... gives også selvom man ikke føder i vand. Det foregår ved, at du får en stikpille, som du så skal ligge og holde på, så længe du overhovedet kan. Og det er ikke længe   og så er der ellers bare på tønden på normal vis
Ja jeg fik også en stikpille og der gik IKKE 5 min før jeg sad på toilettet på den anden side af væggen 
da jeg fødte blev jeg spurgt om jeg ville have et lavement, hvilket jo så gjore at jeg kunne føde i vand hvis jeg havde lyst til det.. det foregik på den måde at da jeg har været ca 5 cm åben og fødslen officielt er skudt igang, og det så ud til at det ville gå okay hurtigt, fandt jordmoren en "dunk" med ca 2 dl væske i (hvad det er for væske ved jeg faktisk ikke) der blev sat en "tud" på, (du ved sådan en man sætter på dunken med farve når du farver hår) jeg lå så på siden med benene trukket op, og den føres ind i endetarmen, hvor det så sprøjtes op, så fik jeg at vide at jeg skulle ligge med det 10-15 min og så gå på toilettet, men efter 2-3 min kunne jeg bare mærke det kunne jeg ikke, så jeg rejser mig og løber på toilettet ;o) plask plask ad he he... men nu var jeg klar til at kunne føde i vand hvis jeg ville det, kom da også i kar, men ville ikke føde i vandet.
Jeg fik det samme som Ditte. Jeg fødte dog ikke i vand. Det var blot en helt alm. fødsel. Selvom det ikke er så rart er det nu rart bagefter at vide at der ikke kommer l*rt med ud. Så jeg synes da bare du skal sige ja tak til dette. Det er noget alle bliver tilbudt, så hvorfor ikke tage imod det? 
Jeg har ikke prøvet det der klyx-halløj, men min søn døjer med maven og har derfor jævligt fået en lille mikrolax... Meget effektiv for det får maks 10 min så er der gevinst. Jeg hører til de blufærdige og ville ikke bryde mig om at skulle have en stikpille eller en vandkande i rumpetten. Skulle jeg føde en tredje gang tror jeg lige jeg ville snuppe sådan en mikrolax hjemmefra... De kan købes i både Matas og på apoteket.
altså kroppen er jo lavet til at føde barn og defor udskiller den så hormoner mm som går at maven bliver meget tynd og tarmen tømmer sig. Det sker ofte fra va et døgn før fødsel til ganske tæt på fødsel. Således har det ikke været nødvendigt med hjælpemidler for mig. 1 gang tømte tarmen sig om morgen hvor jeg fødte om eftermiddagen kl 20 i 2. 2 gang tømte den sig igen af sig selv. Dog mens jeg havde de største presseveer. Er ikke sjovt at side på vc i den situation... Held og lykke med det forestående
Nåeh ja.. de spurgte også hvornår jeg sidst have været på WC. Så har man været ude og lave stort indenfor det sidste døgn er det nok ikke så nødvendigt.
det skal man ikke sige - for jeg havde afføring op til 6 gange i timen fordi tarmen ville tømme sig selv - det startede kl 24. Da jeg føder dagen efter kl 21.47 har min stakkels mand stået og leget sygehjælper - ingen ville tro på det var rigtigt jeg kunne mærke andet end et barn der ville ud. Da moster efter jeg har været meget gal i et stykke tid tjekker kan hun se den er god nok hver gang jeg presser. Og jeg kunne ikke komme på toilettet - tror ikke de turde sige jeg kunne fordi det gik så stærkt alt sammen... Jeg kunne nu heller ikke gå for benene var desuden følelsesløse undtagen når jeg fik kramper i baglårene hver gang jeg skulle presse. Men bortset fra det - jo kroppen frigiver OFTEST hormoner og tømmer sig selv- det er bar ikk altid nok.
Jeg har for nogle år siden fået klyx i forbindelse med en undersøgelse og det var ikke en rar oplevelse for mig. Ringen for ørerne, koldsved, kvalme og hyperventilerede Så jeg havde frabedt mig lavement inden fødslen og der var ingen problemer 
Jeg har født i vand 2 gange (nåede det ikke ved den første fødsel) og selvfølgelig er det ikke det mest spændende at få et lavement, men det er ikke så slemt synes jeg. Det værste er de minutter, man skal prøve at holde sig, så det kan virke bedst muligt. Når fødslen først er i gang, er man ikke så blufærdig, som man er til hverdag. For mig var det begge gange en rigtig god oplevelse at føde i vand. Ingen af gangene skulle jeg sys bagefter eller noget. Den eneste anbefaling, jeg vil give videre er, at du også gør dig nogle overvejelser om, hvordan du ellers vil føde, hvis det af en eller anden årsag ikke kan lade sig gøre i vand alligevel. Det ville jeg gerne have gjort anderledes ved min første fødsel, som gik så stærkt, at karret ikke kunne nå at blive fyldt. Jeg kunne slet ikke tage stilling til, hvordan jeg så ville føde der midt under det hele. Held og lykke med det. Mvh Heidi
jeg skulle osse ha født i vand og som sagt ha haft lavement - men nåede det ikke (1 fødsel)... Jeg sys da ikk det avr svært at tag stilling til at når ikke jeg kunne nå at føde i vand - ja så kunne jeg INTET andet nå og så abr op på briksen... Kan man ikk nå at karret fyldes - ja så kan man sådan set ikek andet end op på briksen... uden blokade ect...
Jeg synes det var fint, ikke specielt ubehageligt. Jeg ville gerne føde i vand, men det varme vand stoppede min fødsel - desværre.
fik også væske sprøjtet ind i endetarmen. Lidt ubehageligt for man er jo ikke vant til at det kommer den vej ind!!!!!!!! Lå lidt og så kunne jeg bare mærke at jeg skulle løbe. Det suste ud. Har ikke født i vand. Men gik ikke på toilettet i en uge bagefter for at lave stort og det var en befrielse, så man ikke skulle være bange for at det ville gøre ondt. Så de bedste anbefalinger 
Jeg fik sprøjtet ca. 500 ml saltvand op i endetarmen. Det var ikke det mest behagelige, men når man tænker på hvad man ellers skal igennem med sådan en fødsel, så er det peanuts i sammenligning. Det skulle jeg ligge og holde på, og da jeg kunne mærke, at det var på vej retur igen løb jeg ud på toilettet. Det var fuldstændig som scenen i "Dum dummere" da han sidder på toilettet...    Jeg ville ikke føde i vand, og havde heller ikke lyst til at skide i fødselssengen. Det er der rigtig mange der gør, uden de egentlig selv ved det. Hvordan pokker skal man undgå det, hvis fødslen er længerevarende...?! Min fødsel startede med at vandet gik i en ordentlig skylle, og jeg havde sgu ikke nogle toiletbesøg op til det...
Hej, Jeg har lige for 1½ uge siden, haft den mest fantastiske vand fødsel. Tog selv imod barnet nede i vandet - helt utrollig oplevelse. Klyx fik jeg via en væske i tarmen, og så efter 5 min på wc. Ikke slemt overhovedet, og meget hygiejnisk at der er tømt! Så herfra kun gode ting ved vand fødsel - held og lykke!!! Lene
Bliver altså lidt nysgerrig. Er der virkelig ikke en eneste af jer, der har fået anden begrundelse for lavement/klyx end den hygiejniske?  Lavement/klyx har også to andre betydelige egenskaber: - Det skaber plads i bækkenet, så barnet nemmere kan komme ned i og gennem bækkenet - Det kan stimulere veerne både direkte og indirekte ved at barnet kommer længere ned i bækkenet og dermed stimulerer veerne.
Tusind tak for alle svarene! Det har taget de værste billeder ud af mit hovede! Nu er det 2. gang jeg skal føde - min datter er født "på land" og der fik jeg ikke tilbudt lavement, men jordmoderen tørrede diskret det væk der kom ud (uhh - klam tanke, men ikke noget jeg tænkte over i "gerningsøjeblikket") Så jeg vil ikke bekymre mig mere om den sag - og blot se frem mod en forhåbentlig vandfødsel, som jordmoderen har givet grønt lys for!
er der nogen herinde som har forsøgt eller gennemført en sædefødsel??? i såfald hvordan gik? i hvikken graviditetsuge skete det? og set i bakspejlet hvad kan du så anbefale/fortælle/ komme med gode råd? lille pigen ligger fortsat med numsen godt plantet ned og er nu i uge 34/35, ved godt hun kan nå st vende sig endnu, men bilder mig selv ind at hvis jeg maler fanden på væggen og forbereder mig at hun ikke vil vende sig, så gør hun det:-)
erfarne og dyrtige akupunktør har meget gode erfaringer med at vende et barn ved at brænde en "moxa-cigar" ved neglepunktet på lille tåen tre gange om dagen. Hvis altså ikke rumpen har sat sig fast og det lyder det ikke til. En "moxa-cigar" er tørret malurt rullet som en cigar og den bliver brugt til rigtig mange ting. Måske det var et forsøg værd?!
Det prøvede en fra min mødregruppe, det hjalp ikke og stank værre end pot, men ok, hvis man virkelig tror på det  Jeg kender godt nok ingen der har gennemført en sædefødsel, de har alle fået kejsersnit.
Jeg har en veninde som har termin i næste uge og har været igennem 3 vendingsforsøg uden held. Hun vil forsøge at føde selv, men har nok en forventning om at havne i kejersnit undervejs, hvis hun overhovedet får lov til noget der ligner et forsøg. Indtil da håber vi, at knægten vender sig selv, fordi hun bare så gerne vil føde selv. Så vi vil også gerne høre for og imod af nogle som har prøvet det.
Min svigermor fødte sit første barn v sædefødsel. Hun gik vist temmelig meget istykker oppe i underlivet og måtte igennem en operation efterfølgende. Hun klarede dog at føde to børn nogle år senere og uden problemer. Hun ahr mig bekendt ingen gener i dag Den jordemoder jeg selv havde til fødselsforberedelse sagde, at det er en skam, at sædefødsler sjældent gennemføres, for det behøver slet ikke gå galt. Problemet er, at alt for få fødselslæger i dag kender de særlige obstetriske tag, der skal til for at det kan lykkes. Det var kun i - uh, noget med G - Glostrup eller Gentofte? - hvor lægerne havde ekspertisen. Ved ikke om de to hospitaler stadig har fødeafdelinger.
kan man idag får, som ikke stinker hele huset til  og der findes også succes historier med moxa så vel som ingen ændring.
jeg vil lige tilføje at jeg synes det var ubehageligt at skulle ligge der og have stukket en flaske i bagdelen, men jeg er alligevel glad for jeg fik lavement, da jeg personligt ville have det så dårligt med at der skulle komme noget ;o) og så synes jeg det var rart at jeg havde muligheden for vandfødsel ;o) jeg kunne godt tænke mig en vandfødsel næste gang ;o)
Det var faktisk ikke noget jeg var klar over. Troede kun de tilbød det så man ikke skulle få uheld på briksen Tobias stod meget dybt i mit bækken allerede et døgns tid før jeg fødte så måske derfor de ikke tilbød mig klyx? I don't know Og på trods af at han stod så dybt i bæknet tog det alligevel en evighed at få ham ud - tilgengæld forstuvede jeg halebenet. Tror måske at det skyldes at han stod så dybt så længe og lagde enormt pres på det hele.
Nu har jeg ikke født endnu. Men, har for 1½ år siden fået lavet en endoskopi, via endetarmen pga. diarre hele tiden. Og tro mig, det mest behagelige ved den undersøgelse var klart da jeg fik lavement. Det skal langt fra ligeså langt op, som den slange jeg fik hele vejen via endetarmen op i alle de andre tarme... Py, føles som om, slangen ville komme ud af munden..! Fik efterfølgende enormt luft i maven, pga de havde pustet luft ind, som et led i undersøgelsen, og smerterne fik jeg af vide, er på højde med smerter fra veer... Så, det undlader jeg at tænke for meget på..! Men, samtidig, så ved jeg at jeg har overlevet en gang med de sindssyge smerter uden smertestillende, så mon ikke jeg kan igen   Håber jeg..
Jeg mener at huske, at Juliette (Richleau arabian) også fik en Moxa-behandling, og at Adrian vendte sig?! Ellers har jeg ingen erfaring.
Jeg har ikke prøvet en sædefødsel, men derimod en vending. Sønnike lå den forkerte vej, og sad åbenbart glimrende, for han vendte sig ikke af sig selv. Var til vendingsforsøg i 37. uge. Han blev vendt i første forsøg, og jeg fødte derefter helt normalt. Vendingen var ikke spor slem. 
Har ikke selv prøvet det, men kender en der har. Der var planlagt kejsersnit, men fødslen gik i gang inden. Da hun ankom til holbæk sygehus var hun så heldig at der var en meget erfaren jordemoder og læge, så hun fik lov at føde selv. Så vidt jeg ved gik det fint.
.. det Moxa-halløj er vel, at man ikke kan bevise, at baby ikke ville have vendt sig af sig selv alligevel.
Da min søn ikke havde vendt sig, blev jeg anbefalet at ligge i bro på sofaen, selvfølgelig med puder i lænden som støtte - på dagen for vendingsforsøg lå han rigtigt. Jeg gik 10 dage over tid, så måske vendte han sig bare planmæssigt, vi andre var bare foran hans tidsplan. Hilsen Birgitte
Min kærestes moster fødte sit 4. barn ved sædefødsel og det gik helt fint, uden nogle form for problemer. Han blev forsøgt vendt, men uden held.
fik at vide at hun skulle ligge på siden med en radio med musik på mellem benene så ville barnt vende sig mod musikken...trala og hoved nedaf vendte babyen inden fødsel
Jeg er i uge 32 og min hun sidder også med rumpen ned af endnu...  Men skal scannes igen i uge 36 så håber at hun evt har vendt sig der ellers ved jeg jordmoren prøver at vende barnet i uge 37-38 
Min jordemoder havde anbefalet en jeg kendte at sætte klokker på forneden, for at få barnet til at vende sig mod lyden. Hun gjorde det dog ikke, så ved ikke om det virker.
det Moxa-halløj skal gøres omkring de 34-35 uger (???) det har jeg læst et sted. Min svigermor fødte sin søn (min mand) som sædefødsel, en svær fødsel som trak længe ud. Hun fødte så to børn til uden problemer. Det er på Gentofte de kan håndtere sædefødsler. Min veninde gik selv igang før et planlagt KS og begyndte at føde. Desværre kunne de ikke få drengen ud og måtte ty til akut KS. Det var også på Gentofte. Beagle.
En fra min jordemodergruppe har netop født sådan - uden de mindste komplikationer... bortset fra at hun ikke kunne få lov at føde hjemme som hun havde håbet på. Vores jordemoder sagde at det ikke var værre at føde sådan end normalt... man burde ikke gå mere i stykker af det heller... men det er vigtigt at jordemoderen ved hvordan denne skal tage imod barnet.
har ret - jeg fik moxa-behandling og Adrian vendte sig selvsamme nat og blev der   Jeg havde ikke nogen anledning til at tro på det forinden, men efter behandlingen moslede drengen rundt og om natten vendte han sig - jeg tror på det var pga. behandlingen.
hej alle Nu fylder min lille pige snart 1 år, og dp spurgte om jeg ville fejre hendes fødselsdag i dagplejen. Og mit spørgsmål er hvad gjorde i fejrede i den i dagplejen og hvordan gjorde i..... har nemlig overvejet bare at bage en kage og tage den med derned, men kunne godt tænke mig at høre om hvad i gjorde.... Simme
... fødselsdag nåede vi ikke at fejre inden det blev juleferie, men her anden gang holdt vi den samtidig med juleafslutningen. Vi holdt den i dagplejen, fordi jeg synes der er for langt for vores DP at gå helt ud til os og tilbage igen. Og så har hun mere plads end os. Jeg bagte scones og tog med, og så var det det. Om det er kage eller gulerodsstænger du skal have med afhænger nok af jeres kostpolitik i dagplejen.
vi har lige snakket med vores dp idag om det samme, da marcus fylder 1 år her den 19 april, jeg tror bare jeg bager en kage, eller muffins, som han får med og så er det det, vi bor nemlig et stykke derfra, så der er lidt langt at gå for dem, og der starter en ny pige den 6 og dp ville gerne køre hende stille og roligt ind, så hun ville meget gerne om det kunne blive noget "hjemme". og det sys jeg også er fint, han er trods alt ligeglad med det endnu, han forstår det jo ikke og vi fejrer ham hos os selv hele weekenden op til.
var jeg der ikke selv da Johanne havde fødselsdag i DP, men jeg havde givet hende en stor pose med stenfri vindruer, friske figner, ananas, modne pærer, (al hendes yndlingsfrugt) etc med til dem allesammen - det var et stort stort hit og børnene kunne godt mærke det var noget særligt   - at det blev frugt var egentlig ikke så meget (for mig) et decideret spørgsmål om kostpolitik; bare at det vil ungen hellere ha end kage og så støtter jeg GERNE op om det!!!!
tak for svarende, det var selv dp der bragte at jeg kunne bare en kage på banen, så tror nu bare det bliver en kage så er det, det men havde nu også overvejet at købe nogle pap tallerkner og kopper med prinsesser eller sådan noget så det bliver lidt festligt.....
Jer der har flaskebørn, hvordan gør i om natten? Pt skal jeg op og varme en flaske til bebs, og hele det hurlumhej (selvom den står klar i køleskab osv), gør at hun vågner helt...også er vi vågne i 2-4 timer! Da jeg stadig kunne mætte hende med amning, der lå vi jo i sengen, så hun faldt hurtigt til ro igen, men nu.... Hun er pling vågen! Så søger lidt erfaringer med, hvordan i griber det an.
vi har ikke den store erfaring med de få flasker vi har skulle lavet har vi kogt vandet i elkedlen inden vi gik i seng. Fyldt pulver i flasken og så skal elkedlen kun have 5-10 sek hvor han så bare har fået lov at ligge i sengen. Som regel vågner han heller ikke bare op i et skrig men begynder at ligge og rode lidt inden. Men ja det har kun været meget få gange vi har givet flaske. Kan manden evt. stå op og varme flasken mens du putter med babyen eller omvendt? Sådan at barnet ikke skal med op og på armen ud i køkkenet.
Jeg var på café den anden dag med min veninde, som havde sin lille datter med. Da datteren begyndte at græde, fik hun lige en lille tår hos moren. Det tænkte jeg ikke over, men senere kom jeg til at tænke over det. Som almindelig cafebruger synes jeg måske, at det er lidt grænseoverskridende, at jeg skal forholde mig til andre fremmede kvinders bryster midt i morgenmaden. Men som kommende mor kan jeg også godt se behovet for at få ordnet den lille sag. Jeg tror, jeg ville trække en ble eller et tørklæde hen over scenariet, så det blev holdt lidt privat, men det kan jeg jo sagtens sidde her og sige, inden jeg er der  Hvad synes I andre? Er det ok at amme offentligt, og under hvilke omstændigheder? mvh. tina
Jeg har en tefal flaskevarmer, den holder mælken varm i 20 min. Så jeg gjorde det (jeg vidste ca hvornår Liam vågnede) at jeg satte flasken klar i den og "tændte" og så sad den i stikkontakten i sådan en timer (dem man også bruger til når man ikke er hjemme juleaften der selv tænder og slukker på bestemte tidspunkter. <så når han vågnede var der altid en varm flaske klar 
i mikro-ovnen, 20 sek så var den klar 
her var det det samme som Richelieu Arabians.. mine faldt i søvn i mine arme med flasken i munden som ved bryst og var lige til at ligge i deres seng igen..
Rasmus på 4 mdr. ligger i sin seng tæt op ad min seng, så når han begynder at være urolig mellem 24 og 01, og igen mellem 0400 og 0530, får gemalen lige et kærligt spark. Så tøffer han i køkkenet uden at tænde lys i soveværelset, og her varmer han flasken i mikroovnen. Imens giver jeg Rasmus sutten, og trøster lidt, og så falder han i søvn igen når maden er på vej indenbords. Gemalen ligger sig så til at sove med det samme han er tilbage i soveværelset, og det er så mig der giver flasken.
tog/tager (de sjældne gange han nu vågner om selve natten frem for tidlig morgen) bebsen op og går ud i køleren og tager flasken og smider i mikroen, så blir den klar mens jeg skifter og giver tør numse mv - så spiser vi og alt efter kl - ja så falder han næsten i søvn med flasken i munden. Kommer op og bøvse og spiser en sjat mere som han falder hen til. Så sider jeg gerne med ham til han soverh elt og så putter jeg ham igen.
Den lille bebs har sikkert allerede nu lidt af en rytme...så du stiller simpelthen uret tilat ringe et fast tidspunkt hver nat og fanger babyen inden hun vågner helt. En hurtig pusling i sengen vækker hende lidt op og i med flasken(stadig i sengen)...det går helt af sig selv. Efterfølgende sidder du ved hende tilpas længe og holder øje med gylp, for på den her facon får du ikke bøvset hende af. Men det virker. I får sovet, babyen får mad og hun bliver ikke super vågen af det.... Mvh Maj
Jeg ville ALDRIG give mit barn mælk opvarmet i mikroovnen. Vil heller ikke byde mig selv dagligt at spise mad opvarmet i mikroovn. Grimme stråler, puha. Ud med den kasse!
ikke byde mit barn at skulle vente i en halv time på at få mad fordi det skal varmes under den varme hane el laves fra bunden hver gang- så er den da sten sikker at så vågner han osse helt, og hyler den halve time.
nu synes jeg heller ikke at man skal blive hysterisk.. at du ikke ville gøre det er dit valg.. det siger ikke det er forkert.. hellere er glad og fungerende barn der får flaske efter 20sek end et ulykkeligt barn der må vente længe og derefter ikke kan sove..
Læs mere her: og her:
OK du oplever det som hysteri at være optaget af, hvad der bl.a. sker med mælkens struktur, og hvordan det påvirker blodet, når mælken er tilberedt i microovn. Jeg er ikke enig. Men selvfølgelig er jeg enig i, at når barnet er sultent og ulykkeligt, så skal det have sin mad hurtigst muligt.
Vi har to termokander til at stå parat inde på stuebordet, der er en med kogt kold vand og en med kogt varm vand og en dåse med pulveren, nå bebs vågner tager jeg ham op og går ud i stuen, hvor der er svagt belysning, der står alt klar, termokander, pulver og en rengjort flaske, så ligger jeg bebs klar og derefter blander jeg, det tager to sekunder og wupti så er vi igang med at spise, og han falder som regel i søvn når han er færdig med at spise og ind i hans vugge igen. Vi har termokanderne med overalt - det er nemt og hurtigt.
vi ikke gøre for der ville ikke være mere pulver tilbage. Det ville den ene hund sikkert ha ædt! Jeg sys nu heller ikke det er SÅ hurtigt igen faktisk - vores ville i hvert fald nå at blive noget hys inden jeg var færdig - og pænt vågen osse. Ville da gerne ay jeg kunne gøre det lige så hurtigt på en bedre måde - men når det ikk er muligt så er det ikk muligt. Nu vedj eg ikk hvvor lang tid en flaske varmer tager - har da overvejet en sådan, men med de udgifter og penge vi har pt ja så er det abr ikk en mulighed at bruge penge på sådan en.
Jeg kan fortælle en flaskevarmer i snit tager 5-10 min, reelt lang tid når bebs er sulten!
ja så er det jo reelt lang tid faktisk. 5 min. kan gå an da jeg jo er oppe og skifte ham om natten osse - men længere dur ikke. Jeg har nu heller ikke øjne til at skulle blande en flaske om natten el meget tidlig morgen må jeg erkende. Og det kræver jeg ligger ham selv i den tid jeg gør det og så vågner han bestemt mere end godt er har jeg erfaret.
1. vi har ikke plads nok med vores 100 kv2 - og som de er sat sammen (værelserne) til at hundene ikke må være i stuen - så blir jeg sgu osse væltet om natten når jeg skal gennem køkkenet for at komme ind på værelset og skifte ham. 2. ikke på vilkår om hundene blir udelukket nogen steder fra fordi vi har et barn nu - jeg ser INGEN grund til selv at gøre så man giver hundene grund til at føle sig udenfor og dermed måske fremprovokerer jalouxi som kan gå ud over både dem og min søn. Hundene er ikke en mindre del af vores familie fordi vi har fået en baby - og stuen er nu engang der de er når vi ikk er hjemme bl.a. og det vil de fortsætte med. Nu ved jeg så osse hvor hysterisk han blir hvis maden ikke falder promte efter han er skiftet - bare at gå fra værelset og ind i stuen kan være nok, og vi taler om maks 12 skridt fra værelset ind i sofaen.
... amning og så er der amning  Nej jeg bryder mig ikke om kvinder, som lader hele babbelutten være til frit skue, men kan man sørge for at placere sig, så man måske ikke er så synlig. Og i øvrigt lige lægger en ble eller en dyne over, så er det til at leve med. Sådan gør de fleste jo heldigvis  Jeg gik slet ikke på cafe med Emma, men jeg var flittig gæst i både Bruuns Galleri og Randers Storcenter. Begge steder har ammestuer, og det synes jeg virkelig var dejligt. Men jeg opdagede så også, at min egen blufærdighed på det område, blev skubbet stærkt tilside. Jeg troede ikke, at jeg ville kunne amme, når der var andre til stede, men faktum er jo, at hvis man har det sådan, så skal man få sig et flaskebarn. Dt kan ikke lade sig gøre altid at amme i enrum.
Jeg går for mig selv, hvis jeg kan. Jeg bryder mig ikke meget om at sidde at "flashe" brysterne i et offentligt rum, men afholder mig heller ikke fra at gå på cafe eller lign af den grund, da tænker jeg istedet over hvordan jeg placerer mig, og vælger et hjørne hvor jeg kan "gemme" mig godt. Jeg kan godt blive forlegen når andre kvinder flasher det hele. Jeg var til World Cup i sidste weekend, og når jeg skulle amme, gik jeg væk fra arenaen, og søgte ned i et rum hvor der var sofaer og lidt privat "rum", det var selvfølgelig også for at give Eskild ro til at spise. Jeg så flere der sad på deres arenapladser og ammede.
Hvis jeg går et andet sted hen eller gemmer os i et hjørne for at amme er det kun af hensyn til at lillemanden efterhånden ikke kan koncentrere sig hvis der sker for meget omkring. Jeg ser absolut ikke noget galt i at amme på café el andre offentlige steder, det er kun lige i det man skal lægge babyen til eller tage den fra at brystet er blottet, og hvis man er lidt hurtig til at få vippet blusen ned over er der aldrig nogen der får noget at se. Jeg vil ikke føle mig pinligt berørt over at give mit barn noget at spise - det ville da være meget mere pinligt at have et barn der skreg fordi det var sultent  Men når det er sagt er det da selvfølgelig også OK hvis man foretrækker at dække sig mere til med en stofble el lign eller finde et stille hjørne - jeg synes bare det er vigtigt at man ikke gemmer sig fordi man føler at det   man, kun hvis det er det man helst   vil.
Nu hvor han er næsten 7 mdr og det hele kan planlægges lidt mere så forsøger jeg at lade være at amme offentligt. Det er også svært at sidde med en så stor baby og skjule med en stofble. Da han var helt lille ammede jeg hvor det passede mig, dog tit med en stofble som skjulte lidt og forsøgte også at sætte mig lidt i et hjørne eller bag barnevognen. Men det har ikke været noget problem for mig at amme offentligt og hvis andre har et problem med det må de jo kigge den anden vej. Med et skrigende og sultent barn så bliver man hurtigt ligeglad med hvor man ammer henne. Bare ens bebs får noget indenbords 
Jeg synes at det er meget grænse overskridende med dem som ikke dækker sit bryst lidt til, så det er helt frit. Jeg ammer hvis det er nødvendigt men vil være sikker på at jeg sidder privat og det ikke er alt for synligt. Synes at der er en del som hiver brysterne frem i blusens øverste åbning hvilket resultere i at de nærmest er hel bare på overkroppen..og det gør mig utilpas. Men synes at babyerne skal have mad,når det er tid til det
Jeg har et amme klæde, faktisk lidt ligesom et forklæde der er lavet til man kan amme i fred uden man sidder med babserne fremme! Det bruger jeg altid hvis jeg er ude!
Ja, selvfølgelig er det ok. Når baby er sulten, så er det altså sulten. Jeg ammede lige præcis hvor det passede mig... eller, når det passede Markus. Jeg har aldrig gemt mig eller flyttet mig eller noget. Jo, hvis der var meget uro, men så har det været for Markus' skyld, og absolut ingen andres. Jeg havde en god amme BH, hvor man lige åbnede kun for brystvorten og rundt om den, og jeg lagde altid Markus ned først, og så var der altså ikke meget at se. Det værste ved amning, synes jeg, var, når folk kiggede over min skulder ned på Markus, for så kunne de se lidt bar bryst derfra. En tog endda et billede fra den vinkel  Det værste jeg synes jeg har oplevet ved alt det her med at få barn, var lige da jeg havde født, og moderkagen ikke ville ud. Så lå jeg jo der med spredte ben, og pludselig kom der en ung (og flot   ) mandlig læge ind og skulle fortælle mig nogen ting, og han valgte altså lige at stille sig for enden af min seng  Værsgo at kigge... 
Jeg har ammet når barnet var sultent uanset sted. Nogle gange har jeg lagt et klæde over ham andre gange ikke og på et tidspunkt bliver barnet så stort at det hiver klædet til side. Da jeg havde født og lå på hospitalet blev jeg bombarderet med ammepropaganda, det er velset at amme og man bliver nødet til det - well, hvis man vil have ammebørn, så er man nødt til at se på kvinder der ammer... Jeg gad i alle fald ikke sidde og glo derhjemme, så var jeg blevet sindsyg 
jeg var fuldstændig ligeglad, for at være helt ærlig ville jeg ikke tage hensyn til andre mennesker hvad angår det her, jeg har aldrig flashet brysterne, men på den anden side heller ikke decideret gemt dem, nu har jeg ikke så store babser, så det har aldrig været et problem at de hang og viftede ;o) men nej jeg ammede hvor det passede mig og hvornår det passede mig, kunne finde på da han var lidt ældre at lægge en ble over, men det var fordi han lå og kiggede efter alt muligt, og fordi det ofte var for at få ham til at falde til ro.
Tusind tak for alle jeres svar   Jeg kan mærke, at jeg stejler, når jeg læser de indlæg, hvor I er ligeglade med, hvad andre tænker. For mig er det at vise bryster / amme noget meget specielt. Faktisk har jeg det ikke helt fantastisk med tanken om at amme - endnu, det skal nok komme   Jeg synes heller ikke, at det er lækkert at se på, at andre gør det. Så jeg vil nok vælge at tage hensyn til andre, der har det ligesom jeg og gøre ligesom de andre af jer - dem der finder et roligt hjørne, gør det bag barnevognen og bruger et klæde til at dække med. Uanset hvor små brysterne er, og hvor hurtigt de er vippet ud, synes jeg ikke, at andre skal tvinges til at følge med i noget, som de måske ikke har lyst til at blive involveret så tæt i. Boegebjerg 83, hvad er et ammeklæde? Det har jeg ikke hørt om før. Har du et billede af det? Er det noget, der kan købes i almindelige babybutikker? mvh. tina
jamen mener deres hjemmeside er:   ? jeg syntes det er rart at have, har det altid i min pusletaske...
Jeg kan overhovedet ikke leve mig ind i at "tage hensyn" til andre, når det gælder amning. Folk kan da kigge den anden vej. Der er vel ingen, der tvinger deres øjne til at fokusere på en ammende mors bryster, for derefter at hidse sig op over det... Og som en også skrev, så gør det åbenbart ikke noget at vise bryster på en offentlig strand, hvor der altså også løber børn rundt. Hvad pokker kan der så ske ved at amme på en cafe, hvor man ikke engang blotter noget... Hvad er det egentlig, som ikke er lækkert ved at se andre amme??
Jeg synes at det er upassende at sidde og flashe brysterne på rest. og cafeer. Andre mennesker betaler for (forhåbentlig) god mad, og selv er jeg ikke interesseret i at se på andres lange bryster midt i maden. At man ammer steder som stranden osv generer mig ikke. Men gider ikke at se på bare patter midt i maden! Da jeg selv ammede gik jeg altid ind i et rum ved siden af. Også når vi havde gæster hjemme osv. Mvh Kit
Jer der ikke bryder jer om "patter i maden" - har i vitterlig oplevet at der har været mødre der har svinget omkring med brysterne på en frastødende måde? Jeg har personligt aldrig set det. Jeg har set mødre holde deres barn tæt ved deres bryst, men det er åbenbart OK hvis barnet ikke spiser men ikke OK hvis det gør - men jeg kan helt ærligt sige at i de fleste tilfælde kan man ikke se om det er amning eller ej der foregår med mindre man sidder lige ved siden af. Jeg har i mange tilfælde oplevet at folk har sagt "hov er han ved at få lidt mad" når de er kommet over for at sige hej til ham, for de har ikke kunnet se at jeg ammede før de kom HELT tæt på. Så det er altså begrænset hvor meget mine bryster har været til offentlig skue 
Jeg har arbejdet som tjener i 10 år på forskellige rest. både dyre og billige. Og jeg har set bare bryster som ikke blev pakket ind med det samme, børn der selv går hen og hiver op i tøjet så de lange bryster hænger nedenfor osv. Så ja, jeg har set min del af bare patter på rest.Og har flere gange måttet bede folk om at pakke sig lidt ind eller gå ind i et tilstødende lokale, da andre gæster klager over det. Mvh Kit
Det der ammeforklæde er da rigtig smart! Det vil jeg overveje  mvh. tina
taina kom til at tænke på at du jo skal gøre det som det passer dig. Selvom vi er nogle som er ligeglade og mener andre må kigge den anden vej, så skal du jo gøre det som passer bedst til dig. Og hvis det er at gå i et privat rum eller blive hjemme når den lille kan ske at skulle spise, så er det det som fungere hos jer. Når du engang bliver gravid og du ser det her foster til scanningerne, mærke det bevæge sig og ikke mindst får det op på maven efter en lang fødsel, så skal du nok få lyst til at amme. Man kan ikke forberede sig på de følelser før man står i dem. Jeg har altid gerne ville amme, men ikke før jeg blev gravid gjorde jeg mig de store tanker om hvor lang tid og hvor henne o.s.v. Et moderhjerte kommer først rigtig når graviditeten er i fuld gang, og så kan man slet ikke styre moderinstinktet mere. Det fare bare der ud af for fuld udblæsning 
Hej. Idag har vi været oppe at blive scannet og fået at vide, at vi venter tvillinger. Vi har i forvejen en datter på 2 år. Hvad har I købt at ting til tvillinger og hvad har I praktisk gjort i forskellige situationer? Et billede af den kommende storesøster.  
Jeg har ingen erfaring da jeg selv venter den første  men vil da ønske dig stort tillykke 
Tak skal du have og i lige måde. Hilsen Lise
Hej Lise. Først og fremmest skal du have et stort tillykke herfra. Jeg er mor til Anne og Freya født i 2006. Mht. indkøb af ting: Der er et hav af ting til tvillinger, men lad nu være med at falde i med begge ben...så bliver du hurtigt ruineret. Det jeg har været gladest for igennem de sidste 3½ år er vores tvillingekombivogn fra trille (Trille Twin)...uden den havde jeg simpelthen ikke kunnet komme rundt. Den holder stadig, for nu bruger jeg klapvognsdelen. Mmmh, hvad er der mere? Lad være med at købe kravlegård, de kan alligevel ikke være der ret længe. Sørg for (men det har du jo nok i forvejen) at have et puslebord med ordentlig arbejdshøjde så du ikke får ondt i ryggen, sørg for et ordentligt læs stofbleer, de er altid gode at have. Ellers er der vist ikke så meget. Generelt om livet med tvillinger kan jeg for min part sige at det er fantastisk at være tvillingemor, men det var altså rigtig meget hårdt i starten. Lad være med at tro at du kan give dine tvillinger lige så meget opmærksomhed som du havde tid til med din første datter, og lad være med at få komplekser over at du ikke føler at du har tid nok til dem alle. Det har man sjældent, men over tid jævner det sig, og de skal på sigt nok få den opmærksomhed de hver især har brug for. Jeg ved ikke rigtig hvad du tænker på når du spørger efter hvad vi har gjort rent praktisk i forskellige situationer, men du er velkommen til at skrive efterhånden som situationerne dukker op, så skal jeg gerne svare efter bedste evne. Mange hilsener, Stine.
Igen... Jeg kan så uendelig varmt anbefale "Bogen om tvillinger fra 0-10 år" af Joan Tønder Grønning, den beskriver både graviditet og mange ting, bla. anskaffelse af diverse dingenoter og livet som tvillingeforældre, sprogudvikling og meget andet. :-)
Bogen blev allerede bestilt idag kort efter scanningen   Så jeg håber bestemt den kan forklare og fortælle en hel del. Kæresten og jeg snakkede også lidt om barnevogn.... Vi har jo en Emmaljunga fra Freya til 1 barn - vil man sælge den, og købe en dobbelt barnevogn eller vil man købe en brugt vogn så man har 2 og så købe en dobbelt klapvogn/kombivogn til, hvis man ex. skal et sted hen, hvor begge skal kunne være i og kan man evt. sætte 2 lifte ned i sådan en tvillingeklapvogn? Der kommer mange spørgsmål og tanker frem - jeg skal i nattevagt kl 23, så jeg tror bestemt jeg må have et stykke papir med til overvejelser og tanker. Hilsen Lise
Stort tillykke herfra, jeg stod i din situation for nu 8 år siden. Min ældste søn ville have at der både var en lillesøster og lillebror i maven, og det var lige det han fik i en alder af 2½ år. Kort før scanningen havde vi været ude at købe en ny enkel Brio barnevogn med fast kasse, vi havde en combivogn til vores søn som ikke skulle arves af den/de næste - så der stod jeg og tænkte penge ud af vinduet, men jeg blev klogere. For det var ikke længe mine tvillinger delte barnevogn, de vækkede hinanden, så den ene sov i den nye enkel brio barnevogn og den anden fik lov til at sove i tvillingebarnevognen.Desuden kunne storebror indvie enkelbarnevognen inden han stoppede med at sove til middag. Vi købte vores tvillingevogn brugt, den var ikke meget brugt, pga den ene tvilling af helbredsmæssige årsager kun sov inde, og derfor solgte de vognen. Jeg fik da de blev større en Emmaljunga tvillingeklapvogn som stortset ingenting fyldte, så den kom nemt med i bilen. Jeg havde en kravlegård og jeg var glad for den i den periode den blev brugt, bunden blev hævet så ingen øm ryg når jeg skulle løfte dem frem og tilbage. Desuden var de lidt i sikkerhed her, for storebror og hans venner som ikke risikerede at falde ovenpå de små. Med hjul under kunne de desuden trækkes med igennem huset til diverse gøremål, fra madlavning, bleskift af den ene osv.De sov også i kravlegården om natten i hver deres lift i starten. Tvillingekravlegård. Min pusleplads var en vægthængt briopusleplads lige ved siden af håndvasken, det fandt jeg ganske praktisk. Tvillingeammepude Da de senere kom på sutteflasker var jeg meget glad for min sutteflaske-sterilisator til mikroovnen, så var flaskerne rene og klar til brug igen på ingen tid. Mindstemanden overtog storebrors blå tremmeseng og vores datter fik en fin hvid tremmeseng, og delte så værelse.Åh alt den dejlige ballade de kunne lave. Prøv autostolene sammen på bagsædet inden køb. ekstra stort legetæppe. Det er lige kort nogle af de praktiske ting vi har været glade for og klaret os fint med. Du må bare spørge løs. Mvh Birgitte
Vi har William fra nov 04 og Emma og Caroline fra Aug 07. Det er ikke dobbelt arbejde med tvillinger, men dobbelt glæde!! Gode råd du allerede har fået her. Vi købte brugt tvillinge barnevogn med ekstra klapvogndel (Emmaljunga) og har 2 enkelte barnevogne. Mine piger var nok kun 1 mdr gamle før de ikke kunne sove sammen mere. Jeg kunne ikke amme dem, men fandt hurtigt ud af at mens de var helt små kunne de ligge i samme lift med hovedet i hver sin ende og få flaske. Havde lige en klud inder flasken. Men så kunne de drikke og jeg havde hænderne fri til at bøvse dem en ad gangen. På den måde lå den ene heller ikke og skreg ventende på den anden fik mad. Mine havde kollik de første 3,5 mdr, men så købte vi nye flasker og det stoppede med det samme. Tøj det arver vi fra min kusines datter og en pige i Willliams børnehave. Det er bare guld værd. Da terminen nærmede sig, sagde jeg til venner og familie, at i stedet for blomster, måtte de hellere komme med en pakke bleer. -jeg fik bleer til den først mdr. ;o) Jeg fødte mine piger normalt på 3,5 time. VUPTI! Puha, du må have mange spørgsmål. Det havde jeg. Det er helt fantastisk at få tvillinger. Manglende søvn og meget vasketøj betyder intet i forhold til den lykke de giver! Du er meget velkommen til at spørge. -om selv den mindste lille ting. Held og lykke med det hele. -glæder mig til at høre mere.... :o) Kitt
...kobler mig lige på her, for jeg venter også tvillinger og samler i den grad på guldkorn  Tillykke til jer og til den kommende storesøster  mvh. tina
Hihihi måtte bare lige dele den her video med jer! Liam synes det er evig morsom når man RÆÆÆÆÆSER sommerfuglen forbi ham, det er ret så han skriger af grin   
Sikke en grinebider..  Jeg måtte lige se klippet 3 gange... Han for skøn jeres unge 
ja jeg så den på face... Kæft jeg glæder mig til vores trold osse begynder nu jeg ahr hørt Liam for fuld udblæsning man... Er du vimmer... Nu er kvali nok desværrel idt ringere end IRL...
Ja er den ikke skæg? Der er virkelig intet bedre end når han sådan bryder ud i grin og skrig og skrål    Kvalliteten er desværre super ringe (Kære Morten, jeg ønsker mig et videokamere i fødselsdagsgave - som om jeg får det  ) Stute: Lige pludselig   Liam har aldrig grinet sådan før, det var et helt tilfælde Morten opdagede det bare var SÅ sjovt med sommerfuglen!
Hejza allesammen  Sad lige her til morgen og tænkte på hvem i allesammen er.. Man føler jo man "kender" en del herinde. Så syntes det kunne være lidt sjovt lige kort at høre hvem I egentlig er. Intet dybt personligt bare lige overfladisk hvad I nu lige lyster at fortælle  Kan jo starte med mig selv, Jeg hedder Louise, er 22 år. Bor sammen med min mand, Andreas, 24 år. Vi har været sammen i 5 år og været gift i 3 år (til maj). Sammen har vi vores datter, Alice Sofia på 1 måned. Lige nu har jeg jo så barsel, men ellers læser jeg på Handelsskolen. Det var lige lidt om mig   Håber I vil fortælle lidt om jer   
Jeg har også arbejdet i restaurationsbranchen i henved 15 år og ALDRIG har jeg fået klager fra andre kunder, ej heller set folk flashe deres "lange patter" på upassende måde... Tror du ikke det handler om fokus? Dem der synes det er klamt kan ikke lade være med at glo på det det og forarges over det... Jeg kan slet slet ikke forstå dem der synes amning er unaturligt, synes det lugter lidt af kropsforskrækkelse. Men som jeg allerede har skrevet, hvis vi vil have en nation af ammende kvinder, amning som jo er utroligt sundt for barnet, så må men også tage et bryst dækket af et barnehoved med i prisen.
Jeg spytter tvillinger ud om tre måneder, så jeg synes ikke, det er et øjeblik for tidligt at overveje den slags nu  Med hensyn til at amme, er jeg ikke i tvivl om, at det er det, jeg helst vil. Ikke fordi jeg har nogen som helst romantiske forestillinger om det, tværtimod, men fordi det er praktisk, billigt og den metode, som naturen har valgt (= så mangler de små nok ikke noget). Og med hensyn til cafébesøg, så anser jeg det da for enhver nybagt mors pligt at gå ud og spise brunch tit - gerne en gang i ugen   Egenforkælelse er vigtigt, hvis man glemmer det, løber man hurtigt sur i det, tror jeg. Jeg synes da også, at der er kommet mange gode bud på, hvordan man kan fixe babys behov ude, UDEN at flashe det hele, så jeg er overbevist om, at alles behov kan tilfredsstilles  Arose, jeg synes, du blander tingene sammen. Der er vist ikke nogen, der har sagt at amning er unaturligt, spørgsmålet gik på, om og hvordan det er ok at amme offentligt. Jeg ved da også godt, at bryster er naturlige, derfor kunne jeg ikke drømme om at gå topløs ind på en café - og jeg ville ikke undre mig, hvis jeg gjorde det, og jeg blev bedt om at gå ud igen, indtil jeg var påklædt. Jeg ville - måske underligt? - ikke synes, det var helt så ubehageligt at se amning på stranden. Måske fordi man VED, at man må forvente at se bryster på stranden, det er ligesom med i konceptet. Der gælder forskellige "vise bryster-regler" på strand og café - derfor virker det naturligt for mig, at der også er forskellige "vise amning-regler" samme steder. Jeg kunne så forestille mig, at der ikke er mange mødre, der ammer en baby i den bagende sol uden at lægge noget over, så baby ikke bliver skoldet... men det handler jo ikke om "dress-code", men praktik. mvh. tina
Ja, måske, eller jeg tager fra lignende tråde  man kan hurtigt blande tingene sammen, lige som du har gjort for at gå topløs ind på en cafe og sidde stille og amme er heller ikke sammenlignelige 
Jeg kan bare overhovedet ikke følge din tankegang, og synes heller ikke man kan sammenligne amning og topløs i en cafe. Hvorfor fokuserer du ikke på barnet frem for på brystet?? Amning har jo ikke noget at gøre med at vise bryster, men om at stille en babys sult.
Jeg er gravid med vores første barn og skal også amme (håber jeg). Jeg vil dog så vidt muligt heller ikke amme offentligt, ej heller foran gæster her hjemme. Så går jeg i et andet rum. Jeg kan selvfølgelig ikke undgå at amme når jeg er ude, for jeg mener også at café besøge mv. er et must når man er på barsel   Jeg vil hvis man kan, amme i et andet rum eller dække mig og babyen så godt til som muligt. Jeg synes amning er en privat sag og ikke bare et måltid. /Malene
Ok, jeg synes så s*x er en privatsag og amning er bare et måltid  Kan slet ikke forstå, at man kan synes anderledes.
En tilføjelse til mit tidligere indlæg i tråden. Jeg mener ikke at fordi man ønsker at amme for sig selv, eller finder et privat hjørne i en cafe, nødvendigvis hænger sammen med man er kropsforskrækket, i mit tilfælde handler det om blufærdighed. Nu er der også forskel på bryster, min "diskrete lille" J-skål virker også hurtigere mere voldsom end en helt almindelig C-skål. Jeg oplever da de fleste kvinder der ammer på cafe gør det pænt og diskret og uden at vise for meget frem, men har også set enkelte der viser hele brystet, og det bliver for meget. Jeg synes det der med bryster er lidt underligt, normalt er de noget privat og sensuelt, og det næste øjeblik er det noget man sidder med "fremme" ved søndagskaffen i selskab med svigerfar. Jeg mener helt klart man skal gøre som man selv lyster, jeg har det bare ambivalent med det. PS. Nej jeg går heller ikke topløs på stranden 
har ingen børn og har heller ikke nogen idé om hvornår der evt vil kunne komme nogen.. Derimod er jeg glad for at gå på café og jeg synes hverken at ammende kvinder eller grædende/larmende/skrigende børn hører til sådan et sted.. Hvis jeg gik på Jensens Bøfhus, MacDonald's (Gud forbyde det) eller et lignende sted så ja, så vil jeg sige at så måtte jeg nok acceptere børn og deres lyde omkring mig fordi disse steder henvender sig specielt til familier med børn.. Derimod synes jeg det er irriterende når jeg på hverdage mødes med venner eller veninder til brunch at der så er så mange mødre på barselsorlov på caféerne også. Det er mig en gåde at man kan sidde og flashe br#sterne på den måde og jeg tænker da også at amningen mister en stor del af sin værdi, der er da ikke særlig god mulighed for at styrke tilknytningen eller få ro omkring det når man sidder på en café.. Hvis man er rigtig heldig kan man endda løbe ind i en mor med et skrigende spædbarn, der skal ammes OG en lige så skrigende større unge der har fået "fri" fra institution fordi mor jo alligevel går hjemme.. Hverken spædbarn eller den større synes at have særlig fornøjelse ud af cafébesøget, moderen stresser fordi hun prøver at holde styr på dem begge samtidig med at hun skal snakke med veninderne (som også har børn med??) og i øvrigt er hun enten lidt forlegen eller irriteret fordi hun godt kan mærke at de andre cafégæster synes det er ved at være temmelig anstrengende med al den aktivitet, der er omkring dem.. Og så er det bare jeg spørger "Hvem har egentlig glæde af det cafébesøg???"   , moderen, børnene, veninderne, de andre cafégæster?? HVEM?? Eller som der stod på et skilt nede på Café Castenskiold i Århus. "overvej hvornår dit barn har fået café nok for i dag" Gad vide HVOR mange skrigende unger de har haft på besøg før de overhovedet satte det skilt op.. Tak for livedemonstrationen, nu ved jeg hvordan jeg IKKE skal være når jeg bliver mor..
MaggieMay, der satte du vist numsen i klaskehøjde   du er en modig kvinde  Tjahh... og så kan mine børn nu godt sidde pænt på café og den lille han hyler heller ikke op, men sidder glad og kigger på alt det spændende omkring sig.
Hvad F.... bilder du dig ind at bestemme, hvor ammende kvinder "hører til"? Jeg kan overhovedet ikke se noget galt i, at folk på barsel nyder deres tid på en cafe. Havde det været ok, hvis det er flaskebørn, som ikke skriger?? Tak siger jeg bare  Bare vent til du engang kommer på barsel. Så vil du nok sætte stor pris på en tur på cafe. Man kan faktisk godt blive lidt bims oveni af at være så meget hjemme, så nogen gange skal man bare UD.
der ikke skriger skal for min skyld være meget velkomne på en café men jeg kan simpelthen ikke forstå at man vil være bekendt at ødelægge andres cafétur med skrigende børn.. Og igen, til hvis fornøjelse???? Hvis man bare skal UD så gå dog en tur i skoven, det er jeg sikker på at børnene vil sætte mere pris på.. Og jeg mener absolut ikke at det kun er ammende kvinder der har ret til at bestemme HVOR der bør ammes.. Jeg vil i hvert fald mene at det hører under noget privat som bør foretages i et privat rum.. Da jeg var i praktisk i sundhedsplejen fik jeg helt tårer i øjnene af at høre baby ligge og sutte, de små lyde var simpelthen helt fantastiske så jeg vil gerne understrege at det ikke handler om at jeg synes amning som sådan er klamt eller noget i den retning - bare at det er noget mellem mor og barn og at jeg synes det bør holdes til det..
" Jeg vil i hvert fald mene at det hører under noget privat som bør foretages i et privat rum.." Ergo, du mener at ammende kvinder skal holde sig hjemme i de 6-12 måneder spædbarnet bliver ammet? ...Jeez! godt virkeligheden ikke forholder sig sådan 
Ok... kan overhovedet ikke sætte mig ind i din tankegang. Slet ikke. Jeg mener amning hører til,  ... uanset hvor fanden i verden man så befinder sig. Spædbørn spiser vel hver 2.-3. time. Så skal man dælme skynde sig ud af døren og fræse rundt til det man skal nå, hvis man også skal være hjemme når baby blir sulten igen.
det rent faktisk forholder sig så forstår jeg ikke hvorfor der ikke er FLERE der ammer i fuld offentlighed.. Så burde man jo se det hver dag hele tiden, det gør man trods alt ikke.. Når jeg mener det hører til i et privat rum så mener jeg selvfølgelig ikke at det partout skal være inden for hjemmets fire vægge.. Som en også skriver så har f.eks Bruuns Galleri en ammestue og jeg mener at Magasin har det samme - så er det vel fint, brug dog dem eller lignende steder - de er til for det samme..
der også er noget, der hedder flaskebørn, og de spiser ikke så tit som ammebørn. Man kan jo ikke bruge de ammestuer, hvis det ikke er der, man er. Jeg tror kun, jeg har set én ammestue i mit liv, og det er i Kolding storcenter. Men så skal folk heller ikke stå og ryge på åben gade, for det generer mig. Og mænd med langt hår skal have deres eget rum, indtil de blir klippet  Og sådan kan man blive ved.
Måske fordi de fleste ammende mødre gør det ganske diskret, så man tit ikke ser et barn blive ammet men bare et barn blive holdt 
Det er helt fantastisk at have tvillinger. Mine er knap 7 måneder og de har aldrig været syge eller lignende - så alle de historier du vil høre om at tvillinger er mere skrøbelige end andre børn behøver altså ikke være sande. Mine drenge sover stadig i samme barnevogn. Når man har tvillinger synes man næsten det er synd andet, de har så meget ud af hinanden. Jeg føler jeg giver mine børn lige så meget som jeg ville hvis der kun var en, men jeg har også en mand der virkeligt er der.... han tager alt det fri han kan - det er meget vigtigt at man ikke føler sig alene. Jeg tror det er svært at få alt for mange råd, børn er forskellige - også tvillinger.... Jeg ønsker jer alt held og lykke.
Jeg glemte lige at skrive, at det er vigtigt, at du får dem kørt ind i samme rytme - sove samtidigt - spise samtidigt osv. Jeg ammede mine i begyndelsen og gik senere over på flaske. Jeg sidder med mine drenge på skødet, de ligger på en dyne og med hovedet på mine lår. Jeg sidder altid med dem, idet jeg mener det er vigtigt med den nærhed når de spiser (som de naturligt ville få ved amning). Da de var mindre brugte jeg en tvillingeammepude. Glæd dig - det bliver fedt.
Jibber - ja det kommer fra min gamle springhest Jibso, det var hans kælenavn  Jeg hedder også Louise, jeg er 29 år. Vi har en datter fra August, Emily. Da min kæreste arbejder i udlandet, ja så tilbringer jeg en del tid der lige pt. mens jeg er på barsel. Jeg har faktisk ikke haft hest det sidste år, men håber da at få det igen på et tidspunkt. Jeg har lavet mange forskellige ting i mit arbejdsliv. Alt lige fra bankrådgiver til frivvilig på et Mozambikansk børnehjem   Men trives med mange bolde i luften, og gerne krydret med lidt økonomi   Jeg skal ud og søge nyt job nu når min barsel slutter til sommer  Det var lidt om mig 
Jeg skriver ikke så ofte, men vil da gerne være med her. Jeg hedder Charlotte er 31 og gift med Stefan. Sammen har vi en pige fra 06, og en dreng fra 08. Jeg er pædagog, og arbejder på en døgninstitution. Desværre har jeg ikke heste længere, men håber at få en igen en dag. Ja ja håbet er lysegrønt. mvh c
Jeg hedder katrine og er 25år og sammen med stefan på 30 som jeg har været sammen med i 8år.. vi har magnus på 2år, julie på 1år og oliver kommer så den 26maj.. Jeg arbejdede som vikar på forskellige fabrikker inden jeg blev gravid og vil gerne det igen.. Jeg har 2 heste.. Thor på 15 som jeg ikke rigtig rider mere.. han er MEGET varm og så har jeg viktor som jeg skal tilride til sommer men som er ryttervant.. Det var så lidt om mig;)
Hej alle sammen Jeg skriver ikke så mange indlæg, men jeg læser meget med her på min skørm  Jeg hedder Bettina, 31 år gammel, arbejder som folkeskolelærer. Jeg er mor til Emma som lige er blevet 2 år. Jeg er gift med Jacob på 5. år, og vi har kendt hinanden i 8 år. Jeg har ikke længere hest, men forsøger at nå at ride nogle gange om ugen   sålænge jeg finder tiden er så sværd at finde skla jeg helt sikkert ikke have hest igen, men hvem ved hvordan det ser ud om 5-10 år?
Ja mit brugernavn overlader jo ikke meget til fantasien  Jeg hedder somsagt Line(Marie), 22 år, er forlovet med Morten siden 2008, bor i vestjylland sammen med vores hund Casie, i November 09 fik vi lille Liam. Pt. er jeg på barsel, ellers er jeg efter et par års arbejde som ufaglært SOSUHJ., knap færdig med langt om længe at uddanne mig hertil - hvorefter jeg så læser videre til SOSA. Er ellers uddannet med virksomhedsøkonomi som speciale, men når alt kom til alt, var det ikke mig alligevel  Så hej med jer, her var jeg! 
... Jeg hedder Louise (overraskelse der hva'), jeg er 28 år og bor sammen med min kæreste Jesper på 35 og vores datter Emma på 2 år. Jesper og jeg har været sammen i snart 10 år  Jeg er uddannet journalist og arbejder lige nu ved VUC Skive-Viborg som kommunikationsmedarbejder, men starter den 1. april som presseofficer/ kommunikationsmedarbejder ved Flyvevåbnet.
Hej. Jeg er også ivrig læser herinde, men skriver ikke så tit. Jeg hedder Ane. Jeg er 30 år. Jeg har været sammen med min mand Morten i 6 år og gift i godt et år. Vi har en skøn pige som hedder Mia-maja, som er 7 mdr om få dage. Vi bor på en gammel gård syd for Køge på sjælland. Jeg har 4 heste. Den ene er jeg ved at sælge til en pige, som har lånt den 1 år. Ellers er her min 9 årige brogede vallak Pavia, min fuldblodshoppe Red Duchess og Mia-maja´s pony, Pony (han hedder rigtigt Birkehøjs Akilleus, men bliver bare kaldt pony) Jeg prøver at få redet jævnligt, men vinteren har haft sat en stopper for det, men nu kan jeg starte op igen. Desuden bor her 2 katte, Prop og Flæske. Jeg er pt på barsel, men er ellers uddannet og arbejder som maler, ansat i NCC. Det var lidt om mig. Hilsen Ane
God idé du fik der  Jeg hedder Tanja, er 23år & bor sammen med min dejlige kæreste Adrian, på 27år. Vi bor i et dejligt rækkehus på stevns, sammen med vores labrador, Balder, på 10 mdr, og vores chihuahua Misha, på 4år. Jeg har ikke hest pt., men håber at få det engang med tiden igen  Vi har prøvet at få barn i snart 15 måneder, og er nu snart færdige med alle undersøgelser, så vi kan komme på fertilitetsklinik. Jeg arbejder som handicaphjælper, for en ung pige på 18år, men er pt. langtids sygemeldt. Så jeg håber mit næste indlæg herinde, bliver et jubiii indlæg, fordi der er gevinst, men nu må vi se hvor længe guldklumpen lader vente på sig 
ja jeg hedder Ditte og er 23 år jeg bor i østjylland sammen med min kæreste på 23 år og vores søn på 11 mdr. min kæreste Kim og jeg har været sammen 7 år, men kendt hinanden tja siden vi startede i skole ;o) pt har jeg ferie i forlængelse af min barsel, og skal starte på arbejde her den 29 marts. jeg arbejder som postbud, hvilket egentligt var tænkt som et midlertidigt job indtil jeg fandt en læreplads som vognmaler/autolakør, men så blev jeg gravid og tingene har taget en anden vej ;o) så nu regner jeg med at blive hvor jeg er til jeg bliver 25 og kan gå i voksenlære ;o) jeg har min hest Bellstar på 16 år, dejlig tøs, og så har vi lige i december anskaffet en pony til vores søn som jeg skal have trænet op her i sommer ;o) men udover det, arbejder vi sådan stille og roligt og i alt hemmelighed på at der gerne må komme en lillebror/søster til bettemanden ;o)
Ja, jeg er endnu ikke så meget aktiv herinde, men det kommer jo nok! Jeg hedder Camilla, er 22 år, og bor i Kirke Hyllinge ved Roskilde sammen med min kæreste Johnny på 30 år. Vi har været sammen i 2 år, og venter vores første barn til august. Pt. bor vi i en lejlighed, men er på udkig efter drømmeboligen, som er en gård med plads til hestene. Kæresten er til juni, færdig på skole, og er så uddannet autoriseret el-installatør, istedet for bare elektrikker, som han ellers har arbejdet som. Selv arbejder jeg hos Midt- og Vestsjællands Politi i deres servicecenter, så ringer man 114 i vores område, er det måske mig man får fat i! Vi har 2 welsh cob hopper, mor Jessi på 16 år og datter Joey på 4 år, og har lånt en lille sec. A hingst, Idéfix på 11 måneder. Han skal bare showes. Jeg driver sammen med min kusine et lille hobby stutteri på opstartsbasis. Så i år, vil min unghest blive ifolet, i håb om et godt føl næste sommer.
Ja, jeg hedder Stine. Jeg er 30 år og lærer. Jeg arbejder på en friskole. Jeg bor sammen med min mand, som er færdig med sit studie til sommer (maskinmester). Vi har været sammen siden 99, gift siden 04. Vi har Karla fra oktober 2008 og venter nr. to til august. Vi bor på en landejendom i Midtjylland, som vi købte i 05. Jeg har to araberheste, en pinto-araber, en tinker og to shetlandsponyer. Så har vi tre hunde, to katte og et par grise.
Jeg hedder Tina (surprise), er 31 år. Jeg bor sammen med min mand (har været sammen i godt 10 år, været gift i snart 2). Sammen har vi de 3 nedenstående fantastiske børn  Jeg er lægesekretærelev, har en chihuahua hvalp, elsker boligindretning, syer en del af børnenes tøj selv... tja, det er vel mig 
Jeg hedder Fie, er 20 år. Jeg bor sammen med min kæreste Jakob. Sammen har vi Frida som er fra juli 09. Vi bor på en lille gård hvor vi har forskellige racer køer, ca. 15-20 i alt. Derudover har vi geder, både blandinger og boergeder, 12 i alt, men venter ca. 8 kid. Vi har 7 heste. En oldenborg hoppe der er i fol, en sportspony hoppe og vallak, 4 shetlandsponyer. Sidst men ikke mindst har vi vores dejlige hund. Lige nu går jeg på barsel herhjemme, men til september regner jeg med at skulle starte på sygeplejerske uddannelsen, så det bliver spændende.
Jeg hedder Tina, er 29 år og er journalist og single. For to år siden solgte jeg mine to heste (der lige nåede at formere sig ganske uplanlagt, så de blev til tre) for at købe et byhus (redebygning påbegyndt). Det lader til, at jeg gerne skal have to af alting. Ofte har det været to job ad gangen, så var det to heste, huset indeholder to lejligheder, hvoraf der i den ene udover mig også bor to dejlige katte. Nåja, og nu er der så også to børn på vej. Efter at hestene blev solgt, klappede jeg videre på en andens hest et par gange i ugen, og så er jeg begyndt at danse lige så tosset jeg overhovedet kan komme til. Hvor meget der bliver af alt det, bliver nu spændende at se efter juni...  mvh. tina
Jeg hedder Mia, og er 19 år  Bor i en dejlig lejlighed i Kolding sammen med min kæreste på 21, vi venter baby til september. Vi blev begge student i sommers, han er elev i Bauhaus og jeg selv leder efter job, hvilket er svært lige nu (: Jeg har 2 ponyer, en newforrest hoppe, Zitta og min dejlige hingst Cassidy som endelig er klar til tilridning. Udover hestene har vi en hankat - Walther.
hedder Tina, er 26 - har en søn på 3 mdr fra 9 dec 09. Bor sammen med min forlovede Peter og hundebasserne Kiki og Keiko - hestene gav vi til min veninde 3 dage før jeg fødte da det kneb at ha dem længere desværre. Går selvfølgelig på barsel med min lækre troldeunge og dagene går mest af alt med hans træning som det ser ud nu.
diskret er det HELT fint med mig.. Men det er der nogle der ikke kan og så synes ikke det er i orden.. Derimod vil det for mig være MEGET i orden hvis det blev forbudt at ryge på åben gade men det er vist en anden snak..  Beklager hvis jeg har stødt nogen.. Jeg lover at melde tilbage om jeg selv endte med at amme offentligt (jeg tvivler) når det engang bliver min tur..
MaggieMay, tak for dit indlæg. Jeg overvejede faktisk, om jeg skulle poste i hyggesnakken, fordi jeg tænkte på, at der kunne være forskel på indstillingen, afhængigt af om man har børn eller ej. Det demonstrerer du jo ganske glimrende  Jeg kommer i tanker om en dag, hvor min bror var på besøg hos mig. Han smed sin datter op på mit spisebord og skiftede hende der. Jeg blev RASENDE. Jeg har et udmærket badeværelse med bord, og jeg SPISER altså ved mit spisebord, derfor vil jeg under ingen omstændigheder have l*rtearbejde der. Da jeg sagde det, blev min bror ret flov - han havde lige et øjeblik glemt, at ikke alle synes, at hans datters l*rt dufter af roser og violer - og at han, før han fik hende, ville have reageret NØJAGTIGT ligesom jeg. Det illustrerer også meget godt forskellen mellem før og efter barn, synes jeg... mvh. tina PS: Piratos, der er også ammestue i Kolding midtby.
Det er også klamt, uanset om man synes ens eget barn dufter af violer og skider sne og diamanter, så er lo-rt lo-rt, det er uhygiejnisk, farligt og muligvis smitsomt når det har været gennem systemet.
Det er også klamt, uanset om man synes ens eget barn dufter af violer og skider sne og diamanter, så er l0rt l0rt, det er uhygiejnisk, farligt og muligvis smitsomt når det har været gennem systemet.
Bare rolig, Tina, jeg tror trods alt det er de færreste der lige smider barnet op på spisebordet og skifter  Det er da rigtig, MaggieMay, at det er hyggeligt, skønt og alt andet med sådan et lille barn der ligger og siger lyde når det ammes, og den romantiske forestilling holder også 99 ud af 100 gange, men som mor bliver man også før eller siden bims af at sidde hjemme og nyde baby, og så har man altså bare brug for en strøgtur med efterfølgende cafébesøg. At amme sit barn er da heldigvis i DK stadig helt naturligt, ligesom børn heldigvis også stadig er en naturlig del af gadebilledet, og derfor kan man også møde dem på caféer rundt omkring   Der er selvfølgelig altid mødre med umulige børn, og det kan man selvfølgelig være uheldig at løbe ind i, men hvis du konsekvent får ødelagt dit cafébesøg af umulige og skrigende unger, så vil jeg vove den påstand, at det er din tærskel der trænger til lidt finjustering 
behøver absolut ingen finjustering.. Jeg er yderst tolerant over for børn - hvis de vel at mærke kan sidde ordentligt på stolen, gulvet, i barnevognen eller hvor deres mor nu har sat dem.. Men hold da k#ft hvor ER det bare irriterende når forældre i det hele taget, mødre i særdeleshed tror at deres børn er verdens centrum og hvis man på en eller anden måde giver udtryk for at man synes det er liiidt anstrengende at deres unge skriger så man ikke kan høre hvad den anden siger, løber rundt om ens bord og flår i stolen, slår med bestikket i tallerkenen og i det hele taget på flere måder gør opmærksom på sig selv - ja så er man da intolerant og kan ikke lide børn.. WRONG, jeg kan rigtig godt lide børn, jeg kan faktisk så godt lide børn at jeg i den grad ønsker mig at få mine egne men jeg ønsker derimod ikke at ødelægge en cafétur for andre - eller for den sags skyld for mig selv og da slet ikke for ungerne - ved at slæbe dem med hen et sted hvor der efter alt at dømme intet er for dem..
Jamen, så er vi skam enige, for børn skal selvfølgelig ikke skrige og løbe rundt i en café. Jeg synes dog stadig intet der er i vejen for at børn også kan komme på café, mange børn sidder faktisk rigtig pænt, og det er da som forældre rart at tilbyde sine børn andre og sundere muligheder end McD.
Så find dog en anden cafe, hvis ALLE mødre med de skrigende unger ALTID besøger lige nøjagtig DIN cafe  Jeg håber bestemt ikke, at mit barn bliver en af de skrigeunger, for ja gu er det irriterende at høre på, men du ved vel lige så godt som alle os andre, at der altså ikke sidder en offknap på sådan nogle størrelser. Men, derfor har mødre nok alligevel brug for at komme ud ind imellem. Især dem med ammebørn, og de har altså nogen gange en "skrigeunge" samtidig.
Lidt artikler til debatten:
så caféer er ikke lige det der mangler og nej, mødrene med skrigunger befinder sig ikke ALTID på den café hvor jeg er men når de gør så synes jeg helt ærligt at det er DEM der skal gå.. Nej der findes ikke en offknap men netop derfor er det nok også det mest hensynsfulde at gå udenfor.. Dem jeg harselerer imod er jo ikke dem der lige stikker ungen en sut og så er der ro, ikke engang dem hvor man kan se de VIRKELIG gør hvad de kan for at få ungen til at falde til ro.. Jeg er ikke så ufølsom at jeg ikke godt kan have forståelse for hvorfor de har brug for at komme ud og jeg kan skam også godt få lidt ondt af dem når de går slalom mellem borde og stole med baby på den ene arm og caffelatte (uden koffein!!) på den anden.. Men igen, hvem har egentlig fornøjelse af det?? Mor? Baby? De andre cafégæster??
Nu er babyer jo sjældent et problem, de løber ikke rundt og de fleste sover under besøget. Toddlers (har vi et dansk ord?), altså babyer der kan gå skal altså heller ikke gå rundt og genere alle andre gæster. Ikke at de nødvendigvis skal sidde stille, men de skal heller ikke gå rundt til de andre gæster med mindre de bliver inviteret (hvilke jo ofte sker). Jeg synes også man bør rydde op efter sig og ikke efterlade bordet så svinsk som en baby kan lave det. Jeg tager nu sjældent min søn med på café længere, han synes ikke det er sjovt, han er lige i den alder hvor det ikke er sjovt at sidde stille og det interesserer ham ikke med kakao og boller, det må komme senere.
Jeg har heller ingen børn og ingen planer om at få det. Jeg er faktisk temmelig enig med MaggieMay. Hvorfor kan ammende mødre ikke gå ud på toilettet (som der jo er alle steder) og amme deres barn? Eller malke ud, så de har på flaske til de kommer hjem igen? Alle mennesker har et medansvar overfor andre mennesker. Så folk der bare hiver babsen frem på restauranter og cafeer er ikke acceptabelt ifølge min mening! Jeg går da heller ikke hen og flasher for dem? Og nej, ikke alle gør det lige diskret. Men hvorfor ikke bruge toilettet når de nu kan gå derud og være privat? Det forstår jeg ikke....
men amning er ikk et problem for mig om så de flasher hele dutten el ej - skal barnet ha mad skal barnet ha mad! Og det er noget af det mest naturlige i verden ligesom seks er- så ikke et problem for mig.
og seks er ganske naturligt - hey, de fleste mennesker piller endda næse, men derfor behøver man jo ikke at gøre nogen af delene op i hovedet på andre vel..
Nej, men der er jo ligesom et rimelig vigtigt formål med amning. Skal ammende kvinder nu forvises til toilettet??? Har da ligegodt aldrig hørt mage. Det er da et latterligt forslag. Er helt målløs  Man kan sgu godt høre, du ikke har børn Suzai. Og hvis du nogensinde skulle få nogen, vil jeg aldrig i livet bede dig sætte dig ud på toilettet og amme. Og hvis jeg gjorde, ville du nok blive fornærmet.
Det behøver du skam heller ikke bede mig om... Hvis jeg nogensinde får børn, så vil jeg helt frivilligt gå ud på toilettet - eller andet sted hvor jeg kan lukke døren, og amme. Det er meget muligt min mening er uforståelig for jer MED børn. Men det er nu engang min mening, og jeg er helt sikkert ikke den eneste i DK.  
Er en lykkelig snart halvvejs mor (18+2 idag). Min kæreste og jeg har været så fantastisk heldige at få foræret den sejeste retro barnevogn fra Odder, med stålkasse og hele molevitten. Nu står vi så bare og mangler en mere handy vogn som skal udfylde følgende roller: Er der nogen herinde der kender en rigtig god model, som opfylder ovenstående krav - hold jer endelig ikke tilbage! På forhånd tak for hjælpen  -Malene
Vi har valgt en Teutonia Mistral klapvogn som "ta med vogn"... Har godt nok masser af plads i bilen, men er simpelthen for doven til at slå barnevognen sammen hver gang .... (Eller - det forventer jeg at jeg vil være) ... Den er let at håndtere, nem at slå sammen, liggemål på 92 cm med ryggen lagt ned ... Jeg har så valgt voksipose deri, men man kan jo også bruge en lift til at starte med... Valgte at købe min brugt, da jeg jvf min tidligere tråd er blevet noget så nærrig efter jeg blev gravid..   ... Men nyprisen er 4399 - købte så en brugt i supergod stand til 400 kr...
jeg købte i harald nyborg da jeg fik daniella... pris 600kr... der er plads til lift, den er let, den er nem at pakke sammen og fylder ikke meget... der er ingen overslag med, men jeg lagde bare et tæppe over dynen, og hun var varm nok...
Det var da en god idé med en præsentationsrunde. Jeg hedder Charlotte er 29år. Gift med Mikael (siden sept 08) Har Emily på 2½ år og Elliot på 8 mdr. Bor i lejlighed i Ølgod. Er uddannet bager, men efter rideulykke i 2003, læser jeg nu til socialrådgiver på UC Syddanmark, i Esbjerg, hvor jeg oprindeligt selv er fra. Jeg solgte min unge hest i 07 da jeg fik bækkenløsning i.f.m. første graviditet. Men jeg motionere en rar hoppe nogle gange i måneden, når ejeren ikke selv har mulighed for det. Jeg skriver ikke så mange indlæg herinde, men læser næsten alle. Har ofte lyst til at besvare, men får det sjældent gjort. Det var alt herfra, stafetten er givet videre.
jeg hedder stella, er 28år, forlovet med tonny på 35 vi har været sammen i 7 år og sammen har vi 3 børn, oliver fra 30 jun 04, daniella fra 24 nov 05 og victoria fra 26 jan.10. vi bor i bjerring ved bjerringbro, men jeg er oprindelig fra frederikshavn, men har boet mange steder rundt om i landet siden jeg var 19.... jeg går pt hjemme på barsel, men ellers arbejder jeg som rengøringsass. på en operationsgang på viborg sygehus. jeg har 1 hest, mango på 13 år, som står i viborg, men tiden er knap til ham så jeg har alletiders part på ham, og hun har ham næsten som sin egen, og det er jo en kæmpe hjælp for mig, så tager jeg bare derud når tiden og overskudet er til det....
Super ide. Jamen jeg hedder Jeanett ( snart 30 weeii ) og bor sammen med min kæreste Kim (35 år) som jeg har været sammen med i snart 10 år. Vi har sammen en skøn dreng Kian på knap 3 (juni 07) Vi bor i solrød og drømmen om en hest er der da, men jeg må nøjes med at kigge laangt efter dem. Jeg arbejder i en regnskabsafdeling i kbh.
Hmm... jeg er indtil videre alderspræsident! Iben, 34 år, gift med Lars på snart 3. år. Vi har været sammen i 5½ år. Vi har Oscar som blir 2 år d. 1. juni. Jeg arbejder som sekretær i et IT firma, min mand er kaptajn i forsvaret. Vi bor et et skønt hus i skønne omgivelser i Hvidovre og har to katte og jeg har part på en dejlig lille skør hoppe.
Jeg hedder Sisse og er 24 år. Bor sammen med min kæreste Rickard på 31, Oscar på snart 6 mdr, hunden Dalton, katten Kurre og 3 heste, på en stor gård i sydsverige. Ud over de 3 heste hjemme, har vi 4 til - 3 ungheste og en ældre pensioneret avlshoppe. Jeg er på nuværende tidspunt på barsel, men studere dog 25% på distance - jeg er ved at læse op på Svensk A. Til efteråret skulle jeg gerne op og læse 100% - senere, om karakterene bliver gode nok, så hedder det universitetet og jura eller historie.
Mit brugernavn overlader heller ikke meget til fantasien...  Jeg hedder Sidsel, er 30 år. Blev gift med Jan på 29 år for godt 3 uger siden. Vi venter en lille pige til april. I maj købte vi vores dejlige lille landsted, som Jan (der er murer) har sat i stand i sommers. Vi bor 10 km fra Slagelse. Jeg har 2 heste, min lækre, men meget energiske DV-hoppe Chosen One, som jeg desværre nok må bytte ud med en lidt mere rolig skovturshest når jeg har født. Og Hoffe-loffen -en gammel pensioneret væddeløbshest. Så har vi vores dejlige hund, en GD som hedder Kaos. Jeg er sygeplejerske og arbejder på en psykiatrisk afd.
Jamen jeg hedder Katrine og er 30 år, bor sammen med min mand brian på 30 år og vores 3 børn...Mads fra 19/6 2001 som er autist, christian fra 13/2 2004, mathilde fra 10/4 2009. Vi bor på en lille ejendom v Rødkærsbro. Vi har 2 shetlænder hingste, 5 får, 2 hunde og 5 katte. Jeg er PT på barsel, men skal begynde på job igen d 12 April. Jeg er på et plejehjem i Ulstrup som social og sundhedshjælper. Det var lige lidt om mig 
Jeg hedder Anni, er 23 år, og bor på en ejendom mellem Esbjerg og Billund sammen med min mand Anders på 33. Sammen har vi Viktoria på 1 måned. Vi har 2 DV heste, en 2 års og en avlshoppe på 15, 2 katte og en hund med r*ven fuld af krudt. Når jeg ikke er på barsel, arbejder jeg med syge- og barselsdagpenge på en kommune. Manden er vagthavende i Syd og Snøderjyllands politi.
Jeg hedder Anja, er 36 år, uddannet illustrator og voksen pæd. 1 barn, Gunnar på 15 mdr. Bor i københavn, alene med min søn.
Jeg er heller ikke den mest aktive til at give svar men læser tit herinde.. Mit navn er Solveig (derefter forkotelsen Sole) jeg er 29 år og gift med Thomas på 2 år. VI har gået i folkeskole sammen og har været sammen i snart 11 år..Sammen har vi Helene fra sep 07 og Liva fra juni 09.. Vi bor i Ilskov,en lille by 15 km nord fra Herning (midtjylland) Ejer af 2 Løwchen han hunde - pepsi og Jolly.. i 08 solgte jeg min dv vallak Corazon da tiden var knap, nu har vi sammen med min søster Flower - welsh hoppe på 20 år som vi avler på, Fenja på knap 2 år og et mere i vente til april  Jeg er uddannet pædagog og starter efter barsel op som hjemmevejl ved Herning Kom. d. 6 april  Var det ikke det? 
Jeg hedder Lisbeth (surprise   ), er 31 år, bor lidt uden for Roskilde sammen med Martin, som jeg har kærestet med i 11 år. Sammen har vi Sallie på 9 mdr. Jeg er uddannet pædagog, men lige pt. på barsel. Jeg har ikke hest længere, men hun og kat.
Jeg vil da os gerne være med... Jeg hedder Lene 29år og bor sammen med min kæreste Martin 30år og vi har været sammen i 7år. Vi har en dejlig dreng på snart 2år som hedder Mathias og så venter vi en lille ny her til november hvis at går godt.. Jeg arbejder som hjemmehjælper og har ikke hest mere, da jeg ikke kunne få tiden til og ha ham. men så har vi en kat og 2 hunde.
HN navn stammer fra en hest jeg havde part på engang, han hed Robin, og deraf Robsen  Jeg selv hedder Trine. Bosat i Roskilde (i lejlighed men vi kigger pt hus - spændende) Jeg er 32 år, gift med Michael på 4. år (vi har været kærester siden 1995 - gisp tiden flyver) Sammen har vi Mads på snart 4 år, og lille Lasse på 8 mdr. Ridning bliver det ikke til mere, har ellers "altid" haft halvparter (siden jeg stoppede på rideskole som 13 årig), men satser da på, at tiden en dag,bliver til det igen... ... pt glæder jeg mig til om 1 måned, for så skal jeg på rideweekend på Læsø med en veninde!! Ellers kan jeg lide at male akrylmalerier, og er netop startet på en ny hobby : scrapbooking.. skal nemlig lave et album, som barnets bog til Lasse, så må jeg se hvordan det skal gå  Når jeg er færdig med min barsel om 3 mdr. skal jeg tilbage til mit job som frisør i Roskilde. Jeg har været uddannet i 11 år nu. Ja det var lidt om mig 
Jeg hedder Louise(populært navn må man sige) og er 27 år og folkeskolelærer. Jeg er bosat i slagelse med min kæreste. Pt. i lejlighed, men vi går med tanken om at bygge hus(det har så vist sig at være et rigtig stort projekt...   ) Jeg er i fertilitetsbehandling på Copenhagen Fertility Clinic og håber på, at storken snart kigger forbi  Ridningen har de sidste par år kun været hyggeridning på lånte heste, og jeg har haft svært ved at få foden indenfor hesteverdenen her i slagelse(jeg er fra Kbh.). Jeg læser med stor fornøjelse mange tråde her på foraet, men svarer ikke så tit, da jeg jo endnu ikke har den store erfaring med graviditet eller små børn. Jeg synes det er dejligt at læse om jeres små vidundere og dele jeres erfaringer!
Mit navn er Carina, jeg er 21 år gammel og bor sammen med min kæreste på 23 år.. Sammen har vi Frederik på 1 år   Vi har været sammen i 2 år, så den klog læser kan måske regne ud, at vores lille spirevip ikke var planlagt  Vi bor i Sulsted, som ligger 15 km nord for Aalborg.. Jeg er Socialrådgiverstuderende på Aalborg universitet og min kæreste ved at uddanne sig som tømrer  Jeg synes, det er et super forum herinde og er ofte aktiv, når der ikke lige er vigtigere ting 
skønne unger, Albert fra 2004 og Sylvia fra 2007. Kigger jævntligt herind da tonen er hyggelig sober og herlig. Jeg er 40 år, så jeg må være den ældste   Er gift med en hollænder på 10. år og vi forsøgte at få et barn i flere år men forgæves. Så tabte jeg mig en masse kilo via kostomlægning og blev gravid. Har redet i rigtig mange år, men i 2005 blev jeg kastet af min hest og ramte et lægtehegn og smadrede næsten ryggen. I det daglige arbejder jeg med hjerneforskning. Er cand. scient. san. og er ansat på Rigshospitalet på 5. år. Har læst medicin i en årrække, men har indstillet det. Er desuden også ved at tage en mastergrad i forsøgsdyrsvidenskab. Beagle.
Mit navn er heller ikke svært at gætte, Lige p.t. er jeg heller ike så aktiv herinde, da tiden ikke er så stor. Men jeg hedder nu engang Renana og kommer fra Haderslev i det mørke Jylland. Jeg bor sammen med min forlovede på nu snart 10. år på en gård lidt udenfor Haderslev. Sammen har vi vores to dejlige børn Erik på 4 år og Søs på 2 år. Udover det tæller vores familie 8 hove i form af en Connemarapony Kathleen og en Shetter/welsh blanding Krumme. Begge nyder at være i børnenes centrum. Jeg har selv redet en del konkurrencer, og arbejdet med heste, men helbredet efter en ufrivillig afsidning tillader ikke længere det store, så jeg holder det på hyggeplan og lægger ambitioner for mine unger ;O) Når jeg ikke bruger tiden på familien og de 8 hove, tja så er jeg specialklasselærer på en skole i nærheden, men har bestemt ambitioner om at læse videre en dag. Hyggehejsa Renana, som også syntes det er hyggeligt at høre hvem i er.
Altså HVIS et andet menneske var lige så grundlæggende afhængig af min seks som et barn er at få mad via mit bryst, JA så ville jeg også dyrke seks offentligt - hvis altså det SKAL ligestilles.
Hvad er det dog for en forskruet og forstilt verden, hvor mennesker kan have ondt i r*ven over at et lille sultent spædbarn skal have mad?!? Jeg er forarget. Taler vi store babyer på 7 mdr eller mere, ja så kan moren overveje at medbringe fast føde og kop til den lille, da de fleste kan spise fx grød på dette tidspunkt. Men en baby skal have mad, når den er sulten! Slut, færdig. Nogen gange kan jeg tænke, hvem er mest civiliserede- stammebefolkninger, der vier deres liv til at opfostre afkom (børn) eller den del af verden, der er blevet så maskinelle og kropsforskrækkede, at vi kan se noget forkert i en så naturlig ting i livet som amning! I den forbindelse vil jeg nævne, at jeg har en veninde, som jeg gik til babysvømning med, da Liva var lille. Hun nægtede at amme i caféen i svømmehallen, fordi hun var blufærdig. Så måtte lille Karoline pænt vente (og skrige) indtil de kom hjem. Liva, derimod, guffede sig mæt og glad efter en hård tur i vandet- og jeg har aldrig følt, at nogen så skævt til det  Lige et billede til at provokere sarte sjæle og fornøje alle os, der elsker det forelskede blik en baby sender sin mor, mens den suger den livsnødvendige eliksir til sig   - og nej, det er ikke mig, der har stået model, men babyen er da lækker 
ingen tvivl om det men jeg synes ikke amning hører til i det offentlige rum.. Over and Out..
Jeg ammer hvor jeg vil, jeg forsøger at gøre det diskret, dog dækker jeg hverken mig selv eller Alfred til med klæde eller stofble, men ikke om jeg gå ud på toilettet eller andre steder fordi andre ikke kan tåle at se lidt bryst eller strækmærker!!!! Jeg forventer heller ikke at folk med grønne bukser, folk der smasker eller taler med mad i munden skal smutte et andet sted hen. Blev lidt kort, da jeg har en sulten baby på armen der skal ammes  Nina
Kort sagt hvis du ammer skal du blive hjemme til at du ikke skal amme ungen mere. Ærgerligt ærgerligt. Ingen sociale liv til dig Børn skal SES ikke HØRES, gud fri os vel for at de skulle have det sjovt. Så kan man gå på MCD. Så skidt med at der dagligt flasher deres undertøj, uden jeg har lyst til at se det, deres barm, deres røvrevne, som jeg SLET ikke har lyst til at se. Det er jo noget heeelt andet eller ja bare patter på stranden, i parken og så videre. Men det er JO noget HELT HELT andet ! Jeg er selv mor, for det første skulle jeg ikke amme, og jeg skulle slet ikke amme foran nogen og slet ikke folk jeg kendte godt ... de skulle IKKE se mine patter, min smukke private patter ... Jeg fik ungen, og når den var sulten var jeg totalt ligeglad, fordi der rendt mælk til og det gør bare nas nogle gange. Så fik de begge sq lov til at æde, uanset hvor vi var i landet, om det var på cafe, rideskolen, MCD, hjemme hos mine forældre, hans forældre og så videre. MEn de fleste jeg kender der ammer eller har ammet har nu været ganske diskrete omkring det. Som en siger .. det handler om at fodre et barn, ikke andet.
Jeg ER også sikker på der stod d. 02.03.1910 på avisen imorges 
   Jannie (victor) Hmm... Maggie May, ved du selv hvad du mener? Et indlæg skriver du: "Og kan de gøre det diskret er det HELT fint med mig.." og senere ".... om det men jeg synes ikke amning hører til i det offentlige rum.."
Ja, også mig  Hyggeligt sted at sidde og amme, og så hver 2.-3. time... Åh ja, det gider man helt sikkert godt 
hvis man har fået lidt løs tarm af at føde så er det måske slet ikke så dårlig en kombi, tidsbesparende og knapt hygiejnisk  Spiser i egentlig selv på toilettet?
Nå ja, det er rigtig. Man har jo heller ikke så meget tid tilovers, når man går hjemme på barsel  Nej, jeg ville ikke bryde mig om, at skulle spise på toilettet eller byde mit barn det. Så hellere vise bryster og forarge folk   
- men ikke synet/lyden af bryst, mælk og baby i en kombi når jeg er ude for at spise... Helt sikkert fordi jeg ikke selv er mor - så har vi kommet den i forkøbet!   (Synes i er hurtige ude med riven - som om der kun er plads til en holdning omkring et spørgsmål som vedrører alle - det vedrører jo OGSÅ dem uden børn..) Ja jeg forstår godt det er det mest naturlige i verden, at når i ser jeres børn mens i ammer så smelter i, og de er da helt sikkert jeres verdens centrum og det smukkeste der findes i jeres verden   ... Jeres verden! Når jeg nu viser forståelse for dette, hvorfor bliver i så, så forargede over at der findes andre synspunkter end jeres? Jeg er objektiv når jeg sidder på cafe og ser en kvinde amme, og har ikke hjertet fyldt af moderfølelser som i har. Får det måske en dag, og jeg er derfor helt med på at man muligvis ændrer sig... Men alt i alt skal der netop være plads til alle, mødre som ikke mødre - og jeg har ingen løsning på hvordan det kunne arte sig bedst for alle gæster på en cafe.  Jeg synes det er rart, at nogle forstår det intime aspekt i denne handling der ligges i en amning (for andre end dem selv) og forsøger at "tone det lidt ned". Det siger mig intet når baby får mad på stranden, på gaden, i galleriet (så længe man ikke har behov for at flashe det hele - bare fordi man kan). Jeg fornemmer bare min mad bliver mindre appetitlig når det foregår ved siden af mig på et spisested - og det synes jeg da også skal respekteres... Og hvor ville det være rart med noget konstruktivt i tråden, i stedet for at fare op fordi man bliver forarget over vi ikke er ens, eller alle er mødre eller hvad det nu går ud på... Giv dog plads til hinanden... Det bliver da rimelig indsnævret at stille et spørgsmål i et debatforum hvis det kun må besvares af "dem der er i samme båd". Jeg synes da det er spændende at prøve at følge jer der er mødre  Kh Kb 
Jamen det er klart konstruktivt med sætninger som klamme lange patter o.lign... Jeg ville ikke have noget imod at gå afsides hvis restauranter og cafeer havde et ammerum, men jeg gider altså ikke amme barn på toilettet. Iøvrigt synes jeg heller ikke amning var klamt i det offentlige rum FØR jeg fik barn.
Det var "bare" lange patter 
Jeg hedder Signe Gry Kjær Dick-Nielsen og jeg er 34 år, og singel og enelig mor til to tøsser på 10 og 14 år. Vi bor i Solrød Strand. Jeg er uddannet Teknisk Designer, med speciale inde for brokonstruktioner, men er lige pt. hjemmegående. Jeg har en skotsk highlander, som jeg rider western ridning på. Han skulle meget gerne blive, til en working cowhorse. Jeg læser med herinde næsten hver dag, men det er ikke så tit mere, at jeg skriver noget, eller svare på noget. mvh Signe
Nanna, 34 år, har været sammen med min mand i 15 år, og vi har Jeppe på 6 år og Eskild på 6½ mdr. Uddannet bioanalytiker, pt. hjemme på barsel, jeg nyder at have tiden til drengene og vores liv herhjemme. Vi har for 1½ år siden overtaget mit barndomshjem, et hobbylandbrug i Sønderjylland, inden da havde vi boet en lang årrække på Fyn, først i Odense, og siden købte vi et hobbylandbrug nord for Odense. Geenie er min gamle hest, et stort varmblodskryds, hun er her desværre ikke mere. Nu er mit hjerte givet væk til den islandske hest, mage til klogskab, sind og vilje har jeg aldrig mødt ved nogen anden race. Jeg har en dejlig hoppe, Fina, men man siger jo at det er svært at nøjes med én  Vi har også en gul labrador, Victor, og katten Whisky på 13 år.
Jeg hedder Tenna, er 31 år og gift med Anders. Vi har 3 års bryllupsdag til juni og har været sammen i 6 år. Vi har en skøn datter Sarah på 2 1/2 år og venter en dreng, som skulle komme ud til os omkring d. 1/6. Der ud over har vi en dansk/svensk gårdhund, der hedder Sofus. Vi bor i Fårevejle i vestsjælland. Jeg er pædagog og arbejder i en børnehave. Går på barsel til påske. Har desværre ikke redet efter Sarah blev født. Må se om og hvornår det lykkes igen.
Jamen jeg vil da også gerne præsentere mig selv...  Navnet er Monica, kalenderen siger 28 år.. Blev i februar gift med Martin på 30.. Martin var min første store kærlighed, for 10 år siden... Dog var vi for unge, så først sidste år genfandt vi hinanden og nu venter vi så barn til august.. Martin har i mellemtiden været gift og fra det ægteskab har han Mathias på 6 år, som bor fast hos os i vores hyggelig hus på landet.. Her er luft under vingerne og plads til alles interesser.. Dyr og gamle biler især..   .. Husstanden tæller også 2 katte samt 3 hunde.. Derudover har jeg ispinden Faxi, 3 års vallak der bare går og hygger.. Til daglig er jeg udstyrsansvarlig hos BabySam i Ribe, hvor især autostole er min store kæphest.. Det afspejler sig nok ofte i mine svar herinde..   ..
jeg synes jo det er en super god ide det her, det er jo rart at vide hvem man snakker med  men jeg tænkte lidt på om man ikke kunne få den her tråd låst i toppen, så man altid lige kan gå ind og tjekke ud hvem det er man snakker eller diskuterer med  fordi det er meget rart at læse om folk nu, men jeg glemmer det igen, og får ikke lige bladret ned og finde tråden hvis jeg lige tænker "hvem er nu det" men det er bare en ide.
Det er da lidt hygligt at læse hvem i alle er  Jeg læser meget mere end jeg skriver herinde, men kommer her da næsten dagligt. (især jeg er kommet på job igen, så kan man liiige tage 5 min. på nettet) Jeg hedder Helle Asferg Frandsen, også fremstår grunden til mit nick jo! Selvom jeg muligvis er født i 1977, er jeg ikke blevet ældre end 29 år de sidste par år  Jeg bor sammen med min Ole, som jeg snart håber at kunne kalde min mand. Sammen har vi Alfred på 10 mdr. der er en frisk lille glad gut, der går i dagpleje, nu mor startede på job igen for en måned siden. (som forsikrings assistent i stort dansk selskab) Vi bor på landet på et nedlagt landbrug, hvor tiden går lystigt med vedligehold og renovering. Her bor også to trakehner hopper, hvoraf den ene er min, Petia. Den anden er lånt fra et stutteri, hvor min hingsteplag Perikon er i børnehave. Så bor her staldkatten Tris Mis også bruger jeg energi på at jagte naboens (*#¤%) hund ud fra vores grund.. især når den jager min Tris mis, så skal i se mutter her sponse afsted i trasserne! Jeg rider også unge heste for førnævnte stutteri, nu på nedsat tid, men jeg når da lidt. Skal starte mit første C-stævne i årevis om 14 dage.... Wee 
Jeg hedder Stine og er 24 år gammel. Jeg er forlovet med Jack på 30 år, vi har været sammen i 5 år nu. Sammen har vi Nichole på 1/2 år (01.09.09) og vores lille (øh store) hundebasse Nubia på 10 mdr. Vi har lige købt hus i Græsted i Nordsjælland og nyder at have en have  Min kæreste er uddannet sygeplejerske og jeg selv læser til sygeplejerske når jeg ikke er på barsel. Skal starte og læse igen til september 2010 og er færdiguddannet til juni 2011, så "kun" 10 mdr tilbage af udd. og jeg kan kalde mig sygeplejerske. Det var lidt om mig og min familie.
Jeg hedder Anette, er 34 år og bor ved Næstved. Jeg har boet på sjælland i 9 år, kommer fra midtjylland. Bor sammen med kæresten Dennis, 32 år. Vi har været og boet sammen i 9 år og sammen har vi Frederikke, der er fra juli 2006. Vi venter en lille babydreng til sommer, har igen termin i juli. Dennis arbejder som it-nørd i København og jeg selv er udlært kontorassistent. Dog går jeg i øjeblikket sygemeldt pga en dårlig ryg. Jeg har altid været hestepige, elsker at hygge om de skønne muler. Desværre mistede jeg min elskede hoppe i april 2006 og siden da, har jeg haft part og redet lidt på veninders heste. Desværre endte jeg i den situation, at jeg ikke kunne få tid og samvittighed til at hænge sammen, så jeg måtte skære nærmest helt ned for hesteriet. Nu er datteren så startet på rideskole, så nu får jeg da ugentligt lov at være ponymor og det er jo også en dejlig ting. /Anette
Jeg hedder Kristina, er 28 år, mor til Liam på 1 år og papmor for Mikkel på 3(snart 4) og bor sammen med Søren, som er 35 år. Jeg arbejder til daglig som CNC operatør på nathold. Pt. har jeg ikke hest, da jeg ikke rigtigt kan finde tiden til det i dagligdagen. Ridningen har nok desværre også måttet vige pladsen for bilinteressen, men jeg håber på at købe en god avlshoppe, her engang når Liam bliver noget ældre. Søren er hjemmegående husfar lige pt. men drømmer om at komme ud og køre skolebus (ja, jeg er en af dem, som har et totalt legebarn til kæreste, og børnene elsker deres fjollede far). Ellers går tiden vidst mest med børn, arbejde og at lave bilen færdig til alle de mange træf til sommer..... 
Jeg hedder Camilla og er 30 år. Er gift med Henrik på 26, som jeg har kendt i 4 år. Vi har Matilde på 2½ år og Anna på 8 måneder. Vi har en formel 1 labrador (mandens jagthund) og en kittekat. Og så min 3 års quarter vallak, som jeg rider western på. Jeg er uddannet lærer og efteruddannet specialunderviser, hvilket jeg arbejder med pt. Når min barsel er slut, skal jeg igang med noget videreuddannelse indenfor familierådgivning. Mit navn herinde fik jeg i øvrigt, fordi det ikke virkede, da jeg skulle oprette mig; tænkte "hmmmm" og prøvede igen 
jeg hedder christina og er pt næstældt af os i tråden - jeg er 37. Jeg er gift med Simon (som I kan finde i tråden "at date igen" på Senior) med hvem jeg hele tiden bliver gravid (efter i 15 år at have troet jeg ikke var fertil!). Vi mødtes sommeren 2007, fik Johanne i oktober 08 og om max 15 dage kommer Johannes lillebror Jeppe ud til os   (kejsersnit den 31!) Vi bor i det midjyske i et lillebitte hus jeg lejede til mig selv, hunden og æslerne da jeg var single - så her er godt fyldt op nu, Simon har to unger fra tidligere ægteskab. Dem har vi hver anden weekend. Jeg er uddannet folkeskolelærer men vil gerne gå en anden vej efter endt barsel med nr. to.
Jeg hedder Tanja Buus og er 29 år. Jeg bor sammen med min mand Henrik i et hus på Djursland. Henrik er lastvognsmekaniker og kører også lastbil i sin fritid. Vi har været sammen i knap 7 år, gift i 3 og sammen har vi Lærke på 3 år og Mai på 6½ måned. Husstanden tæller også Zappa og Elvis som er hhv. lab/golden og Cairn Terrier Jeg er uddannet regnskabsassistent, men inden jeg gik på barsel var jeg ansat hos Vestas i lønafdelingen. Jeg er en flittig læser herinde, men skriver ikke så meget. Jeg har altid været en hestepige, men desværre er der slet ingen muler i mit liv i øjeblikket. Jeg solgte min egen hest for mange år siden og derefter red og passede jeg en venindes hest som var det min egen, da hun ikke selv havde tid. Denne aftale blev jeg desværre nødt til at afbryde da jeg begyndte at læse til regnskabsassistent, da der simpelthen ikke var nok timer i døgnet. Savner mulerne og hyggen, så hvis der pludselig dukker en lånemule op, så er jeg også klar! -Tanja
Sikken en god ide og spændende tråd   . Jeg hedder Malene. 33 år. Jeg bor på vores eget nedlagte landbrug (Nørreheden) sammen med Mogens og vores 3 børn. Mathias på 8 år, Melanie på 2 år og lille Marcus på 4 måneder, så ja vi er 5 x M   . Vi bor i Vendsyssel, 40 km til Skagen. Jeg er pt på barsel, men er uddannet dyreassistent med heste og zoo-dyr som speciale. Jeg har været daglig leder af ridecenter, og har også arbejdet på handicap ridecenter. Jeg har været handicap hjælper og dagplejer. Jeg har ikke et job at komme tilbage til efter endt barsel, så jeg skal ud at søge eller også enten videre uddanne mig eller skifte spor. Vi er så småt startet op med avl, og det er noget både Mogens og jeg går meget op i. Dejligt at dele interessen. Vi har pt 3 avlshopper. 1 DV og 2 WM. Vi har stadig afkom til salg efter dem. Så har vi 2 Shetlands lignende ponyer, der bare går og hygger. Hund, katte og kaniner er vist en selvfølge at have når man har gård   . Det var lige lidt her fra.
Sikke en god idé at lave sådan en tråd... Jeg læser MEGET mere herinde end jeg skriver, kommer en sjælden gang imellem med et indlæg eller en kommentar.. Ellers overlader jeg det til de andre og leger fluen på væggen for det meste  Jeg hedder Rikke og runder 24 år til sommer... Mit brugernavn kommer af min, desværre afdøde, hest Hedens Chateau... Han blev aflivet grundet sygdom blot 4 år gammel og 3 mdr forinden der smed han mig af under tilridning hvor jeg brækkede ryggen... Så jeg har opgivet de store heste og i stedet konverteret til de dejlige ismuler  Jeg er mor til Noah på 6 1/2 mdr og går lige nu hjemme på barsel.. Jeg har en HHX og en masse erfaring i bagagen og midt i april starter jeg som ufaglært sosuhjælper, endda som cyklende, bliver dejlgit til sommer. Jeg venter på jeg bliver 25 så jeg kan gå i voksenlære (det er dyrt at have en knægt   ). Jeg arbejdede for Telenor da jeg gik på barsel, men tiderne hænger ikke sammen med det at have et barn da der er dage til kl. 21. Var på plejehjem før det og savnede det meget, så nu vender jeg tilbage i den genre  Jeg har desuden en perserkat, Diesel. Det var vidst lidt om mig.
jeg hedder michelle mit burgernavn er mit for og efternavn og min fødselsdag. Jeg er 26 år gift med lars på 31 år og har været det siden maj sidste år sammen har vi Emma fra 07 og Elvira fra 10 men ellers er der ikke meget at sige.
jeg hedder annika og er 34år bor sammen med min mand allan 38år og vi har været gift i snart 13år vi har børnene jannick 18år christian 16år nadia 11år keven 11mrd af heste har jeg diesel 6år tinkerhoppe diamond 3år tinkerhoppe sørine 9år fjordhest plys en bette pony på ca 125høj som er ud lånt til kongeå. jeg er uddannet som sosh og har været det siden marts 2004 min mand er ved esbjergkommune som asfaldsmand det var lidt om mig 
Hej Så er dagplejemoderen til Noah fundet og valgt. Det bliver en privat der opfylder alle mine kriterier og derfor er jeg hundrede procent tryg ved hende ( det kan man også sagtens være ved en kommunal, men hende her har jeg ihvertfald selv valgt og besluttet, og ergo må det jo være fordi jeg synes vi matcher ). Nu er det job jeg ville have kommet, jeg har fået det og jeg skal starte sidst i april.... SÅ MIN LILLE GULDKLUMP SKAL SNART I DAGPLEJE, GIIIISP!!!! Glæder mig vildt til at starte på jobbet, men tuder allerede ved tanken om jeg skal aflevere mit kæreste eje til en fremmede og han ikke skal være ved mig. At hun skal have ham flere af de vågne timer end jeg skal, går mig meget på og jeg er vel på forhånd jaloux, hvilket jeg har ladet mig fortælle er meget normalt... Men lille Noah er så knap ca. 7 1/2 måned når han skal afsted, så lille så lille  Som den kloge så nok kan regne ud får jeg noget restbarsel jeg kan tage på et senere tidspunkt.. Min mor og Noahs farmor har begge været dagplejere og siger det kun er godt han skal afsted nu- så er de knap så "mor"bevidste som når de er 10-12 måneder og derfor går det mere smertefrit for ham (ja bestemt ikke mig da!). Føler mig bare lidt alligevel som den dårligste mor at efterlade min lille skat så tidligt.. Suk.. Hvornår kom jeres afsted, hvor længe kørte i ind og hvad hvis de græder når i går? Går i så bare?
har det lidt på samme måde min datter skal også starte dog i vuggestue her i april. jeg har 3 uger at køre hende ind på. hun er nu 8 mdr gammel og ekstrem mor glad. så tror det bliver rigtig hårdt. så jeg kan selvfølgelig ikke svare på alle dine spg. da jeg jo heller ikke selv ved det... jane
Ja det er bestemt en meget hård tid!Min store datter blev afleveret da hun var 11mdr.Hun var simpelthen så ked af det hver morgen i 6mdr   . Det gjorde så ondt.Man må gøre hvad der passer barnet bedst, men man kan nok ikke helt undgå at de bliver kede af det. Men jeg tror også at det er en fordel at din søn er lidt yngre.Vi brugte ca. 14dage på at køre hende ind. Men allerede efter 2dage hvor vi havde været på besøg,var hun dernede alene i 2timer. Og ja nogle gange var det nødvendigt at gå selvom hun græd,for det gjorde det bare meget værre at trække det ud., så det gruer jeg meget for. Vores lille datter skal starte i maj,hvor hun er 10mdr gammel.Jeg har det ligesom dig at det gør mig meget trist, at fremmede skal bruge så meget tid sammen med hende. Overvejer faktisk at undersøge om jeg kan gå ned i tid,så jeg kan have mere tid med børnene. Og for ikke at gøre det nemmere,har jeg haft en dårlig følelse når jeg har besøgt vuggestuen,påtrods af at det var vores første valg(vores store datter går i samme institution).
Min den ældste var knap 12 måneder (jeg startede udd. på hendes fødselsdag). Ingen problemer. Hun var klar og nød det. Det var først efter en måned eller to hun reagerede (da det gik op for hende, at det var fremtidigt), og det varede ikke mange dage. Min yngste er lige startet i en alder af knap 15 måneder. Vi har masser af tid til indkøring, men hun er allerede indkørt og sov hos hende allerede i løbet af den første uge (hvilket jeg bestemt ikke havde regnet med). Jeg har det 100% godt med at aflevere mit barn og ved hun nyder DP'er og især de andre børn. Havde ikke planer om at bruge dp'er dagligt, når hun var indkørt, men som det ser ud pt, er det lige sagen for Maya. Ingen problemer, der har kun været rigtig gråd en gang og jeg sagde til dp'er, jeg lige ville ringe om 10 min. Efter 2 min ringede jeg og kunne høre min datter pludre glad i baggrunden. Fremover vil jeg være meget kritisk over hvem som skal passe mine børn, og jeg har meget høje krav til kemi og evne til at trøste. Ikke fordi vi har nogle dårlige oplevelser, til det har jeg altid været god til fravalg, men nu hvor jeg har set, hvor perfekt det kan være, vil jeg få svært ved at nøjes med mindre. Hvis det ikke føles rigtig, så er det måske ikke rette sted eller rette tid. Omvendt, hvis du har udvalgt din Dp'er til netop at være god ind i jeres familie og for jeres barn, så er fundamentet super. En god ide, er at lade dp'er og barn få noget sammenspil sammen og se, hvordan de får kontakt. Det er mere værd, end 10 anbefalinger.
Tjaah... Matilde var 7 måneder da hun startede i vuggestue, og hun nød det i fulde drag fra dag 1. Hun har ALDRIG været ked af at skulle afsted, så det er ihvertfald ikke noget alle oplever. Lille Anna kommer til at være 13 måneder, så det er jeg ret spændt på om det bliver lige så smertefrit...
Vi har som dig også en privat dagpleje. Alfred er bare så tryg og glad for at være der, har har gået i DP i 1½ måned nu. Vi indkørte i løbet af 14 dage og han fik lov at være der 1 time alene og lege den første dag. Jeg tror næppe han ænsede jeg var væk. Han var knapt 9 mdr da han startede. Han har de sidste dage udviklet "mor syge" men det kun når jeg er i nærheden og især når han ser mig efter vi har været adskilt. Han er nu 10½ måned og det føles som hans bevidsthed udvikler sig med syvmile skridt. Jeg er MEGET glad for at han ikke først skal begynde nu, så tror jeg virkeligt det kunne være svært. Når du selv har udvalgt hende og du føler dig tryg, så skal det nok gå. Det med jalusien til dpmor har jeg heldigvis ikke, men jeg kan forestille mig det er en grim grim følelse, som ikke gør det nemmere at aflevere vidunderet. Jeg håber virkeligt du finder ro med han skal afsted, så du kan glæde dig til dit nye job (tillykke) Mit restbarsel er fordelt med en barselsfridag hver 14 dag... uha en god ting for en fortravlet mor med 8-16 job, heste og ridning.
... da hun var 8 mdr, men jeg startede faktisk med at arbejde, da hun var 7 mdr, da blev hun bare passet af mormor i måneden inden hun startede i dagpleje. Det var super, at hun startede så tidligt, og ja hun var lille, men hun fik netop vænnet sig til DP inden hun nåede at blive alt for bevidst om, hvem der var omkring hende. Det betyder, at de to i dag har et supertæt forhold, og det synes jeg er vigtigt. Jeg har ikke på noget tidspunkt følt jalousi
Jeg har googlet uden held, men jeg har 2 spørgsmål: Hvor kan man købe Nan-HA? Og ved i om det er muligt at købe Nan 1 i større mængder? Vi forbruger sådan en normal kasse på en uges tid herhjemme!
Føtex, Kvickly og Superbest. Der køber jeg NAN-HA. Hilsen Heidi
Du kan købe Nan HA i føtex, sikkert også andre steder. Hvad mener du i forbindelse med større mængde? Man køber dem 7,7 liter, mener jeg og så kan du jo altid købe mange pakker så du har et lager derhjemme 
Nan og NanHA kan du købe i næsten alle fødevarebutikker. NAN1 er jo kun i en pakning (til 7,7 ltr) og Nan1 HA kan man kun få i halv størrelse, til samme pris som alm Nan1 dog   
ikke alle butikker har NAN ha - kun de større såsom Bilka, føtex ect... Den koster det samme og giver 4,4 ltr - hvor alm NAN1 giver 7,7. Hva mener du med større mlngder?? Jeg køber til en mdr af gangen - dvs pt er der tale om 6 pk NAN1 pr mdr - dem handler jeg ind når jeg får penge d 1... Det er jo bar at tag af hva der står på hylden. De kan ikke holde sig evigt derfor skal du nok osse huske at se på datoen hvis du vil ha mere hjem end til en mdrs forbrug.
netop, så jeg kunne købe til en måned af gangen i en pakke. Og måske sågar spare bare lidt. Det sker jo nogen gange ved storkøb. Jeg ringede til Nestle igår, af ren nysgerrighed, og de laver ikke større pakker end den der bliver til 7,7 liter. Så fik jeg den fisk ud af verden. Tænk min lokale Føtex sælger ikke Nan-HA (Og jeg køber nan 1 i Rema), så troede man måske skulle på apoteket eller lign. Kigger i Kvickly næste gang jeg kommer til byen. (Men sørme om der ikke også kom lidt mælk idag, da vi forsøgte at amme, så måske er nan-ha ikke så relevant alligevel   ).
desværre ikke alle selv større dagligvare butikker der har HAen. Jeg har set den i begge bilkaer (vejle og kolding) - så tror de fleste bilkaer har den. Men det er ret nederen at skulle rejse langt hver mdr for det hvis det så altså er aktuelt. Og nej de sælger ikke i større pakker - det vidste jeg godt.
Kb, når man læser Suzai's indlæg er det jo heller ikke ligefremt konstruktivt og debatskabende. Hvis amning på cafeer var så stort et problem, mon ikke det så ville være forbudt langt flere steder?
Tænk sig, hvis andres mad blev mindre appetitligt, når de så dig spise... Om jeg begriber. at folk ikke kan se ud over det skide bryst, og fatte at det er en baby der får mad. Mad mad mad, præcis ligesom vi andre også skal have. Hvordan i H.... kan det frastøde nogen???? Jeg fatter det ganske enkelt ikke. Så kig den anden vej og lad de små få deres mad, uanset hvor mødrene vælger at plante deres bagdel. Jeg håber da ikke, at dette land bliver så underlig, at der bliver amme-forbud alle mulige steder. Men det skulle sgu ikke undre mig, med det forvrængede syn folk har på det.
alle naturlige ting/begivenheder som alle finder lige tiltrækkende. Og slet ikke på spisesteder   (Nu fik jeg lige andre billeder i hovedet end amning)..  JA jeg har det som skrevet ovenstående når det finder sted midt i min spisning - er der nogen grund til at du   skal fare op over det? Jeg viser da i det mindste respekt ved at forsøge at formidle det på en pæn måde - synes det er ærgeligt at du skal ty til sætninger som "skide bryst" og "hvordan i helvede" - vi kan vel ikke alle være enige. Men jeg bliver da ikke sur over AT i ammer på spisesteder, og jeg bander da SLET ikke over det eller ad jer af den grund... Desuden synes jeg så absolut ikke at bryster bør omtales som "skide bryster", i min verden er de en smuk del af kvinden og meget personlige???  Jeg kan bare slet ikke se, at det er berettiget at blive så gal på nogen for at turde ytre en anderledes holdning... Jeg respekterer da fuldt ud din! Arose: Er helt enig i at langt fra alle indlæg er konstruktive - og igen "klamme lange patter" er... ja... Ikke konstruktivt nej. Nanna: Igen - enig i at ikke alt bliver skrevet i en pæn tone...   Mht. om cafeer ikke ville forbyde det hvis det var så stort et problem... Det vil jeg tro de ville. Jeg påstår heller ikke det er et STORT problem, blot at jeg sætter pris på mødre der udfører deres amning diskret   .
Sikke en interessant tråd - det er jo helt Ricky Lake/Dr. Phil eller hvad søren de nu hedder (ved godt jeg ikke har styr på mine soap's) Men jeg giver nu kb helt ret. Der er forskel på folk og det er jo det der gør verden så fantastisk. At vi ikke allesammen er ens. Mangfoldighed er da skønt. Jeg synes det er voldsomme diskussioner der er igang og jeg synes da også det er den naturligste ting at amme. Jeg synes det er fint at folk ammer på café, men jeg vil også sætte mig diskret så jeg ikke lige sidder og flasher til naboen som er midt i sin lækre cremede pastasalat med laks. Min pointe er at man skal acceptere andre og deres holdninger. At der er noget man ikke kan fatte (såsom andre måske ikke synes det er fedt at se amning ved spisebordet) - det er fair nok, men giv dem da trods alt plads og accepter at de har en anden holdning. Der findes da langt værre ting at have modsatte holdninger om. Amning er da en småting 
Jeg skriver "skide bryst" fordi folk bliver ved med at fokusere kun på brystet. Jeg kan forstå, hvis jeg satte mig til at urinere midt i en cafe. DET er klamt. Men at give sit barn mad, det er ikke klamt. Ja, jeg føler mig meget stødt, for jeg synes det er en underlig snerpet holdning at have. Og amning er åbenbart ikke en småting, for så ville folk ikke   af det.
suzai: Jeg var faktisk en af de mødre, som prøvede at smutte ud på restaurantes wc for at amme.. Men er du klar over hvor lang tid sådan en amning kan tage? Ønsker du at stå og vente udenfor wc døren i 20 min, hvis du skal tisse?   Ville det være ok? Min første var en besværlig baby. Tog ikke flaske og SKREG når han var sulten. Mad nu! Jeg har skam ofte måtte efterlade kurv i føtex for at finde bænk at sidde på og amme. ... Skulle jeg mon være blevet hjemme fra føtex? Nope nix.. Kunne ikke.. Var enlig mor og udbringning af varer var ikke in dengang   Og en mand som skaffedyr var jo ej heller til stede. Enlig mor med skrigende baby. Jeg kan love jer, at jeg kunne leve 30 dage på et lille cafe´ besøg en en times snak med veninde. Så jo! Indrømmer gerne at det var helt og holdent for min skyld.. Det har aldrig været for barnets skyld jeg går på cafe´. Men sådan er livet. De må indordne sig en sjælden gang imellem. Det gør jeg også tit.   Ikke for min skyld at vi render i bonbonland og lign steder.
Jeg synes ikke jeg har en snerpet holdning bare fordi den er anderledes end din? Jeg tror stadig på jeg har et andet forhold til en kvindes bryst og hendes barn fordi det er HENDES bryst og HENDES barn...   Det er intimt for mig, og ikke noget jeg er kompfortabel med at blive præsenteret for under forhold hvor jeg fx. indtager mad. Det er upassende i MIN verden - ikke i DIN og det har jeg forstået... Og mht. din   -smiley så ved jeg ikke hvem du henvender den til, for jeg synes så bestemt ikke, at amning er =   ...!!! Jeg har skrevet det gør min mad mindre appetitlig = jeg finder det ikke passende...  Jeg ved godt der er mange følelser i klemme her, fordi vi snakker om det mest dyrebare i har - jeres børn. Men jeg som ikke har børn kunne altså også godt tænke mig at blive svaret pænt - omend vi ikke er enige... Følelser eksisterer om man har børn eller ej   ganske som forskellige holdninger gør det... Kh Kb
Ja, glem det nu bare. Jeg har stadig tænkt mig at amme lige der hvor baby blir sulten. Og jeg gemmer mig ikke i et hjørne og jeg går da slet ikke ud på toilettet. Men jeg sidder heller ikke og vifter med mine bryster. Det er de slet ikke store nok til  Og så kan I føle hvad I vil. Men når min baby blir sulten, så er det barnet jeg tager hensyn til og ikke alle andre. Jeg tror det er 100 gange værre for en sulten baby ikke at få mad, end det er for dem med amme-fobi at skulle sidde i samme lokale som en ammende mor.
Ja, jeg skal gerne præsicere for kan godt se at det blev lidt rodet.. Egentlig synes jeg ikke man skal amme på caféer el. lin steder men kan det gøres diskret så er det fint med mig = så kan jeg acceptere det.. Problemet for mig er når det IKKE kan gøres diskret og det er der desværre rigtig mange der åbenbart ikke magter..
jeg fatter ikke at man kan mene det ikk er i roden at baby skal spise NU og spiser i samme rum som jer - KUN fordi barnet skal ha bryst el SMASKER  seriøst jeg må give vedkommende ret som siger hva med alle de sprækker, jader der stikker ud af tøjet, undertøj man kan se mv på andre mennesker- dem må man ikke bede gå væk vel- ej heller de der smasker el taler med mad i munden- endda spiser med åben mund. Og det er ikk engang naturligt. Tænk sig at være SÅ sart!! Nej det var jeg ikke inden jeg blev mor- og mine moderfølelser spiller altså ikke ind på andres babyer der skal ammes heller. Mine moderfølelser er altså noget jeg KUN har til mit eget barn... Ellers har nogen misforstået ordet MODERfølelser...  At amme på toilettet er da noget af det mest ULÆKRE - og jeg ville IKKE byde NOGEN at spise derude. De fleste ofentlige toiletter er SÅ modbydelige og fuld af bakterier- bakterier der IKKE hører til omkring en baby! Bakterier man anbefales at holde LANGT væk fra en baby... Bakterier JEG ikk engang vil ha på mig. Jeg vil ikk engang selv hvis jeg kan undgå det sidde på et offentligt toilet! Du kan ikk gå derud og ha rene hænder når du skal amme pg røre din baby- for du kan ikke røren oget som helst uden det er fyldt med bakterier - du kan ikke vaske hænder med baby i begge hænder- og skal desuden røre et dørhåndtag alligevel før baby får mad så det betaler sig ikke. Så det må sundhedsmæssigt i hht en baby være at NO GO - og jeg er sikker på forbud så man skulle amme på toiletterne ville skabe ramaskrig fra sundhedssektoren, sundheds myndighederne mv HELDIGVIS 
Stute   Godt skrevet.
Jamen hvem siger at fordi man ikke synes at amning hører til i det offentlige rum så synes man automatisk at ovenstående er i orden.. NEJ, jeg ville da ønske at jeg kunne blive fri for at se og høre på alt det.. Men jeg kan godt se at det kunne blive et problem at bede dem om at smutte, så er det nemmere at skride ind over for ammende kvinder, ikke at det gør det mere retfærdigt men sådan er det vel.. Vi kan desværre ikke få milimeterdemokrati..
Nå, men hvis baby ikke må spise i det offentlige rum, så skal alle vi andre vel heller ikke...
nu sys jeg jo det vil være milimeter demokrati i det hele taget at bede ammende fordufte i sig selv osse- og sker det håber jeg da stederne mister alle disse som kunder definitivt! Det er IKKE godt for indtjeningen. Og bortset fra det- Maggie hva vil du så foreslå der tages af tiltag - jeg mener INGEN kan, skal el bør tvinges ud og spise på et ulækkert offentligt toilet BASTA! Og jeg fatter ikke at NOGEN kan mene de skal det hvis det er eneste såkaldte løsning for de ikke skal omgives af dem - det er det samme som at sige du VIL ha din vilje og så hul i andre hvis ikke du er i stadn til at sige ok de skal IKKE på toilettet med alle de dertilhørende bakterier så må JEG æde den og ikke dem.
Nu kan baby jo ikke lige gøre for, at dens madapperat er blevet et sexlegetøj i manges øjne. Hvis folk kan amme diskret, hvilket de fleste sikkert også gør, så kan de da amme alle offentlige steder. At folk at føle sig forargede over, at et spædbarn får noget at spise, det fortæller bare, at de har en syg tankegang. Der er jo ingen, der beder folk om at stå og kigge på. Og kan en voksen ikke fjerne fokus fra en anden kvindes bryster - så må denne voksen da søge hjælp.
   
...Så er det sagt!!!! 
Jeg hedder Amalie og har en dejlig pige på 3½ uge , jeg er flittig læser men får ikke svaret så tit. Jeg har en ifolet hoppe som jeg skal sætte igang når min krop er klar til lidt ridning, hun har ellers gået i 3 år som avlshoppe pga en skade, men nu har dyrlægen givet mig grønt lys til at starte hende op igen..jubii jeg glæder mig Før jeg blev gravid havde jeg en ridehest som jeg desværre måtte aflive i december.. jeg bor min min kæreste igennem 7 år i virum og er 29 år gammel, når jeg ikke er på barsel prøver jeg at få skrevet mit speciale færdigt så jeg kan kalde mig cand.act (forsikringsvidenskab)og arbejder en i en pensionskasse.
Jeg hedder Tina og er 31 år. Gift med Kim på 34 på 3. år og sammen har vi Alice på 3 år og Annika på 10 månder. Vi bor på en gård i Hodsager ved Aulum i vestjylland, hvor vi har mine 2 DV avlshopper, 2 føl fra sidste år, 2 kommende føl i år 2 hunde (og hvalpe ca 9 april), 2 katte og 20 høns. Pt er jeg avler, jeg måtte sande at tiden med børn, gård og arbejde ikke var til at være aktiv rytter. Planen er at det ene føl fra sidste år bliver min ridehest om 2-3 år og det glæder jeg mig til. Jeg arbejder som sygeplejerske på Medicinsk afdeling,
Jeg skriver ikke så meget herinde, men læser meget med. Jeg hedder sjovt nok Julie, er gift med Brian vi har været sammen i næsten 10 år. Vi har Frederik fra nov. '01 og Cirkeline fra april '08 Jeg er uddannet pædagog men har endnu ikke arb. som det. Jeg er Kranio Sakral terapeut og kører pt. rundt og behandler både heste og mennesker 
Min Tulle skal starte i vuggestue når hun er 9½ måned. Syntes det er alt alt for tidlig. Det er jo der hun begynder at rejse sig og skal lære at gå  Havde ellers altid sag jeg ikke ville have i vugge, fordi de er så små. Men tror min skole/su bliver lidt muggen hvis jeg melder mig ud, når de har betalt min barsel  Men når det sidste halve år så er taget, regner jeg med at få hende hjem igen. Mit store ønske er at passe mine børn selv 
Min søn var 8½ md. da han startede i dagpleje. Han elskede det fra første øjeblik og havde ikke engang tid til at sige farvel, når han blev afleveret. Nu er han 5 år og jeg kan tælle på en hånd de gange, hvor han har været ked af at blive afleveret.
Vores søn var 6,5 måned da han startede i dagpleje (at han så næsten ikke har været der mere end 2 uger sammenlagt pga sygdom er en anden sag), men han har fra dag 1 elsket at være der og har aldrig grædt når vi forlod ham. Han er til gengæld glad for at se os, når vi kommer og henter  Adrian var klar til det og vi har været meget glade og trygge ved vores dagplejemor. Det har naturligvis også at gøre med, at vi kan se hvor godt vores søn trives der - det er alfa omega 
10 måneder og der var vi begge klar - hun var blevbet rigtig svær at underholde alene herhjemme og vi bor langt fra alt interessant man kan foretage sig! Jeg havde sat 14 dage af til at køre hende ind. Det tog 3! Uden gråd. Hun har altid elsket at være der.
min søn var 11 mdr da han startede og min datter skal starte når hun er 13 mdr.
Min den største var 6 mdr, nr 2 var 1 år og det samme med mathilde som skal begynde på tirsdag   hun bliver 1 år d.10 april. mvh katrine
Min datter var 6 måneder da hun startede. Ravnemor   Hun fylder 2 sidst i juni. Vi har stort set ikke haft problemer med at aflevere og hun er rigtig glad for at være der. Kunne godt mærke omkring de 9-10 måneder, at hun blev mor-syg, men der var hun heldigvis så tryg i vuggestuen, at det gik rimligt smertefrit. Og hvor blev hun forkælet i starten, det var ikke så tit der kom så lille et pus. Det er underligt at skulle aflevere de små, men hvor er det så endnu mere dejligt at skulle hente igen og blive mødt med en glad og hvinende lille prinsesse.
Da min datter var 3 mdr blev jeg temmelig meget syg over 3-4 uger. Det var på tale fra min læges side, at vi skulle stoppe amningen med piller for at jeg kunne få den medicin, som skulle gøre mig rask igen, men som man ikke måtte tage når man ammer. Vi valgte dog på daværende tidspunkt, at jeg fik noget andet og mere amme-venligt medicin, men som så havde den ulempe, at det tog længere tid for mig at blive rask. Jeg ammede altså så meget som muligt mens jeg var syg, men pga sygdommen gik min mælkeproduktion ned. Vi måtte derfor supplere med mme, vælling og grød selvom lillepigen ikke var ret gammel. Da jeg blev rask var hun ved at være 4 mdr gammel, så jeg valgte at trappe amningen ned til 2 gange dagligt og fortsætte med vælling m.m. Det har jeg så gjort i en periode og for to dage siden opdagede jeg ved en natte-amning, at jeg ikke kunne få lillepigen mæt. Jeg valgte derfor at stoppe amningen helt. Men...nu er mine bryster her 2 dage efter amme-stoppet fyldte og spændte. Hvad gør jeg så nu? Lægger jeg hende til stopper mælkeproduktionen jo ikke...og lige nu kører det så fint med vællimg, mos og grød, så det vil jeg ikke stoppe. Lillepigen er idag 5 mdr gammel. Håber på råd hurtigt.. Mvh maj
snakkede om man kan få noget pille-værk der stopper produktionen. Her er der dog ikke behov for det. Mælkeproduktionen er stort set helt ophørt af sig selv. Det er kun ren hygge, når jeg ammer hende 
du bliver nød til at trappe stille ud. Hvis du har til 2 gange dagligt så fortsæt med 2 gange dagligt lidt endnu. efterhånden kan du gå ned på 1 gang dagligt og så måske give lidt mad først og så en ammetår bagefter så tager hun ikke så meget. Eller du kan vælge at malke ud, du skal bare kun tage lidt af gangen. Men du bliver nød til at trappe stille ud ellers kan det jo sætte sig til brystbetændelse. Jeg har selv oplevet at være helt nede i mælkeproduktion efter en operation. Jeg troede virkelig det var slut men jeg lagde ham til så meget så muligt og gav lidt flaske hvis nødvendigt. Mælken kom tilbage igen, men nu hvor jeg er nede på 3 gange om dagen kan jeg godt se det går hurtigt ned ad med mælk.
ikke med sygdom og det, men jeg ammede også kun 2-4 gange dagligt, og det var begyndt at være lidt en kamp, han hyggede sig, men synes det var noget så skægt at ligge og slå mig mens han "spiste" så da han var 6 mdr stoppede jeg fra den ene dag til den anden, mine bryster blev også meget spændte, men jeg håndmalkede lidt når det spændte for meget, dvs. jeg pressede bare lidt ud så trykket forsvandt og efter 3-4 dage hvor jeg havde gjort det var det ikke længere nødvendigt, og produktionen gik stille og roligt i stå, eller det vil så sige den gik aldrig helt i stå ;O) den dag idag drypper de stadig til tider, men det er ikke et problem for mig ;o)
Min sundhedsplejerske siger, at jeg skal gå i bad og massere brysterne, og klemme lidt mælk ud. Det har jeg så gjort og det har taget lidt af spændingerne. Jeg forsøgte også at lægge lillepigen til, men hun stritter imod. Det gider hun ikke - hun er blevet vant til andet mad, samt flasken og det at hun ikke skal arbejde så meget mere for føden(jf. sundhedsplejersken). Hanne GJ : Lyder fornuftigt. Jeg vil prøve at følge dit råd. I øvrigt synes jeg at det er svært at skulle stoppe amningen 100% - mentalt være klar til det. Hvis det ikke var pga. sygdommen, så havde jeg nok ammet hende fuldt ud(som jeg gjorde det før sygdommen) til hun var 6 mdr. Vicky02: Havde du ikke lige født? Eller forveksler jeg dig med en anden? Jeg er ked af at høre, at det kniber med amningen. Har du prøvet at få lidt mere gang i det vha en brystpumpe? Mvh Maj
til at stoppe det med - lillemanden fik kun råmælk af det ene yver desværre- jeg kunne ikke da han flåede mit ene bryst og det andet af andre årsager ikke virker desværre. Så jeg fik altså piller til at stoppe det selvom det faktisk ikk var nået at gå rigtigt i gang - to 1/2 piller i to dage det avr det.
jo jeg fødte for 1 måned siden  Først var mælken lang tid om at løbe til. Så var der 2 uger med smerter i brystvorderne. Så knap en uge, hvor jeg troede alt var ok, og derefter gik produktionen ned, der kom brystbetændelse osv osv... Alt er prøvet, fra maskine over til gamle husråd. Nada hjælper  Så nu er hun på sutten... og hyggebryst et par gange om dagen. Desværre er det nærmeste kun vand der kommer ud af mig.
Som de andre siger skal du klangsomt trappe ud. Nu hvor du er stoppet helt med at amme kan du evt. malke lidt ud engang imellem. Gør du det sjældnere og sjældnere vil produktionen langsomt dale og til sidst stoppe helt. Brug evt. en stram BH. Det kan hjælpe til at mælkeproduktionene nedsættes. Jeg brugte en god sports BH. Da jeg stoppede døjede jeg slet ikke med brystspændinger eller andet. Det gik helt uden problemer. Ellers må du til lægen hvis det ikke kan stoppes naturligt uden problemer.
Hej igen. Er det strengt nødvendig med en stram bh? Jeg har ikke meget lyst til at noget klemmer om de spændte bryster. Indtil videre har det hjulpet at gå i varmt bad og massere brysterne + klemme lidt ud. De er ikke så spændte mere. Jeg har igen forsøgt at lægge lillepigen til...bare lidt. Men nixen...hun nægter. Vicky02: Æv, det er jeg ked af at høre   . Amningen når den kører er jo helt fantastisk. Men måske du så ammer fuldt ud når den næste baby er kommet   . FieThomsen: Hvor lang tid gik der før din mælke-produktion stoppede helt? Dage, uger? Mvh Maj
Til sidst ammede jeg kun om natten. Der ville hun dog spise et par gange i løbet af natten, tror dog ikke hun fik det store. En dag bestemte jeg mig for at det skulle være slut og stoppede bare fra den ene dag til den anden. Jeg har aldrig derefter skullet malke noget ud el. lign. Der var lige en enkelt dag hvor de var en smule spændte, men ikke slemt. Nu er der gået 2-3 uger og der kan stadig godt finde på at komme en dråbe mælk ud, men jeg tror som sådan at det er stoppet helt. Du skal heller ikke have en ubehageligt stram bh på. Blot den størrelse sports bh du normalt ville bruge. Det kan i hvert fald hjælpe.
SUK... Vi elsker vores søn og gør alt hva man kan og skal for sit barn... Faktisk fik jeg i går hos fys og i forgårs hos nye SP at vide jeg måske lige skal tag en liiiiille bitte slapper med hans træning og huske at nyde ham lidt mere... MEN Vi mangler godt nok stadig svar på hans urin prøve, men det ventes ikke at der skulle være noget at finde i den. Sygehuset mener han er sent udviklet- her er mit dilemma så at øjenkontakten ved sent udviklede børn jo ikke bør blive ringere men minimum forblive den samme (?) Troldens er jo blevet dårligere... Han nakketræning giver lidt fremskridt allerede - jo han holder hovedet lidt mere nu og bedre. Dejligt. Jeg talte så med den nye SP, min læge- og andre omkring hva de mener om det med sen udvikling når hans øjenkontakt jo har været ok før - men nu er dårlig... SPen virkede til at mene det samme som mig - at han nok måske alligevel ahr en sygdom. Jeg spurgte osse min læge i dag hva han mente om det hele - og ja han mente som os han nok måske stadig er syg. Nu er det så at han kom emd et forslag - et forslag jeg INTET aner om hvis jeg skal være ærlig! Nemlig autisme   Ikke at han sagde det ER det - men han synes at ha en mindre EVT mistanke om det KUNNE være dette MÅSKE... Vi talte osse vedr min tanke som tidligere var adhd evt... Jeg aner snart ikke mine levende råd! Vi skal ha en hjemme fys og en småbørnskonsulent til at komme. De tager udgangspunkt i for sent udviklet ligesom overlæge og fys på sygehuset som vi skal gå til tjek hos osse. Men nu er jeg jo bekymret - tænker ser jeg/vi spøgelser osv osv osv... Hvilke prøver kan han mere komme igennem mon for at finde ud af hva han måske kan fejle... Lige nu tænkerj eg slet ikke "bare han ikke er syg" - lige nu tænker jeg BARE VI FINDER EN LØSNING og MEGET snart!
har ikke lige læst alle svar, da jeg blev gravid med den første, tænkte jeg også jeg ville smutte ud for mig selv og amme.... men da det kom til stykket var jeg bare så ligeglad, havde den holdning, min baby er sulten, frem med maden.. så må folk se den anden vej, kan side alle steder gågaden, cafe, biblioteket ja offenlige veje, jeg er lige glad. men nu da jeg ikke ammer mere, ja så eer mine bryster mine  går fx aldrig i noget nedringet eller bikini. men amme er intet problem. og er ligeglad med hvad andre tænker...  Sidder selvfølgelig ikke med brystet lige i hovedet på andre men frem skal de da når baby er sulten... folk kan bare selv lade være med at se hvis det gener dem, jeg hader fx dem som sidder og hoster og snotter på cafeer hehe 
Men med alle de ting du bliver frastødt af og irriteret over må det være rimeligt svært for dig at bevæge dig rundt i det offentlige rum.
Hejsa Jeg stoppede fra den ene dag til den anden, kan ikke anbefales   Jeg skulle til læge ca 5 dage efter, så tænkte jeg kunne få piller til at stoppe produktionen der. Men da jeg mødte op, sagde han det værste var overstået, så det var ikke nødvendigt. Jeg masserede også brysterne og malkede lidt ud, for at tage de værste spændinger og det foregik under den varme bruser. Men pyha de var ømme, men du er nok over det værste nu. Jeg kan ikke huske hvor længe efter jeg havde mælk, men mener at kunne huske, det var en lille måned, måske lidt mere.
tænkt og tænkt og tænkt siden jeg oprettede sidstei ndlæg med en opdatering fra sygehuset - og ikke mindst efter samtale med den nye SP og i dag min læge... Er faktisk tudefærdig fordi jeg bare ønsker en løsning så vi kan få hjulpet ham aller bedst muligt det bette pus. Som sådan er han jo en normal glad og til tider utilfreds dreng så at sige... Men der er bare en følelse af at der er noget galt der nager mig - specielt nu efter disse samtaler hvor SP og læge faktisk er enige med mig.  
vil MEGET gerne høre fra andre forældre til børn der har haft problemer med øjenkontakten - specielt som har haft den men hvor den er blevet dårligere i stedet for bedre, som samtidigt har haft en smule motorik problemer, med at løfte nakken helt nok samt selv holde hovedet helt så meget som de bør kunne som 3 mdrs.
forstå hvis det er frustrerende lige nu. Jeg kender intet til problemstillingen, da jeg endnu ikke selv har barn. Så kan desværre ikke komme med gode erfaringer eller råd. Men kender en anelse til lidelse og umiddelbart er det min fornemmelse, at det er på et meget tidligt tidspunkt at stille en diagnose som denne. Jeg har faktisk aldrig hørt om at den kan stilles så tidligt, men igen, så ved jeg slet ikke nok til at kunne udelukke, at det kan lade sig gøre. Men håber i hvert fald på det bedste for dig og din familie.
en autisme diagnose stilles sjældent før barnet er min. 3 år og ofte føsrst omkring skolealderen, dette gøres den da symptomer som bl.a. manglende øjnkontakt kan skyldes mange andre ting. Er hans syn blevet tjekket?
Jeg har læst ude på nettet om en mor der havde fin øjenkontakt med hendes lille dreng indtil en dag hvor hun fokuserede på at få øjenkontakt så ville han ikke og jo mere hun prøvede jo mindre ville han kigge hende i øjnene simpelthen fordi han kunne mærke hendes frustrationer måske det er det Tobias gør?
...Så bliver autisme eller ADHD jo ikke dårligere, med mindre barnet ikke får kontakt. Og DET lyder det jo til, at han gør, når du ovenikøbet er blevet bedt om at slappe lidt af. Og ingen af delene er vel noget, som man kan gøre noget ved alligevel - hvis man overhovedet kan diagnostisere dem nu? Var der ikke noget med, at han også var bedre i øjnekontakt med faren? Måske det netop kan være, fordi faren ikke er så meget i panik, som du er? Jeg kan virkelig virkelig godt forstå, at du går lidt i panik, og at du bliver ked af det. Men måske skal du prøve på at slappe lidt af - du har jo læge og SP med, denne gang som personer, du stoler på, så sagen er i de bedste hænder. (I know, det er SÅ nemt at sige, når det ikke er ens eget barn - så svært at gennemføre, når det er!) Jeg aner ikke en bønne om problematikken, men håber, at du finder den erfaring hos andre, som du har brug for. Medfølende tanker fra tina
Uvished er altid en uhåndgibelig svær størrelse, ikke sjovt. I får dog næppe afklaring på sagen her og nu, det er jo temmelig komplicerede diagnoser at stille, og heller ikke diagnoser man stiller på babyer. Jeg ved ikke hvordan i skal gøre det, men prøv at slappe af, fjern fokus lidt fra det med øjnene, slap af, vær sammen med Tobias "helt normalt", og se om ikke det bliver bedre når i ikke hele tiden har fokus på problemet. ADHD mener jeg efterhånden er bevist at en ret så stor del er arvelige betingede, nu kender jeg ikke lige arvegangen, men hvis ikke det findes i hverken din eller din mands familie, er sandsynligheden herfor i alt fald mindre.
... gik hans synstest?
nu skal jeg erkende jeg intet selv kender til autisme og ikke det vilde til adhd heller. Lægen diagnosticerede heller ikke, men nævnte det som en ting han troede det måske kunne være- på baggrund af en anden far med et barn han har haft med at gøre. adhden- ja det er jo så mig selv der i mit sind er tilbage ved dette i og med mit instinkt siger mig der ER noget - og læge og SP er enig medm ig i kontakten ikke burde svinde - men om ikke andet forblive som den var hvis han var en sen dreng. Men nej det er korrekt at begge dele ikke kan diagnosticeres før børnene er lidt ældre så vidt jeg ved. Uha ja han blir jo alt som han skal - man tør jo slet ikke andet for sæt nu han kom mere bagud pludseligt   Jeg kan slet ikke holde tanken ud- det er så vanvittig frustrerende for man troede jo egentlig man havde en afklaring - indtil man havde fået vendt den nok i en del dage - og når så læge og ny SP er enige med en... Puha ja så går tankerne jo bare helt i selvsving igen. Ja både fys og SP sagde jeg skulle slappe lidt af og nyde ham- prøver så godt jeg kan osse. Og det lykkedes da osse sådan skal det ikke lyde. Jeg havdeb are tolket at jeg skulle træne ham mere end fyssen reelt mente jeg skulle - fandt jeg ud af da vi var til tjek up i går... Så fra i dag har jeg skåret ned igen naturligvis. Ikk at han som sådan tager skade af det - det er jo nakketræningen vi taler om med fyssen her... Det er sikkert osse fordi nakketræningen kan jeg jo "tvinge" bedre med træningen - øjenkontakten kan jeg kun prøve, jeg kan jo ikke tvinge. Og det er så frustrerende at det bare ikke blir bedre... Man vil jo sin trold det bedste i verden - og det ebdste er naturligvis at alt er som alt skal være - og som forælder vil man jo gøre alt for de små pus- men her er jeg næsmest sat ud af spillet føler jeg. Fordi jeg reelt kun kan prøve resten er jo sådan set op til ham. Nanna: Nu kender vi ikke til vores såkaldte biologiske fædres arvemase skal det siges. Little-horise: Jeg tror det ikke- for panikken er jo først kommet EFTER at kontakten blev dårligere og man begyndte at tale i han måske fejlede noget. SP mente det kunne være meget lig en stofskifte sygdom- hun må ha oplevet en del med de samme ting som har lidt af dette- men vi har jo endnu ikke svar på urinprøven og hæl prøven inkluderer nogle stofskifte sygdomme så vidt jeg husker... Men han er jo sandsynligvis ikke testet for alt så ingen siger der er pote- hælprøven var jo negativ eftersom vi intet har hørt i hvert fald. Det blir nu heller ikke bedre af en masse gæt både af jeg selv men osse andre... Det kunne jo være... Jo men jeg vil bare ha vished NUUUUU og det kan jeg ikke få   Fordelen ved at ha noget at gå efter er at man kan skabe et forløb, komme videre og arbejde ud fra og hen mod. Det kan man ikke med intet udgangspunkt. for som sagt tror vi ikke rigtig på den sene udvikling da han så burde ha bibeholdt kontakten og ikke fået forringet. Han skal til den sidste øjenlæge i Viborg her d 22 april osse. men da ham i Vejle + sygehuset i Vejle intet fandt tror jeg heller ikke på ham i Viborg gør.. Puha jeg er ekstra følsom nu hvor vi begge ligger med influenza og trolden i to dage ikke rigtigt har kunnet bøvse og derfor har haft ondt i mavsen igen... Håber ikke han blir smittet osse det lille pus...
Uha, hvor jeg føler med jer. Det er bestemt ikke en rar situation at stå i. Som andre - og du selv - har været inde på, så bliver der ikke stillet en ADHD eller autisme diagnose allerede nu. Oftest er det først, når barnet kommer i skole, og på det tidspunkt kan diagnosen stadig være svær at stille. Mange oplever, at deres børn får en slags blandingsdiagnose. Med andre ord skal du måske indstille dig på, at der kan gå 5-6 år, inden du får vished i hvert fald, hvis det er den slags, han fejler. ADHD er ofte nedarvet gennem faderen, men langt fra altid. Hvad kan du så gøre nu? Ja, her forstår jeg godt, du bliver frustreret og desperat og gerne vil have en facitliste, som du kan rette dig efter. Men det findes ikke. Jeg tænker, at du bare skal behandle ham, som man behandler alle andre små babyer. Leg med ham, træn med ham, grin med ham, nus om ham - præcis som du ville gøre, hvis du ikke var bekymret over, om han fejler noget. Han bliver fulgt rigtig tæt af fagpersoner, og det er DERES opgave at stille diagnoser og foreslå behandling og træning. Det skal I selvfølgelig tage til jer, men ellers synes jeg, at jeres opgave bare er at være Tobias forældre på akkurat samme måde, som vi andre er forældre til vores børn. Det bedste, vi kan gøre for vores børn, er at elske dem og være der for dem, og det tror jeg gælder uanset! Pøj, pøj med ham. Jeg håber, det viser sig, at det er noget ubetydeligt, som han vokser fra.
for dine ord- jeg kan godt se hva du ener- og vi er sammen med ham som man jo bør være normalvis... Selvfølgelig er der ind i mellem de bekymringer ja- og de er nogle dage værre end andre. Det er rigtigt det er dem der skal stille diagnoser- men ahr virkeligt svært evd at sluge de snakker om sent udviklet når vi andre ikke kan få det til at hænge sammen. Og kommer så sådan til at spekulerer på - HUSKEDE vi at sige til den anden overlæge at han ahr haft øjenkontalt- HUSKEDE de første to at skrive dette i papirene så den sidste vi skal til tjek hos osse HAR set dette mon osv osv... SÆT nu hun ikke har fået med at han HAR haft øjenkontakt... Pludseligt er man abre sådan i tvivl om alt kom med og blev sagt til dem alle... Og igen - rationelt VED jeg godt der er en øjensynlig nok ret stor chance for der går år før vi finder ud af noget - HVIS vi finderu d af noget og HVIS der reelt er noget... MEN jeg ønsker jo vi gør hva vi kan NU for at finde noget evt i tide - hurtigst for alles skyld og mest af alt ham selvfølgelig. Men hvor går man så hen og blir tjekket mere??? hvem kan lave noget emre udredning af en art mon... Ikke fordi man ahr det yderst ambivilient med det - for man har sådan set heller ikke lyst til at udsætte sit barn for mere end nødvendigt - det stresser og hvis de stikker gør det ondt osv osv osv... Uha hvor er det bare hårdt at føle sig lige så uvidende nu som da det startede faktisk - man fik lige tygget på og talt om med fagpersoner og føler lidt at man "desværre" fik ret i intuitionen... Suk... Det er et slag- og et slag der kom ud af det blå... Man sidder den ene dag med en raks dreng - den næste dag med en måske syg... Så med en rask blot sent udviklet- og så en igen måske alligevel syg... Sådan føles det i hvert fald. Og det giver dælme anledning til alle følelser der findes i registret mere el mindre...
Har bare lyst til at give dig et kram... Håber det ikke er så alvorligt som i frygter...
en anden ting vi har lagt mærke til og nævnt for div. fagfolk men ingen feed back har fået på er - han begyndte som 2 mdrs at "skabe" sig så småt når han skulle ha mad... I små perioder er det lidt bedre hvor han ikke er så slem, men det er få dage af gangen. Han vil gerne ha flasken, men blir gal og basker den ud af hånden på en og ud af hans egen mund. Så "leger" han med den med tungen, smider den ud og blir gal igen og basker med arme og ben. Forskellige flasker og sutter er afprøvet med forskellige str huller ect og INTET virker! Han steg så til at spise 200 ml 2-3 gange dagligt og tænkte ja det passer jo osse meget godt nu han blev 3 mdr at han skulle til og spise lidt større måltider - men et avrede kun 4 dage så var han tilbage ved sit småspisene og "skabene" jeg igen. Og her er det jo vi tænker - er det et tegn måske?? Altså noget der kan være en del af noget større osse - ligesom øjenkontakten og motorikken?? Madning gik jo helt efter foreskrifterne fra starten ellers uden problemer what so ever - det gik så godt osse på abrselsgangen fra starten tog han bare flasken til sig og suttede løs uden problemer af nogen art - og pludseligt dette (som de ikke virker til at interesserer sig for) altså fagfolkene??? Vi HAR sagt det mere end en gang skal det siges. Og det bekymrer mig en del... Osse fordi han pga dette spiser mindre igen. Han gik fra de 600-800 ml op på de 800-1000 ml som han jo mere el mindre bør. Men så tilbage på de 600-700 ml mere el mindre... Er det kun os der ser dette som noget der osse kan ha noget med det hele at gøre- bilder os noget ind fordi vi er overbekymrede forældre?? El. er det noget man burde ligge noget i ligesom vi gør... 
Hej, Jeg sender dig det største varme kram, og hvor jeg dog føler med dig. Det er en fustrerende situation I er i. Jeg kan godt forstå du ønsker at få ham undersøgt grundigt, men nogle gang skal man heller ikke forsøge at skabe en diagnose, men ligesom indfinde sig med at børn er forskellige - og selvfølgelig holde øje med udviklingen. DOG kan jeg bestemt godt forstå du reagerer som du gør - jeg kender jo ikke Jeres økonomiske situation. Men da min datter pludselig blev syg, og vi ikke orkede det offentlige cirkus (hvor man bliver sendt fra fagperson til fagperson - osv). Derfor tog vi et privat hospital, hvor de gennemgik alt, og det var en befrielse. Efter 3 uger havde vi fuldstændig styr på hvorfor hun pludselig havde hævede kirtler. Blot en tanke Rigtig god bedring Lene
da min datter var ca 3 måneder begyndte hun at væve i øjenkontakten. Hun fik nogle gange "anfald" hvor hun rystede kraftigt på hovedet og øjnene kørte rundt. Det var meget voldsomt at se på, og jeg var sikker på at noget var helt galt! Sp og egen læge mente der kunne være tale om en hjerneskade, men at der ikke var grund til at undersøge dette før hun blev noget ældre. Det var meget frustrerende og jeg havde mange bekymringer. Da hun blv ca 7 måneder aftod disse "anfald" meget og da hun va et år var de helt væk. I dag er hun 4 og er på flere område foran sinde jævnaldrende. Hun er også så småt begyndt at skrve og læse få ord. Det jeg mener er at man som mor ofte har en fornemmelse af at noget er galt, men jeg mener også at denne fonemmelse ofte er præget af frygten for "hvad nu hvis" men netop også fordi man er MOR er frygten og fornemmelsen præget af følelserne for ens lille barn. Hvad gjorde jeg..? Jeg bsluttede mig fro at nyde min datter som hun var og er! Hvis der var noget galt kunne jeg ikke ændre det på dette tidspunkt, og jeg ønskede ikke at vores hverdag sammen skulle være præget af en unaturlig opmærksomhed, eller at min datter hele tiden skulle observeres.
Jeg har jo en dreng som er Infatil autist. Han er nu 8 snart 9 år og blev udredet da han var 4 år...Vi har vist der var noget galt lige siden han skulle til at snakke, for det begyndt han bare ikke med. Alle synes det var tidlig at han diagnosen, men helt nye tiltag er at man kan opdage autisme helt ned til 18 mdr alderen. Så at "din kontakter" allerede begynder at tænke den vej er meget tidligt...Det er super at du er OBS på det, men var der ikke noget med at han havde god øjnekontakt med far? Måske han kan mærke du er alt fokuseret på dette når du er sammen med ham (sådan havde jeg det selv med mads da vi ikke viste hvad der var galt) Jeg håber det bedste for jer og lille mand.... mvh katrine
Så skal datteren starte i dp efter påske. I den forbindelse skal hun have et par sko. Hvilke har i erfaringer med og hvilket overtøj har i til ungerne?
går hun selv eller??? marcus startede i dp for en lille måned siden, han har en flyverdragt med som de bruger på tur, et fleece sovesæt (regner med det kan bruges under noget regntøj her i foråret) så har han altid sin jakke på når jeg afleverer ham om morgenen, og den bruger de han hvis de bare lige skal gå udenfor kort tid. ellers hue, tynde vanter, tykke vandtætte vanter, vandtætte udendørs futter.
jeg går også og overvejer hvad man lige gør med sko nu de når kravlealder og DP alder men ikke kan gå. Man kan få sådan nogle vandtætte poser til fødderne. Dem vil jeg nok give mig i kast med. De har jo ikke godt af at få sko på fødderne før de kan gå, tror faktisk nok det er bedst hvis de lære at gå uden sko på.
tak for svar. Ja de har bedst af ikke at få sko på. Men min datter rejser sig og går ved ting. Jeg synes de der kæmpe pose futter man kan få virker så utiltrækkende. De støtter jo ikke ordentlig og ruller rundt mm. Min søn som nu er knap 4 år startede i dp til efterår så der var det jo helt naturligt at købe støvler til ham. De sko hun skal have skal kun være til en lille time de er uden for. Hun har indtil videre aldrig haft fodtøj på og ville helst vente lidt. Regner med at hun i overtøj kan nøjes med termosæt, jakke evt regntøj. Men er der nogle mærker som i alle er særlig glade for som første sko???
skofus eller bundgaard
Vores lille dreng er lige begyndt at gå rigtigt rundt omkring.. Jeg har valgt et par gode lædersko med gummisål, men en tynd en så de er så fleksible sim muligt.. Jeg er rigtig glad for købet og Magnus går rigtigt fint i dem, trods han ikke rigtigt hat haft andet end kravlefutter på før. Ang tøj har jeg købt et godt regnsæt samt en overgangsjakke. Her ud over har DP så nogle trøjer så han kan få lag af og på efter vejret...
kære ænder.. er der nogen af jer der kan hjælpe med at finde en dansk manual til denne stol på nettet, hvis det altså eksistere??? det står nemlig ikke på dansk i manualen som er med til stolen, og jeg er mega sprogspasser, så jeg fatter nada af det der står. piv.. og denne hersens fantastiske stol kan jo en hel masse ting... men hvordan..... så hjælp mig søde ænder hvis i kan
Jeg kan desværre ikke hjælpe.. Men vil du ikke følge op på hvad du syndes om stolen da jeg overvejer at købe den når Adda en dag vokser ud af sin nuværende..
hejsasa jo, jeg skal prøve om jeg husker det.. og når jeg får lidt mere erfaring med den.. hehe
Vi har denne stol og vi er rigtig glade for den.... 
Nu har vi ikke lige sådan en selv, men derfor vil jeg gerne prøve at hjælpe  SØgte og fandt   side, tror du kan finde den du har der. Det er vel et forsøg værd 
Vi har også haft (og har nu til lillebror) denne stol, og synes den har været helt super!! Meget glade og tilfredse med den...
Min søn på 10½ mdr drikker uhyre lidt væske. Jeg aner ikke overhovedet hvordan jeg skal få noget indenbords. Det er uanset hvordan jeg prøver og med hva jeg prøver, så er der intet der hjælper.. Jeg tilbyder ham både før vi skal spise under og efter og det er sjældent han tager noget.. Han får ikke nat flaske mere og spiser ellers rigtig godt og har også vandladning og pæn afføring. Gode råd søges.. Det skal siges at jeg heller ikke selv drikker særlig meget og lever lidt i den overbevisning om at kroppen nok skal sige til hvornår den har behov for væske. Det bekymrer mig nok mere end det bør, men kan ikke lade være med at fokusere på hans væske indtag. Hans søster derimod drikker konstant..
der kommer ud i stedet for.. Er der flere våde bleer dagligt, og virker han glad og veltilpas?
ja i den alder er det jo bleen der siger mest om hvor godt hans indtag af mad og drikke er, og hvis det er normalt så ingen alarm ;o) marcus har også dage hvor han ikke drikker så meget, mens han har andre dage hvor han drikker helt vildt meget ;o) men uanset hvilken dag det er har han masser af våde bleer og faktisk tyndere afføring end de fleste (dp siger at det er mere tyndt end normalt, men det betyder bare han har et godt væske indtag) du skal jo også tænke på, hvis han får noget tyndt grød, frugt, sovs, vælling osv osv. så får han jo også væske derigennem.
Jeg forstår godt dine følelser, det er kun naturligt at reagere, men så vil jeg også sige, tage nogle dybe indåndinger helt ned i maven og prøv at løsne op. Det hverken hjælper eller bliver bedre af at panikke. Jeg tror, at du blander mange ting sammen og ser dem som tegn på al muligt og det tror jeg er dine følelser og angsten og panikken, der gør får dig til det. Selvfølgelig ønsker du, at din søn er sund og rask, det ønsker vi alle for vores børn, men det er de færreste der ikke oplever, at noget ikke går som det skal. Han er ikke særlig gammel og fordi de mener/siger at han er sent udviklet, er det ikke ensbetydende med at han altid vil være det. Mange små børn og for tidligtfødte børn er ofte "bagud" i udviklingen, men indhenter det stile og roligt. Ofte ved hjælp af lidt ekstra træning. På nogle børn kan man tidligt se tegn på problemer. De 2 du nævner her er meget forskellige. ADHD er en opmærksomhedsforstyrrelse og autisme er en udviklingsforstyrrelse. Under 3 år foreligger der sjældent en diagnose og ofte over 6 år, da de symptomer, problemer og tegn skal være til stede i forskellige situationer og steder. Det er kun en psykiater med speciale i børn der må stille disse diagnoser. På nuværende tidspunkt er der ingen grund til køre sig selv op med disse diagnoser, men læg dem side og vide at hvis det skulle komme dertil, så er I forberedte. Det som jeg ser er meget vigtig, uanset barn, det er at lære sit barns signaler at kende og se på sig i de situationer hvor det kokser. Børn er eksperter i at føle os, selvom vi måske tror vi kan skjule det. Prøv roligt at se på eks. det med flasken. Er det fordi han ikke er sulten nok, er du urolig, synes det er skægt at lege med flasken osv. Der er jo mange måder at prøve det af på og start fra en ende af. Hvis det så viser sig, at der er noget, jamen selvfølgelig bliver man da ked af det, vred, frustreret mm., men det må bare ikke blive til jordens undergang, at ens barn ikke er som alle andre. I det lange løb er de det ikke alligevel. Jeg har altid syntes, at jeg havde et mærkeligt barn. Måden hun var på, reagerede på, talte på, motorikken osv., men valgte at lære hende at kende, med de særheder hun nu engang har. Det har betydet, at vi har respekteret og accepteret hendes personlighed, selvom den på så mange måder ikke er normal og konflikter så meget med mig. Der har jeg virkelig haft problemer, med mig selv. Da jeg så fik stillet diagnosen ADHD, hjalp det til at kunne forstå, at der foregik mange ting i hendes hovedet, ligesom hos mig og valgte så at gå videre med det, at få hende udredt. Jeg troede hun havde stille ADHD, for på det kognitive område har vi samme vanskeligheder, men der skulle kun et møde med børnspyk. til at ændre dette til Asperger Syndrom. Det er hun så blevet undersøgt og testet for og resultatet er AS. Som 10 årig fik hun diagnosen og mange "brikker" falder på plads. Hverken hende eller os er kede af diagnosen, for hun er jo stadig den samme pige, det har ikke ændret sig, men vi ved nu hvor hun har det svært og kan hjælpe med det samme. Men lige fra lille af, har vi handlet på hendes behov og ikke vores egne eller andre børn og hun er aldrig blevet presset ud i noget, fordi det var normalt eller plejer eller det skal børn. Hun har altid været i SP søgelys pga hun ikke spiste nok - syntes hun og var senere end andre til det motoriske og idag har hun ingen problemer med mad og motorikken har vi altid arbejdet med bla. i form af gymnastik. Selvfølgelig er det ikke nemt med en ADHD mor og en AS pige, men ved at vende det til udfordringer frem for problemer, hjælpemidler frem for hindringer, så går det ganske fint. I det store hele har vi de samme problemer som alle andre familier, vi har bare sværere ved at styre rundt i det hele, men hvad, alle familier har noget. Ingen er perfekte, eller dvs uanset hvad, så er mine børn perfekte for mig. Min søn bliver der holdt øje med pga min ADHD, men indtil videre er han som de fleste drenge i 0 kl. Vil helst lege end at sidde stille. Jeg har fået ro ved at vide, at skulle der komme noget med ham eller noget yderligere med hende, så er jeg forberedt. Jeg tænker ikke over det i det daglige. Det er jo nemmere at være den der ikke står i det, men hvis jeg skulle give dig et råd ville det være, at slappe af og nyde samværet med din søn. Lave de øvelser som du nu skal med ham, men lade resten af tiden være afslappet. Han er endnu meget lille og ny og der er intet man ønsker mere, end at ens barn trives. Du har fået mange informationer og det hele er rodet sammen. Få samlet op på papirerne, så du ved, hvad de ved. Få et træningsprogram, så du ved at du har lavet øvelser og kan lege for resten. Du skal have ryddet op i det, så du kan få ro og tro på, at du gør det godt. Du er hans mor og du kender ham bedst, men også den der kan gøre ham urolig, hvis han mærker dine følelser. Noget som skinner tydeligt igennem, synes jeg, er din kærlighed for ham. Med den kommer du langt og han også. Knus til dig.
bare et supetskidegodt indlæg Susanne. Jeg kopierer lige det der er essensen for Stute ligenu: "Du er hans mor og du kender ham bedst, men også den der kan gøre ham urolig, hvis han mærker dine følelser. Noget som skinner tydeligt igennem, synes jeg, er din kærlighed for ham. Med den kommer du langt og han også. Knus til dig." Det er nemlig rigtigt, at man ikke kan skjule noget for børn, heller ikke de helt små. Og Stute, det er sgu ikke fordi jeg ikke godt kan forstå at det er svært pt ikke at være over-observerende og overanalyserende. Hvorfor gjorde han nu det, så han mærkelig ud, se nu kiggede han væk, spiser han nok etc etc. Prøv at holde to ugers "tvungen ferie" hvor det eneste du gør er at lave de øvelser, I skal og ellers husker på at det er FORBUDT at analysere og observere. Det eneste der er tilladt er at nyde ungen! knus!
nej hans øjenkontakt med far er ikke god heller - el god emd andre for den sags skyld. Man kan ind i mellem få øjenkontakt, men maks 30 sek hvis man er MEGET heldig! Og det gælder ALLE. (Desværre fristes jeg til at sige - var det så bare mig ja så var jeg jo nok problemet men nej). hvor vidt jeg blander alt sammen - uha muligt (fik jeg ikke selv sagt det?) - for jeg kan jo se alt "u"naturligt som et tegn - eks det med hans mad osse. Jeg ved jo ikke "hvor normalt det er at børn begynder på den opførsel med maden - derfor tænker jeg jo så "er det osse et tegn måske?" Vedr madtid har vi snart prøvet alt.. Nye sutter, flasker, vente en ekstra time, tag en time før osv osv osv fordi det osse kunne være han ikk var rigtig sulten ect... Men nej... Han har virket gal på flasken - og alligevel som om han gerne ville ha den. Altså åbnet munden når den kom til læberne men så basket den en med det samme (når det er aller værst) - når det er knapt så slemt vener han nogle gange hovedet, små tjatter til den, smider den rundt i munden med tungen, virker urolig ect. Keg sys egentlig snart alt er prøvet for at finde grundlag/løsning, men er lige vidt. Vedr. evt sygdom - sagen for mig er således- ikke så meget at jeg blir ked og arrig ect hvis han fejler noget- sagen er at jeg fra starten HVIS han fejler noget ønsker at hjælpe ham fra starten på bedste vis så alt for ham kan komme til at gå så smertefrit som muligt... fejler han noget - jamen så fejler han noget, det er ikke så meget det som jeg ønsker noget at arbejde med og mod. Det må jo (tænker jeg) absolut være det bedste at finde årsagen hurtigst muligt og dermed osse udgangspunkter for hjælp nemlig. Den sene udvikling køber jeg (lægen og SP) ikke fordi vi ikke mener hans øjenkontakt så burde ha blevet værre- den burde jo ha forblevet den samme som minimum. Men det har den jo ikke. Det er osse svært at gå ud fra hans behov når man ikke kender dem - jeg mener jo personligt ikke man kan kende barnets reele behov hvis barnet egentlig er syg men man ikke ved hva barnet fejler- omvendt heller ikke hvis man tror og dermed arbejder ud fra barnet er syge men barnet ikke er sygt. Barnets behov ligger i barnet individuelt ja- de er jo forskellige. Men er osse forskellig alt efter hva de fejler el ikke fejler netop. Ja du har ret - der er INGEN tvivl om min kærlighed til den bette fyr - uha bare jeg tænker på hvor meget jeg elsker den bette myr kan jeg komme helt til at tude (ligner mig ellers ikke)... Det er jo osse derfor man vil dem det ebdste hele vejen igennem...
Jeg synes også du trænger til en slapper   I gør det så flot med Nuller og følger jo alle forskrifter, jeg tror måske, som der også er en der nævner, at Nuller måske kan mærke dine frustrationer omkring nogle øvelser - f.eks. øjenkontakt, og så gør det, det svært for ham at i mødekomme de ønsker, ligesom når f.eks. SP vil arbejde med ham og så han går lidt i baglås. Måske han synes det hele går lidt for stærkt, og lidt for meget "lige på og hårdt"? Er ikke i tvivl om at i bare gør det rigtig godt, men vil også sige, HUSK at slappe af     
Har du overvejet om al den skiften flaske og prøven sig frem er problemet? Jeg har en meget klar fornemmelse af at dine nerver sidder uden på tøjet og at du prøver alt alt alt for meget. Selvom du koncentrerer dig om at slappe af så kan Tobias med 100% sikkerhed fornemme at noget er oppe. Hver gang du prøver noget nyt, kan han mærke at du har en forventning om et eller andet, og så er spisetid jo ligefrem en kamp - især for ham! Hav nu lidt tillid til dig selv og din mand. Nu vil du formentlig sige at det har du også, men det kan jeg meget nemt læse at du absolut ikke har. Hold dig til én type flaske, lav nogle øvelser oppe i hovedet hvor du "ser" for dig hvordan han uden et kny tager flasken og spiser lystigt. VID med dig selv at han nok skal spise, at han nok skal få lysten og evnen til at holde øjenkontakten med dig, og vær overbevist om - inde i dig selv - at han selvfølgelig vokser op og bliver et helt normalt og velfungerende barn. Alle de ting du frygter og de følelser der kommer med må da smitte som bare fanden... Jeg ville også miste al energi og lyst til at gøre noget fornuftigt hvis min omgangskreds observerede mig hele tiden og afventede mit næste træk... Det tror jeg faktisk at alle ville. Jeg ville blive indadvendt og reserveret. Måske noget terapi kunne hjælpe dig?
Jeg tænker det altså også lidt omvendt. Du fokuserer helt utroligt meget på, om han har en sygdom eller ej - det er da fuldstændig naturligt! Det ville også fylde hele min verden, hvis det var mit barn, som jeg havde mistænkt for at være sygt uden at kunne få et konkret svar på, hvad det kunne være. Og nu er det jo ikke ret længe siden, det hele startede. Det har også været en tur med mange op- og nedture og stor tvivl (måske endda også lidt på egne evner). Måske kunne du skrive alle dine spørgsmål og al din tvivl ned, og så opsøge den der speciallæge, som har tilset ham (på børnepsyk?). Så må du forlange nogle flere svar. Sig til ham, at du er i tvivl, om han nu også har forstået, at øjenkontakten har fungeret. Forklar ham om dine frustrationer omkring spisning. Osv. osv. Så må han jo forklare dig, om det kan hænge sammen med langsom udvikling eller ej. Altså, du må opsøge nogle flere svar på alle dine tvivlsspørgsmål hos professionelle folk. Derudover er jeg helt enig i alle de svar, du har fået om at nyde ham og elske ham (som jeg også tror, du gør). Jeg tror også, det ville være sundt for jer alle at slappe lidt mere af omkring det, men jeg kan sandelig også godt se, det er helt umuligt!
vickie: Nu begyndte vi jo at skifte flaske og sutter fordi han begyndte at bøvle med de gamle- han skulle skifte str men bøvlede osse med de nye. det er ikke ualmindeligt at børn på et tidspunkt ikke gider sine flasker mere, og man kan være nødsaget til at skifte - og det var som end det vi troede bare var problemet. Nye flasker virkede ikke - med nye dutter- nej ok de kunne jo være trælse altså... Den næste VED jeg var dum for der ville ikke rigtigt komme noget ud af den. Den fjerde virkede, men var han heller ikke tilfreds med osv osv... Så tilbage til de gamle med nye og større dutter igen. Som sagt er det ikke unormalt at dette kan forekomme hos flaskebørn, så det er naturligt med den viden at prøve en anden slags. Stine: De ter egentlig osse min plan - nu skal vi jo til check up d 26/4 hos den læge jeg er i tvivl om ahr det hele med. Så der vil hun naturligvis blive spurgt og få at høre om min tvivl- derefter regner jeg emd at tag en aktindsigt evt. Læse denne og se hva den præcis siger - så vil jeg ha fat i min læge og høre hva og hvor vi mere kan gøre for at tjekke op på ham. Den tvivl vedr om han fejler noget er nemlig ikke særlig fed - og man vil helst ha den ryddet af vejen selvom det ikke lader sig gøre 100% så længe han er baby kan man sige. Egentlig har jeg/vi ikke tvivlet på os selv- det har der ikke været grund til når man VED man gør alt som man skal og bør- så kan man hvis man tænker rationelt jo nemt regne ud man faktisk ikke selv kan gøre mere og det dermed intet har med en selv at gøre - dette er dog ikke ens betydning med man ikke blir ked og direkte såret.
... i hvert fald være opmærksomme på, at den vigende øjenkontakt også kan skyldes, at han er overstimuleret. Så ja, det bedste råd er nok, at I skal slappe af.
det tvivler jeg på - for der blev jo ikke gået så ihærdigt til værks før her efter den begyndte at blive væk- der var han i hvert fald ikke overstimuleret for tog den meget med ro og han havdei kke ret meget brug for legesager ect heller. de sidste dage har gået med mindre træning, har fundet ud af hvordan jeg får ham til at sove lur nu. Det ville han jo ikke (kan nemlig ikke sætte ham uden for hvor vi bor desværre) - MEN i går hittede jeg at åbne soveværelsesvinduet og lukke for varmen. Næste problem er sutteproblemet for man når bokstaveligt ikk engang give ham sutten før den er ude igen nu han ved han kan tag den ud med fingerene (og så blir han jo tosset!), for samtidigt er han et ret varmt barn - what to do. Jo se, man starter med at hive trolden ud af alt hans tøj så der kun er en lille blenumse tilbage   Så tager man et fleecetæppe lagt enkeltlaget. Gemmer troldens arme ned langs siderne, første gang man smyger tæppet omkring ham putter man det under den satdig frie arm og ved næste omgang tager man den anden del af tæppet og smyger om trolden heeeelt om på ryggen så han selv ligger og holder tæppet omkring sig faktisk. Så ligger man ham på siden mellem 2 store hovedpuder for at aflaste baghovedet og VUPTI barnet falder i sævn, af sig selv UDEN gråd ect. Og faktisk sys han jo det er rigtig morsomt sådan at blive pakket ud og ind osse, så det er bar et + jo for han hygger sig imens   Og hygger han sig... Ja så hygger jeg mig jo osse. Så sådan har jeg nu fundet ud af at få ham til at sove lur- i går hele 2 gange for det ikk skal være lyv endda. 3 timer + 4 timer tror jeg det var! HOLD DA OP tænkte jeg!!
Var i gemmeren i formiddags for at finde knægtens fødselsbog. Jeg kan jo desværre ikke fotælle om dengang, så måtte lige finde bogen. Knægten har både ADHD, tourette, forsinket udvikling, dårlig motorik- u name it. Kiggede lige i bogen, og udspurgte farmand   for at se og hører om der var noget at det du beskriver. Men knægtens øjenkontakt fejlede ikke noget. Der var ikke noget der tydede på at den var helt galt. detr eneste jeg lige kunne læse var at han i 2 måneders alderen ikke spiste så meget. Men er glad for at i allerede nu ved han har lidt motorik problemer, for så kan dette jo allerede nu blive forbedret. ellers vil jeg bare sige at du skal nyde din søn og acceptere at han måske ikke er helt lige efter bogen. heldigvis er alle jo forskelige, og man kan jo ikke forlange at alle kan det samme på samme tid. det med øjenkontakten. Lige som nogen af de andre siger.. ikke tænk for meget over det, men have en narturlig kontakt uden at nedstirre- det lød da faktisk voldsom  håber du ved hvad jeg mener
for kan jo ikke tvinge ham og kæmper sådan set ikke med ham for den øjenkontakt- den forsvandt jo af en grund kan man sige- så jeg prøver bare- men holdt hurtigt med at kæmpe som en vanvittig ligefrem. Det er ikk som sådan kun os mht at han ikk er lige efter bogen - det handler osse om SP, læger mv - der er mange ting og mennesker der jo har gevaldig travlt med alting og at de ksal følge en lige snor gerne. Ikke bar os jo. Det blir det sleeeet ikke nemmere af - men godt at høre drengen ikke havde nogele af vores symptomer dengang hvis man ka nregne med det når de er babyer (?)
også bare lige tjekke om knægten havde haft nogle af de samme ting som spæd, da mange af ting du tænker meget på, lige netop er det knægten døjer med. men Tobias er heldig at have en mor der knuselsker ham og går så højt op i hans ve og vel. Så heldig var knægten desværre ikke, og deraf kommer nogle af hans problemer.
hehe siger du det til ham når han blir hidsig og trodsig teenager   Altså at han er heldig at ha sådan en mor   Spøg til side - du har helt ret. Jeg elsker dælme den bette trold helt tosset! Ja desværre kan der opstå nogle voldsomme grimme sager hvis ikke børn har gode og ordentlige forældre - det er sørgerligt at børnene kan påvirkes så negativt på den måde og til tider direkte ødelægges pga voksne mennesker 
du ringer bare når han bliver teenager... så skal jeg nok fortælle hvor heldig han er 
Når I træner nakken så meget kan jeg da godt forestille mig at han får sit kontakt-behov opfyldt i den sammenhæng. Derfor gider han måske ikke "øve" øjenkontakt når han endelig har "fri". Bare en tanke...
et godt forslag - men igen ikk det for øjenkontakten begyndte før nakketræning startede.
Hej Stute Har man dyrket urinprøven? Hvad var svaret på den? Mange børn som mistrives lidt har nemlig en uren urinprøve. Så vil jeg blot sige at når du putter dit barn, så lyder det for mig, udfra din beskrivelse, at du svøber ham, det er noget mange børn godt kan lide, specielt urolige børn som ikke kan finde ro. (Måske en slynge eller maitai var noget for Jer? Ved mange har været glade for dem, jeg har aldrig brugt andet end bæresele, men stadig med super god effekt) Søndags-hilsen Jette
venter stadig svar på urinprøven - vi fik godt nok at vide der ville gå en uges tid- men min mor arbejder sammen med en hvor der alligevel gik hele 8 uger før de fik svar på urinprøven! Så jeg er lidt afventene endnu med den prøve. Jaj eg er begyndt at svøbe ham - han ahr ellers ikke været en dreng der synes at ville ligge "klemt", men sådan her sys han om det. Jeg gør det primært fordi han ellers smider sin sut og blir hys og kører sig selv mere og mere op - samt at han sover mere og bedre sådan. Han har jo ikke villedet sove lur ellers. Slynge tør jeg ikke bevæge mig ud i efter i går at ha læst en artikel hvor der i USA er 13 børn der er døde i slynge fordi de ligger "bøjet" sammen og kan ha svært ved at trække vejret. Så den er HELT udelukket, det tør jeg simpelthen ikke! Jeg har en bæresele, men den må han jo ikke sidde meget i endnu da han ikke helt kan holde sig selv i ryg mv stadig. Maitai er jeg ikke 100 på jeg husker hva er? Hva har du i tankerne når du siger uren urinprøve?? Noget specielt eller hvordan?
Hej Stute En dyrkning af en urinprøve tager et døgn, og så er der svar, der er nogen som hænger i bremsen, du må have fat i dem som kan give dig svaret. Det er meget vigtigt at han kommer i behandling hvis der er noget i urinen, og det kan kun gå for langsomt, men der kan godt gå lang tid med at få et svar hvis ikke der er vækst i den. Børn som ikke vil spige eller tage på, som gylper meget eller på anden vis ikke helt trives bliver altid tjekket for om urinprøven er ok. Min ene dreng blev indlagt da han var 5 dage gammel med blærebetændelse/ nyrebækkenbetændelse. Jeg læste også lige det med slyngen, uha uha det lyder grimt. Håber det bedste for Jer. Jette
jeg ved at den skulle tag lidt tid fordi den skulle til rigshospitalet - det samme gør sig gældende for hende fra min mors arbejde. Så er det klart man ikke kan få svar dagen efter. Der skulle bl.a. tjekkes for noget stofskifte - må erkende det ikke 100% er gået op for mig hva de ville tjekke for endnu fordi de ville tjekke for en del, men kun med de ting i mente de mente kunne ha noget at sige. Derfor har jeg tænkt at jeg er nødt til at vente til alle svar er klar så jeg kan trække hans journal ud og kigge igennem. Jeg VED bare at de IKKE har taget det med hans spisning i betragtning på rods af vi nævnte det over for alle. Meeeeen det hele tager jo bare så vanvittig lang tid!
Hvor lyder det bare slet ikke til at være nemt at være jer (hverken forældre eller barn). Mange af de ting du nævner (pånær øjenkontakten) kunne lige så godt være beskrivelse af min, nu to-årige, datter. Hun baksede også med flasken omkring 2-3mdr alderen, var absolut et helvede at få til at sove om dagen. Hvis ikke vi var meget opmærksomme på hendes grænser for opmærksomhed/stimuli trak hun også øjenkontakten. Jeg føler at jeg mangler en del af historien (har han været syg, født for tidlig, slem fødsel eller?) Er der nogle, der har tjekket hvordan hans kranie og nakke har det? Jeg sender dig sgu lige lidt varme tanker, for det er da ikke let at være dig pt.
Nope du mangler ingen info- for det hele har været som det skulle være! Ja nem graviditet (ingen kvalme, kun lidt bækkenvrøvl) ingen problemer med baby derinde el protein og æggehvide ect- INTET. Hans fødsel gik nemt og hurtigt- veer fra kl ca 16 d 8 dec- opdagedet det var veer 12 timer senere om natten. Pamoler og varmt bad satte en stopper for veer der kom som vinden blæste frem til kl ca 14- lidt mere regelmæssige indtil kl ca 16 hvor de var regelmæssige kl 19 ringes der til fødegangen, der er vi kl 20 og jeg er 7 cm åben- efter 25 min. presseveer er han født kl 21.47 - 2500g og 47 cm lang. Lille barn ja- men det lykkes mig ikke at stoppe med rygningen og jeg selv vejede kun 2400 g da jeg blev født osse, så han ahr det ikke fra fremmede. Han kom dog i et hug- han poppede ud og slog en koldbøtte så jordmoder og hjælper greb ham ikke. Han landede på hovedet på briksen, men lægerne isger at nakke og hoved er i orden da han ikk er låst og de samt han selv kan dreje fint i nakken osv. Nej det er bestemt ikke nemt. Jeg ahr dog nu fundet tricket til luren om dagen. Han skal simpelthen klædes HELT af - soveværelsesvinduet åbnes, han svøbes med armene inden under så han ikke kan pille sin sut ud og blive urolig pga dette (uheld kan dog ske så han smider den alligevel), han skal være svøbt helt tæt, ligges på siden mellem 2 hovedpuder og så kan han godt sove 3-4 timer 2X pr dag (som det er pt). Dog skal det siges at jeg havde influenza de første 2 mdr af graviditeten - dette siges at kunne skade en baby. Han selv blev forkølet da han var 2 døgn da jeg var syg da manden blev syg dagen før jeg fødte og jeg selv dagen efter så han blev smittet. Så fik han som ca 10 ugers mener jeg det var en mavevirus med slimnumse til følge- dette gjorde så da det var ovre at han direkte fik forstoppelse og dermed måtte på afføringsmiddel - dette er det ikke lykkes at trappe ud af da hans mave kokser hver gang- han skal sandsynligvis ha dette hver dag indtil han begynder på en lidt mere fast føde. Jeg ahr nu fået at vide at vrøvl ved spisning KAN skyldtes blære/bækken betændelse. Lægen har fri dag men i morgen ringes der igen - jeg vil ha tjekket dette naturligvis med en ny urinprøve. Den vi afleverede på sygehuset er nemlig kun taget til at tjekke for nogle stofskifte sygdomme. Jeg ringede i dag og denne går der 2-3 uger før man får savr på fik jeg at vide. En læe vil så ringem ed svaret således jeg ikke skal afvente brevet med posten osse. Suk... Det er enormt frustrerende når nu det så ud som om man skulle leve som en lykkelig lille glad familie med en rask dreng... Det hele kørte jo reelt på skinner de første 2 mdrs tid... Man ahr ransaget ALT sin gøren mv. Men man når ikke frem til nye konklusioner af den grund. Bare han dog ville spise ordentlig og nok for pokker!! I går var han helt oppe på en 775ml... Var det så abr hver dag gik det jo nok. Men det er mere held end forstand! 600-650 ml er bar ikk nok for en dreng der skal spise 1 ltr pr dag!! Han ender jo med at begynde med at tabe sig og ikke vokse som han skal den lille trold   
Ang. problemet med han ikke spiser optimalt. -Hvordan er hans afføring i farven og konsistens, og hvor meget og hvor lidt kommer han af med, samt hvor ofte kommer han af med noget?
jamen i starten havde han afføring hver dag - det skulle han jo osse i starten. Så hveranden dag hvilket osse er i orden ifølge SP. Stille og roligt blev der flere dage i mellem. Det passede så med ca 2-3 dag - osse i orden så længe han ikke havde ondt i maven da han så skulle ha afføringsmiddel. Det var da han spiste som han skulle. Hver 3 dag ahr ca holdt stik - ind i mellem hver 2 dag stadig. Han får som sagt stadig afføringsmiddel da det ikk er lykkes at trappe ud. Nu har manden og jeg så lagt syge og hjernen har derfor ikke kørt helt som den skulle og derfor må jeg erkende at jeg denne gang er lidt i tvivl om det er 3 el 4 dage der gik mellem hans besørgelse - han havde afføring i går nemlig. MEN det er vel klart eftersom han spiser 1/3 mindre end han skal? Øv hvorfor hanvde lægen osse fri i dag altså... Farve og konsistens er som den skal - dvs pga afføringsmidlet så er den jo lidt tyndere end den normalt ville ha været altså - men det er jo ganske naturligt. Det er den der remoulade numse som man siger...
Hej Har I prøvet at skifte MME? (Jeg har ikke en skiii forstand på MME, mine har været babse-børn) Ang. urinprøve, så skal det være en midt-stråle-urin, og selvom de stikser den og den er ren, så må du insitere på den bliver dyrket. Der kan nemlig sagtens være vækst selvom den er stikset ren. Hilsen Jette
forskel - for han kom jo på 2 flasker grøn allomin pr dag (morgen og aften) pga mavsen. Og der gør han det samme. Vi har haft skiftet sutter og flasker og det hele - uden effekt. Okay- nu skal jeg først ha fat i lægen, og så må ´vi jo se.
Nu er det ganske vist (Snart) 5 år siden, jeg havde en i samme størrelse, men jeg mindes at hun også havde en periode, hvor hun ikke ville spise, slog flasken væk (Hun var flaskebarn), blev gal, var sulten og så forfra igen. Vi fik anbefalet at bruge Laktulose (Ved ikke om det er det du allerede bruger), da hun ikke havde afføring hver dag (Det mente min SP åbentbart de skulle have). -Det hjalp med det samme på hende. Hun begyndte at spise godt igen, og havde regelmæssig afføring. -Laktulose er også nemt at komme ud af igen, da det ikke gør tarmen "doven" eller afhængig i samme form som så meget andet.  
Mht. maven, har du så overvejet alternativ behandling, fx zoneterapi? Det havde rigtig god effekt, da min søn (flaskebarn) lavede samme stunt og havde ekstremt ondt i maven. Det er en træls cirkel at komme ind i med afføringsmiddel - forstår slet ikke at lægen sætter så lille et barn på afføringsmiddel. Jeg kan ikke huske hvilket mærke MME jeg brugte, men grøn allomin virkede heller ikke her - så skiftede jeg til andet mærke MME og det hjalp. Bare der var noget jeg kunne gøre for dig, jeg ved hvor frustrerende det er når det ikke bare er rosenrødt det hele 
jo det er laktulose- fik det anbefalet da han jo intet havde kunnet komme af med i tre dage og bar havde mavepine - læger er jo læger og anbefaler derefter. Dvs lægemidler - denne skulle være god at bruge da den netop ikke skader. Osse iflg SP. Jeg ahr overvejet alternativ behandling- ja snart alle former forat gøre underværker for det hele må jeg være ærlig og sige. Måske zoneterapi var en ide - jeg ved ikk om hende vi har lige her 150 m herfra gør i babyer (om alle kan det). Grøn allomin gik jeg i gang med 2 flasker om dagen af fordi han fik den der mavevirus sådan set - jeg er så fortsat da jeg ville af afføringsmidlet og ikke ville stoppe alt på en gang. Det er jo at bede om balladen. Det lod sig midlertidigt ikke gøre da han ikkek unne komme af med afføringen da vi ville stoppe. Vi var nede på 1/2 dosis og kun den 1/2 en X dagligt frem for 2. Meeen så gik det galt igen altså. Og ja det er enormt frustrerende det ikk er rosenrødt- ikk at jeg ikk ved at alt ikk er det med et lille barn. Men lidt mere roser havde sgu rent ud sagt været rart i vores tilfælde! Som det hele er nu er jeg ret meget i tvivl om hvor vidt jeg rent faktisk tør få en trold mere på et tidspunkt... Det vil tiden vise - men det kommer måske andet på hva der sker her... i hvert fald foreløbigt...
Altså med hensyn til at spise, så kan det godt bare være en periode... Mine egne unger + de fleste af mine veninders har haft en periode omkring 4 måneders alderen, hvor de er umulige at få til at spise. De har simpelthen ikke kunnet koncentrere sig om det, fordi de skulle følge med i alting. Med begge mine har jeg været tæt på at opgive amning, fordi det bare ikke virkede, men hvis man bare holder ud, så falder de som regel til ro igen. Med min lille Anna varede det 4 uger, hvor hun var kropumulig og næsten ingenting spiste. Jeg skulle helst sidde i et mørkt stille rum (at bladre i en bog var nok til at distrahere) eller evt have en stofble over hendes hoved (hvilket dog også kunne gøre hende mere sur  Måske er det bare sådan noget med din lille dreng... Og så synes jeg i øvrigt, at du skal prøve at lade være med at fokusere så meget på de forskellige diagnoser. Lad lægerne om deres og koncentrer dig om at være hans mor.
det er siden han var to mdr- han blir 4 mdr om to uger nu...
Hej Brug din sundhedsplejerske til netop disse her spm. Det er det hun er til. Held og lykke med lillemanden.
Ja nu har kæresten og jeg prøvet at blive gravid i 6 mdr. Og hold da op hvor jeg synes man bliver mere og mere nedtrykt og bange for det aldrig lykkes   når det er noget man så brændende ønsker sig ! Jeg tester hver måned for ægløsning, og den kommer også altid den tid den skal, og denne gang har vi været ekstra ihærdige, så håber virkelig det giver pote om 2 uger når jeg enten får mens eller en positiv test forhåbentlig... Min cyklus er ved at være på en normal længe, en 30 dage ca. og min ægløsning fader 2 uger efter mens... Men hvordan holder i modet oppe ? Man er jo et eller andet sted bange for det aldrig lykkes, at man måske ikke kan få børn...  
ønsker dig alt godt i morgen  Håber det hele forløber som det skal, og vi glæder os til at se billeder af jeppe-bobben.og selvfølgelig også billeder af bobben. Du og din familie får lige et STORT tillykke af mig på forhånd  Marlene
haha ... ja, lidt ved siden af mig selv er jeg her til aften må jeg indrømme 
Rigtig meget held og lykke... Vi glæder os vist alle sammen til at høre mere og nyde billederne af den lille dreng 
Så er det i dag Johanne bliver storesøster  Jeg krydser fingre for det hele går planmæssigt Merete
jeg glæææææder mig til at se den nye baby - og forhåbenligt baby og Johanne billeder...
Og så lige på min nieces fødselsdag  Jaaaah vi vil se billeder... 
....er det nu at Christina har termin. Vildt....
fødte kl. 13.39 et velskabt dreng. han er 50 cm lang og vejer 3950g. Alt er forløbet vel  Tillykke til jer Skingur og co
Ville lige høre hvilke tanker i gjorde jer inden i fik en efternøler? Sagen er den at jeg har to dejlige børn på 3 og 2. Og jeg bor ikke længere sammen med børnenes far (en anden historie). Jeg har så fået en ny kæreste i mellemtiden som har to dejlige drenge på 10 og 4. Vi er begyndt at snakke om at vi en gang om 4 års tid ville have en efternøler. Vi vil jo gerne have et "fælles" barn, selvom vi at vi begge elsker vores 4 børn. Jeg må da også indrømme at jeg er skruk hver gang der kommer en lille baby i familien, men, men, men, Har man lyst til at blive bundet 24-7 igen, ved godt at mine børn ville være omkring 7 og 6 på dette tidspunkt, og stadig kræve min opmærksomheden. Men jeg har det bare allerede nu meget lettere eller jeg føler mere "frihed". skal så lige siges at jeg har to meget selvstændige børn som vil og kan alt selv (tror de da   ). Men som sagt jeg er SKRUK, meget. Det er jo næsten lige før jeg kan mærke mælken løbe (overdrivelse fremmer forståelsen).Om 4 år er jeg 30 det synes jeg for mit vedkommende er lige på grænsen, selvom mange mener at det ingen alder er. Og så er der jo den med at alt hvad der hedder baby udstyr og tøj er forlængst givet væk. Kan jo godt se at jeg har nogle luksus "problemmer", men enten skal det være en efternøler eller også skal skal vi så småt til at igang. Det blev vidst en rodet smøre, ville engtlig bare høre hvilke tanker i gjorde jer inden i fik en efternøler.
Her er der 6½ år imellem vores to. Det var slet ikke meninegn at der skulle være så langt imellem, men lillesøster var 4 år undervejs  Det har virkelig været hårdt, synes jeg. Den store kunne mange ting selv og vi havde vænnet os til "friheden". Da der så pludselig kom en lille bebs igen, blev der virkelig vendt rundt på hverdagen. Det er ikke meget glæde de har af hinanden til hverdag - jeg håber det kommer når de bliver større. Her har vi to enebørn  Det fungerer da, men jeg synes alligevel det har været en omvæltning af de store. Jeg er selv fra en stor søskendeflok og der er 12 år imellem mig og den mindste. Jeg havde mange problemer med det som teenager at have så lille en søster - vi har først fået et godt forhold efter at jeg er flyttet hjemmefra og hun er nu 16. Der er sikkert også nogle, hvor det hele bare fungerer og det var det bedste de har gjort, jeg ville ikke gøre det igen med så mange år imellem.
Jeg har 3 børn; 6 år, 11 år og "Ups'eren" på 8 mdr. Jeg var også lige nøjagtig nået dertil, at nu var det ved, at være nemt og skulle ikke have flere børn - da jeg blev gravid igen! Jeg havde mange modstridende tanker under min graviditet og frygtede, at jeg ville gå ned med flaget, for dybest set ønskede jeg faktisk ikke det barn - eller nærmere et liv med et spædbarn igen. Jeg frygtede også lidt, at aldersforskellen på de 10 år, ville have for store konsekvenser for den store. Og være traumatiserende for min møg-forkælede   søn. Men alle mine bekymringer er gjort til skamme - Mathilde, som vores lillesøster hedder, er en gave til familien. De store forguder hende og jeg syntes det er så hyggeligt - alt det praktiske tager jeg meget lettere på og nyder hende bare i stor stil. Selvfølgelig er vi sat tilbage til Adam og Eva på mange måder - men det gør ikke så meget. Vi er lidt trætte   Og den ældste har mistet lidt taxa-friheder, for vi kan jo ikke bare lige køre hende, hvis Mathilde sover i løbet af dagen. Vi er heller ikke så impulsive - men det er ikke afsavn, som overskygger herligheden. Føler virkelig, at vores familie er fuldendt med det lille menneske...
så vidt vides er jeg ikke gravid, men chancen er der.. men de sidste snart 3 uger har jeg været konstant træt, sådan virkeligt træt, igår gik jeg i seng klokken 20 og stod op klokken 7 da marcus vågnede, altså har jeg sovet ca 11 timer og jeg er bare stadig vildt træt, jeg ved godt det kan være et symptom for graviditet, men tænkte om der var andre forklaringer???
men henv dig til lægen - det kan jo både være tegn på små ting og større ting som sygdom reelt. men jernmangel el graviditet er mine umiddelbare bud.
Man kan faktisk også blive meget træt, hvis man sover for meget, og 11 timer er nok det man kalder for meget 
ja det er rigtigt, men det var også kun lige i nat, ellers plejer jeg at sove 7-8 timer om natten og har altid gjort det. oveni alt trætheden startede jeg så på arbejde i mandags, som selvfølgeligt ikke har gjort det bedre, det er klart, men jeg vil ikke give det skylden for det, da det jo var der længe inden.. men lige pt er det sådan at når jeg har været på arbejde er jeg så træt at jeg ikke synes jeg kan være der godt nok for min søn om eftermiddagen.1
Hejsa. Efter at Markus startede i ny dagpleje i Februar, er han begyndt kun at få en enkelt lur om dagen. Han plejede ellers at få 2. Det går egentlig meget godt, men jeg kunne alligevel godt tænke mig at høre, hvor meget jeres på omkring de 1½ år sover i døgnet, og hvor meget der er om natten og om dagen. Markus får kun de der 2½ time ca. om dagen, og så sover han til gengæld 11-12 timer om natten. Før fik han 3½-4 timer om dagen, men vågnede så til gengæld meget tidligt om morgenen. Men alderen har jo også noget at gøre med søvnmønster. Han er 1 år og 4 måneder nu.
Karla får jo ikke altid lige så meget søvn - men det kan bestemt også godt mærkes! Hun er knap 18 måneder. Men hendes behov er 1 1/2 - 2 timer om dagen og så ca. 10 1/2 -11 timer om natten. Hun kan godt sove længere somme tider, men det er lidt svært at sige helt præcist, fordi hun har så mange nætter, hvor hun sover alt alt for lidt. Men ca. 12 timer i døgnet er optimalt her. Så er hun glad og godt tilpas. De kan bestemt godt sove for meget om dagen, så det er nok meget fint, at han har droppet den ene middagslur.
så skal han da kun sove 1 gang middagslur. Minimanden tager mellem 1½ og 3½ time til middag og 10-12 timer om natten.
min datter sover ca 3timer om formiddagen og ca 11-12timer om natten.. hun er ca 14mdr.. det helt samme gør hendes storebror på 27mdr.. har kørt dem ind i den rytme.. og det virker fint for dem
og sover kun 1 lur om dagen på mellem 2,5-3 timer og så sover han ellers 9 ud af 10 gange hele natten igennem ca. 11-12 timer... Og han er glad og tilfreds 
...må mit næste barn dog bare blive som din Lucas!
14 mdr, og sover en middagslur i VS typisk 2-3 timer. Om natten sover han 10-12 timer. Tine
min søn på knap 8 mdr sover mellem 2½-3 timer om dagen fordelt på 2 lure og 11-12 timer om natten. Så hvis man sammenligner deres alder så håber jeg da lidt at det er din søn som sover rigelig meget. Han er lige gået fra omkring 3-3½ time til 2-2½ time.
Du skriver at lægen ikke har givet ham diagnosen autist el adhdér... Nej for pokker for det har en alm praktiserende læge IKKE kompetense til. Skal han udredes for en af disse handicap´s kan han først blive indstillet når han er 2 år og det foregår på sygehuset *( på børne psyk afd ) ...' Tror i fokusere for meget på at prøve for mange ting lad ham blive et med 1 ting inden i prøver om andre ting virker. Så han ikke blir forvirret og det er måske grunden til at han i virkeligheden slår fra. Mine twins som er født meget for tidlig fik zoneterapi da de var små det gav en indre ro. ønsker det bedste for det lille pus 
1. Det gør jeg osse - vi HAR jo altså talt med hende om dette. 2. SP har ferie lige nu. Stald Østergaard: Nej det ahr han ikke - men det så ud til at nogen havde misforstået det som at han havde givet en diagnose- hvor han blot kom med strøtanker pga en anden dreng han har med at gøre. Nu er jeg ikke med på hva du mener med det sidste du skriver - der blir gjort det vi får besked på vi skal jvf træning af det hele ect. Og de andre ting såsoom flasker og sutter der eks er prøvet er prøvet en af gangen.
Når det lille pus ikke kan komme af med afføringen uden afføringsmiddel OG ikke er så spiseglad, synes jeg da, at det tyder ret kraftigt på, at der er bøvl i maven? Tømning hver tredje dag... gulp! Det kunne jeg bestemt ikke leve med. Det kan godt være, det er anderledes for babyer end for voksne, men jeg kender da ingen, hverken dyr eller mennesker, som er sunde og har afføring så sjældent. Min x havde det så sjældent - men han havde det bestemt heller ikke ret godt imellem - der var næsten fest i hytten hver tredje dag   Hvis det hele stopper, er det måske også forklaringen på, at han ikke er så sulten? Fordi tarmene er fulde? Og hvis der er bøvl i tarmsystemet, kan det måske også forklare, at han ikke har overskud til at være en glad øjen-kontakt-søgende baby? Ja igen, jeg gætter bare, men når jeg en meget sjælden gang er forstoppet, så er det altså ikke kontakt, jeg leder efter - så har jeg, om jeg så må sige, puttet al energien ned i maven... mvh. tina
Nu er det så meget almindeligt, at babyer har afføring så sjældent. Mange har kun en gang om ugen, indtil de starter m fast føde.
Så blev jeg det klogere, tak for det. Godt at vide til om et par måneder  mvh. tina
når han ahr ondt i mavsen så skal han skam nok lade en det vide. Og det har han bestemt ikke hver dag - afføringsmidlet er fordi han fik forstoppelse EFTER hans mavevirus (altså pga virusset). Og det er så ikk lykkes at trappe ud da han nu åbenbart har brug for det. Og nej det kan ikke skyldtes dette - øjenkontakten begyndte så småt at smutte inden dette skete i det hele taget. Og hans bøvlen ved madtid startede osse inden. Jeg vil dog lige sige jeg osse selv har været en af dem med afføring hver 3-4 dag og jeg havde det ikke skidt på nogen måde dengang. Hans tarme burde jo så heller ikke være fulde i og med han får afføringsmidlet til atk omme af med det - for mig (som jo altså ikk er læge) virker det som om der simpelthen bare ikke er noget at komme af med hvis det giver mening (?) Nåh nu må jeg jo lige se hva lægen siger.
Hej Skal babyer på MME ikke have afføring hver dag? Har som sagt kun haft brystbørn, så har ikke fulgt så meget med i mme-snakken. Men har haft to børn på "afføringsmiddel" en på laktulose og en på Movicol. Har været fulgt på børneafdelingen i Holbæk og i Slagelse, og her var meldingen klar, jeg skulle ikke følge anvisningen, der skulle mere til en til en voksen nogen gange, for at få hul på igennem og så kunne man trappe ned når når der var gang i det. Hård mave var tit noget man så hos børn med blærebetændelse/ nyrebækkenbetændelse. Hilsen Jette
Jo, børn som får MME skal helst have afføring hver dag, men nogen har kun hver anden, og det er også okay. Hver tredje er for sjældent og tyder på maveproblemer. Min datter fik en periode med så sjælden afføring, og hun fik lactulose i en periode, hvilket hjalp. Men hun havde også ondt i maven og rigtig hård mave, når hun havde afføring, og det har Stutes søn vist ikke. Det er underligt, det med maden. Tager han stadig godt på, eller går det lidt i stå? Kunne det måske hjælpe at tilbyde ham flasken lidt sjældnere? Karla spiste faktisk ikke ret mange gange i løbet af en dag, da hun var i den alder. Sådan passede det hende bedst.
Han har afføring hver 3. dag MED afføringsmiddel. Er det normalt, at de bliver afhængige af afføringsmiddel? Eller hvad er årsagen ellers til, at der er brug for det? (ikke fordi jeg regner med, at nogen her kan svare på det sidste spørgsmål - men mon det ikke ville være relevant at stille lægen, hvis det ikke er normalt at blive afhængig af det?) mvh. tina
af SP det er ok at de har det hveranden dag - og for så vidt at der går længere bare bebs ikk har ondt i mavsen, så det er der nok delte meninger om kan jeg jo se. En anden ting er at det ikk er unormalt at MME børn får hård mave og brug for afføringsmiddel. Og når han har afføring er det ikke hård el alm men tyndere mavse - ergo har han jo ikke hård mave mere- for der kom hul igennem da vi startede kan jeg hilse og sige. Stine: Nej han har kun ondt i mavsen når han ikk har kunnet bøvse af - han havde kun ondt i maven der udover da han havde mavevirus og da han fik forstoppelsen efterfølgende pga den. Nu er han ikk vejet siden vi var indlagt - SP ville ikke pille sidst da han lige var tjekket i for og bag - og hun har ferie til hun kommer om to uger- så hvor vidt han har taget på stadig nu her er noget vi må se når lægen blir bedt om at kontrolveje ham ved et tjek. For det er jeg netop urolig for om han gør nu. Jeg kan ikke se det så meget jeg kan sige ja el nej. Giverj eg ham flaske sjældnere det nytter ikke - for han spiser pt efter hver lur (i disse dage sover han hele dagen væk faktisk da han er lidt forkølet- ellers virker det bar rigtig godt at åbne vinduet så det virker som om han er ude). Når han vågner er han selvfølgelig mægtig sulten og hyler som han bør når han vågner hvis ikk man opdager han er vågen inden det kommer der til. Han skulle jo egentlig ligge nogenlunde på de 160-200 ml pr måltid, men 140-150 spiser han kun hvis han er MEGA sulten- ellers stopper han før. Han har jo ellers haft 4 dage hvor han spiste lystigt op mellem 800-950 ml pr dag - der spiste han 2- X om dagen 200 ml pr gang... Så jeg er ved at være helt rundt på gulvet - både af bekymring, men osse frustration  Taina: Det middel min søn får er ikke et middel de blir afhængige af lactulose) - han havde sidst afføring søndag, og så skriver jeg lige IGEN at grunden til afføringsmidlet er at han fik forstoppelse pga en mavevirus... OG ikke mindst så er det IKKE unormalt at MME børn får forstoppelse/maveproblemer ect desværre heller.
Bevars, jeg skal nok holde op med at stille undrende spørgsmål, da de åbenbart er enormt trættende. Min erfaring er, at netop undren kan føre til aha-oplevelser og løsninger, så det er såmænd ikke fordi, jeg prøver på at træde nogen over tæerne, tværtimod. Held og lykke med det hele  mvh. tina
Hold da op.... Du tager snart pusten fra mig..... Først og fremmest vil jeg sige, jeg kan godt forstå du vil din lille dreng det bedste, det vil alle forældre for deres små pus. Men ro på, jeg synes du overanalysere total vildt. Børn er forskellige og udvikler sig forskelligt. Min datter fylder 2 år her til juni, og jeg prøver lige at huske tilbage til hvordan det var: I starten (som jeg fornemmer du gør) sad jeg også tit og læste på nettet om hvordan udviklingen skulle være, læste indlæg på Min-mave osv osv. Men PYHA blev total rundforvirret, fik også nogen gange tanken om hun nu var langt nok fremme i udviklingen osv osv. Hvad med de 2 timer hun græd og græd om aftenen og ikke kunne finde ro, hendes manglende søvnrytme, forstoppelse, fik hun nok at spise, nægtede at tage bryst, hvilken MME, hvad med hendes skæve baghoved, ect. ect. Jeg kunne blive ved. Jeg forsøgte at læse mig frem til det på nettet, men der er jo lige så mange forskellige meninger, som der er børn. Naturligt nok, børn ER forskellige..... Og så lige pludeligt tror man der er noget galt med ens lille pus. Jeg tog så den beslutning, jeg ikke vil læse noget på nettet, men der imod bruge min SP og lytte til min egen intuition. Børn er lynhurtige til at fornemme sindstilstande, de forstår jo ikke det talte ord, men høre tonefaldet og ser på kropssproget. Vær glad nyd din dreng og slap for guds skyld af med alle mulige diagnoser. Jeg er ret sikker på der ikke stilles en diagnose før din dreng er noget ældre (hvis der skal stilles en)
i går at skrive at SP har har udtalt at der bare er nogle børn som skal ha hjælp til deres afføring således at man som noget af et eneste for at hjælpe dem kan vaske dem bag i med en våd klud, lade dem ligge svøbt uden ble ect da ikk alle børn er gode til at lave når de er klemt inde i en ble. Det skulle lige med... Taina: Ja men jeg sys da i det mindste du så kan læse det jeg skriver så jeg ikke behøver at gentage mig selv alt for mange gange - det kan man tids nok komme til i forvejen. Det står jo i min tekst. Resten... Ja det er jo bare facts som facts er... Jeg kan da ikk lige se jeg skælder nogen ud nogen steder - blot at jeg påpeger noget med store bokstaver fordi jeg har skrevet det mere end en gang nu. CHP: Det ahr jo ikk noget at gøre med at jeg ahr læst noget på nettet - det er NETOP SP, sygehus, læges og ikke mindst min egen intuition vedr det hele der er tale om. Sygehuset har enormt travlt med om han er bar den mindste smule bag ud jvf det de mener han skal være. Jeg kan sige det således - hvis ikk jeg VAR bekymret- så er jeg dælme da blevet det! Ok han ahr fladt baghovede og jeg kan se det tager meget lang tid at rette ud nu- det er slet ikk sikkert det kan nåes selvom vi gør det vi kan. Fyssen på sygehuset himler lidt op over det sys jeg personligt- hvor i mod min SP tog det lidt mere roligt og sagde jamen kan i ikke få ham til at blive på maven så kan i jo ikke... Personligt siger jeg - der blir gjort det der kan under vores omstændigheder - kraniet er allerede langt mere fast kan vi jo se. Går det ikk så går det ikk, men jeg vil da ikke håbe han skal ende op med et deformt hovede. Nu ønsker man jo sine børn det bedste - og for mig var det jo HVIS han har en sygdom eks. at man hurtogst fandt ud af hva det var således man kunne tag den derfra og arbejde ud fra det- det må jo absolut være det bedste for barnet således barnet ikke blir forværret. Det risikerer man jo netop hvis ikk man ved hva man reelt kan el skal arbejde ud fra. det er jo egentlig ikk anderledes end folk der ikke kan passe deres barn hhvor barnet eks ikke stimuleres nok - så sker der osse noget negativt med barnet jo. Det er lidt det samme faktisk.
nåh lægen siger at så længe der ikk er feber, el han har ondt i mavsen og er skidt tilpas, så må der for den sgas skyld godt gå 7 dage mellem hans aføring hvis det er det- han skal sættes op i afføringsmiddel for at se om det alligevel kan få mere gang i det (selvom han ikk har hård mave mere). Så han skal ha 20 i stedet for de 10 ml fra i dag af. Jeg skal holde øje med om han kommer i væske underskud og prøve og supplerer op hvis det blir aktuelt. Sådan virker det dog ikk endnu i hvert fald- det er jeg jo enormt obs på, og giver kamille the når jeg sys det er nødvendigt. Vedr spise problemerne siger han at ved blærebetændelse har de feber, så han mente ikk vi skulle tag en prøve og dyrke - men et kan jo måske nok blive aktuelt alligevel hva ved jeg   Han spurgte om jeg ikke kunne få SP til at hjælpe med hans bøvlen ved spisning- men som jeg sagde har hun ferie og er ikk tilbage før hun kommer her igen d 6/4 så nej- men jeg har jo afprøvet andre flasker/sutter uden effekt. I desperation da jeg har fået at vide at det osse kan være fordi han ikk kan lide sin mælk er vi simpelthen startet op med vælling i natflasken nu! Men det virker heller ikk - endnu i hvert fald  Det er lige før jeg er der henne hvor jeg tænker bar der er noget at se mht stofskiftet i den urinprøve hospitalet tog - så er der da en grund. Endda en man kan gøre noget ved!
stofskifte i en urinprøve ?
Jeg bliver også helt forpustet af at læse dine "beretninger". Hvor mange gange, har du dog skiftet sutter og flasker ? Det lyder som om du konstant ændre på noget..... Hvorfor vælling, hvis han har svært ved, "at skille sig at med skidtet"   ?
Det er surt for jer! Det er absolut ikke morsomt, når det ikke lykkes. Jeg selv er også ret utålmodig - da vi havde bestemt os for at få børn, så skulle det helst lykkes i første forsøg. Hvis det først er nu, din menstruation er regelmæssig, så er det måske reelt først nu, du kan regne med at blive gravid. Hvis du har taget p-piller kan de jo påvirke kroppen i lang tid derefter, og det kunne da godt tyde på at være rigtigt i dit tilfælde. Trøst dig med at det ikke er unormalt. Hvis du er meget nervøs, kan I vel blive undersøgt, så man kan se, om alt er, som det skal være... Pøj pøj - måske har du allerede en lille spire i maven!
Min cyklus har varet 37 dage stort set hele tiden siden jeg stoppede med pillerne, men nu er den nede på 30 dage sidste gang, og jeg var bestemt heller ikke i tvivl om jeg havde ægløsning nu her. Så håber virkelig den er der denne gang. Jeg har tænkt at hvis den heller ikke er der denne gang, så vil jeg snakke med min læge, jeg har jo en lille mistanke om jeg kunne have PCO.... og vil gerne tjekkes for at få ro i sindet, og vide jeg er "normal". Selvfølgelig kan problemet også ligge ved min forlovede.... Men vi må se, håber virkelig den er der denne gang !!
forstå din bekymring, men 6 måneder er nu altså ikke lang tid. Giv det nu den fornødne tid det tager. Det lyder lidt som om du har taget p-piller indtil for et ½ år siden, og man skal gå ud fra, at de er ca ½ år om at komme ud af kroppen. Hvis det er tilfældet, så er det jo altså helt normalt at der går den tid. (Ved godt, at nogen alligevel bliver gravid i første cyklus efter pille-stop). Tvivler lidt på, at lægerne overhovedet vil undersøge jer endnu. Mange skal vente 2 år på at blive undersøgt. Tager du gravitamin? Hvordan med kost osv? Lever du "sundt"?
Ja jeg har taget p-piller indtil for 6 mdr siden. Jeg tager gravitamin  Hmm jeg er også overvægtig og ved at ligge livsstilen om, ved det også kan være et problem at blive gravid når jeg er overvægtig 
du stoppede med p-pillerne for 6 mrd siden, tror jeg du skal tage det helt roligt. Og selvom jeg godt ved, at det er enormt svært, så skal i måske prøve at tage lidt let på det. Lade det komme til jer af sig selv. Dette er mest i forhold til det psykiske aspekt. Og ja, overvægt kan godt have betydning, men det er flot af dig at du så prøver at afhjælpe problematikken. Det er et kæmpe plus for dig, at dine cyklus'er er ved at finde sit rette leje. Jeg krydser fingre for, at det snart lykkedes jer og at der måske allerede er noget derinde. 
For os tog det 6 mdr. før der var genvindst, så tag det roligt. Det er først når der er gået 1 år, at man bliver sendt videre i systemet. Eftersom du har regelmæssig ægløsning, og dermed cyklus, så skal det nok komme... Prøv at lade være med at fokusere så meget på det - for det kan godt være en medvirkende årsag til at det måske ikke sker så hurtigt som man går og forventer. Med vores første gik der 3 mdr. så vi var noget forundret denne gang... men det var først da jeg slappede lige mere af omkring det, at der var genvindst. Min cyklus lå på alt fra 28 dage til 42 dage - så vi kunne ikke regne med noget. Så spiren måtte komme når den kom... nu har jeg 8 uger til termin. Held og lykke med projektet...
Kan godt huske min frustration da vi havde prøvet i et halvt år - nu har vi prøvet i over 15 måneder, og stadig uden gevinst  Hvordan man holder modet oppe ? , Tjah, jeg ved det ikke - det gør vi bare. Vi ønsker os jo brændende det her barn, og er nød til at tro på at det nok skal komme  Jeg vil så sige at det næsten er blevet nemmere med tiden - er begyndt at ta lidt mere let på det når jeg får min menstruation, for jeg får det ikke bedre af hele tiden at blive skuffet. Men vi er dog lige blevet færdige med de sidste undersøgelser, og venter nu på at skulle på fertilitetsklinik - men den eneste grund til at vi er gået så hurtigt igennem, er fordi de ikke mener jeg har ægløsning mere end 2-3 gange om året, også er det skisme svært at blive gravid  Hvis min cyklus og dermed ægløsning havde været stabil, ville vi først have fået hjælp & være blevet undersøgt efter 2 år, fordi vi er så unge.
Hvis du har problemer med overvægt og endda har en mistanke om pco, så synes jeg, at du skal prøve at låne eller købe bogen "Spis dig gravid" af Charlotte Hartvig og Bjarne Stigsby. Nogen kan faktisk spise sig til en graviditet, og for mange hjælper det at tabe sig. Du lyder nu ellers ikke som en typisk pco'er, når du har regelmæssig mens og ægløsning. Især når du nævner, at ægløsningstestene virker - det gør de normalt ikke ved pco/man tester positiv hele tiden. Lægerne siger, at man skal prøve et års tid på naturmetoden medmindre man har diagnosticerede problemer som pco, dårlig sædkvalitet, ødelagte æggeledere mv. Jeg har pco og ingen mens og ingen ægløsning, så vi begyndte i behandling efter at have prøvet med naturmetoden i 4-5 måneder. Men vi må bare håbe, at den er der denne gang! Og jeg kender godt det med ventetiden... ihhh altså. jeg har testdag på mandag, og det er næsten ikke til at bære.
Kan kun sige du må være mere tålmodig.. det tog mig 3 år første gang, faktisk fra jeg var 17 (piise ansvarligt eller noget) og til jeg blev 20. igen efter at ha fået en søn i 05, venter jeg stadig på nummer to, blev gravid sidste år, emn fostret var ik normalt og jeg aborterede.. men søn blir 5 i næste måned og jeg har prøvet siden han kom til verden.. Det lyder som om du er meget fokuseret på det, det er første ting der kan gøre du ik blir gravid, slap af nyd livet, det kommer når du er klar
Her er lidt statistik, som du kan se kan du tage det roligt 
gik der 14 mdr fra jeg stoppede på p pillerne til der var gevinst... Og jeg tog det stadig roligt og overvejede ikke at blive undersøgt for at se om jeg ikke kunne (manden vidste vi kunne da han var testet af andre årsager)... Så tag det heeeelt roligt... Ting tager tid... En graviditet kommer ikke NU bare fordi man brændende ønsker det. Nyd nu den tid i har at øve jer i, i stedet - PRØV at lade være og tænke på det (afled dig selv hvis du kan)...
6 måneder er ingen tid - men ved selv hvor svært det er måned efter måned og der intet sker  Vi prøvede i 1½ år og havde faktisk opgivet.... og så blev jeg gravid! Så det der folk siger med at hvis man ønsker sig det før ihærdigt, så sker der ingenting og ligeså snart man "slapper af", så kommer der gang i sagerne  Det kan sikkert også være pga. p-pillerne..... så giv det nu lidt tid. Mener ikke at lægerne vil gøre noget før man har prøvet 1½-2 år. Men som sagt ved jeg det er lettere sagt end gjort! Igen held og lykke med det hele, og håber at du snart har en positiv test   
og få hjælp når man har prøvet i et år... det er der de starter med undersøgelser ect hvis man ønsker det
det svinger fra læge til læge...
Som jeg nævnte tidligere, skulle vi have ventet to år, for at blive undersøgt, hvis min krop havde opført sig normalt, så ja, det svinger meget fra læge til læge.
Tusind tak for alle jeres svar, rigtig dejligt at læse om andres erfaringer!! Jeg synes heller ikke jeg har symptomer på at have PCO, alene min overvægt jeg frygter kan være skylden til det bare ikke lykkes ? Men efter jeg har taget p-piller i 5 år har det også fået godt styr på min mens, der var meget uregelmæssig før jeg begyndte på pillerne, derfor jeg har frygten i mig for om jeg har PCO.... Men jeg tester kun positiv for ÆL mens alle tegn på ÆL er der. Ellers er den så negativ som den kan være resten af måneden... Jeg er selv 25 men min kæreste bliver 36 i år, derfor jeg måske lidt føler uret tikker hurtigt for os, da jeg ved han gerne vil have det lykkes inden han bliver 40   og vi vil jo gerne have 2 børn!
Hej Ja det er et typisk svar fra en alm. læge, de ved ikke en skid om blærebetændelse hos små børn. De bliver nemlig ikke altid syge og får feber, de får heller ikke ondt som os andre, det er hvad "tisselægerne" på sygehuset har lært os. Men alt det har jeg diskuteret til hudløshed med min egen læge, hun mener omvendt ikke at "tisse-lægerne" som har fulgt to af vores børn ved noget.  Held og lykke med dit barn. Jette
jamen jeg er jo da nærmest nødt til at ændre på noget ret ofte eftersom man gerne skulle arbejde frem mod at finde noget der skulle virke så han kan spise ordentligt og godt. Nu harj eg i dag både talt med læge og SP - lægen siger naturligvis at vedr maden så skal jeg tale med SP derom fordi hun selvfølgelig er mest på hjemmebane der - hun ringede så faktisk i dag på trods af sin ferie for at ændre tidspunktet næste gang hun kommer - her blev min bekymring igen luftet - men men men hun mente åbenbart godt det kan vente til d 6 april, selvom hun fik forelagt sagen som det er   (igen)... Det erj eg så måske ikk helt tilfreds med... Jeg sys 1 1/2 mdr er længe med den slags bøvl uanset hva det skyldtes... Nåh men bortset fra det- nej der er ikke skiftet SÅ mange gange - 2 forskellige flasker og et hold større sutter til de flasker vi har- men dem skulle han jo op i alligevel så det tæller ikk med som sådan... Hvorfor vælling når han har problemer med at komme af med skidtet - jamen nu ligger landet jo sådan at det ikk er fordi han decideret har svært ved at komem af med det - ok udtrapning af afføringsmidlet gik ikke nej - men det skulle ikk være unormalt selvom det ikk er vanedannende. Slet ikk for flaskebørn. Når han har afføring er det som jeg tidligere sagde jo ikke hård mave han har nu - det er som om der bare ikke er mere der skal ud simpelthen (som i ikk mere at give af). Og et el andet sted kan jeg måske godt forstå det når han jo spiser en 3-400 ml mindre end han reelt bør ligge på nu ca. Så må man vel betegne det som ret logisk at der ikke kommer så meget ud af den anden ende som der gjorde før. Men som sagt har jeg talt med læge OG SP i dag - der var ikk hverken meget råd el hjælp over det. Det er ellers sjælent jeg ikk er tilfreds med svarene fra min læge- men vil altså gerne ha taget den urinprøve! Og kan nu ikk forstå SP sys det kunne vente 14 dage mere med at snakke om de spiseproblemer(?) eneste kommentar var at hun sys det var for tidligt med vællingen (kun i natflasken) - jo tak men når nu jeg ikk kan få råd af anden art (i hvert fald af ting der ikke allerede er prøvet) så må jeg prøve noget nyt og andet jo! For mad skal han dælme da ha indenbors
ja han skal have mad, men du skal også huske at se på dit barn. Er han blevet meget tynd og hjar tabt sig meget eller ser han ok ud? Det er ikke alle babyer der er "tre elastikker om håndleddet" typen. hvis han ikke har tabt sig meget - så lad være med at måle og veje alting. mal flaskerne sorte, gør dem rene når han har spist og lad være med at måle veje. Det er sådan det er med babse-børn!! Der har man INGEN anelse om hvor meget eller hvor lidt de får!! Og man kan vælge at stresse VILDT over det eller tænke - nåja, den tar vel hva den ska ha!! Johanne diede max 6, som regel 5 gange i døgnet, 5 minutter af gangen. Sådan var hun! jeg kunne ikke tvinge hende på NOGEN måde til at tage mere - og det lod jeg så være med og kiggede på hende i stedet. Glad unge der trivedes - fint nok. Da hun blev fire måneder gik vi i gang med smagsprøver og da hun blev fem måneder ca brølede hun som et vildt dyr om morgenen indtil hun fik lov at få en god portion grød. Så havde hun en laaaang periode, der først er gået over nylig, hvor hun åd som en hest. Nu er hun et helt alm. til tider småtspisende barn. Der er aktiv, fin i huld og udvikler sig som hun skal! mal flaskerne sorte og lad ham spise det han vil, hvis han ikke er i dårlig trivsel ellers rent fodermæssigt. Du risikerer at baldre de indre systemer ved at give ham fast føde så tidligt, - hvis han er sent udviklet kan det jo også være de indre organer der er lidt længere om at være med.
Jeg er enig med Skingur - så længe drengen trives og fungerer, så skid være med hvor meget, og hvor ofte han spiser. jeg har ikke forstand på fortoppelse, men hvis lægen siger han trives, og Lillemanden ikke har ondt i mellemtiden, så er det vel som det skal være?! Sallie har aldrig kunne spise lige så meget, som stod på MME-pakkerne ift hendes alder. Hun var heller ikke en der lå i mere end 5-7 min ved brystet, så havde hun fået det hun skulle. Og hun spiste kun af 1 bryst pr. måltid. De gange jeg alligevel var i tvivl om hun fik nok, og tilbød hende bryst nr. 2, så kunne jeg være stensikker på, at hun brækkede sig. Ikke gylpede, men kastede hele balladen op. Stol på dig selv og din intuition (staves?) Stute. Du kender din dreng bedst, og du behøves ikke dobbeltkontrollere alt hvad du gør herinde. Du vil kun blive mere frustreret og forvirret af alle de spørgsmål, råd og erfaringer du får. Hvis du alligevel bliver i tvivl om noget, så spørg SP'en eller lægen først, og kunne du bagefter alligevel godt bruge et ekstra råd, så vent med at vende dit hjerte på vrangen herinde. Lad der gå et døgn eller to, før du spørger - nogle gange kan det hjælpe lige at få ro på, så man ikke spørger i vild panik og frustration. Jeg har sgu helt ondt af dig en gang imellem, da dine spørgsmål altid ender op i forsvarspositioner og med paraderne fremme. Og jeg kan sagtens forstå dig - du vil kun din søn det bedste. Men alle har en (forudfattet) mening, og det er ikke altid til gavn for dig. Håber mit svar læses i bedste mening, for jeg er bestemt ikke ude på at svare næsvist eller tarveligt.
det er sgu ikk nemt - for vi fik jo at vide vi skulle holde øje med hva han spiser i flaskerne da han var bette - og sidenhen blir vi altid spurgt- så vi skal jo åbenbart være obs på det - og han spiste jo bar lige efter bogen de første to mdr. Nej han SER ikke ud til at ha tabt sig endnu... Jeg ved skam godt ikke alt og alle er el bør være efter bogen- det siger jeg osse selv. Men netop derfor husker jeg osse på han måske er et af de børn der bar ikk er meget for mælken   Nogle børn har bar brug for noget lidt mere fast føde lidt tidligere - nogle bl.a. fordi de ikk blir ordentlig mætte af mælken... Men når både SP og læge er enig medm ig i det ikke kan være pga han er sent udviklet (jvf øjenkontakten der var mens så pist borte du ved) - ja så blir jeg sgu bare sådan jamen hva faen så altså)... Lisbeth: Jeg forstår skam godt hva du mener og tager det osse i den bedste mening (selvom melidenhed ikk er noget jeg er glad for   )... Jeg opdaterer som end bare herinde når der er nyt - jeg sys jo ikke abr jeg vil stoppe med at opdaterer når der er sket nyt fordi nogle ser det hele som de gør (som du selv skriver osse). Jeg sys jo at de der har sendt pber, el vendt tilbage i tråden med andet end bebrejdninger mv mod mig- de skal da klart opdateres - andet er ikke fair (det er jo folk der med interesse og håb for os) der er tale om der. Og det er egentlig derfor jeg gør det   Fair nok mine tanker kommer jo så naturligvis med osse- det kan jeg nærmest ikke undgå jo  Min inturition siger han skal ha lavet den urinprøve for en sikkerhedsskyld - men hva gør man så når lægen siger nej (endnu i hvert fald)   Uha bare tanken om det kunne være en blærebetændelse staklen har- og dermed måske ondt men uden feber og det er det der gør han ikk længere spiser så godt er jo ikke spor rar...  Nåh ja og så et PS til starten (det jeg skrev til dig Lisbeth) - jeg sys den sidste del her af tråden er i en pæn tone fra alles side - det skal lige med sys jeg. Det er nemlig rigtig rart når man opdaterer.
Først lige et kram, det er ikke sjovt at være så bekymret.  Med hensyn til maden, hvor meget vejer han? Magnus vejer lige knap 7 kilo som 3 måneder og skal have ifølge min SP´s beregninger 1,1 liter i døgnet. Og du siger at din dreng skal have ca en liter? Har jeg forstået korrekt?  Jeg synes at Skingur skriver noget så rigtigt. Jeg har også bekymret mig om maden, fordi Magnus tabte sig meget i starten og vi var indlagt. Men hun siger at børn spiser det de har brug for og nogle gange sætter i forbruget ned og til tider sætter de det op.
jeg det ikke - han vejede 5780 g for 3 uger siden da han var 3 mdr præcis. Han er ikke vejet siden - for SPen sys ikke hun ville gøre det ugen efter da han jo var tjekket i hoved og ende på sygehuset - hun har ferie til hun kommer igen d 6 hun ringede kun i dag for at hører om hun kunne rykke tiden for den dag til senere på dagen. Lægen mente jeg bar kunne veje mig selv først på en alm vægt og så med ham bagefter - men nu har jeg slet ikk en vægt.
Jeg ved ikke, om du kan bruge det til noget, men jeg fik også at vide af min SP, at de gerne må have afføring hver 2. dag. Man kan jo ikke tvinge dem, som hun sagde. Det var også først, da Karla fik hård mave, der skulle gøres noget. Ellers havde hun hver 2. dag somme tider hver 3. i en periode. Mht. spisning så spiste hun omkring 180 ml. pr. gang. Til gengæld spiste hun i en periode kun fire gange i løbet af dagen og ikke altid om natten. Men hun blev fin og fed alligevel, så det er nok ikke altid, man kan regne med anbefalingerne. Men bekymret - det er man bare! Lige nu har Karla hals- og mellemørebetændelse. Desuden har hun udslæt som følge af vaccinationen (MFR), hun har haft høj feber, og nu har hun sandelig også fået maveinfluenza oveni. Alt sammen helt normalt, men jeg har da både været ved læge med hende og snakket med lægen igen efterfølgende. Det har jeg det altså også bedst med!
Puha, jeg er godt nok ondt af dig Stute, men som mange andre skriver, så koncentrere dig om din søn og ikke så meget om sygdomme, diagnoser, undersøgelser m.m.m. Jeg har efterhånden svært ved at gennemskue hvad der er med din søn. Så har han mavevirus, forstoppelse, manglende øjenkontakt, får afføringsmiddel, spiser ikke, spiser o.s.v Som jeg læser det, så er der vurderet, at din søn er sent udviklet. Men i min hoved er det rimelig hurtigt, at skrive at han skulle være sent udviklet - i forhold til hvad? Sent udviklet er vel noget, som vil præge ham fremover? MENES der, at han ikke er alderssvarende og der er en meget stor forskel for mig i at være ikke aldersvarende og sent udviklet. Han kan meget vel pga. for tidlig fødsel og sygdom i de først uge være sat lidt tilbage og dermed ikke alderssvarende. Hvad er det han ikke kan i forhold til en baby på samme alder? Der er ingen tvivl om, at sin søn ikke er i trivsel og det skal selvfølgelig tages alvorligt. Men man kan også som mor se spøgelser alle vegne. Mit bedste år til dig vil være, at du skal stole på sundhedspersonerne og tage deres råd til dig. De har set masser af børn med samme trivselproblemer og VED hvordan disse bedst tackles. Sæt dine egen behov for at finde en bagvedliggende årsag/sygdom til side og nyd dit barn og arbejd på at "læse" ham. Det lyder til at din barn er vildt stresset og ikke kan finde ro - derfor nyder han også at blive svøbt. Ro, renlighed og regelmæssighed kan man godt grine af, men ikke desto mindre er det grundstene for et spædbarn. Mindsk mange forskellige indtryk og ændringer og bekymringer og få struktur på dagen. Spædbørn trives i struktur og regelmæssighed OG med forældre der har overskud. Så tag en beslutning om, at I morgen starter en ny dag - skemalæg dagen med morgenflaske, morgenbadning, massage, flaske, en lang gåtur med barnevognen, sove formiddagssøvn o.s.v. og smid de unødvendige bekymringer væk for en stund.
Hvis du vil have din dreng vejet, så benyt evt. den åbne konsultation. Det har jeg benyttet mig af i ferier og af ren nysgerrighed 
Efter hvad du skriver, så vejer han faktisk fint. Som tommelfingerregel så har en baby fordoblet sin vægt som 4-5 mdrs og det er han jo allerede over som 3 måneders. Med hensyn til modermælkserstatning, så har jeg lige været i gemmerne og ud fra det, kan jeg se at jeg har givet ca. omkring 6 i måltider i DØGNET á 120 - 150 ml. Derudover er de blevet tilbudt kamillete - både på teske og i flaske. Du må ikke forvente at han kan tage 200 ml. i et hug flere gange om dagen - som du skriver, at han har gjort. Dét er jo derfor´,at han slår til flasken og vrænger sig - du må ikke tvinge ham til at spise. Vrænger han sig, så tag en pause. Jeg tror, at problemet er, at du og hans far kan have svært ved at "læse" ham. Jeg tror, at han forsøger at fortælle dig meget, men misforståes. Men igen vil jeg anbefale dig, at tage den med ro og NYD dit barn og lad være med at koncentrere sig om sygdom m.v
Altså at han skulle være sent udviklet er jo noget hospitalet er nået frem til at de mener- om så det er tidligt el ej- det er jo egentlig et fedt for det er det de mener. Intet jeg kan påvirke. Nu er min søn så ikke ligefrem for tidlig født- han kom 6 dage før termin, så det ved jeg ikke hvor du har fra han skulle være   Ja han var syg de første to uger af sit liv - men han fulgte med som han skulle dengang alligevel uden problemer. Så nej derfor er det heller ikke... Det de mener han skulle kunne i forhold til en baby på hans alder er at han gerne skulle kunne/ville holde sit hoved på maven meget bedre end han kan (det de kalder motorisk problem). Osse når man tager ham op ect. Og så er det øjenkontakten som nu er pist borte- men som har været der. Hvilet osse er grunden til hverken SP, min læge el jeg køber at han er sent udviklet. Nu er sagen så at vores dag er mere el mindre skemalagt! efter min søns behov- hvorfra du måske mener det ikk er tilfældet aner jeg ikke. Men det kan jo ikk være pga skiften af en flaske fordi han ikk ville bruge de gamle   Stresser gør han bestemt heller ikke. Problemet som jeg før har sagt var at han sover bedre ude end inde, men jeg her ikke vil stille vognen ud med ham da vi bor ved hovedvejen. Men tricket var så at åbne vinduet om dagen derinde og svøbe ham i et uldsjal da han ellers både sveder helt vildt og blir våd (ikke godt) og fordi han konstant kommer til at hive sutten ud og blir fuldstændig hys og ikke altid kan falde til ro igen bagefter dette. Hans dage er den samme hver dag med mindre vi skal noget. Tidspunkterne kommer andet på ham, men svinger ikke meget hver dag heller. CHP: problemet er at dem vi har her og i Vejle de har ikke konsultation før SPen har været her- jeg talte nemlig med hjemmefyssen der ringede for at aftale en tid i går om det- hun kender til deres tider og der er ikke åbent i nogen af dem før SP har været her iflg hende  Susse: Altså min søn blir da ikke tvunget til at spise! Hvor pokker har du det fra   Ja jeg undres altså nu for du skriver som om du mener du VED hva vi gør og ikke gør(?)... Og jeg vil ikke mene vi har svært ved at læse ham - i hvert fald så ved jeg da når han er sulten, skal skiftes, trænger til at sove, vil lege, vil putte osv osv - og det må da defineres som at kunne læse sit barn bland meget... Ja jeg undres altså...
Nu vil jeg lige have afklaret. Er øjenkontakten reelt "pist borte" eller er den kort "max 30 sekunder". Nu har jeg efterhånden et halvt fodboldhold, og i min verden er 30 sekunder faktisk ret lang tid. Ingen af mine børn har altså ligget og stirret mig, eller nogen anden, ind i øjnene i minutter af gangen. Og de er alle tre sunde, raske og velfungerende. Mht. spisningen, så har jeg ikke den allervildeste mælkekapacitet, men mine børn har så bare spist mindre og oftere. Og måltiderne har været langt mindre end "det bøgerne siger det skal være" ingen af dem har haft "elastikker" nogen steder, tværtimod, men så længe de følger deres egen vækstkurve, så er "det normale" fuldstændigt ligegyldigt. 3 mdr. er jo ingen alder, nogen kan det hele og andre tager sig god tid. Min den yngste rejste sig op da hun var 6½ md. mens nogle af hendes jævnaldrende kun lige er begyndt at vælte sig rundt på maven som knap 8 mdr. Min søn begyndte først at sige ord da han var 2½ år, hvor mange af hans jævnaldrende havde et vældigt ordforråd. Sevfølgelig skal I da have vished, men pas nu på ikke at stresse jer selv alt for meget. Ingen børn er ens, og "det normale" er et tåbeligt begreb. Én ting mere, mødregrupper og mødredebatter kan være okay på nogle punkter, men i langt de fleste aspekter er det noget fanden har skabt, da det man går allermest op i, er at sammenligne, og helst skal man have det mest fremmelige barn. 
jeg kan kun sige   Jeg er ganske enig... Jamen øjenkontakten er der hvis man er heldig 2-5 sek maks et par gange om dagen nærmest- så den er mere el mindre pist borte - vi kan jo ikk tvinge ham, kun blive ved og prøve... Og lykkedes det så ikke...   Er man hamrende heldig kan man på en god dag fange ham i 10 sek mere el mindre - han er ikk selv nysgerrig efter øjenkontakten som de alle siger han skal og bør være... Nope han vil da helst lade være... Og det er ikk fordi han ikk virker til at hygge sig uden heller 
Jeg tror ikke du skal være alt for bekymret endnu over den øjenkontakt. Ingen af mine børn har været specielt fokuserede (pun intended  ) på at have øjenkontakt, men har haft travlt med alt muligt andet. Den yngste er faktisk hende der har haft mest, og f.eks på nuværende tidspunkt (jeg har lige tjekket et par gange) så kan jeg kun påvirke hende til at holde øjenkontakt med mig i ca. 5 sekunder, så griner hun og vender hovedet væk. Hun er selvfølgelig lidt ældre. Men da hun var yngre havde jeg mest øjenkontakt til hende når hun blev ammet, og jeg mindes ikke det var meget længere der, for hun kiggede og så faldt øjnene ofte bare i mens hun slappede af. Det er jo der de har tid og ro til at nyde og slappe af, resten af tiden er deres verden fyldt, tænk på at ALT jo er nyt. Legetøj er næsten slet ikke nødvendigt de første mange måneder, da alt de ser jo er nyt og spændende. Som ejg sagde før, jeg synes 30 sekunder er EKSTREMT lang tid, 5 sekunder tror jeg nærmere er ret almindeligt. Det vigtigste er ikke at han kigger på jer x antal sekunder eller minutter, det vigtigste er, at han føler han KAN få kontakt med jer når han har brug for det. Og så længe han føler I er der for ham, tror jeg faktisk ikke han nødvendigvis vil søge det hele tiden. men jeg er selvfølgelig ikke specialist. Et veltilpas barn kan næsten være en hel skuffelse for ivrige, kærligheds- nussehungrende forældre. De er slet ikke så kontaktsøgende og nussepylrede som man godt kunne ønske sig. Tværtimod. Jeg kan heller ikke lade være med at tænke på, om de der ikke går synderligt meget op i dine bekymringer, måske bare ikke synes der er noget at bekymre sig over sammenlignet med ALLE de børn der har tilset gennem deres karriere. Og de som tildels har givet dig ret, måske bare ikke vil træde dig ned og sige at du tager fejl, men selvfølgelig vil give dig den støtte og de ører du så åbenlyst har brug for.
alle fagfolkene har jo travlt med han skal kunne holde øjenkontakt og ca så og så længe og så meget og ofte - samt ville det med os og osse fremmede. Jeg lade selv mærke til det og påpegede det da SPerne tidligere snakkede om det - de gik så helt i panik og så mistrivedes han jo mente de   og mere og mere de alle fabler om denne øjenkontakt mere desperat blir jeg for det første på sin vis- og osse bekymret. Nu har de jo så fået det kørt ud vil jeg sige så jeg egentlig har tænkt jamen den er jo HELT gal her! NOGET er i vejen men HVAD! Jeg skal da erkende at en historie som din beroliger for en tid- men sikkert kun til næste gang en fagperson begynder (sikkert d 26 april til tjek på sygehuset!)... Men men men som sagt - han er rent ud sagt ikke det mindste interesseret i den øjenkontalt. Han hverken opsøger den el gider den hvis man byder ham den uanset om det er i et desperat forsøg- el mere moderat og knap så ofte (nu har vi jo prøvet alt nærmest). De har travlt med at SÅ skal man fange ham med legetøjet- ja goddaw man! Som om barnet ser på os så... Men han griner og blir sur som en normal baby jo skal. Han stopper fingrene i munden, legetøj i munden, smider sin dut konstant (ja eller piller den ud hedder det nærmere)   blir gal over det, vender og drejer den og stopper den i munden igen (det er vist ikk kun helt held mere*LOL*) osv osv... MEN de får jo bare en gjort helt panisk... De har jo så travlt og det gør jo vi andre ikke uddannede helt rundt på gulvet- jeg ved jo godt rationelt børn ikke følger en lige linie - MEN det vil fagfolkene jo ha de skal faktisk.. Og hva pokker gør man så????
Vi har prøvet i 4 år uden held... Så 6 måneder er ikker igtigt noget at græde over  Hvis du går hver måned og tænker over om du nu bliver gravid, skaberdu homonelt @!#$... Og så kan man altså ikke blive gravid! Så tag den lidt med ro, træk vejret og mediter lidt.. Og hvis det ikke er lykkedes efter et år så gå til lægen! Hvis du lægger livsstilen om nu, og taber dig og stadig ikke bliver gravid kan det jo også være sædkvaliteten den er gal med!
Min veninde havde meget ureglmæssige menstrutioner og efter 1 år, var de stadig ikke gravide. Så startede de med at have 6 hver anden dag og så blev hun faktisk gravid med det samme. Ved ikke om det var værd at prøve. Ellers er 6 måneder jo ikke meget som de andre skriver, så prøv og slap af og lade være at tænke for meget på det.
Jeg tvivler også på du har PCO med positiv ÆL test. 6 mdr. er ikke meget, slap af, spis sundt og motioner, det skal nok komme.
Nej kan godt høre det vist er for tidligt at tude over 6 mdr... he he  Jeg har også været meget i tvivl mht om jeg kunne have PCO, for tester jo positiv lige præcis midt i min cyklus hvor der skulle være ÆL, men jeg håber nu på at det snart lykkes, vi har da ihvertfald været meget mere ihærdige denne gang end de tidligere gange 
Prøv at skære sukker og kulhydrater væk fra din kost. En del overvægtige er også insulinresistente (uden at have PCO) og det nedsætter frugtbarheden 
tror heller ikke du behøver at være nervøs endnu. det tog mig 6år før det lykkedes. jeg er nu glad og gravid. men det tog 6år før det lykkedes. jeg har dog også nogle fejl og mangler i stor grad i mit underliv, jeg har været igennem hele turen med hormonkure, donorsæd og så videre. men heldigvis skete det helt naturligt for mig til sidst. men lægen plejer ikke at undersøge en for barnløshed før der er gået mindst 1 år. så ta du det helt roligt. spis evt. nogle vitaminer, det kan godt hjælpe en godt på vej. og held og lykke.
har vi været igennem her. 2 reagensglasforsøg uden resultat, og er nu igang med det 3. Så vi er mange, som har prøvet laaaaaang tid uden resultat. Gid det kun tog 6 mdr..
Hejsa! Nu har Jeppe haft diarre og opkast siden fredag. Det er ret voldsom, fx. kan vi lige så godt tage ham ud i badet med det samme han har aff. da det er helt tyndt og der ligger en sø af væske i bleen. I går kastede han op 4 gange og havde tynd mave 5 gange og i dag har han haft tynd mave 5 gange siden kl. 8. Jeppe vil gerne drikke men har ingen appetit. Jeg har lige være på Apoteket for at købe sukke/saltopløsning, men det vil de ikke sælge til brug af børn under 2 år, Jeppe er 1½ år. Jeg har købt æbler til at rive og æblesaft. Min mor snakkede om at man kunne koge blåbær og jævne det med kartoffelmel, har I hørt om det? Nå men hvis I har nogle gode husråd, så kom hid med dem. Hilsen Marianne
Som hovedregel hedder det væske, salt og sukker... og tålmodighed.
coca cola, bananer og grove kiks og lign..
Der har vi også lige været - i 6 dage! Vi lavede havregrød med salt og sukker, det ville hun gerne spise. Kiks og saftevand og bananer gled også ned og er godt til maven. Hun gad ikke revet æble, som ellers også er alle tiders. God bedring med ham...
Lav en gange havregrød meget meget tyndt med sukker/salt i. Sigt det og giv det i en kop. Det er godt, for han får stivelsen fra grynene, som kan hjælpe lidt på maven. Det har været succes herhjemme når mine har haft diarré. Fik rådet af min gamle garvede SP.
For mange kokke fordærver maden siger man jo. det er derfor jeg er SÅ glad for at være i så lille st samfund, som det jeg lever i her på Island. Jeg har én "sundhedsplejerske" hun var også min jordemoder og skulle sådan set også have været det ved fødslen, men jeg ramte jo lige hendes ferie. Og jeg har haft hende ved de andre børn også. DET er rart, og der er ingen til at modsige hinanden på kryds og tværs. Selv om to af mine børn er født med hul i hjertet, har der ikke været noget ramasjang og panik. Alting foregår stille og roligt, så man ligesom bare finder ro i situationen. Man KAN jo ikke ændre på noget alligevel, men man kan nyde de gode ting. Lur mig om ikke, hvis I nu sk*der hul i alle de paniske fagfolk, og nyder de gode ting en stund. Så, om ikke ret længe, så opdager I lige pludselig, at der er masser øjenkontakt, især hvis I helt havde glamt at tænke på det. Jeg holder på, at de GODE fagfolk, er dem der også forstår forældrepsykologi, de dårlige fatter bare ikke, at de bare skal sige buh eller bøh, så tror forældre at deres børn er ved at dø. De ting du skriver i det sidste indlæg er da totalt gode ting. Når han er en glad dreng og undersøger ting, så har han såmænd nok bare mere travlt med alle de nye spændende ting og har ikke brug for at kigge på jer hele tiden. Han ved jo I er der. (Jeg har ofte oplevet at mine børn har leget og leget, for så lige pludselig at skulle have en hånd på mig, for lige at mærke, og så har de leget videre). Hans personlighed udvikler sig jo allerede nu, og ikke alle mennesker er jo imødekommende og kontaktsøgende. Det han skal bruge, skal såmænd nok komme. Skemalagte ting man SKAL kunne til en bestemt tid   Baaah! Nyd nu alle de gode stunder I har med jeres lille guldklump, han var jo længe ventet og ønsket. Hvorfor ødsle tiden væk på at bekymre jer? Den der lækre babytid kommer jo ikke tilbage, og så er det jo ærgerligt at stå bagefter og have mistet tiden på bekymringer.
Jeg kan godt huske da jeg blev mor.... ALDIG før i mit liv har jeg vidst med bestemthed at jeg   vidste noget som helt om nogen ting. Det er verdens største amatørsport det der forældre noget. Øjenkontakt - glem det, kun hvis han selv lige følte for det. Løfte hovedet hvis han lå på maven - nix han gav sig bare til at hyle, jeg er sikker på at han synes det var ondt af os at han skulle ligge der med snuden i gulvet hvor han ikke kunne følge med... men derfra til at skulle løfte hovedet selv så han   følge med... der var langt.  Han kunne dog holde hovedet selv hvis han sad på armen, så derfor kom han med i bæresele når vi skulle handle... allerede som 3 mdr gammel I det hele taget har han aldrig været særlig glad for bare at ligge og se sød og babyagtig ud. Andre mødre gik ture i shopping centre med sovende babyer i barnevogn... Da han var 4 mdr måtte jeg stakke ham op på puder så han kunne kigge ud, ellers lød vi som et udrykningskøretøj. Bedste underholdning var at sidde på skødet og bladre med i mors skitseblok med sorthvide tegninger - det var meget sjovere end aldersvarende knitrende-farvestrålende ting Næstbedst var at sidde i skråstolen og se på akvariefisk og på trediepladsen at sidde i skråstol og se MTV Legetøj - glem det. Jeg købte da masser og det ragede ham en papand. Sidde selv midt på gulvet uden at vælte 7½ mdr Holde op med at blive hysterisk over at blive lagt på maven 6-7 mdr Kravle 8 mdr Stå op ad ting 8 mdr Gå langs ting 8 mdr Stå selv uden at holde 10 mdr Gå selv uden at holde i noget 13 mdr Løbe 13 mdr.. ca dagen efter han opdagede at han KUNNE gå selv Puslespil 2½ år = 4 brikker... 1 måned senere 50 brikker og siden har han ikke gidet Amning tog ham gerne en time, så en halv times lur, så aktiv en timestid og så sulten igen.  Da han var 3mdr og jeg kun havde sovet max 2 sammenhængende timer siden fødslen kylede jeg en flaske lun vælling i ham... den nat sov han 5 timer! 4 mdr gammel begyndte vi så småt med ske-mad, hvilket iøvrigt hjalp helt enormt på øjenkontakten generelt 14 dage efter havde han set lyset (og skeen)... man skal spise sig MÆT og så sov han også igennem 6 mdr gammel fik han sin første rugbrødsmad - manner hvor blev han glad for at se RIGTIG mad Nu er han 4½ år. Han er er dreng med krudt i Han keder sig i børnehaven Han er vældig kvik i pæren og vi   faktisk at sende ham i skole allerede til sommer
Se, det som Sundancer remser op herover, kan jeg totalt genkende.
iiihhhh hvor er jeg glad for det du skriver der! Vores knægt giiiider ikk ligge på mavsen og lyder netop som en sirene - man får helt ondt i ører og hjertet for han vil ikke! Mavsen nej tak - ja tak til spændende legesager, nye ting ect. Han kigger MEGET når vi er ude hos andre - så kører hovedet rundt og alt er super spændende når man hænger på skulderen el lig. han kan sove en 6-7 timer når det er godt heldigvis - og ja han startede på vælling for en 5 dage siden - han er oppe på 2 flasker med vælling i pr dag - det hjælper nu ikke på søvnen. det virker faktisk ikk som om det mætter ham mere selvom han eks spiser samme mængde... men skidt - nu er han startet så slutter vi ikk og laver ballade i systemet. Han blir 4 mdr om halvanden uge... Han kommer på grød 1X dagligt når vi er oppe på tre flasker vælling (så skifter jeg den ene flaske vælling med grød)... DET glæder vi os til. Og måske det hjælper på øjenkontakten som hos dig. Men dejligt indlæg.
Stute, at hos os er det også næsten somn hos Sundance, Liam vil dog gerne ligge på maven, men det er vist mest fordi han rigtig har fundet fidusen i at rulle rundt    Her gider man heller ikke bare sidde, snakke og pludre med mindre der sker noget, og man bliver leget med. Det virkede heller ikke til hos os at vællingen hjalp på søvnen, men han blev nu mere mæt og tilfreds  Det var faktisk først ved skemaden mætheden rigtig trådte til  Er sikker på ham Nuller nok skal komme efter det hele når han selv gider 
Jeg kom til at tænke på om det kun er ved jer han ikke vil have øjnkontakt?? Indrømmet så har jeg ikke læst hele tråden, den er blevet noget lang  Men fordi jeg spørg er at Tulle pigen heller ikke har øjen kontakt med mig. Hun gider virkelig ikke glo på sin mor   Men alle andre kan hun sagtens kigge på, og når hun er ved andre kan vi da også lige få lidt kontakt. Jeg spurgte min læge i fredags hvorfor hun ikke gad med mig   Hun sagde at det var fordi hun havde en helt anden kontakt med mig frem for den hun har med andre. Vi har krops kontakt. Og så sagde hun at hun slet ikke kunne have kontakt med andre hvis jeg ikke havde lært hende det  Giver det mening for dig?
giv nu barnet en pause for søren da!! Det ender sgu da med han bliver hypokonder når han bliver stor, hvis hans mor går og tror han fejler noget konstant. Crapdammit!
... jeg har skrevet det før, men nu får du lige rådet igen: Vi havde samme problem med Emma, med at hun ikke ville ligge på maven. Hun blev stiktosset, hvis jeg forsøgte. Den fysioterapeut der underviste på mit efterfødselshold, sagde at det var meget vigtigt at stimulere vestipulærsansen (balancesansen), og når den var velstimuleret, ville det med at ligge på maven komme af sig selv. Stimulering af den sans sker ved at man tumler med barnet. Kast ham op i luften sving ham rundt, put ham evt. op på en Pilatesbold og tril den under ham, sørg i det hele taget for, at han får hovedet både op og ned og at han prøver at bevæge sig i forskellige tempi. Han går ikke i stykker af det   og jeg lover at det virker.
forbindelse anbefale politikiens "leg med din baby" - der er gode lege i man muligvis ikke ville turde, hvis ikke man så på billeder at andre godt kan 
stikke til dig.... men hvis det vælling alligevel ikke gør en skid forskel, hvorfor så ikke vente til han har brug for det og er gammel nok til at måtte få det?? To flasker om dagen... jeg synes det lyder af meget....
ja det giver skam fin mening det du siger - men nej det er ikke bare hos mig det er skam alle det gælder. Line: uha det er sådan set rart at høre*LOL* Katrine: Ja selvfølgelig blir han da hypokonder   Du kan sagtens sige giv ham en pause, når fagfolk siger man skal klø på med div. og han skal til div. tjek ups og undersøgelser. DET er der jo nok en grund til! Louise: Jeg skal faktisk ud og købe mig sådan en legetromme ting med lyd i nu her til d 1 - den er lavet så man kan ligge den på siden og så ligge barnet på den og trille - ligesom med en pilates bold (sådan en kan vi ikk ha uden hunden æder den nemlig - der er ingen steder den kan ligge uden for fare)  Skingur: er den til at komme i nærheden af for penge?? Uha jeg får dårlige nerver bare når far "kaster" ham op i luften og lige giver slip så han ryger 2 cm længere op og far så griber ham igen (hvis i er med på hva jeg mener??)... Jeg er så bange for han taber ham  Tjinca: Nu er han jo osse kun lige kommet på to flasker vælling pr dag, så han skal jo da lige vænne sig til dette. Det kan godt være vælling er unødvendigt hvis ikk det mætter ham mere- men det kan godt mætte ham mere selvom han ikke sover anderledes og dermed uden jeg ved det reelt. han har nemlig en periode lige nu hvor han roder lidt med sin søvn igen, og måske nok er ved at ændre en smule rytme. Jeg ser desuden vælling som en overgang der SKAL til før man senere begynder med grød mv. Specielt fordi han har en tendens til at kløjs i alt der klistrer lidt så at sige - bl.a. hans afføringsmiddel som vi putter i hans mad simpelthen fordi han ellers kløjs i det klistrede stads hver gang han får det. Det er en af grundene til han ikke stoppes på vælling igen - foruden at jeg ikke vil byde hans mave at starte op og slutte igen ect. Nu er han osse på vej væk fra hans to grøn allomin flasker fra da han havde mavevirus ect. Og jeg vil altså ikke køre rundt i det med skift og start/slut med alting på en gang heller. Men jeg er ikk helt med på hva du ellers mener -  Mener du spædbørn på 4-5 mdr el hva?? Skingur: Jeg refererer lige til ovenstående  OG så ikke mindst - nu er der en uge til trolden blir 4 mdr- så stoppe nu for at han må begynde at få anden mad om en uge alligevel... Hmmmm.... Det kan godt være de 2 uger før han er startet KAN gøre noget allergi mæssigt ect. MEN igen når man har prøvet alt det man kender til man kan prøve og han stadig bøvler- jamen så må man finde noget nyt. Når der ikk er råd at hente, men kun iiiihhh nej dog vælling allerede fra SPen... Jamen så må man jo virkelig selv ha tænkeren i gang med evt problemløsninger når ikk der er andre råd at hente. Det skal dog lige med at nok bøvler han stadig - men jeg sys ikke det er helt så slemt som det har været faktisk. Selvfølgelig varierer det lidt.
.. jeg fik den i sin tid i netto for en hund max
den vil jeg lige se på - tror måske det avr en god ide... For lige det der med kast op i luften har jeg simpelthen ikke nerver til - men ok der må være andet og mere der er lige så godt osse... Hjertet sidder simpelthen i halsen når jeg ser han slipper ham selvom det kun er 2 cm penge han ryger længere op før far griber igen... Ungen sys sgu da det er sjovt... Men pyyyyyha
Et lille sparefif   Jeg lånte den på biblioteket      Det med vællingen har jeg lige godt aldrig hørt, min SP har aldrig nævnt noget om det, og hun var her da så sent som idag? Men ved ikke om det er fordi jeg selv laver det, der er forskel? Ved ikke om der er for meget protein i den færdiglavede :S Synes godt nok det er sært SP'ere kan være så uenige om nogen ting... - Vil da lige tilføje at Liam var i fin trivsel og en rigtig glad dreng, nu vejer mors bøf 7,5 kg og måler 63,5 cm...     Bare lidt bonus info fra en hvis dreng, fik skemad før 4 mdr 
først da jeg fik bogen - Johanne var helt vild med at hænge og dingle med hovedet nedad og blive svunget godt igennem og det er SÅ godt for balance etc!!! Eller man ruller dem hen over en madras - rullerullerulle! Eller lægger dem i et lagen så de ligger i en "pose", og snurrer dem i vildskab!!! Om det er fordi jeg lavede så meget med hende som spæd ved jeg ikke, men hun rejste sig da hun var 9 måneder og er aldrig faldet som helt lille, - hun rejste sig, og satte sig meget kontrolleret ned igen. Da hun var ti måneder rejste hun sig midt på gulvet! Og gik efter sin et-års fødselsdag. Også uden nogensinde at falde! Iøvrigt startede jeg op med grødsmagsprøver da hun var lidt mere end tre en halv måned, men det var ud fra at hun er mere end 14 dage overbagt og når de er så små kalkulerer man med terminsdato og ikke fødselsdato (ihvertfald i den her kommune!!) Line og Piv - griner - det er mig der har finansieret de danske statsbiblioteker qva alle de bøder jeg har fået gennem tiden.... for mig er det billigere at købe end at låne 
Skingur, tror kun jeg har fået bøder til at betale det lokale arkiv hehe
Skingur: Så takker vi andre for lånemulighederne der nu er for os  Line: Jeg laver osse selv vællingen fra bunden af skal det siges. Jeg køber ikke det der købemøg med alverdens sager tilsat - jeg har kun købt to pakker til vælling til når vi er i byen - og de blir heller ikke taget i brug endnu, de står bare klar til når dagen kommer hvor jeg sys det er ok han lige skal leve af det stads en dags tid med mælken...   Nul her vil alt blive lavet fra bunden af skam... nu er min bøf ikke vejet i snart en mdrs tid - men da han avr tre mdt vejede han 5780 g og målte 60,5 cm (fra 2500 g og 47 cm ved fødslen). nu var manden på vægten i går og bagefter med barnet og vægten kunne ikke sige præcist - men som minimum regnede vi på ud fra dens svar har han taget nok ca 1 kg mere på (håber vi i hvert fald) - vægten sagde 100 kg da manden trådte op og 108 med barn - men nu stod de jo begge med tøj på (mandens tæller med i de 100 kg) - så han må da nok ha taget det 1 kg på ca som han skal (eller rettere de 800-900 g på en mdr han ca skal).
Så er det nok derfor jeg ikke har fået noget at vide  Men sikke en positivitet at melde ud med da 
sikke dog en positiv energi du kan skrive med fordi man stiller et ?   Måske du skulle ha skrevet det KUN gælder købevælling fra starten af i stedet for at skrive som du startede med  Nu får han heller ikke erstattet mælken med føde som de skriver om der ingen grund er til på siden. Det får han heller ikke når det blir grød tid for så blir det lavet på MME i stedet for vand som nu hvor det alligevel blandes med hans mælk... 
Jezz! Kan I stave til ironi? Jeg gik udfra at alderen ligesom var indlysende, når det er din søn tråden handler om, men okay der skal vel være plads til lidt flueknepperi. 
indlysene på internettet - men du kan jo åbenbart heller ikke forstå man spørger for at være sikker på du ikke har skrevet forkert/præcis hva du mener. Og det er sgu mere flueknepperi i mine øjne end at man spørger. Ironi - tjaeh den kan ikke altid tolkes gennem skrift som end.
med en pause, så mener jeg, lad dog babyen være den baby den er! At du skal køre på med forskellige ting iflg "eksperter" jaja, det skal du da... men du lyder jo som om du bekymrer dig konstant! I øvrigt er det HELT normalt at babyer spiser mindre og vægrer sig for flasken/brystet i perioder... vælling til en knap 4 måneders baby! jah... det sker der nok ikke noget ved... men hvorfor dog når det alligevel ikke har nogen effekt på søvnen? i øvrigt er det fis i en hornlygte den der med at børn sover bedre hvis de får en hel masse at æde inden de ryger i seng. LEV med at du måske har et barn der bare ikke sover særlig godt om natten... min dreng er over et år og det er først nu han ind imellem kan tage nætter hvor han sover igennem. Børn er forskellige! også mht til øjenkontakt, søvn, spisning, ALT! Med tag en pause mener jeg at du måske seriøst burde overveje at lade være med at bekymre dig så forbandet meget og nyde ham som han er... at du ikke kan tvinge ham til øjenkontakt når du vil og så længe du vil BEHØVER ikke at være fordi der er noget galt. Og hvis du bliver ved med at jappe rundt i det, så kan jeg godt forestille mig at SP eller læger giver dig delvist ret for at få fred... I øvrigt så synes jeg det virker meget til at du egentlig KUN vil tage imod de svar der allerede passer bedst ind i det du i forvejen har bestemt dig for er sandheden...
1. Fagfolk SKAL være ærlige og ikke give noget ret i noget hvis ikk de har det. Det avr da det latterligste jeg længe har læst!! 2. Min bekymring er kommet PGA fagfolkene! 3. Der er INGEN fagfolk som giver MIG ret i noget som helst - de siger hva DE mener og så svarer JEG dem derud fra. De stiller spørgsmål- jeg svarer og så kommer de med deres meninger - og ikke spor før får de min mening at vide! 4. Jeg sys søreme lige jeg har skrevet at jeg nu tager det mere roligt efter rent faktisk at ha hørt fra et par herinde som selv har børn der minder om min søn - efter de har fortalt deres beretning og skrevet at deres børn er helt normale endda tilmed været ret hurtige på andre punkter- så hvorfor jappe rundt i det efter jeg har skrevet det??? 5. Min dreng somver om natten - han havde en PERIODE hvor det gik underligt, og søreme troede jeg det kunne ha med hans mad at gøre, ligesom det ofte kan ha det faktisk... 6. Min trold er sgu baby som han er - og det får han bestemt lov til. Jeg hverken kan el vil ændre på ham. Men jeg er STADIG nødt til at tag det fagfolkene siger til efterretning - og jeg skal agerer derud fra om jeg tror på dem el ej. Og jeg SKAL arbejde på det de beder mig om. 7. Vedr. vællingen så gider jeg simpelthen ikke skrive IGEN hvorfor han stadig får det - det har jeg lige skrevet om i forrige indlæg. 8. JA jeg har bekymret mig konstant - for det har de givet mig grund til da de blæste det med øjenkontakt og motorikken meget op - det er da naturligt at bekymrer sig, og når de har ret travlt med en masse omkring det og man så ikke endnu har talt med andre forældre med børn der har haft det samme som rent faktisk ikke har fejlet noget. 9. Jeg tager imod de råd jeg mener jeg kan bruge - jeg tager imod råd fra folk der svarer i en ordentlig tone, jeg tager imod råd fra folk der læser hva jeg skriver inden de svarer, jeg tager imod råd mest af alt fra folk der har prøvet at stå i det samme, hvilket må siges at være et fåtal af de der har svaret - men en ting er sikker. De der har stået i det og som har svaret mig her og i pberne - de er taget til efterretning. Det du skriver kan jeg rent ud sagt ikke bruge til ret meget - du gentager hva jeg selv har skrevet op til flere gange allerede. Hvorfor skal jeg så tag det mere til efterretning end da jeg selv tænkte tanken??? 10. Nu er det jo så ikke sådan at der er en endegyldig sandhed i noget som helst her. Ikke endnu i alt fald... g nu taler du som om det kun erm ig - prøv og husk at der rent faktisk er en far inde over her i huset osse. Så det er søremer ikke kun mig det handler om.
Ja så kom verdens skønneste lille pige endelig til verden! D. 1 april kl. 17.40, efter en 48 timers hård fødsel. 3070 g og 52 cm lang, en gennemført og dejlig baby  Vi var hjemme igen dagen efter. Det er en helt ubeskrivelig fantastisk følelse at blive forældre! Jeg er fuldstændig forelsket og forgabt i hende, kan bare glo på hende i timevis... Der skal nok komme en mere uddybende FB om et par dage og et billede.
TILLYKKE med det lille vidunder  Men 48 timer :-/ lyder godt nok længe....
at høre hun endelig kom ud - så er hun næsten lige så gammel som jeppe   TILLYKKE <3 Hvad skal hun hedde?
Stort tillykke  Glæder mig til at se billeder og læse en FB
Tillykke med din datter Pyha lang fødsel  Var der nogle familiemedlemmer som troede det var en aprilsnar, da de blev informeret   
ja jeg håber da ikk der var nogen som troede det avr en aprilsnar - det er det jeg sys er rigtig træls ved evt at føde på den dumme dato...
Ja, jeg er så den heldige moster, og lillesøster til Sidsel. Jeg blev ringet op lige efter fødslen med den dejlige nyhed, og jeg hoppede og sprang, og bad straks om et billede på mobilen. Efter samtalen stod jeg stille et øjeblik og studsede over om det mon var en aprilsnar, men straks efter kom der en sms med det fantastiske billede af den skønne lille pige, så tanken om aprilsnar faldt hurtigt til jorden igen. Hilsen den stolte moster.
Tak for jeres søde hilsner   ikke mindst til moster. Hun skal hedde Aya. Skingur: ja jeg havde jo håbet at jeg havde taget dig indenom, men naturen har sin egen mening... Tillykke med din skønne Jeppe  Ja, det var desværre en rigtig lang fødsel, men det hele værd da hun endelig kom. Jeg fik veer tirsdag d. 30/3 kl 18.15 og regnede derfor med at hun lige nøjagtig IKKE blev en aprilsnar... Var noget misfornøjet da vi passerede midnat d. 31/3-1/4 og jeg stadig kun havde udviddet mig 4 cm... Som sagt skal jeg nok uddybe med en ordenlig fb senere, lige nu har jeg kun en arm ledig 
Der er jo en del der mener man skal passe på med hvad man spser når man ammer, jordbær, stærkt, kål eller andre ting. Jeg har aldrig oplevet at jeg har indtaget mad der har givet problemer med smagen af mælken eller efterfølgende maveproblemer hos baby. Faktisk har jeg lidt en oplevelse af at det er meget psykisk betinget, at mor stresser over noget hun har spist eller søger forklaring på babys manglende appetit eller mavekneb. Grunden til at jeg har det sådan er en oplevelse jeg havde da baby var lille. Min veninde har en på stort set samme alder. Vi havde spist sammen en aften, næste dag er jeg igen på besøg. Hendes søn vil ikke amme. forklaringen kunne være at vi havde spist rosenkål dagen før. Jeg havde dog ingen problemer med mit barn. Mærkeligt at kun det ene barn reagerer, jeg lægger så hendes barn til mit bryst (ja ja, det er en anden diskussion) og sørme og han ikke slubrer min mælk i sig uden at kny. Det er da underligt, vi havde jo spist det samme. Jeg har godt nok aldrig tænkt over hvad jeg spiste i forhold til amningen, måske er jeg bar et stort smagsfilter. Hvad siger i psykisk eller reelt?
... at det handler om at spise så varieret som muligt. Jo flere forskellige smagsindtryk, børnene har fået, imens man ammer, jo mere åbne er de også over for nye smage, når de skal til at spise. Har jeg læst  mvh. tina
jeg har aldrig tænkt over hvad jeg spiste når vi snakker i den retning. Kål, løg, chokolade o.s.v. Og har heller aldrig mærket noget på min søn. MEN han har været svær at amme omkring den periode hvor jeg skulle have min menstruation. Sådan var det de første 5 mdr, så synes jeg det er forsvundet igen, men nu får han jo heller ikke så meget mere. Til gengæld har jeg tænkt meget over hvad jeg spiste og drak mens jeg har fuldammet. Max. 3 kopper kaffe, te og cola om dagen, ingen alkohol, sundt og varieret med masser af fuldkorn. Minus chips og slik. Hvis jeg ikke har spist rigtig sundt og godt så er jeg desuden også blevet vanvittig sulten og har følt at jeg nemt har fået lavt blodsukker. Nu hvor jeg ammer 3 gange i døgnet og hovedparten af hans kost er fast føde så tænker jeg knap så meget over hvad jeg spiser og drikker.
jeg tænkte slet ikke over det, jeg har det også på den måde at barnet har godt af at mælken ikke altid smager ens, så jeg spiste præcis hvad jeg havde lyst til ligesom jeg også gjore det i graviditeten, tænkte at viste det sig at der var noget baby fik ondt i maven over, så måtte vi jo tage den derfra, der var jo ingen grund til at udelukke noget på forhånd ;o) men gav nu aldrig kosten skylden, og havde da heller aldrig problemer med han ikke ville spise, dog var der en periode han havde ondt i maven, men det tror jeg ikke var pga mælken.
Jeg tænker sådan set heller ikke over hvad jeg spiser ... Dum somm jeg nok er ind imellem   har jeg ikke tænkt over man ikke må drikke cola. Det har jeg drikke velfornøjet   Og har intet mærket til mavsen. Men da min veninde og je så fik det at vide,stoppede hun helt med at drikke cola, da hendes dreng har haft ondt i maven i en måneds tid. Nu er mave pinen holdt op og knægten sover  Så vil give delvis ret i det kan være noget vi gør 
Jeg tænker over det på den måde, at der er ikke noget, jeg fuldstændig holder mig fra, men jeg rå-æder heller ikke af noget bestemt. Fx spiser jeg gerne chokolade, men ikke en hel plade. Er det sommer, spiser jeg også gerne jordbær, men ikke en hel bakke osv. Jeg har aldrig kunne se noget system i ked bebs og noget jeg havde spist med nogle af mine piger. Mvh Heidi
Ja jeg lurer jo lidt, for jeg har jo to små størrelser. Fælles for dem er, at jeg i graviditeten har spist og drukket hvad jeg havde lyst til (ikke alkohol selvfølgelig), men altså ingen hensyn har taget, netop for at vænne den lille til det fra start.. Med Astrid kunne jeg spise og drikke alt mens jeg ammede - undtagen vindruer og jordbær! Vindruer (spiste nok også en del..) gik der 4-5 timer, så havde hun bare mavekneb i en grad jeg ikke har set siden. Hun vred sig (hun var 3 uger gammel), skreg, klemte i et par timer. Intet hjalp. Da jeg spiste jordbær var det samme scenarie.. det afprøvede jeg så et par gange den sommer - dels fordi jeg elsker jordbær - dels fordi jeg ikke troede på det var det. Men det var det er jeg overbevist om - for det passede med timetallet - og ellers døjede hun aldrig med at være utilpas. Med Andreas har det været lidt mere kompliceret. Han har altid øffet meget om natten som spæd. Men nogle nætter meget værre end andre. Han vred sig, klemte, ja gentog Astrids symptomer. Jeg kunne ikke rigtig finde noget system i min kost, så troede at sådan var han bare. Men det var HELE natten, og mange timer om dagen, han var sådan. Til sidst blir man jo desperat.. Jeg fik det råd at droppe alt med citronsyre i. Og nu elsker jeg jo juice,cola og cider - så jeg havde jo rig mulighed for at prøve det af. Der gik 4-6 timer - så startede balladen! Ikke vildt skrigeri, men han var utilpas, maven spændte, og ja - se ovenfor - det var det samme scenarie. Jeg gik så over til at drikke vand (og har drukket det siden)og undgå syre, også stoppede problemerne   . Jeg har så forsøgsvis prøvet at drikke sodavand - få mundfulde gør ingen forskel - men for 2 dage siden drak jeg 0,5 ltr - og vi havde ballade om natten igen for første gang længe  Så han er en dreng, der er sart hvad det angår. Til gengæld kan jeg godt spise vindruer...  Jeg mener ikke jeg er specielt hysterisk eller "psykisk betinget" men meget nede på jorden   . Men klart at efter uger med ødelagt nattesøvn og ked lille dreng, så reflekterer man jo over om noget kan ændres.
... det med, hvad de får mavekneb af. Mange tak for input til det, det havde jeg da slet ikke tænkt over - men vil huske på det, hvis B1 og B2 viser sige at bøvle med maven  mvh. tina
Jeg har klunset en klapvogn, men jeg kan simpelthen ikke gennemskue hvordan man klapper den sammen. En googling har heller ikke gjort mig klogere. Når det nu hedder en KLAPvogn, så synes jeg jo, inde i mit hoved, at den burden kunne klappes sammen så den kan komme ind i en bil, eller? Det drejer sig om denne model, carena easy:  
"Shopper med utroligt smart sammenklapningssystem. Vognen kan klappes sammen med en hånd. Leveres med kaleche, frontbøjle, drejehjul, indstillelig ryg, fodstøtte, 5 pkt. Sele, stor varekurv samt bakke til mobiltelefon mm." Går det galt fordi jeg har to hænder?
Hvad sker der, hvis du trykker det røde oppe på håndtaget ind? det ligner noget man skal pille ved  ) Hvis du sætter et billede lige fra siden ind, så kan du måske få et bud på, hvordan den folder sammen, så du ved, hvordan der skal hives/skubbes. Merete
de to sorte ting der stikker lidt ud i siderne lige over bøjlen skulle gerne kunne hives opad samtidig.. så klapper den sammen.. men sørg for sæddet ligger ned inden.. ellers kan den ikke.. svært at forklare;)
Jeg forsøger, har hevet i de sorte dimser men sædet har nok været oppe. Jeg forsøger igen når den er tør.
Din vogn er en foldevogn - den skal derfor "bukke sammen på midten" hvis du forstår .. En klapvogn klappes sammen som barnevognsstellet, altså hvor styret føres over på modsatte siden og stellet "klapper sammen" .. Så jeg vil tro at hvis du hiver i de sorte dimser og hiver opad i vognen så den kan "knække på midten" så lykkedes det for dig ...   ...
Den er klappet sammen   for hjælpen 
Overskuddet begynder stille og roligt at komme snigende, nogen dage mere end andre, og i den anledning vil jeg gerne have gjort lidt ved min dagsform, så jeg snart kan passe mit gamle tøj igen. Jeg tog jo godt 30 kilo på, de første 17 er røget, det var stort set rent vand og lidt bebs, men der mangler stadig ca 15 kilo. Idet amningen også er aflyst, ja så kan man jo ligeså godt give den lidt gas. Mit spørgsmål går lidt på jer der har haft bebs med til træning. Jeg har en fin ide om hvordan jeg kan gøre det, når det er almen styrketræning. -Men holdtræning...der er jeg lidt tom for ideer, med mindre jeg må stille bebs i receptionen eller lign (såfremt hun har besluttet at sove!). For man kan da vel ikke tage bebs med til holdtræning (med mindre det er speciel mor barn træning eller pilates, hvor musikken er relativ normal? Hvad gjorde i? Det lokale træningscenter tilbyder zumba træning om formiddagen og jeg vil rigtig gerne gå til dette, men ja, tænker lidt på lyden. Så kom frit frem med de gode ideer! Det skal siges, at det kun er et par måneder (forhåbentlig) det drejer sig om. Så snart at maven er kommet lidt bedre på plads, forventer jeg at kunne løbe herhjemme, også almen træning med dvd. Men pt kan jeg ikke løbe pga maveskindet og jeg mangler maskiner til hjælp til mavemusklerne, da jeg har lidt problemer med iskiasnerverne, når jeg ligger på gulvet.
Først og fremmest - tillykke med den lille! Tror ikke jeg har fået skrevet i den anden tråd...  Dernæst - hvor er farmand henne? Når du nu ikke kan amme, er det oplagt at du tager afsted når far eller en anden kan passe den lille... Jeg går ud fra at din kæreste arbejder, og så kan det godt blive lidt svært det med pasningen om formiddagen. De fleste fitness-centre tilbyder børnepasning - så ring og forhør dig om mulighederne. Med vores første gik jeg sammen med mødregruppen til efterfødselsgymnastik, og ellers nogle meget lange gåture. Jeg ammede 100 % indtil ca. 6 mdr. så jeg havde ikke mulighed for at få vores søn passet, da han nægtede alt andet end mors bryst... Amningen hjalp så også på vægttabet, sammen med manglende søvn og overskud. Ikke den fedeste måde at tabe sig på... for jeg fik jo ikke strammet kroppen op igen desværre. Det kom først meget senere da overskuddet til løbetræning kom tilbage...
Jeg ville finde et godt efterfødselshold. Det er vigtigt at få ordentlig styr på bækkenbunden efter graviditet og fødsel, og på almindelige hold er der sjældent fokus på den slags. Så find et efterfødsels yoga-, pilates- eller boldhold, eller bare alm.efterfødselsgymnastik, men sørg for det er med en kvalificeret instruktør. Der findes hold både i fitness og yoga centre, og ellers har AOF eller FOF. Jeg ville også vente med styrketræning, til du har fået en god rutine med at spænde i bækkenbunden under diverse gymnastiske øvelser, det er simpelthen så vigtigt for at undgå inkontinens senere hen. Hvis du vælger at gå på et almindeligt hold, så ville jeg gøre det på tidspunkter, hvor du kan få hende passet, da det vil være irriterende for både dig og resten af holdet, hvis hun ind i mellem vågner og er ked af det, hvad enten hun er med i lokalet, eller der kommer en fra receptionen og henter dig. God træning Merete
men han er engageret enten til hans eget fodbold, eller når jeg skal til hesten, så det her er noget jeg vil på egen hånd. -Så der også er bare lidt tid sammen. Mht træning træner jeg både almen pilates og efterfødselsgymnastik herhjemme, så den del af det er relativ iorden. Jeg har selv arbejdet indenfor inkontinens området, så jeg er total hys på det område  Jeg vil prøve at ringe derned og høre hvad de egentlig tilbyder af børnepasning osv.
det er jo en KÆMPE jungle med legetøj - jeg kigger og kigger og kigger... Og jeg kan simpelthen ikke finde ud af hvilket udviklings leget'øj der er bedst for en bette trold på 4 mdr  Så nu vil jeg gerne høre hva jeres unger har haft meget glæde af? Jeg sys han skal ha fornyet sortimentet som jeg måske ikke længere sys svarer til hans behov så godt. MEN problemet er at jeg egentlig ikk helt kan finde ud af hva han mest er til - farver og lyde er jo ved at være spændende nu. Det er ikk det vi har mest af pt må jeg jo erkende. Så det er lidt svært at hitte rundt i den jungle som jeg sys det er. Jeg kigger pt brugt- men det er lidt mere svært sys jeg da man jo ikke som i butikken kan stå med det hele i hånden på en gang og tjekke det ordentligt ud - egentlig derfor jeg spørger jer hner nu 
Til mine 3 børn har jeg altid haft en god blanding, men min foretrukne er legetøj fra Lamaze. De laver noget flot og spændende legetøj. De skriver på, hvilken alder, de forskellige ting er beregnet til. Mvh Heidi
Altså, Karla var vild med denne fra hun var ganske lille og i lang, lang tid: Den kan både larme, har mange fine farver og er nem at få i munden. Ellers havde vi også en hel del fra Lamaze. Det er ikke så dyrt, så vi fik mange gaver derfra. Bløde stofdyr og små rangler, som er nemme at få i munden og holde om.
Min søn på 22 mdr. er meget meget glad for sin sut. Vi tager den meget ofte fra ham og prøver at vænne ham af med den, i hvert fald om dagen, men så er han begyndt at stikke hele klør 5 i munden i stedet. Han savler derfor utrolig meget, og dette har gjort at han er blevet meget rød på hagen under underlæben. Her til morgen var der nærmest gået hul og kommet små "blærer". De gør ikke ondt på ham, men hvordan får jeg dem til at hele, når der er vådt af savl hele tiden?? På forhånd tak for gode råd!
Jeg har ikke nogen erfaring, men tænker zinksalve måske? Pøj pøj men det 
Hej Lige da jeg læste det, så tænkte jeg skoldkopper, vi har lige haft to unger med skoldkopper, og de har startet med små blærer omkring munden. Nå men så læste jeg lidt videre og kunne jo se det var p.g.a. sutten, jeg ville også prøve med zinksalve ;o) Hilsen Jette
Hej begge Tak for jeres svar. Jeg glemte at skrive, at vi smører zink-salve på flere gange om dagen, men har kun gjort det i et par dage, så det kan jo stadig nå at hjælpe....
Det kan jo være svamp, og så hjælper zinksalve ikke. Giv da lige lægen et kald, eller spørg på apoteket 
mads havde noget lignende da han var lille, godt nok mere under hagen-agtigt.... men vi var til lægen, og det var netop noget svamp, fordi huden konstant var fugtig, vi fik noget Brentan salve tror jeg det hed (er ikke sikker, det er jo længe siden nu, han fylder snart 4 år)
... virker udtørrende, så det tror jeg ikke på vil virke. Vaseline er mit bedste bud. Det virkede på mig, da jeg var helt hudløs under næsen efter en forkølelse 
Såfremt det ikke er svamp, så kan jeg anbefale serien Exomega (fås på Apoteket) - de har en virkelig god salve der er meget velegnet til lige præcis det problem. Min den mindste havde i sin tid lidt problemer med fødevare-kontakteksem rundt om munden, og jeg havde god held med at smøre med en  e salve, der beskytter huden så den ikke konstant er våd. Spørg på Apoteket, de kan vejlede. Hilsen Bluebell
Hejza kære ænder  Jeg har besluttet at købe en bæresele, da min lille pige er meget hænge. Så ville være rart at kunne have hende i en sele når man var ude og handle osv, Men hvornår man jeg bruge den med hende. Hun er 6 uger gammel. Og hvis jeg allerede må nu, hvor længe må hun så MAX sidde i den?? Har tænkt jeg vil købe den sele ManEater anbefaler i den anden tråd om bæreseler 
når hun er 3 mdr og/el kan holde sig selv i ryggen via musklerne. Indtil da maks 20 min. pr. dag - dette gælder alt der har med at sidde at gøre - skråstol, autostol mv (med mindre det er dem hvor de mere ligger ned i) Så skulle du bruge en slynge evt i stedet - men det vil jeg ikke anbefale da der i USA er 13 børn der er blevet kvalt ved at ligge i sådan en fordi de ikk har kunnet trække vejret rent ud sagt.
og vil ikke anbefale det før de er en del større, og der gide de alligevel ikke hænge der... jeg har invisteret i en vikle til 500kr, og den er super, og der må de være i meget længere end bæreselen, og de kan ligge i den og sove også... den er super
Køb en strækvikle, og når du skal ud og handle, så binder du den inden du kører hjemmefra, og jakken udenpå, så er det nemt lige at stoppe lillefisen i når du når frem (og du undgår at stå med 5 m stof på en våd parkeringsplads). Mens hun er så lille, så er det smarteste at have hende i vuggestilling, eller mave mod mave med benene oppe under sig, og så mave mod mave med benene (fra knæ og ned) hængende udenfor når hun bliver omk 3 mdr. Jeg ville ikke være bekymret for kvælning, men man skal selvfølgelig hele tiden være opmærksom på barnet, da de godt kan komme til at ligge uheldigt, men så er det bare at flytte hovedet lidt, så de nemmere kan trække vejret. Se evt. på   der er rigtig meget god info. De fleste bæreseler er noget fanden har skabt, både for mor og barn, men becoen skulle være god, dog tror jeg hun skal være lidt større først, men jeg er ikke sikker, og hvis hun kan bruge den når hun er så lille (det ved de også i forummet på slyngebarn), så er den klart at foretrække når hun bliver større, da det er noget simplere end viklen. Merete
Hmmm.. Kan godt se at en strækvikle ville være smart, men den tror jeg simpelthen ikke hun vil ligge i.  Grunden til min idé om bæresele er at hun ikke gider ligge og glo. Så har jeg hende med nede i byen og hun ikke vil sove mere, ville jeg gerne kunne tage hende op. Hun er en baby der ikke gider være baby   Hun vil ikke lige, eller putte mave mod mave, som man lære på sygehuset man skal. Nej Tulle vil sidde eller stå  Så en bæresele tror jeg hun vil elske, være oppe og tæt på sin moar   Hun er en lille hyggemås