prøvet at snakke med hende om noget der har gjort mig ked af det, har hun altid vendt det mod mig, hakket ned på mig og udpeget mine fejl, jeg ville ønske at hun for en gangs skyld bare kunne lytte, lige så snart noget negativ nævnes går hun i forsvarspotion. De begge har ødelagt min selvtillid gevaldigt, jeg er ikke typen der råber op om tingenede, i 4 år er jeg blevet mobbet, gået med selvmords tanker og gået og sultet mig i 5-7 dage af gangen, men det er ikke noget jeg har snakket med nogen om, for jeg har aldrig haft nogen at gå til, heller ikke min familie eller lærene fattede mistanke. Men endelig er kommunen grebet ind da jeg i lange perioder ikke har været i skole, og nu bliver jeg altså flyttet til en plejefamilie, jeg håber at der kommer luft omkring det hele og at jeg en dag vil kunne gå en tur i skoven med min mor uden at det skal ende med to sure tøser der ikke kan kigge på hianden bagefter og søger til hver deres rum. nu kan jeg jo så forstå at du er voksen, jeg ved ikke hvad der er at gøre, jeg tror du bliver nød til at acceptere at det bare er sådan hun er.
Lidt ærgeligt man ikke han høre din mors side af sagen.
Hvis jeg havde forældre, hvilket jeg ikek har, ville jeg ikke have det fjernest imod at de kom i mit hjem - de kunne komme både uanmeldt og når jeg ikke var hjemme. Det kan alle min søskende i øvrigt også og mine gode venner. Dog ved jeg godt at ikke alle har det på den måde - og der er vi jo bare forskellige.
til mine forældre er ok.. det er hverken rosenrødt, eller kul sort.. Jeg/vi må komme i deres hjem, som det passer os, og de kommer genre i vores. Og kom de uanmeldt ja så må de såmænd også gerne det. Men med godt 100 km imellem os, sker det ikke lige så ofte.. Jeg havde også en gang en forstilling om at mine forældre, især min mor skulle være en anden slags mor. Især efter at jeg havde en kæreste som ikke var god ved mig. Da jeg efter alt for mange år gik derfra, ville jeg gerne have haft en mor at trøste mig ved, og snakke ud med, men det kunne og kan ikke lade sig gør. I dag har jeg accepteret det, og talt ud og fået trøst anden sted, og bruger nu mine forældre til det de er gode til, og bruger andre til det mine forældre ikke dur til.. Jeg har lært at det er nemmere, hvis man selv er den man gerne vil være, og ikke forvente en masse af andre, som de måske ikke kan leve op til, eller slet ikke aner man gerne så dem gøre, eller ikke gøre. Oveni er det det nemmere at ændre noget hvis man nævner det. Ændre menneskerne sig så ikke, ja så har man i det mindste fået luft.. Og rigtig meget kan siges med et smil, eller feks med et brev, som man kan lade dem læse, mens man selv er der.. Og så kan man tage en snak bagefter, selvfølgelig uden en masse hak, bebrejdelser, had, grimme ord man fortryder og andet i den dur.. Du kan ikke gørenoget ved at du føler som du gør, men du kan gøre noget for at den følelse ikke sætter sig fast for evigt.. Held og lykke med det.
Absolut ikke, ville jeg have noget imod mine forældre kommer og sådan er det også. Min far har nøgle til mit hus og jeg har mange gange oplevet at komme hjem fra arbejde og opdage et eller andet er ordnet og så har min far lige været forbi   dét sætter jeg sørme pris på! Min datter er 18 og bor stadig hjemme og mit hjem vil altid være en åbning for hende. Hun vil altid have en nøgle og have fri adgang som hun har lyst til, jeg kan slet ikke forstå det anderledes. Til trådstarter: Jeg tror i din situation at det bedste for dig er at følge rådet med at acceptere tingene som de er og få det bedste ud af det. Du er nødt til at indse og acceptere at din mor er som hun er, det kan du ikke ændre på og ligegyldigt hvordan du ønsker det, så er hun den mor du har. Du må så vurdere om du kan acceptere hende som den mor hun er og få det bedste ud af det eller du så hellere vil undvære hende i dit liv. Man kan faktisk vælge ikke at blive irriteret over ting, når man først har indset at sådan er det altså. Håber du får truffet nogle fornuftige valg
... Fra Kalaki! For at få et godt forhold til sine forældre skal man indse og acceptere at de ikke er perfekte. Og så selvfølgelig glæde sig over deres styrker og prøve at "tilgive" deres svagheder. For INGEN mennesker er jo perfekte. Alle forældre begår fejl. Som lille barn tror man jo at ens forældre kan alt og ved alt - når man så bliver teenager og opdager nogen af fejlene og i en periode foragter forældrene. Og efterhånden bør man så som voksen nok lære at acceptere dem som de mennesker de er - med styrker og svagheder.
Hej alle. Har læst jeres svar igennem, tak for dem. Jeg har også nogle andre situationer I evt. kan forholde jer til.. 1) vi skal ud og køre min lillebror(som er 19år), mig og min mor. Jeg kommer først ud til bilen, men må ikke sidde foran, derimod må min bror? :s 2) Vi har begge kørekort, jeg er 20 min bror er 19, han må bruge deres biler, jeg må ikke? Jeg kører tit i min kærestes bil, og de giver mig ikke engang en chance. :s 3) Da jeg boede hjemme sku jeg gøre næsten hovedrent hver dag, min bror ku bare sidde foran sin computer, uden at løfte en finger, HVIS min far prøvede at få ham i omdrejninger, stod min mor der omgående, og bad min far, lader ham være, og lade ham spille computer :s Men JEG sku bare lave ALT!? 4)Min mor kritiser alt hvad der har med mig at gøre.. Hun kritiser min kat(udelukkende fordi han er min) Hun siger fx, han ikke får noget at spise, og han er en djævel der kradser og bider osv. Og det gør han altså ikke. Han er legesyg en gang i mellem som alle katte, men han er ikke ond! Og han får masser af mad! 5) Hun har direkte sagt overfor min bror og jeg, at JEG var en fejl, og min bror var deres kærlighedbarn :'o ? 6) Hun taler kun om hvor godt min bror klare sig, med høje karekter 10 taller og 12 taller her og der osv. Og så hvor nedern jeg er, fordi jeg har gået sygemeldt efter min rideulykke, en følgende deprission pga rideulykken. Så hun udstiller mig som en fiasko, og min som perfekt! 7) Hun var pt. rigtig ked af det en dag hun kom hjem og var blevet opsagt, 14 dage før hendes prøve tid udløb. Der var der for hende, men hun var bare kold og ligeglad med at jeg faktisk prøvede at trøste hende, hun beder mig bl.a. om at skride når jeg prøver at give hende et knus? :s Det var lidt, noget I kan genkende? Mvh Maja.
Det du   falder langt uden for min moral af mennesker. Selvom man er over 18 og flytter hjemmefra, er det IKKE ensbetydet med, at man ikke stadig har brug for sine forældre, en tryghed. At komme lidt hjem i vante rammer og mærke mor og far stadig er der. Ja man har sit eget liv efter 18 år, og skal til at finde sin plads i livet. Men der og fra til at skulle holde sig væk hjemmefra, høre ingen steder hjemme. At trådstarters mor, ikke ville have hende i hjemmet, er moders valg, men jeg fatter det ikke. Jeg har da tit fået lov til at komme hjem til min mor selvom hun ikke var der. Og hvis trådstarter ikke laver noget unormalt eller ting der vækker moders mistro til hende, ja så er der da kun noget galt med mor. Jeg kan dælme da godt forstå trådstarter gerne ville have været hjemme hos mor, efter det overfald. Og havde jeg været som mor til en datter der var overfaldet, vil jeg IKKE tøve et sekund med at byde hende inde for hvad enten jeg var der eller ej. Men nu jeg ikke mor, og har fravalgt børn. Men sætte mig ind i det kan jeg.  Nu vil jeg ikke ligge min barndom ud på nettet, men lidt vil jeg fortælle. Som dig, voksede jeg op med en 4 år yngre lillebror. Der var der også forskels behandling, rigtigt meget, og jeg følte tit jeg ikke var elsket. Gjorde min bror noget og jeg blev ked og sur, var det min skyld. Skulle jeg hjælpe med oprydningen, og han ikke skulle, og jeg brokkede mig, fik jeg af vide han jo var den lille og jeg den store. Og sådan var det hele vejen igennem. Han slap rundt om min mors lillefinger mange gange. Og fik lov til rigtig mange ting, hvor jeg fik "mundkurv" på. Samtidig var min mor meget kontrolfreak og dominerende og jeg kunne næsten intet lave eller gøre uden hun var over mig. Jeg var et meget stille og roligt barn og gjorde faktisk for det meste hvad der blev sagt. I dag er min bror en meget arogant person, og tror mange ting drejer sig om hans næsetip stadigvæk ( han bliver 22 meget snart). Han bliver edder rasende og sur hvis der lige kommer noget i vejen for HAM, og det har min mor bødet for mange gange, og bedt ham slappe af og tale pænt. Engang blev han sur over jeg kom til min yngste brors fødselsdag, hvor han ringede til min mor, og da han hørte jeg var der, bad han min mor om at finde et randersreb så jeg kunne hænge mig i det   . Og jeg var slet slet ikke i tvivl om at han mente det. Men dertil høre så også en anden historie jeg ikke vil ind på. Men sagen er, at min bror aldrig har været god til at andre har andre meninger uden ham inde over, og slet ikke hvis han ikke kan styre det. Så imellem ham og mig har det været meget søskende krig, hvor vi slet ikke kunne se hinanden. Jeg er så blevet mere åben også over for ham, og er begyndt at lære at tilgive, også for min mors fejl og ikke mindst fars (som jeg ikke har set siden 2006). I år, er det første gang jeg har kunne sidde ved siden af min bror med kun 1 person imellem os, uden "krig" og jeg kunne snakke med ham. Men på et plan jeg vidste jeg ikke gjorde ham sur. Og det lykkes, han svarede mig pænt tilbage. Men der er laaaaaaaaaaaaang vej endnu. Og tingene bliver nok aldrig som de engang var. Hvor jeg havde et godt søskende forhold til ham. Men jeg kan også skrive en god positiv liste om ham. Kan du ex. det om din bror, og hvordan har du det egentlig med ham? Nu når din mor er sådan. For har du det fint med ham, så hold fast i det og nyd I 2 kan snakke sammen. Og selvonm din far måske er en tøffelhelt, og hvis du kan snakke med ham, så gør det. Brug det positive du har i din far. Du skal tænke på, at din far måske er bange for at blive alene, hvis han får nok af din mor og vælger at gå. Kærlighed kan gøre blind, men husk på din far også kun er et menneske, og valg er også svære for ham. For selvom du måske synes din far er bedre tjent uden din mor, og hvorend det gør ondt på dig at se ham dukke nakken for din mor, så kan du intet gøre lige der. Det er deres liv og deres valg, og selvom mange af dem er forkerte, så kan du kun forsøge ikke at lave de samme dumme valg som dem og leve dit liv som du ønsker at leve det. Men jeg kender alt til en mor der snerre, vrisser, forskels behandling m.m ÅRHH jo jeg har været turen igennem 1000 vis af gange. Som din mor, har min mor heller ikke altid haft en god barndom selv, og har også det jeg vil kalde psykiske problemer. Noget har sat sine spor i hende. Men trådstarter, ingen er perfekt. Og det er din mor heller ikke. Din mor kæmper med nogle ting hun ikke kan styre selv, og burde nok have hjælp til det. Men kan hun ikke selv se det, og beder hun ikke selv om det, er det som at banke hovedet i muren hele tiden. Og der er intet du kan gøre ved det. Når du er ved dine forældre så undlad at snakke samtaler/emner du ved gør din mor sur. Inderst inde er hun sikkert ked af det, men vil ikke virke svag (set med hendes øjne måske) og det eneste måde hun kan få det ud på, er vrede eller ved at snerre af dig og andre. I dag har jeg sådan med min mor, at jeg kan hente mange gode ting frem om hende, som jeg dengang i din alder ikke kunne se. Jeg er kun, 26, lige om hjørnet 27. Så en masse år imellem os er der ikke, men jeg har lært at se min mor i et andet lys. Jeg ser ikke min mor særlig ofte, og det er først inde for kort tide siden vi snakker sammen igen uden det er konstant nedrakken med mere. Begynder hun, har JEG lært at sige, at det er jeg ikke enig i, eller det kan godt være du ser sådan på det, men det gør jeg ikke. Jeg har min mor på et skråplan JEG styre, og ikke hende. Magter jeg ikke min mor i en periode så har hun lært at acceptere det, og har lært at acceptere at jeg ser tingene anderledes og har mit liv. Og den ros skal hun have  Dog ved jeg også jeg skal passe på med hende, men jeg har lært at sige fra og jeg kender min mor ufattelig godt, og ved hvornår jeg skal bakke. Men jeg henter stadig gode råd fra hende, og kan stadig grine og græde med hende. Og har lært at elske min mor på en helt anden måde. Og det er jeg ovenud tilfreds med. Så for hende og mig fungere tingene som de er nu. Vi har fundet vores gylden middelvej. Men jeg skrev engang en liste om KUN positive ting om min mor. FX. var der altid mad på bordet til os børn, vi gik aldrig sulten i seng takket være mor. Vi havde altid rent tøj på kroppen. Måtte lege ude også i regn og mudder m.m Kan du lave sådan en liste over din mor? Se bort fra ALT det negative, og ALLE de dårlige oplevelser du har med din mor. Og hiv KUN det positive frem. Selvom listen bliver lille, så HOLD FAST i det du har skrevet på listen. Prøv at se om du kan finde noget positivt ved hende, og hold fast i det. Fanger du hende på en dårlig dag, så prøv ikke at lade det påvirke dig for meget. Og selvom det er svært, så sig til hende at, selvom hun måske ikke tror det, så elsker du hende. Hvilket jeg er sikker på du gør dybst inde. Brokkker hun sig videre, at det tror hun ikke på bla. bla. så hold fast i det og forsøg at snakke om noget andet. Brokker hun sig over du sniger dig uden om, så sig at du ikke gider diskutere for det føre ingen vegne, men at du meget gerne vil snakke mere med hende om gode ting på en god dag. Bliver hun ved, må du jo gå og sige til hende, at du gerne kommer en anden dag, og beder hun dig blive væk så. Så er det hendes problem og ikke dit. Det er og kan aldrig blive dit problem hvis din mor ikke vil se det positive. Måske skulle du prøve at ligge hende på is en god periode, og ikke kontakte hende. Hvis du har prøvet det, hvad skete der så? Jeg tager også gerne en "privat" snak hvis du ikke vil ud med det på off. forum. For jeg ved selv hvor svært det er, men nogle der ikke helt forstår lign.
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at kommentere denne tråd, da jeg ikke kan komme med nogle nye inputs, men da jeg så trådstarters sidste svar, blev jeg simpelthen nødt til at kommentere. Trådstarter: Dine eksempler lyder forfærdeligt, og jeg kan godt forstå, det påvirker dig og gør dig utrolig ked af det. Du har helt sikkert min sympati.  ... Du har fået så mange gode råd i de øvrige svar, så prøv for din egen skyld at følge dem. Lad være med at tænke i fortiden, sket er sket. Lad være med at føle, at du skal give os eksempler, så vi kan se, hvor slemt du har det. Vi tror på dig, du behøver ikke overbevise os yderligere. Tænk på dig selv.   Det hjælper dig ikke at tænke tilbage på tidligere hændelser og bruge yderligere energi og tårer på, hvordan disse tidligere hændelser påvirker dig. Som de andre skriver. Erkend at din mor er som hun er, og du kan ikke ændre på det. Tænk derefter over, hvad du vil. Beholde hende i dit liv eller ej? Du har rent faktisk et valg, selv om hun er din mor! Hvis du beslutter dig for at beholde hende i dit liv, så lad være med at forvent noget af hende. Og tænk over disse eksempler: -Sæt dig f.eks. automatisk på bagsædet, når I skal køre, så du undgår skuffelsen over, at du ikke må side forest. På den måde et det DIG, der har VALGT at sidde bagerst og ikke din mor, der har forvist dig til bagsædet. -Hold op med at spørge, om du må låne deres bil. Så undgår du skuffelsen over, at de siger nej. -Hvis din mor kritiserer dig, din kat, andet i dit liv, så svar igen med et glimt i øjet   F.eks. ang. udsultet kat kunne du svar: "Ja, det er også for galt, jeg må se at give ham noget mere mad". Forhåbentlig vil det være nok til at undgå yderligere diskusion. -Hvis hun er ked af det: Lad være med at trøste hende. Kom med en sød kommentarer a la "Ej, det er jeg ked af at høre" og forlad så rummet. SÅ undgår du igen at blive afvist. Jeg ved godt, at alt ovenstående er nemt for mig at skrive, når jeg sidder her og ikke kender noget som helst til, hvordan det egentlig er i den enkelte situation, men en ting SKAL du tage til dig. 
Jeg er datter til en mor jeg nu efter 32 år langt om længe har fået lang afstand til - så lang afstand, at hun ikke længere påvirker min hverdag! Har de sidste 20 år kæmpet for at redde noget af vores forhold, der har været op- og nedture.... nu gider jeg ikke mere, og det er så befriende! Ser hende meget sjældent - dejligt!
Tak for svar til min forrige tråd alle sammen. Jeg tager alt til overvejelse. Og ser hvor det fører hun med hende den gamle gnavpot.  Har overvejet mange gange at glemme hende, men snart flytter jeg hjem til hjembyen igen, og de bor i samme by. men selvfølgelig det burde jo ikke afholde en fra ikke at have kontakt.
Lisbeth(baloo) Hej, tak for svaret, har lige lidt at tilføje eller hvad man siger  Min bror er ikke et pattebarn, han bliver ikke utilfreds bare fordi han ikke må sidde foran, for hvis han kommer først ud til bilen sætter han sig på forsædet, og han accepter hvis jeg kommer først, det gør min mor bare ikke. Vi har egentlig haft det "altid" når min mor ikke var på tværs, at vi skiftes til at sidde foran. Nu er hun bare kontrol freak, og hun vil styre alle de små og latterlige ting hun kan, som hvem der sidder hvor i bilen. Mht. lån af bil, har jeg faktisk aldrig spurgt om jeg må låne dem selv, har spurgt når vi alligevel sku ud og køre om jeg ikke må køre, fordi jeg skal jo have erfaring med at køre bil. Og det er af samme grund min bror fik lov at køre, så han kunne få erfaring med det, efter bestået kørekort, så er det bare latterlig jeg ikke må det samme efter bestået kørekort?  Mht katten så har min forældre passet ham nogen gange i weekenden, fordi jeg har været i Århus ved min kæreste  Og det er der de fleste kommentarer kommer, med hun synes ikke han bliver fodret rigtig, ellers får jeg os afvide han lugter ,og jeg ikke gør nok rent i dens bakke osv osv .. - Når disse kommentar kommer, så siger jeg også han har det godt, og det ikke noget hun skal blande sig i!
Jeg tror du er endog MEGET umoden - trods din alder. En del af dine eksempler er faktisk eksempler som jeg kan opleve med mine børnebørn på 8 og 12. Men de er jo børn - Du er VOKSEN! Ikke mindst denne sætning fik mig til at smile lidt:  Det ER altså sådan noget kun mindre børn skændes over. Tja, det ER jo dine forældres bil og dermed kan de bestemme hvem som må køre den Du har meget fokus på hvad din bror må og hvad du selv må. Du må vist bare indse at dine forældre ikke har til hensigt at behandle jer ens - Hvis du var et barn og det var sådan, så ville jeg nok syntes det var "uretfærdigt". Men da du er voksen, så er jeg nok ikke så forarget. Du må jo bare selv købe dig en bil - så kan du sidde foran eller køre selv alt det du vil - uden at nogen kan blande sig. DET er nemlig hvad en voksen ville gøre. Puffy
Puffy: Nu skændes hun jo heller ikke med hendes bror om det - hendes mor nægter hende at sidde på forsædet? Selv synes jeg også det er rarest at sidde foran så man kan følge med i samtalen og følge med på vejen - hvilket jeg har behov for når jeg er ude at køre. Derudover er pige 20/21 år gammel,ligesom jeg, og nok er hun flyttet hjemmefra, men derfor har man sku da stadig brug for sin mor engang imellem. Om man har behov for at ringe og høre om hvordan man laver sovs eller har brug for hjælp til at hente en seng, så er det vel så vidt ligegyldigt. Vi er alle mennesker og vi kan altså ikke gøre det hele selv. Jeg gætter på at Maja er studerende (eller har et fuldtidsarbejde, som ikke er sygt højt betalt) og så er der altså bare ikke plads til at have en bil i budgettet, når man også er udeboende og muligvis har hest. Pengene er små når man er studerende (også selv om man har et job ved siden af).