Næh, det gør jeg ikke.. Men hvis der stod en medsøster der var helt ude og skide fordi hun manglede til billetten hjem, kunne jeg nok godt finde på at låne hende pengene men samtidig give hende mit kontonr. og håbe på at hun var til at stole på..
Ja engang imellem, men ikke altid. Hvis jeg har nogle småmønter på mig, så kan de sagtens få nogle med på vejen. Men ville aldrig give mere end en 10-20 kr.
Gir aldrig til tiggere der tigger... Men ham/hende der sidder helt fredeligt med en skål foran sig (uden skilt eller fagter) kan jeg godt finde på at gi lidt til... Vil dog helst gi mad eller noget andet i stedet for penge...
Det gør jeg ikke, og bliver meget ubehageligt til mode når fremmede mennesker antaster mig på den måde.
vist som dig Xtiny, at jeg må tiltrække "tiggere".... Jeg har i hvert fald ofte oplevet at blive spurgt om jeg kan undvære.... Afhængig af hvad jeg har i lommen/tegnebogen giver jeg gerne lidt, ligesom jeg oftest køber "hus Forbi" og div. lodsedler der støtter en god sag. Til gengæld støtter jeg sjældent større landsindsamlinger hvor det er "Send en sms, så støtter du med....." Fordi jeg selv vil bestemme hvor meget jeg vil/kan give....
tiggere. Men jeg har stået i henad samme situation som dig - en fyr i en canadisk lufthavn, der var helt panisk efter at komme hjem, men noget var gået galt med hans billet og han skulle betale et gebyr på 60 kr for at komme videre - dem havde han ikke og ingen automater i lufthavnen ville tage hans britiske hævekort - han skulle i en bestemt bank og det var søndag. Han havde sin mor i røret og sagde jeg kunne snakke med hende for at få at vide at han altså ikke løj. Det havde jeg nu ikke tid til, så jeg gav ham 15 dollars eller hvor meget det nu var - og følte jeg havde repareret min karma lidt efter at have fået gratis kost, logi og transport af de sødeste mennesker to dage forinden.
Jeg giver som regel ikke til tiggere, og det er mest fordi der simpelthen er blevet for mange af dem. På en tur med fx S-toget, møder man nemt 1-2 styks på selve rejsen, plus 2-3 stykker på fx. hovedbanegården, skulle de have penge allesammen ville det sgu blive for dyrt for mig at rejse, det er i forvejen alt alt for dyrt. Men hvis der er et eller andet sympatisk ved vedkommende, kan jeg godt finde på at give. Hus forbi køber jeg indimellem, men ikke hvis sælgeren virker anmasende. Der var også engang en i toget der påstod han havde fået stjålet sin pung, og skulle bruge penge til at komme hjem for, han fik penge af rigtig mange, vi stod af på samme station, og gik begge to i fakta hvor han så står og bruger alle pengene...
som overskriften siger så giver jeg aldrig penge til folk som tikker eller gademusikanter, men jeg køber gerne husforbi, hvis jeg lige har pange i pungen. En gang har jeg prøvet at drengen forand mig i billetkøen fant ud af at hans pung var blevet stjålet da han skulle betale den, han blev så ked af det, at jeg tilbød at betale hans bilet fra odense til svedborg, og han kunne låne min tlf til at ringe til sin mor og far. Andre der lige står og mangler en tier eller ligende giver jeg også gerne.
Jeg giver altid. Jeg kan simpelthen ikke sige nej. Hvis jeg har nogle små mønter på mig, så får de dem. Men nu bor jeg også på Lolland og jeg støder meget meget sjældent ind i folk der tigger. De få gange jeg har gjort det, har været hvis jeg f.eks var i København. Gade musikkanter giver jeg også altid til - jeg synes det er så hyggeligt at de sidder og spiller lidt musik. Min kæreste derimod er stik modsat - han vil ikke engang give til indsamlere fra de forskellige fonder. Og han blev lidt forarget over at jeg gjorde det. Men.. Selvom jeg ikke har ret mange penge så kan jeg altså godt undvære en 10'er eller 20'er, de sjældne gange folk spørger mig.. 
Meget flot af dig, at give hende så mange penge og mad  Jeg giver sjældent til tiggere, vi har nu heller ikke så mange af dem herovre på Bornholm  Jeg prøvede for et års tid siden at stå nede i Spar og skulle handle, foran mig står der en gl mand, han skal have sin medicin i håndkøbs apoteket og han finder ud af, at han ikke har penge nok, der var ingen kære mor, selvom det er et lille samfund. Så kunne han ikke få medicinen. Der stak jeg ham de 75 kr han manglede. Havde ikke hjerte til, at han ikke kunne få sin medicin. Giver aldrig til større indsamlinger, da jeg syntes at for lidt, eller ingen af pengene, kommer derhen hvor de skal. Men har et sponsorbarn som jeg gladeligt betaler til. Det er nemlig igennem en lille forening, hvor jeg ved at pengene kommer frem.
Nope, jeg giver ikke penge ud til gademusikere eller andre i den dur, som lever af andre folks almisser. Jeg hjælper gerne en person, hvis en person har brug for hjælp, men det vil sjældent være i form af kontanthjælp. Og jeg giver ikke til folk, hvor jeg tydeligt kan se, at pengene vil blive vekslet til en halv abe i løbet af få minutter. Og at afvise dem er ikke det store problem, for jeg har endnu ikke mødt en på gaden, som havde en dankortterminal på sig. Og da jeg sjældent går med taske og dermed heller ikke slæber rundt med en stor pung, så har jeg som regel aldrig kontanter på mig. Så det kommer helt af sig selv, at jeg ikke kan give dem noget.
Nej, jeg giver ikke penge( eller andet) til tiggere.
tja det er lidt forskeligt. manden i toget der tigger får somregel ikke noget og slet ikke personen der bare sidder og tigger med en kop i hånden. men folk der gør noget for det, spiller musik opvisning og lig. kan da godt få en 10-20 kr. var ude for en dame der kom hen til mig for et par år siden, med en cykel og spurgte om jeg kunne give til låsesmeden, da hun havde låst sig selv ude. det fik hun, hun lignede heller ikke en der tiggede normalt.
Jeg kunne finde på at give i situationer som Sine eller Fogtmann beskriver - men jeg giver ALDRIG til tiggere i toget eller folk der bare sidder og venter på at man smider penge til dem. Jeg køber sommetider Hus Forbi - det sælges af danske hjemløse, ikke af tiggere der er blevet kørt hertil af bagmænd der tager det meste af hvad de tigger sig til. Jeg har en enkelt gang for mange år siden været ved at give en tigger i toget - han startede med at bede om et par kroner, men da jeg tog pungen frem ville han egentlig gerne have 20 eller 50 kroner og til sidst virkede han truende. Det endte med at han intet fik - og siden har jeg ikke givet til nogen der beder om penge i toget. Indsamlinger ved døren - som Kræftens bekæmpelse o.l. giver jeg altid til.
Jeg giver aldrig penge til tiggere. Hverken dem, der kommer i toget, eller dem der sidder med en kop i hånden. Årsagen er den simple, at jeg ikke føler mig overbevist om, at de penge jeg evt gav dem, ville blive brugt til noget fornuftigt. Jeg gider ikke finansiere fx deres ølforbrug. Hvis jeg endelig skulle give noget, så ville jeg hellere give dem noget i form af naturalier, fx en bolle el. lign, men det har jeg normalt ikke lige ved hånden i den slags situationer  Diverse indsamlinger, fx Red Barnet, Kræftens Bekæmpelse osv, vil jeg gerne støtte - dog er det sjældent jeg giver ret meget, da jeg som studerende ikke har det store økonomiske overskud. Men der ved jeg da, at mine penge går til et godt formål, og derfor vil jeg gerne støtte dem 
Jeg giver ikke til gademusikanter eller folk der på anden vis optræder på gaden. -ej heller tiggere der bare sidder/går rundt med en kop. Jeg har sjældent mønter på mig, jeg bruger altid kort. Den anden dag bankede det på døren, og så står genboen med hendes lille søn på 5 år som så siger "Har du lyst til at... Øhm.. Til at støtte bla bla bla i Uganda?" og noget jeg ikke husker tydeligt.. Nej, det har jeg faktisk ikke, men nu din mor har hevet dig med ud på tur med bøssen, har jeg så andet valg?! De fik nogle tiere og lidt.. Billigt trick at hive den bette med, specielt når de er mine genboere..  Jeg har tidligere været medlem af Amnesty, købt "Hus Forbi" avisen fra de hjemløse og givet ved dørene, når div. nødhjælpsorganisationer kom forbi, men nu står jeg selv og skal spare en hel del, så jeg har sagt stop.
jo ikke dem alle der tigger, fordi de mangler.... Husker engang at en spurgte mig om jeg kunne undvære... jeg var selv lige blevet grebet af panik, fordi jeg opdagede at jeg end ikke havde penge nok til bussen hjem, hvilket jeg sagde til ham.... Så griber han i sin lomme og siger "hvor meget skal du bruge?" jeg må indrømme at jeg blev noget forbavset og jeg sagde at jeg ikke ville have pange af ham.... Og tænkte at han havde jo lige spurgt mig om jeg kunne undvære... I dag tænker jeg, at det da egentlig var en pæn gestus af ham, at tilbyde mig penge til at komme hjem for... Så nej, det er ikke nødvendigvis fordi de mangler. De har vel, ligesom alle andre, ret til kontanthjælp og modtager den sikkert også, så helt pengeløse er de jo ikke. Men det afholder mig ikke fra eks. at give til en farende svend, der har tænkt sig at købe øl og brændevin for pengene... Det er en del af kulturen omkring de farende svende, og faktisk synes jeg at det hele ville være lidt kedeligere uden dem.... Og så vælger jeg i nogle tilfælde at give, bare fordi jeg jeg er venlig stemt....
Jeg kan jo se at jeg ikke er den eneste der kan finde på at starte i LC så det bliver højeste sandsynligt det jeg gør. Om ikke andet så får jeg da en bedømmelse af om vi faktiske rider en fornuftig "basis-dressur". Og jeg ved jo at tingene altid er lidt sværere til et stævne end de er derhjemme på træningsbanen  ...måske at niveauet i LC-klasserne er så blandet fordi der er mange som mener at LB-klasserne ikke fungere og der derfor i praksis mangler en ordentligt klasse mellem LC3 og LA1...
Jeg har netop stået i nogenlunde samme situation som dig   Jeg fik min nye hest i juli måned, og jeg købte hende som "startklar i LA-klasserne". Dog var vi uheldige, og i hele aug. måned + lidt af sep. stod hun med en infektion i benet. Hun er kommet sig helt nu, og derfor besluttede jeg mig for, at være med til klubmesterskab her sidste weekend. Jeg var MEGET i tvivl om hvad jeg kunne tillade mig at starte - flere af mine bekendte som kom til det stævne, ved godt at den hest jeg har fået mig kan gå LA-klasser, men det følte jeg SLET ikke at vi var klar til. Dels synes jeg, at vi mangler at få en masse grundridning helt på plads, dels er vi stadig i gang med genoptræning efter hendes sygdomsforløb og dels har jeg reelt set kun haft hende som "ridehest" i 1 måneds tid, hvis man trækker syge-perioden fra. Så det endte med at jeg red en LD2, og overraskende nok var der ingen sure miner over det   Både hesten og jeg havde en rigtig god oplevelse, hvilket vel trods alt er det vigtigste. Desuden så jeg ved samme stævne flere ryttere i LC-klasserne hvor hestene var 100% stabile, lydige og med super gode gangarter, og bestemt lignede nogle som var parate til væsentligt højere klasser. Så det er vist ikke så ualmindeligt, at niveauet er ret højt selv i de helt små klasser 
men når jeg er i udlandet så gør jeg.. Jeg synes det er megairriterende at Danmark er blevet sådan et land som tiggere fra Østeuropa tager til og tit er de også styrede af bagmænd der inkasserer hovedparten af gevinsten. Så er pointen med at hjælpe et menneske i nød ligesom gået fløjten.. Derimod gav jeg en del penge til tiggere under min ferie i Rumæninen og havde også samlet en masse tøj sammen som de fik. Alkoholikere og deslige i Danmark får ALDRIG en krone, jeg er på SU og efter al sandsynlighd får de langt flere penge end mig..
Jeg giver nogen gange, og andre gange ikke...... Det kommer an på situationen og om jeg har penge på mig /råd til at give.
på så meget et el andet sted- jeg hverken kan el vil give 100 kr til alt og alle af dem jeg møder- om de har brug el ej. Jeg har ikke så mange penge jeg har råd til at give ud af dem desværre. Såvel som jeg ik har til at støtte alle dyreorganisationer jeg gerne ville
jo jeg giver gerne til de farende svende og deres hunde, Jeg giver kontanter til ejeren og hundemad , så er jeg da sikker på at hunden ikke lider nogen nød. men jo også jeg er en tiltrækker, men ikke alle får penge.
Der var for et par år siden en undersøgelse i tv af, hvor meget man egentlig kunne få ind ved at tigge og jeg var målløs over timelønnen ved tiggeri. Det er skam et overordentlig vellønnet "arbejde". Der er i øvrigt i dagens avis en meget relevant artikel:
 Det må jo være ens egen vurdering om man vil støtte foretagendet.
jeg giver normalt ikke penge til tiggere, men jeg køber gerne husforbi og giver dobbelt op. en enkelt gang havde jeg tilfældigvis to stærke øller i tasken, som jeg gav til en hjemløs på nørreport, og en gang i thailand har jeg givet en lille dreng som havde trådt på en mine(= ingen ben) resten af vores lommepenge, da vi var på vej til lufthavnen og ikke måtte udfører "så" mange penge, han fik vel 1000bath, det er ingen ting(ca 150kr)for os, men næsten en halv månedsløn for en ansat i thailand, i kan tro han blev glad.
Det gør jeg af princip ikke nej. Grundene er at: Jeg har ikke råd  Jeg bor i kbh, og hvilken af de 10 tiggere jeg møder hver dag, skal jeg så vælge at give?  Jeg har hørt, at de fleste tiggere tjener retti-mange penge (flere end jeg selv) 
Jeg giver ikke til tiggere, men jeg køber sommetider Husforbi, hvis jeg har kontanter på mig. Engang hvor jeg var på vej i Netto, blev jeg stoppet af en landevejsridder, der spurgte om penge til mad til hans hund. Jeg havde ikke nogen på mig, så kunne ikke give, men jeg købte en dåse hundemad inde i Netto, som jeg gik over og gav ham bagefter og den blev han rigtig glad for.
om jeg vil støtte tiggere.. Og da slet ikke dem der sidder på gågaden og spiller musik.. At hjælpe en nødstedt på stationen ser jeg ikke som tiggeri og Kræftens bekæmpelse og hvad der ellers går rundt en gang om året får som regel også noget, hvis jeg har penge hjemme..
Må ærligt indrømme det er meget meget sjældent, kan ikke tage dem seriøst, det er noget andet med en dreng der har fået sin pung væk, eller en gammel mand der mangler de sidste kr. til medicinen eller som i dit tilfælde, der kan vi alle komme til at stå, men tiggere der sidder på rumpen, eller spiller musik osv, undskyld men kan ikk ta det :/ blir så irriteret tror den eneste jeg har givet noget til var en noget ældre "hjemløs" herre der sad og sov uden for stationen han havde ingen strømper på så han fik det par ekstra hjemmestrikket uldsokker jeg havde i tasken   også resten af mine småpenge puttede jeg i skoen og lagde mit pølsebrød fra bageren ved ham, griner *LOL* og håber seriøst han var "hjemløs" ellers må det ha været underligt og vågne op til, men det hele var da væk da jeg kom igen en time efter ca 
Jeg giver hverken penge til det ene eller det andet.. Blev engang stoppet af en udlænding på en tank i Århus, han spurgte om jeg ikke havde lidt penge for hans bil var løbet tør for benzin. (Jeg havde set ham dernede tidligere på dagen..) "Men Hallo Fister, hvorfor står den så i tomgang?"
Nej jeg giver aldrig penge/mad what ever til tiggere..
Det afhænger af, hvem det er! Farende svende, som de åbenbart kaldes - jeg går ud fra, at det er et andet ord for landevejsriddere, vil jeg gerne give et par mønter, hvis jeg har nogle på mig. Jeg betragter dem som et kulturklenodie (hvis man må kalde dem det). Jeg nægter af princip at støtte de østeuropæere, som kommer herop og sidder på hvert andet gadehjørne, står udenfor butikkerne og trykker på en gammel harmonika eller kommer ind i togene og tigger. Jeg vil gerne selv have lov til at vælge, hvem jeg hjælper/"støtter" og ikke føle mig tvunget, fordi der sidder en person ude foran Føtex i frostvejr med det ene bukseben smøget op og ser tilpas ynkelig ud. Jeg er heller ikke bleg for at give den sidste 50øre eller 2 krone til personen i køen foran mig, hvis denne mangler og i søndags i Døgnnetto tilbød jeg en ældre herre at betale for hans varer, da hans dankort ikke virkede
Kort og præcist: Nix - aldrig. Hverken dem, der sidder på gaden og spiller eller ikke spiller, eller nogen, der kommer og spørger om penge til en billet. Karina
Jeg lavede for noget tid siden dette indlæg   hvor jeg er i tvivl om jeg kan få forsikringen udbetalt når jeg afliver Sille. Hun er kun livsforsikret og skal aflives pga. sldgigt og Spat. Flertallet mente jeg ikke ville kunne få mine penge, men nu da problemet er blevet virkelighed har jeg ringet og snakket med min forsikring. Jeg får mine penge - uden problemer. Selvom hun kun er livsforsikret sagde han at når hesten ikke kan rides (eller hvad den nu er købt til) så udbetaler de pengene. De skal bare have en attest af dyrlægen og så får jeg pengene indenfor 7 dage efter hesten er aflivet. Nu skal man ikke tage glæderne på forskud, men det har i hvertfald givet mig en smule ro at jeg ved at jeg får nogle penge til at dække dyrlægen og daka. I sådan en situation er jeg glad for at jeg har min hest forsikret i en lille hestekasse og ikke ved et større forsikringsselskab, for så havde jeg ikke fået en krone. Det skal også lige siges at da jeg ringede derind og sagde mit navn vidste han med det samme hvilken hest det var "den mørke oldenborg med en snip" uden at slå den op på computeren. Så jeg vil bare lige give   til små hestekasser.
Den lokale hestekasse mine var forsikret i førhen, var de automatisk både livs og uanvendeligheds forsikret De reducerede bare min sum da min hest blev mener jeg 17 år derfor skiftede jeg. Tror de gik helt ned på 50 % af forsikringsummen da hun blev 17 Godt at du får den dækket, dyrlægeattest, aflivning og daka blev for mig knap 3000 kr
Jeg har desværre også været så uheldig at Sille pga. sin alder er faldet med 2500 i forsikringssum her per 1. oktober. Lidt surt... Og så er det også meget surt at de tager hele 4000 kr fordi jeg ikke vil have hende slagtet. Så alt i alt får jeg ca 10.000 kr til "overs" til en ny hest. Men det er lige meget, jeg vil ikke have hende slagtet. Regner også med ca 3000 kr til dyrlæge og Daka. Ved heller ikke om jeg vil have hestekassen igen hvis jeg får en ny hest, tror jeg vil prøve at hente tilbud fra forskellige steder. Men skal ma være ordentligt sikret andre steder skal man jo have uanvendelighed på og så bliver det en del dyrere årligt - end hvad jeg er vant til.
Altså nu har jeg hest(har haft) forsikret tre forskellige steder, og de dækker da alle, på livsforsikringen, hvis hesten skal aflives i henhold til dyreværnsloven, og det skal den vel hvis den har spat. Har heldigvis kun prøvet at skulle gøre brug af det en gang, også ved en spat hest, og den var forsikret ved alm. brand, og der var intet at komme efter. Pengene kom få dage efter den blev slagtet. Så hvad var argumenterne for at du ikke skulle kunne få pengene?
Min dyrlæge der sagde at mange af de store forsikringsselskaber ikke så spat som en aflivningsgrund fordi hesten godt kan leve videre på medicin. Men ved det ikke har ikke selv haft andre forsikringsselskaber end det jeg har nu. Men det er da noget man skal undersøge hvis man kun ønsker at have livsforsikring - hvilket jge gør da jeg egentligt ikke kan bruge uanvendelighed til det helt store. Men jeg kunne godt tænke mig at få dyrlægeforsikring og det tvivler jeg på at jeg kan få i en hestekasse.
Okay min havde brækket benet 2 steder ville ikke kunne opereres, dyrlægen mente det var hovknusning og først 5 uger senere fandt han ud af at det var brækket (lang historie). derfor for sent pga. arvæv. Forsikringen dækkede ikke da de sagde at så længe han kunne spise og drikke var det ikke synd for ham. Han var livsforsikret for 30000, men dem måtte jeg vinke farvel til, da jeg gav min dreng få fred. Han var halt på begge bagben og skulle ikke lide mere. Selv min nye dyrlæge kontaktede forsikringen for at få godkendt at aflive ham, men intet hjalp.
Hvor havde du din hest forsikret?
Min daværende hest var forsikret hos Konge Riget Danmark Ham jeg har nu er forsikret andet sted.
Tiggere giver jeg aldrig til. Derimod hjælper jeg gerne, hvis folk står og mangler lidt småpenge i supermarkedet eller i bussen eller billetkøen. Hus Forbi køber jeg meget gerne. Men kun af sælgere der kan fremvise skilt, og kun på steder, hvor de må sælge den, ikke er påvirkede og i øvrigt lever op til den kontrakt, de har skrevet under på for at kunne sælge avisen. De må fx ikke sælge den i s-togene. Jeg køber gerne flere Hus Forbi om måneden.
Nej, det gør jeg altså ikke. Jeg giver heller ikke til de indsamlere som kommer og banker på min dør eller sms'er ind til diverse velgørenhedsshows.. Jeg køber heller ikke hus forbi osv osv osv... Jeg bryder mig ikke om anmasende folk som næsten kræver penge og anser det som moralsk ukorrekt ikke at give, når de vil have det.. Jeg vil selv bestemme hvornår og hvor meget jeg vil give - og til hvem for den sags skyld.
Nielsen: Hvorfor ringer du ikke til politiet?
jeg helt enkelt ikke. Jeg har ikke råd til at smide penge efter folk der tigger på gaden, og derudover bryder jeg mig ikke om, at jeg ikke ved hvad de skal bruges til. Jeg har ikke lyst til at støtte deres misbrug af hvad det nu er. Jeg støtter forskellige organisationer 
Når jeg er i Kbh kan jeg godt finde på at give til de hjemløse (går jeg ud fra de er...), men kun hvis jeg lige har et par småmønter. Jeg var engang ude for at en af "de faste", der tigger omkring hovedbanen spurgte om jeg kunne undvære et par kr. Jeg var på vej hjem fra en tur på strøget, og havde brugt de fleste af mine kontanter. Men sagde til ham at han da kunne få de småpenge jeg havde og at det primært drejede sig om lidt 25 og 50 ører (det viste sig faktisk at der var en del, vel omkring en 20'er i mønter á max 1 kr, jeg er så dårlig til at få brugt dem...   )men det gad han fandme ikke have! Jamen fint, så skal du da blive fri, jeg tænker bare, at hvis man tigger fordi man ingen penge har er lidt vel bedre end intet... Jeg køber gerne Hus Forbi af de danske hjemløse, desværre har jeg bare sjældent kontanter på mig.
I Danmark har jeg aldrig mødt en tigger, men i Rusland har jeg mødt mange. De er over det hele. Der har jeg givet til krigsveteraner - dem uden ben eller arme. Og jeg har givet til gademusikere også.
? "Der ligger en flok bumser uden for min dør!" 
I danmark er jeg ikke særlig gavmild til tiggere, men jeg er jo også omkring halvdelen af tiden i udlandet, og her giver jeg ofte til tiggere, dog ALDRIG til sigøjnere. Jeg giver heller enoget der kan mærkes til få en lidt til mange. jeg synes det er rigtig svært - fordi det kan være så svært at udvælge hvem der rent faktisk har behovet og hvem der snyder så det driver..... Jeg prøver at følge min intuition. Maluna
men her i egypten ofte. idet der er sa mange folk der ingen penge har, og har far man ikke lige understottelse eller pension, hvis man ikke kan finde job, hvilket mange ikke kan.. der er sa mange mennesker der er afhangige af at man give dem lidt penge.. eller mad eller andre ting. men i dk, nej der giver jeg ikke. mere fordi at som udgangspunkt har alle penge, nogle forvalter dem bare forkert.. mette
Tigger, hjemløse får ikke en krone. Af den årsag, at hvis jeg betaler eller giver noget af værdi, vil jeg fastholde dem i tiggeriet. Og det mener jeg ikke er måden, hvorpå man skal leve sit liv.
Nej, jeg giver ikke til tiggere. Men jeg køber gerne Hus Forbi af de hjemløse - men kun en gang om måneden, når der lige er udkommet et nyt nummer.
Nej, jeg giver ikke til tiggere eller lign... Jeg støtter heller ikke de der sms indsamlinger i fjernsynet osv.. Men jeg hjælper gerne folk der lige står og mangler det sidste ved kassen i supermarkedet, har mistet sin pung eller lign, og så støtter jeg gerne folk der har brug for hjælp, uden de selv beder om det...
eller i hvert fald ofte! Jeg giver tiggere, hjemløse, gademusikanter, lodsedlesælgere og hus-forbi folk penge. Og jeg synes det er rart, at kunne give lidt til dem, som ikke har nær så meget, som en selv. Desuden tvinger jeg kæresten til at aflevere alt overskudende tøj til mændendes hjem på henholdsvis istedgade og/eller Falkevej i NV. Jeg indsamlede venner og bekendtes soveposer efter skanderborg festivalen, da det var muligt at donerer dem til hjemløse. Og jeg griber ofte fat i den samme fyr bag hovedbanen, når vi på arbejdet igen har alt for mange tomme flasker. - Så kommer han og henter dem indenfor en dag eller to og får derved lidt penge til mad eller det næste fix, uden at skulle sælge lidt mere af hans sjæl denne ene gang. Jeg har et par enkle gange lånt et lidt større beløb ud til personer, som jeg enten mødte på hovedbanen eller i indre by. Og begge gange er penge efterfølgende blevet tilbagebetalt.
Nej, det ved gud ikke. Til gademusikanter og så køber jeg HUS FORBI hver måned og støtter gerne med en anden med en tyver uden at købe bladet, når jeg allerede har købt ét. Det der med at tage et initiativ til selvhjælp udover at sætte en kop foran sig, er meget tiltalende synes jeg. Så det vil jeg da gerne støtte,
MEN nu har jeg lige prøvet at stå sammen med min veninde i et fremmed land og have fået stjålet alt, dvs. vi havde ikke kontanter, hævekort, tlf, mad, varmt tøj eller billet til at komme hjem. Se dét sætter alting lidt i perspektiv! Heldigvis kom vi godt hjem, men når jeg for fremtiden bliver spurgt, om jeg vil låne penge ud til en billet hjem, så vil jeg til hver en tid sige ja.
Som udgangspunkt giver jeg ikke til folk der tigger. Jeg vil Meget hellere give til organisationer som med deres opbakning fra medlemmer kan være med til at lave lobby arbejde for udsatte grupper. Jeg synes dog der er en forskel på tiggere i Danmark og tiggere i udviklingslande. I Danmark har folk altså MEGET bedre chance for ikke at behøve at tigge - jeg ved godt at der kan være tale om psykisksygdom og heraf manglende styr på sit liv. Men jeg mener som udgangspunkt at alle har en chance for at komme ud af deres situation, hvis de virkelig vil. (Og ja, der er nogen der falder igennem) Tiggere i udviklingslande har ikke samme chancer for at få hjælp som i Danmark. Men her bliver der "hurtigere" en levevej for dem, i stedet for at søge en uddannelse og kræve deres ret overfor deres respektive regeringer. Der kunne reddes mange arbejdspladser i udviklingslandene, her tænker jeg især på det afrikanske kontinent, hvis multinationaleselskaber tog et bredere lokalt ansvar der hvor de er tilstede, men det kræver at regeringerne ikke er bange for at bede de selskaber om at f.eks. betale skat. Her er f.eks. Mellemfolkeligt Samvirke med til at sætte fokus på at regeringerne ikke bare lader stå til. F.eks. har de denne kampange:   og rigtig mange fairtrade projekter. De laver et kæmpe fedt stykke arbejde, synes jeg. Men nej jeg giver ikke penge til tiggere, men da jeg i Mozambique talte jeg tit med nogle af gadebørnene. Og de fik af og til en bid brød eller noget frugt. Det samme gjorde sig gældende i Burundi da jeg var der. God weekend Louise
Jeg giver til bestemte tiggere  Jeg giver til de tiggere/hjemløse der har hund og som sørger ordentligt for den (har dækken til den, lader den sove i soveposen om vinteren mens ejeren tigger/sælger hus forbi osv). Hvad jeg giver svinger fra mønter til mad - købte engang 2 hotdogs til en hjemløs med hund - og hunden fik skam den ene (af ham selv). Derudover må jeg tilstå jeg godt kan være gavmild når jeg har været i byen - især om vinteren.. Engang sad den samme mand stadig på det samme stykke gade da vi 6 timer senere kom ud fra diskoteket - han fik ærligt indrømmet resten af min pengebeholdning til den aften (vel 50 kr). Spillemænd giver jeg også sommetider - hvis de vel at mærke spiller godt  Jeg har en fast hjemløs i Odense jeg tit giver - han sælger hus forbi og sørger bedre for sin hund end de andre jeg har set.
Hej Alle sammen.. Jeg er endelig gået i gang med min drømmeuddannelse som pædagog. Jeg har tidligere arbejdet på institution for utilpassede unge og der fik jeg virkelig blod på tanden. Jeg elskede mit arbejde, men følte mig ofte uvidende og utilstrækkelig, da jeg simpelhen manglede nogle faglige kompetencer. Pt er der en masse læsestof, og jeg synes det er så spændende. Jeg elsker at fordybe mig i det, men samtidig sker det jo også oftere og oftere at jeg får en stor klump i maven. Jeg har ikke selv haft den nemmeste barndom og nu begynder spøgelserne i skabet godt nok at rumstere. Den anden dag da jeg sad og læste var jeg pludselig nødt til at lægge det hele fra mig, da det gjorde ondt inden i at læse. Jeg er sådan i tvivl om jeg kan lægge mine personlige problemer bag mig og så udelukkende se fagligt på det jeg læser og de opgaver jeg laver. Bare fordi at min virkelighed ser ud på én måde, kan jeg jo ikke automatisk forvente at det forholder sig sådan for andre. Jeg vil så gerne være god til dette her, men frygter lidt at min baggrund kommer til at styre det jeg laver nu. Hvordan pokker håndtere man det?? Jeg skal måske sige at jeg ALDRIG har fortalt nogen om mine oplevelser og jeg er heller ikke helt sikker på jeg kan gøre det. Samtidig tror jeg ikke det er meningen at min uddannelse skal bruges til at komme over barndommens traumer..
... er det ikke meningen at din uddannelse skal bruges til at bearbejde dine egne traumer. Men hvis dine traumer influerer på dine studier kan de måske også influere på dit arbejdsliv bagefter. Så måske var det en god ide at få dem bearbejdet så de bliver lagt bag dig. Held og lykke med det 
´Når jeg læser dit indlæg, så tænker jeg at det ville være en rigtig god ide at tale med en psykolog. Tror det ville være alt for hårdt, at du hver anden gang åbner en bog, skal sidde og tænke på dårlige minder. Og det skulle jo gerne være rart og fedt for dig at læse noget, du kan fordybe dig i, uden at de dårlige minder skal dukke op 
du er nødt til at få bearbejdet på den ene eller anden måde, det du har oplevet. Du kan jo i værste fald risikere, at du reagere på en uhensigtsmæssig måde, når du begynder at arbejde, fordi du husker noget. Derudover synes jeg det er dejligt at høre, at du har fundet dit drømmestudie. Hold fast i det.
Jeg kan bidrage med at fortælle hvad der er sket for mig... Jeg har en masse skeletter i skabet, men valgte alligevel at tage en læreruddannelse og kom til at elske det højt. Jeg klarede mig igennem studietiden med sine op og nedture og flere gange blev jeg meget påvirket. Jeg klarede praktikker og mit første år som uddannet, hvor jeg havde forskellige vikariater. Men så gik den heller ikke længere.. Jeg fik et årsvikariat på en skole fra efteråret 2008 og elskede det superhøjt. Jeg fik en 8 kl og glædede mig til at komme opå arbejde hver eneste dag. Det gik vældigt, eleverne var glade for mig og omvendt. Jeg fik ros for min indsats og alt var fryd og gammen. Skæbnen ville jeg at jeg i starten af september fik et kontrovers med en elev som udviklede sig til at han blev både verbalt og fysisk truende. Og så gik det galt. Spøgelserne væltede ud af skabet, jeg blev depressiv og angst. Men fortsatte troligt mit arbejde indtil februar 09, hvor jeg blev indlagt på psykiatrisk afdeling og siden har fået stillet diagnoserne anoreksi, Borderline, PTSD og depresison. Jeg har ikke været på arbejdsmarkedet siden. Det jeg egentlig ville med denne historie var at fortælle dig at jeg tror det er rigtig vigtigt at du får ryddet op i skabet og får set fortidens spøgelserne i øjnene inden det går helt galt, som det gjorde for mig. Du har hørt og opfattet nogle signaler, reager på dem. Jeg siger ikke at du ikke kan blive ne god og værdifuld pædagoog, men du kan gøre dit job 100 gange bedre, hvis du har fået styr på skeletterne og stoppet dem i de rigtige skuffer. Held og lykke med det.
Jeg har godtnok med lidt af min mening. Men kan som correy ?Gaston Oxana? nikke genkende til det, at det går galt, hvis ikke man får ryttet på i sit "indre". Jeg har også oplevet nogen ting i min fortid, som nu også gør at jeg er blevet sygemeldt fra studiet indtil Februar, hvor jeg håber at jeg kan starte op igen. Jeg skal starte til psykolog for at få "ryddet" på i mit liv og de ting jeg går med. Hvilket jeg burde have gjort for længe længe siden. Så når jeg skriver at det nok ville være en god ide med en psykolog, så mener jeg det virkelig. For du ville ærgre dig senere hen, at du ikk fik gjort det før! Håber på det bedste med dit studie 
Ganske behageligt at proppe sine skelletter ind i et skab og lukke døren der til. Men der findes INGEn lås der kan garantere fred for skelletterne så længe de er stuvet sammen i et skab, og ikke er kommet ud i dagens lys. Hvis du ønsker et godt og velfungerende voksenliv, og at slippe af med dine skelletter i skabet, så skal de ud i lyset, og gør du det ikke nu under kontrollerede former, kommer de sikkert bare på et tidspunkt i dit liv, hvor du bliver presset fra anden side, og dit forsvar ikke længere magter at holde skabet lukket. Det er møg træls at man nogen gange er nødt til at bruge tid og resurcer på fortiden, men hvis ikke fortiden er lagret korrekt, så kommer det til det uanset om du har lyst eller ej. Og når nu din drømmeuddannelse prikker til skabet, så synes jeg helt klart du skal bruge den tid det koster at komme skelletterne til livs.
allerede rumsterer nu, hvor du nærmest lige er begyndt på udd., så kan jeg da kun råde dig til at få de skeletter sat på plads, så de ikke hopper ind og ud efter for godt befindende.... Du bliver nødt til at have styr på dine egne skeletter, hvis du skal være i stand til at hjælpe andre med at få styr på deres....
Har knækket en tand her til aften. Mens jeg spiste hytteost med agurk! (Af alle ting..) Tandlægebesøg i morgen. Puha. Har voldsom tandlægeskræk. Sidder allerede nu, ryster, har koldsved, græder, alene ved tanken om at skulle ringe rundt i morgen tidlig for at finde en, der kan trække resten af den ud akut. Der er en stump der generer overlæben. Det gør ikke ondt. (Heldigvis...) Det er en hjørnetand i overmunden der er røget. Har bare ikke råd til at få den fikset på nuværende tidspunkt, uanset hvorledes det bliver vendt og drejer. JA, jeg burde have været til tandlæge for år tilbage, nej, jeg har ikke været ved tandlægen i 11 år, JA, det er for dårligt... Har slem, slem, slem tandlægeskræk. Ikke for smerten og ikke for nåle/at blive stukket. Men at ringe til dem. Og være på klinikken. Og sidde i stolen. Og få ting i munden, der ikke er mad eller drikke. Og lugten. Og at have to fremmede personer (= alle jeg ikke kender personligt) så tæt om mit ansigt, at jeg ikke kan have det. Og lydene. Og suge-dimsen. Og den ækle papirserviet der skal sidde op mod min hals. Kan ikke have noget så tæt på min hals! Og lampen man ligger og glor op i, med det skarpe lys, der gør ondt i øjnene. Kort sagt: Alt det andet end smerte, kanyler og bedøvelsen...  I skoletiden var jeg ude for nogle tandlæger, der ikke kunne fordrage børn. Har nogle skrækhistorier, der er så grumme, at folk der ikke selv har oplevet det, ikke tror det er sandt. Hvordan overlever man tandlægebesøg med så slem tandlægeskræk som jeg har? Kan det overleves? Pyh. Set fra den lyse side: Der bliver ikke mere bøvl med den tand!  Øv! 
Kender det godt. Har det ikke så slemt, men slemt nok. Det du gør er. Du ringer til lægen i morgen tidelig for læser det op for hende/ham du lige skrev ovenover. Og så beder du om noget seriøst beroligendene. (kender en der får det til tandlægebesøg) Du skal bare fortælle tandlægen hvad du har taget. Du får det fakset til apoteket og henter det med det samme, og får en tandlæge tid så meget senere som mulig, og læser igen det overskrevne på for dem når du ringer der til. Du skal bare have en til at køre dig, for du må formodenligvis ikke køre bil på det du får. Jeg sender dig en tanke i morgen tidlig. Og husk det vare kun en begrænset periode så er det over.
jeg får også beroligende som min læge har udskrevet. Detrox... virker vældigt godt tager en eftenen før og et par timer før jeg skal til tandlæge... og så er man bare ligeglad med alt... nu ved jeg ikke hvor i landet du bor men der findes tandlæger til folk med tandlægeskræk.. jeg bruger en i flensborg lige over grænsen super flink og dygtig og ikke mindst billig bare vent til du har været hos tandlægen så føler man sig simpelthen så sej for nu har man overlevet det og så kan man næsten alt.
Pyyyyyh stakkels dig! Kender det - og jeg har selv en tid på torsdag! Og hold nu fast, jeg har 2 flækkede tænder og en plomb som er røget ud = hul ned i tanden. Jeg ryster næsten ved tanken! Jeg kontaktede "min egen" tandlæge (hvis man kan kalde dem det når jeg ikke har været der de sidste mange år...) Og de henviste mig til en i Århus som har "speciale" i tandlægeskræk. Det er så her jeg skal ind på torsdag, de har været søde at snakke/skrive med, lad os nu se om de også er det når man skal åbne munden *gys*
"bare vent til du har været hos tandlægen så føler man sig simpelthen så sej for nu har man overlevet det og så kan man næsten alt." Gid, det var sådan  ( Siden jeg forlod klinikken, har jeg haft det rædselsfuldt - og har det stadigvæk. Ryster, græder, kan ikke have andre mennesker i min nærhed (tag dén med 3 overfyldte busser og et proppet apotek...), og det gør stjernenaller. Dobbelt op af to forskellige slags bedøvelse, og tanden blev trukket ud trods smerter, da jeg bare ville have det overstået, fremfor mere bedøvelse af den, der giver brækfornæmmelse. Jeg valgte netop en tandlægeklinik med speciale i folk med tandlægeskræk, i den naive tro, at det hjalp.  Det gjorde det bare IKKE. Allerede under røntgenbilledet af tanden skred det. Jeg skulle bide sammen om dimsen. Bed alt hvad jeg kunne, hvilket jeg gjorde tydeligt opmærksom på. Havde jeg bidt mere sammen, havde jeg haft hul i ganen. "Det gjorde ikke ondt - du kunne godt have bidt mere sammen", sagde klinik-dimsen. HVAD FA**** VED HUN OM DET? DET ER   KROP!  Havde gjort opmærksom på, at bedøvelse ikke virker ordentligt på mig. Efter den første bedøvelse x2, gik tandlægen i gang med arbejdet. Først pille-dimse. Så stak hun en dims ned i tanden, og jeg var ved at lette fra stolen. Det blev taget alvorligt, og jeg fik dobbeltportion af den bedøvelse, der løber ved siden af, smager rædselsfuldt og giver brækfornemmelser. Halvvejs i arbejdet gjorde det ondt igen. Da valgte jeg mere bedøvelse fra. Nu skulle det bare overståes! Den kom ud i ét stykke (eller tre stykker, alt efter hvordan man ser på det). Nu er køleskabet fuld af cultura med jordbær (den eneste yoghurt-agtige ting jeg kan få ned), jordbærgrød, hytteost og ostehapsere. Farvel, kylling i karry! Kun blødt og koldt i et døgn. Åh, hvor jeg føler med jer, der er lige så angste for tandlæger som jeg. Havde jeg mulighed for det, ville jeg vælge at få lavet alt under en fuld bedøvelse. Tak for jeres støtte.
Det lyder ikke rart. Sidst jeg var til tandlæge havde jeg en med der var meget tæt på at gå derfra med en brækked hånd, jeg klemte så hårdt at den var helt hvid og iskold, der kom intet blod til fingerne. Hun var så sød hun sagde intet. Gør dig en tjeneste og find en rigtig god tandlæge der har forståelse, for det havde den klinik dims da bestemt ikke du skriver om. Så er du forberedt til næste gang. Jeg har altid musik i ørene når jeg er afsted, det hjælper meget.
Det kan altså godt lade sig gøre at komme i fuld bedøvelse under et tandlæge besøg - prøv at google tandlæge fuld bedøvelse. Jeg ved at min gamle tandlæge tilbød det. Godt du trods alt kom afsted og pøj, pøj med fremtidige tandlægebesøg. /Louise
Ja, det kan det - hvis man har råd til at betale for det... Den mulighed har jeg ikke og får jeg ikke, medmindre jeg vinder i lotto (som jeg ikke spiller, da min evne til sandsynlighedsregning er større end min tro på at JEG vinder), eller bliver gift med en rig mand (har også MEGET lange udsigter). 
Hej alle sammen  Jeg er lidt nysgerrig, så som overskriften siger, hvor mange dyr har I?  Alt tæller med. Heste, køer, grise, katte, hunde, marsvin, kaniner, undulater, slanger osv. 
Der var en aften / nat vi var i byen og alkoholikerne sidder som vanligt nede ved 7 eleven. Var nede og købe cigaretter og vi købte 3 øl til dem. De blev glade.  Ellers var der en dreng i fakta han manglede 2 kr til en dåse cola, dem fik han os. Har nemlig selv for nylig prøvet af jeg havde li tanket benzin og så manglede jeg 4 kr i kontanter. Prøvede så med mit kort men den kunne iik i delbetaling og da jeg iik havde dækkende penge på kortet stod der en flink mand bag mig i køen som gav mig de resterende 4 kr. Nøøøj jeg følte mig flov bagefter. Aldrig har jeg oplevet noget så pinligt og flovt.
Jeg har en bestemt person som står ved "min" Kvickly og sælger Husforbi, som jeg støtter en gang imellem. Han har det obligatoriske skilt på, så jeg er sikker på, det ikke er en østeuropærer,der har stjålet Husforbi bladene, som det jo er almindelig kendt, at de jævnligt gør. Er faktisk rimelig irriteret over de meget umusikalske østeuropærer som næsten dagligt står og hiver i en harmonika, foran forretningerne her i Hvidovre. Har egentlig lyst til at betale dem for at stoppe med larmen, men nægter at give dem så meget som en bøjet femøre. Jeg skal ikke være medvirkende til, at de ser Danmark som et land hvor man kan tjene penge, blot ved at appelerer til folks samvittighed. Men derimod dyreværnsforeningerne WSPA samt Forsøgsdyrenes Værn støtter jeg fast.
giver jeg lidt, men meget sjældent penge... en gang stod der to unge(25-30 år) med deres barnevogn(øltransporter) og hund, foran netto...de spurgte om jeg havde lidt jeg kunne undvære så de kunne købe med til deres hund..? det agde jeg pænt nej til, da jeg kunne se at ølkassen i barnevognen var tom og havde en kraftig fornemmelse af , at det ikke var hundemad de havde tænkt sig at købe.. I stedet købte jeg, da jeg var inde og handle, en pose hundemad og 1½ l. vand, som jeg avleverede til dem da jeg gik....Jeg tror at jeg havde ret mht. hvad de manglede penge til, for damen, så noget brødflov ud og hviskede tak, mens manden lignede en, der var blevet fornærmet på det groveste...  Men enkelte farende svende, kan godt få lidt, når jeg møder dem...Da jeg var lille, kom en der hed Hvalrossen, hvert år, med sin barnevogn og lille hund og "boede" hos os, når det blev koldt..Glemmer ham ALDRIG..!Han er her desværre ikke mere... Han var SÅ dejlig en person...Venlig, sjov, kærlig og meget hjælpsom..Legede med os og fortalte historier....Han fik hans pension og den levede han af, mens han gik på vejen...Når han var hos os, købte han gaver til min søster og mig og han bidragede også til kost og logi, vask osv.....Han blev aldrig længere end højst nødvendigt....Så snart vejret blev bedre, pakkede han sine ting og var på vejen igen, hvor han havde det bedst...En fri fugl, der gerne hjalp, hvor der var brug for det...fik han så et måltid mad, en kold øl eller bare et glas vand, var han taknemlig,men det var ikke noget han forventede...Han hjalp, fordi han kunne og havde lyst... Til gengæld kender jeg også til en "farende svend"(vi kom engang privat hos ham) der har et hjem men hvert år, når det bliver sommer, går på vejen og "lever det hårde liv". Når sæsonen(markederne)så er ovre, parkere han barnevognen hjemme, og sidder hver aften og nyder varmen fra radiatorene og hjemmets glæder, til det igen bliver "sjovt" at gå på vejen...Sådan en mand har jeg ingen respekt for og jeg ville ikke engang give ham et glas vand, hvis han bad om det..! Sorry, det blev vist lidt langt... 
Nej jeg giver ikke til tiggere. Alt for mange tiggere er ejet at en bagmand, som tager rundt og samler de tiggede penge sammen. Og ikke om jeg vil støtte den industri. Det kan godt være det er hyggeligt med musik i de københavnske gader, men ofte er det samme historie med dem. Et helt "fint" eksempel har jeg fra min mormor. Hun arbejde i mange år i Magasin i Lyngby. Lige uden for deres vindue sad der hver dag en sølle lille dame i kørestol, og hun manglede øjensynlig begge ben. En aften mormor skulle hjem, lidt senere end normalt, så hun denne "sølle" kvinde rejse sig op, gå over til en stor fed mercer, hvor hendes mand eller hvem han nu var, sad og ventede på hende. Jeg siger ikke at det altid er sådan, men MANGE af, især rumænerne, dem er altså en del af et større netværk af tiggere. Dog kan jeg sagtens finde på at købe et Hus Forbi, men KUN hvis jeg kan se deres sælger skilt, for der bliver også fusket vildt med det blad. Og når jeg så køber en avis, falder der ofte lidt mere af, end bare til avisen...
talta lige sammen her til morgen... 10.000.000 husstøvmider (mindst... nåede ikke at tælle flere og de gide ikke stå stille) et par lopper (et sted tror jeg... for jeg er i hvertfald blevet bidt af noget) en enkelt husedderkop som løb fra mig i aftes. en flot sommerfugl som nok snart sover vintersøvn (dør) den sidder i vinduet i værkstedet... Tror lige det var det nu her... (jeg har desværre ingen dyr lige nu, men det kommer forhåbentlig igen når vi flytter)
Har en hest og en 2 års plag og to små ponyer 1 hund men på udkig efter en mere kan bare ikke finde den hund jeg gerne vil have (chesapeake bay retriver) 2 katte 1 kanin (som lige har fået 3 unger   ) 2 marsvin 1 ørkenrotte ( fundet på dansk landevej sankthans aften)  1 pleje barn Skaden Viggo  og Hugo min store edderkop på badeværelset  Tror jeg har husket dem alle  Mvh kristina 
Uha da.... vi har to hunde, en labrador tæve(formel 1)Bianca, og en Eng. springer spaniel tæve Concatenates the one and only alias Hopie  Så har vi to hunkatte, Ole og Lille fis. Lille fis blev fundet i vejkanten sidste efterår, ekstremt underernæret... deraf navnet  Så har vi 1 Knn/Dv hoppe Coco´s Dia Uptown Girl alias Coco, som var et "lille" redningskøb, der endte med at blive en dyr affære, men dejlig det er hun  Sidste skud på stammen kom i formiddags, lille Romeo... et Tinker føl på 6 mdr. Har kun lige sagt ja til at købe ham, nu mangler vi alt det formelle og at han ankommer til Sjælland om nogle dage  Det var vores lille familie  Mvh Janni
5 marsvin, da vores to købte hanner fik unger  3 hængebugsvin 8 tilløbende katte 2 gæs 2 hunde 8 muler 9 hønOg dem jeg sikkert har glemt i farten Så alt i alt har vi for mange dyr, der er for meget arbejde med dem og en dyr regning hver måned.
Jeg har 1 hest, 3 hunde og en kat 
Jeg har 3 hunde, alle chihuahuaer, og min 2 1/2 års vallak 
Jeg har 2 ponyer, Daisy og hendes datter, Kiara. Så har jeg 1 hund, 1 skildpadde og 1 hamster 
1 Broholmer 7 Langhårede gravhunde 10 muler + et føl, der snart kommer hjem 2 muler i "pleje"... Så tid og penge er en mangelvare.... men omvendt, har vi jo selv valgt at prioritere dyrene højt 
Har 2 skønne heste, 3 staldkatte og 2 indekatte. Anne-Marie
Ingen dyr pt. - min hamsterpige Rose blev aflivet for 14 dage siden.  
1 Fjordhest 1 Labrador 2 Katte + 3 - 4 vildkatte
Jeg har: to heste (en appaloosaXfrieser vallak og en DSPXpony/hannoveraner hoppe) to neutraliserede katte (en stribet han og en sølvgrå hun - begge fra internater) 12 danske landhøns (en hane, 3 høner, 5 små kyllinger fra september og så to hanekyllinger fra juni, der skal i den sorte gryde i næste uge) Og så har jeg en dejlig mand - det er vel også et slags dyr 
18 katte (inde) 2 hypper 2 kaniner 1 fugl så der er masser af arbejde
10 kaniner 4 marsvin 1½ hund 2 katte 3 undulater 2 nymfeparakitter 1 due 2 heste plus et akvarie ( fisk )
Pt. har jeg ikke så mange: 2 hunde (australsk terrier + grand danois) 5-6 katte (den ene er løbet hjemmefra, men er stadig i live) 2 landskildpadder 1 kongeboa-slange 1 kanin 4 hestedyr I morgen kommer der en kanin og en dværghamster til samlingen. Normalt har jeg også et antal rotter (mellem 2 og 40) da jeg har avlet i 14 år, men holder pause pt.
har 2 heste og 2 katte. 
Et stk hest og en kanin (som opfører sig som en hund) :D En hund (Springer Spaniel) til næste sommer 
p.t. har vi: 2 hunde: 1 islandsk hyrdehund og 1 labrador/sanktbernards hund. 3 staldkatte 3 indekatte + 4 killingere (er lige kommet af med to mere, så der har været seks killinger) 2 haner 6 høns 2 ponyer (p.t. udlånt - en shetlandspony og en welsh mountain) 2 haflingere (hopper) 1 hannoveraner hoppe 1 oldenborg/araber-blandings hoppe 1 hannoveraner/pinto hoppe 1 oldenborg/pinto/blandings hoppe og 1 hest opstaldet (hannoveraner/pinto vallak) jeg får det til at vi p.t. har 2 hunde, 7 katte, 8 'høns', og 8 heste (her er ponyerne talt med, opstalderens ikke) altså 2+7+8+8 = 25 dyr 
Jeg har 4 heste 2 hunde 5 katte
4 heste og 5 katte og en større mængde edderkopper i hjørnerne 
Jeg har kun 1 hest, 1 plag og to katte, men håber på at få øget bestanden med en hund, når min kæreste og jeg får en gård 
Jeg har lige nu  1 hest og 2 hunde   (en chi og en islandsk fårehund)..  Samt et par edderkopper, men det er altså ikke nogen som har fået invitationen indenfor!
Dyrebestanden tæller pt 3 og måske jeg kan lokke kæresten med på en hund 
Hmmmm. MANGE!!! 1 hund 5 katte 8 fugle 9 høns 13 heste 20 grise (skal snart slagtes) 70 aberdeen angus køer (kalve+tyre) = 126 forskellige dyr på gården...
Jeg har Emma, en blandingshvalp mellem en corgi & mops 
Jeg har: 2 Heste... Pensioneret og bosat hos mine bedsteforældre... 2 Tryne sno'er, en han på 3 år og en nyindkøbt hun på ca 1 måned 3 Kongeboa'er, en hun på 7 år, en han på 6 år, og en af deres babyer på 5 måneder... 1 Japansk Rotte sno, en hun på 5 år...
Er nu nede på; 1 hest : araber/fuldblodsvallak 1 shetlandshoppe 1 ponyvallak 3 katte 2 hunde 4 kaniner 4 marsvin 13 høns Det er jo sparetider!! 
3 schæferhunde (brugshunde ) 1 marsvin 19 voksne undulater 18 unger + 10 æg (undulater ) 1 pony
...Jeg har: 3 katte 4 marsvin 1 hest  
4 islandske heste. 4 hunde. 2 katte. 4 zebrafinker. Akvariefisk.
29 stk. fordelt på : 2 hunde 2 katte 3 heste 22 kødgeder - de 5 skal slagtes snart.
Vi har. 7 kaniner 5 høner 4 haner 3 heste 1 hund 1 kat /Louise
.. Var jeg inde og se igår.. Og hold op hvor blev jeg skuffet.. Den var bare lang og kedelig.. eller jeg kan godt se at historien havde en pointe, men når man går ind for at se en god grinefilm, (som jeg fik indtryk af fra traileren)ja så bliver man noget skuffet.. Andre der har set den, eller skal se den?
Nå, jeg havde ellers planer om at se den! Men havde ikke indtryg af, at det skulle være en "griner-film". Så måske bliver jeg ikke skuffet?
til forpræmiere for nogle uger siden, og jeg synes, at den var lidt kedelig. En meget jævn film, som jeg grinte af nogle steder, men den blev aldrig så god, som jeg havde håbet på. Bjørg: Den prøvede at være humoristisk, og desværre var dens "dybe" side meget overfladisk. Nej, det var en halv film - der manglede virkelig noget.
Øv..jeg skal ind og se den i aften, og havde faktisk høje forventninger. De er skruet lidt ned nu 
HOLD OP hvor har I mange dyr!! Jeg har én hest, that's it! Var døgnet lige 5 timer længere, så ville jeg gerne have én hund også, men flere dyr end én hest og én hund får jeg nok aldrig...
Altså vores dejlige franske bulldog tæve og hends 8 hvalpe, som nok snart rejer, hvis de finder nye hjem... En lille børne ponny og min dejlige islænder... P.t. 3 vildkatte m. diverse killinger. Så vi har 11 dejlige dyr + det løse....  Hilsen Jeanett
4 heste.. 2 hunde... 7 katte.... I alt: 13 stk 
4 heste (hvoraf 3 står i Island) 1 får (der også lever sine glade dage i Island) Mvh Cathrine
13 dyr 3 heste 6 høns 2 hunde 1 kat 1 kanin Vh Lena
Jeg har 2 heste (1 DV, 1 Oldenborg) 1 shetlandspony 3 påfugle 7 katte (1 Main Coon, 6 blandinger) 2 hunde (1 Golden Retriever (Woodway), 1 Dansk-Svensk Gårdhund) For nylig døde vores to elskede, men gamle, kælehøns.
1 passer hest Janus(min fars og min egen ex hest   ) 1 kattekilling Alice 6 Moskusænder 3 blandingshøns 30 racehøns AND I`M LOVING IT 
Dejligt at se, at jeg ikke er den eneste med mange dyr:) Jeg har: 4 ponyer og om en uges tid 1 føl 1 hest 2 hunde ca 35 marsvin 8 staldkatte Det er mere end rigeligt og der skal skæres ned på marsvin og katte;) Så kig da bare forbi:)
1 frieser 2 killinger 2 kornsnoge
Ja pt. tæller vores flok; 3 West Highland White Terrier 1 Mops 13 Marsvin Og så har vi to drægtige tæver, så om 1½ og 2 uger, skulle antallet af hunde gerne forøges med 6-7 stykker  Tilgengæld skulle antallet af marsvin meget gerne snart ned på 6 styks igen!
Har en pony - Welsh cob  To hunde - Beagler Og én kat - En garfield 
6 ponyer 3 heste 7 hunde lab/dalmatiner 2 marsvin 2 kaniner 2 geder
Her er der: 3 heste 3 hunde 15 fisk i akvarie Og en hulens masse rotter, mus, frøer, mår, edderbobber og rådyr omkring huset, nogen gange er nogle af disse dyr også indenfor i huset (bor midt i en skov) 
Jeg har;  5 heste 18 kaniner 4 marsvin 2 hunde 8 katte 1 hamster 10 høns Og en hane
Vi har: En hest ox araber på 4 4½ katte (en grå/blå/creme farvet stribet kastrat, en rød kastrat, en blå og en grå stibet hunkat + en lille sort tilløber killing med de bruneste øjne jeg nogen sinde har set på en kat) samt en hund(basenji) som ikke bor hjemme da vi ikke må have hund der hvor vi bor..
Er ejer af: 1 styks dejlig hest  1 halvtosset kat 5 fisk 6 rejer  Overvejer at anskaffe mig et par marsvin også...
Ejer kun en enkelt fjordhest selv, men passer/låner så et par af min mors af og til. Men skal helt sikkert have hund og kat igen når jeg finder et sted at bo 
jeg er kæmpe dyreelsker....bestanden er meget blandet men som følger : 1 kat (min øjesten) 2 heste (fjordhest og araber) 1 kanin ? antal guldfisk i havedammen 12 marsvin 23 hamstere 1 ørkenrotte (hans makker er lige død, piv) 2 sumpskildpadder 1 landskildpadde (haft i 35 år! - og det er sandt!!) 4 nymfeparakitter 2 fedthalemus 2 guldfisk indenfor det er vist det lige nu, meeeeen mon ikke der kommer lidt flere til      / Malene
Jeg har: 1 perser exotic kat 1 oldenborg hyps 3 russiske landskildpadder + et utal af edderkopper og husstøvmidder...
vi har 3 heste 1 hund 4 katte og en million fisk der bare yngler og yngler så vi ikke kan følge med længere hehhee
Hmm ja, uden alle de der dumme ederkopper og mus vi har til at rende rundt ude i haven, som vores dyr slår ihjel så har jeg tre. en hund, en hest og en kat. 
1 hoppe 9 år 1 hingsteføl 6 måneder 4 shetlandsponyer 1 gravhund -og snart en lille hitte ged 
Her har vi : 2 katte 3 hunde 1 hest ja og så en "tyr" til at betale hele gildet ...   ...
ja jeg har kun en hest, og en kat - 3 katte i fælleskab med kæresten - men så bor jeg jo også i lejlighed... bestanden ville nok hurtigt vokse hvis jeg boede på landet....
Vi har 1. rød frederiksborg hoppe 1 rød shet. vallak 1 rød shet. hoppe 1 lille sort hankat 1 hund som er en blanding af kleiner münsterländer og labs men mest af alt ligner en forvokset dansk/svensk gårdhund. 6 agerhønsefarvede høns + 1 hane 2 gule høns den anden dag havde katten fanget en mus så dem har vi vel også et par stykker af 
Jeg har 3 hunde 2 heste (måske snart 3)  Jeg ville rigtig gerne have en staldkat, men den ene af hundene stresser alt for meget over en misser til at det kan lade sig gøre desværre.. Jeg har dem hjemme hos mig mig selv...
2 X sort/hvid Kat og hest Min verden er bare i sort/hvid 
1 stk. Rød han kat (britte) 1 stk. Hest vallak (fuldblod) 1 stk. Pony vallak (wels B ) Og i weekenden skal vi hente en Dansk/svenske gårdhund. i den anden ende af DK ! - Vi hare foresten også glæde af, de 2 sammen par svaler, der kommer hvert år. og vi følger nøje deres færden og ungerne. men de er draget til varmer himmelstrøg nu !
Her bor: 1 hund, bordercollie/labrador 6 kaniner, dværgvædder og belgisk hare..
Desværre hesteløs nu  Men jeg har en kat og en kanin.
Hvordan ville I reagere hvis din mand/kæreste, blev kaldt utilstrækkelig i forhold til at være din mand og far for dine børn, af en person som ikke kender specielt meget til jeres forhold?
Hej vi har købt en lille pony, men fortryder lidt købet. Han er SÅ FED!! og jeg frygter virkelig,han bliver forfangen.  Han er sat på jordfold, og ingen græs til ham kun hø. Han har en meget stor fedtkam, og er 50 cm over ryggen. Den er ikke i stand til, at have sadel på. Da vi så ham fik jeg bare så ondt af ham, men er virklig kommet i tvivl om jeg står, med en for stor opgave. At slanke så fed en pony..  Har man nogen ret til at leverer ham tilbage, og hvad ville i gøre.
Hej Kære HN.. Jeg har fundet et par højhælede sko, som jeg bare MÅ eje  Dog har jeg altid købt dem, der var "lukkede" ude foran... Men det er dem her ikke... de ligner lidt disse:   Dog irriterere det mig, at man kan se samlingen af nylonstrømperne i tååbningen, og kan ikk få min fod i dem, uden nylonstrømperne... Så findes der nylonstrømper uden disse samlinger i, eller er der et eller andet trick til, hvordan jeg får foden i skoene uden nylonstrømperne  Håber i kan hjælpe, da jeg har ledt længe efter sko jeg kunne li  På forhånd tak...
Hej. Hvad med disse? - AC
Hvis jeg vidste at det ikke var sandt, ville jeg ryste på hovedet og tænke "fjols, du skulle bare vide" Hvis vedkomne har ret, så er det vist på tide at få styr på familielivet hvis selv en forholdsvis fremmed kan se at der noget helt galt.
er bestemt ikke utilstrækkelig i nogen sammenhæng - han er en dejlig mand, skøn elsker, og en kærlig og god far...
Der er nu ikke tale om en total fremmed, men en person som vi ikke omgås så meget med. Det er dog familie...
jeg ville smile lidt af personene og tænke på, at nogle personer er udstyret med meget små hjerner.
mig op og forsvare min mand, lige som jeg ville fovente han ville forsvare mig. Det er jo jer TO, der er gift, og jer TO der i sidste ende skal fungere sammen som familie. Hvad resten af din familie syntes er som sådan ligegyldigt, men de skal behandle din mand med respekt for det er DIG der har valgt ham!
jeg ville gøre som inger christensen...for efter som det er en person I ikke snakker så meget med, har personen jo ikke noget at have det i 
... at hun/han godt kunne lukke i og skrue ned for charmen, for det var der bestemt kun en eneste person der kunne bedømme og det var MIG! Og så ville jeg overveje om personen var en jeg i øvrigt gad beskæftige mig med længere... Men det er jo bare MIN situation, for min mand er bestemt tilstrækkelig og kompetent i enhver tænkelig situation. Hvis han nu ikke var tilstrækkelig og jeg blev stødt over det fordi der måske var noget rigtigt i det, så ville jeg da overveje om personen havde ret, tænke grundigt over sagen og spørger ind til hvorfor personen havde den mening.  Spørgsmålet er jo nok ikke så meget hvad VI ville gøre, nok mere hvad DU vil gøre ved situationen nu.
Hvis jeg stod i situationen og vidste at det ikke var sandt, ville jeg kort og godt sige: så er det jo godt at du ikke er dig der er gift med ham....! Luk og sluk..!
Ville smile og sige at vi heldigvis alle har forskellige krav til vores mænd og heldigvis opfylder min mand alle mine krav... Lader mig ikke påvirke af andres meninger, sålænge jeg selv er glad og tilfreds så er tingene jo som de skal være ... 
var også at sige en masse ikke så pæne ting til personen - nøj, jeg var tosset og rasende... men min mand fik mig heldigvis ned på jorden, og fik mig til at indse at personen ikke er det værd. Så ja, jeg ville også forsvare min mand - og resultatet er også blevet at vi har brudt al kontakt med personen og dennes familie fremover. Vi deltager heller ikke længere i sociale ting, hvor de også kommer (det huer mig dog ikke, men vi er nød til at sige fra) og vi har afleveret alt hvad vi havde stående af deres tilbage, samt afleveret deres ekstra-nøgle... Det er familie, og ganske tæt familie - men vi ser dem ikke så tit igen. Vi har bare gennem længere tid måtte sluge nogle kameler, for familiefredens skyld (hvilket også har betydet nedsat kontakt i forvejen), og nu kom den sidste dråbe så, som fik det til at flyde over... Ja, jeg kan vel ikke andet end at trække på smilebåndet over personen, og så fravælge personen og personens familie i mit liv fremover... men det gør da ondt. Det gør ondt, for min mand er ikke tilnærmelsesvis utilstrækkelig på nogen punkter - og hvem ellers end mig skulle kunne bedømme dette. Det gør ondt, for jeg føler at vi tager resten af familien som gidsler i dette - men omvendt kan vi ikke bare se til mere... Øv øv øv...
prøv at vende situationen, du fornærmer en, med vilje. Denne person reagere ikke på din fornærmelser, smiler og hilser når du møder dem. ja det er mere irreterende end, hvis du virkelig har held til at fornærme dem. smil når du ser hende eller ham, og en dag når din mand er inden for rækkevide, spørger du højt og tydligt om hun/han stadig mener din mand er utilstrækkelig, smil og se overbærende ud, som om du har lidt medlidenhed med personen.  efter et stykke tid er det nok dem der holder sig væk
Jeg kommer til at tænke at et menneske der bruger tid og energi på at udtænke sådan en kommentar eller blot inpulsivt smider sådan en kommentar i hoved på et andet menneske vedkommene kender men ikke er tæt med. Ja så mangler der noget i denne persons liv, eller også er der en i dennes familie der ikke er tilstrækelig. For sådan noget popper ikke bare op uden det er prokoveret frem på en eller anden måde, Og du føler jo tydelig ikke din mand er utilstrækkelig og det er dejlig. Jamen så må det være noget andet der har fremprovokeret det. Jeg syntes at når du afbruder alt kontakt også til arrengemener med andre familiemedlemmer, så straffer du lidt dig selv og den familie, for du skriver i er en tæt knuttet familie, og derfor også plejer at ses. Jeg mener også man kommer bedre med "svisken på disken", altså tag en snak med vedkommene, forklar at du ikke syntes at sådan en kommentar er i orden og slet ikke på sin plads. Og så evt. hør vedkommene og der er problem du kan hjælpe med i dennes liv. Håber der kommer en god løsning ud af dit valg, og dejlig du er så glad for din mand, en god mand er guld vær
Hmmmm der var engang, for ikke så længe siden, et klogt hovede der sagde til mig... At når man reagerer ved at blive vred på en fornærmelse, så var der noget om sagen, men man ikke selv ville indrømme det.. Derimod, hvis man bare smilede og ignorerede det, så var der intet om snakken..
Nu kender jeg desværre lidt til det med familiefejde. Og kender alt det det med at få grænser overskredet så groft at man simpelthen ikke gider mere på nogen måde. Men jeg vil sige at jeg ikke synes i skal holde jer væk pga dem. Lad være med at melde fra til arrangementer hvor I bliver inviteret pga dem. Det holder nemlig familien som gidsel og det giver en dårlig stemning. Og så kan man jo spørger sig selv om hvor meget magt de skal have? Jeg har i mange år ikke talt med det ene hold bedsteforældre, men det nyttede jo ikke at min far og jeg meldte fra til alle familiens fødselsdage, fordi vi ikke kunne være i samme rum som bedsteforældrene. Så vi troppede op, men satte os bevidst i den anden ende af rummet. Sagde pænt goddag til alle undtagen dem osv. Familien accepterede det og det blev en vane at vi kunne være sammen uden at vi behøvede påvirke familien.
Om der er noget om snakken, siden vi reagere som vi har gjort - nej, det synes jeg nu ikke... Hvis det bare havde været et enestående tilfælde/situation, så havde personen fået at vide, at denne skulle klappe kaje - men det var en ud af mange dråber, og denne fik så koppen til at flyde over. Vi kunne godt smile og ryste på hovedet, men denne gang er vi nødt til at sige fra - og sige "nu er det sgu nok, vi har fundet os i mere end rigeligt"... Som jeg skriver, så huer det mig ikke, at vi melder fra til de sociale store familiearrangementer - og vi har også diskuteret frem og tilbage om hvordan vi skulle tackle det. Min mand er såret og ked af det, men også vred og rasende - det sidste lægger sig nok når der er gået noget tid. Han nægter at være i rum/stue/hus/have med personen, og da han ikke ønsker at personen skal lide afsavn, så bliver han hellere væk. Om jeg kommer til arrangementer osv. er egentlig op til mig selv - og det sætter mig lidt i en kattepine... Jeg elsker min familie, og elsker at være til familiearrangementer, så det er bestemt ikke nemt. Jeg vil gerne deltage, men føler jeg et eller andet sted svigter min mand hvis jeg deltager   - så jeg er lidt i vildrede her. At familien kommer til at være gidsler i familiefejden, er nok uundgåeligt. Vi har forsøgt at holde dem ude af fejden i lang tid, så det kun var mllem os og personen, men som det er nu, bliver en del af familien desværre trukket ind i den.
Jeg har haft dem helt tæt på - og har vel egentlig stadig. Her er det dog min kærestes familie der finder mig utilstrækkelig. Vi har haft mange lange snakke om hvordan vi løser det - men erfaringen viser at jo mindre det påvirker vores valg jo nemmere er det for os at være sammen. Jeg har endda modtaget mail om at de hader mig. Men vi står sammen - dog møder vi ikke op hvis kun en af os er inviteret. De har haft det med kun at invitere ham. Ellers kommer vi altid, og invitere også dem. De har nogle gange nogle mærkelige bemærkninger og der er også pinlig tavshed men hellere det end en masse snak bag vores ryg. Mit råd til dig er at være så stort et menneske at du kan leve med deres fejl. Deltag med familie, smil og hils på dem. Lad dem om deres problemer, hvis i ikke har problemer er der jo ingen grund til at deres skal påvirke jer. Vis jeres storsindhed og ligegyldighed ved ikke at lade jer påvirke. Det kræver noget overskud, men er det hele værd. Ryst på hovedet og sig "hvad mener du med det?" når de siger noget om jer der ikke passer. Og så kan man altid være endnu mere provokerende ved at være ekstra glade for hinanden, små smil kan gøre meget.  Straf ikke dig selv eller den øvrige familie fordi nogen ikke har andet at lave end at provokere jer.
at det da er ærligligt at du ikke tænkte på, at spørge hvad de baserer de menininger på.... Det kunne da være rare oplysninger at have.....
Min umiddelbare tanker er også at vi deltager, men holder os på afstand af dem, og derudover også holder kontakten på et minimum. Min mand og jeg er bestemt glade for hinanden, og viser det også. Men men men - min mand er såret, for han kan bare ikke se hvad det er der gør ham utilstrækkelig. Han er altid hjælpsom hvis folk spørger om hans eller vores hjælp. Han har en uddannelse, og er igang med at tage en ny. Vores dreng trives og er glad, samt velopdragen - og vores forhold er i balance. Vi har kendt hinanden i 10 år, været sammen i 6 år, og gift i snart 4 år. Vores hjem er altid rent og pænt, hvilket skyldes vores fælles indsats... Vi har besluttet at vi har brug for tid og afstand - og når tiden så er moden, så kan vi tage en snak med dem... men lige nu vil en evt. konfrontation bare betyde mere splittelse end ellers. Så ja - personen kommer til at stå til regnskab på et tidspunkt, for vi vil faktisk godt vide hvad det er der gør min mand utilstrækkelig... for vi kan ikke se det. Men i følge personen, så er det åbenlyst for alle 
... ikke ER syg, er der ingen ret til at levere tilbage. Der er ikke noget der hedder fortrydelsesret. Så der er ikke andet for end at slanke ponyen og sørge for at holde den slank.
den var vel også fed da i kiggede på den?
Ja den var fed da vi kiggede på den,men som den stod der. Fik jeg bare så ondt af den, og jeg havde lokket min mand. Til at køre turen med trailer og det hele, men jeg var for svag til at sige nej til den. 
Lidt hø, lidt frøgræs og lidt halm. 200 gram Equigard fra St. Hippolyt. Daglige gåture så langt han orker, og med tiden lidt trav i longe. Hvis i bor ved vand kan han svømmes, ellers må han tilkøres og få motion af den vej. Om 6 måneder er han en helt anden pony, så fat mod! Hvis ikke du selv orker må du jo så sælge ham igen, eller forære ham væk til nogen der har modet på sådan en slankekur. Er han ellers sød og velopdragen så bør han jo sagtens kunne få et godt hjem.
´Jeg ville ikk give den andet end vitaminer og mineraler og så lidt gulerødder så der er lidt i krybben og så kun hø. Og så kan du supplere med frøgræs for tyggetiden. Start med at gå nogle ture med ham. Jeg ville så ikk longere ham på volte, men longere ham løs på banen i stedet. Så han ikk belaster bentøjet. Når han har været igang i 14 dage 3 uger. så begynd at ta ham med som håndhest på tur (hvis altså det er muligt). Det sku gerne smide nogle kg.
Hvis du er bange for forfangenhed nu den er blevet så fed, så ville jeg lade den gå på jordfold og i stalden på spåner. Nogen ponyer kan suge nærring ud af alt of tage på af det. Jeg ville nøjes med at give den frøgræs som strukturfoder, gullerødder og vitaminer. Evt opblødte roepiller, det fylder (og mætte) men feder ikke. Og som de andre skriver, MOTION, gerne som kørepony, på den måde bliver du aldrig for stor til din pony. Held og lykke med projektet... 
... an på hvad du har aftalt med sælger. jeg aftalte med sælger, at jeg måtte levere hesten tilbage, hvis jeg blev ked af købet inden for x antal måneder. - ellers var der ingen tilbagekøb.
åh.. hvor er det dejlig ikke at få et møg fald, men et skulder klap i stedet for.  Og det giver mig mod og håb, om at han nok skal blive en fin pony. men kender ikke det at man, godt kan blive overvældet at bekymringer. Han er en rigtig rar pony, og nem at have med at gøre. Han står lige nu bare på jordfold, og får noget hø og hans vitaminer. jeg tør ikke at lukke ham på græs, sådan som han ser ud nu. Kan man godt tilkøre en 15 år gammel pony.??
Pas på med at sætte Pony på ALT for skrap slankekur lige med det samme. Det er selvfølgelig vigtigt at den taber sig, men hvis en fed pony kommer på meget skrap kur, er der risiko for fedtlever (jeg er sikker på at der er andre der er bedre til et forklare dette end jeg) Så jeg ville nok trappe gradvist ned på foderet - og op på motionen. Så skal han nok blive fin. Og så er det selvfølgelig vigtigt at forebygge at han svulmer op igen til sommer når der kommer græs igen - der er en mundkurv en god mulighed.
Ja fedtlever er jeg opmærksom på, så derfor stå den heller ikke. På hård motion lige til at starte med, dyrlægen mente det var fint. Med at lade ham gå på jordfold, og så med noget hø. Ville i lukke ham på græs??
´Nej, jeg ville holde ham langt fra græs 
Som ponyen har det nu, så dør den ikke af at gå på jordfold. Men den kan "dø" af at komme på græs (hvis den bliver forfangen og må aflives), og det er du jo også klar over. Så lad du den endelig forblive på jordfolden. Det er den korrekte måde at behandle ponyen på. Måske skal den endda holdes væk fra græsmarken resten af dens dage. men sådan er det så. Og jeg ville ønske nogle sagt det så klart til mig, da vi for mange år siden havde en pony som blev for fed. Mvh. Lotte K
Jeg har lige sat et billede ind af ham, på min præs han hedder Fanfare. Jeg kan detsvære ikke, ligge det på her.  Men jeg vil lade ham blive på jordfolden, og så får han bare hø og vitaminer. Men hvor er det fedt med nogle gode råd,   i en god tone... Er der nogen der selv har nogle erfaringer, med egne heste.. Gerne med før og efter billeder...
Netop pga. risikoen for fedtlever er frøgræs og vitaminer bare ikke nok. Der skal et specielt slankefoder til, som indeholder essentielle fedtsyrer, chrom, essentielle aminsyrer og lav stivelse og sukker. Equigard sætter forbrændingen igang, og dækker ham med vitaminer og mineraler imens.
Hvor er han bare sød  Her er billedet  
Ja når alt kommer til alt, så er han da en sød lille en. Han er faktisk en meget fin pony, hans navn er Ekens Fanfare DAH 72. Han er en ældre avlshingst, og har rigtig mange afkom. I 2000 blev han årets hingst, indenfor Dartmoor ponyer. Så en 1 klasses pony er han, det er bare ikke til at se nu. bare synd sådan en som ham,bare har fået lov til at gå lidt i forfald.  Mange tak for at du vil, sætte billede ind her. Det her slanke foder vil, jeg da gerne høre mere om.  Troet bare ikke han måtte få foder, altså fuldfoder.
Hej Stald Søgaard ! Jeg ville råde dig til, at ringe til St. Hippolyt, og tale med deres fodereksperter mht. Equigard foderet. Bruger det selv til begge mine heste med mega resultater !! Det er fuldfoder, hvor hesten ikke skal have ret meget i døgnet, og er dækket fuldt ind med alt ! Derudover er det sammensat specielt så det sætter stofskiftet i vejret, også på stillestående heste - har 2 som har tabt sig rigtig fint hen over sommeren på trods af sygefold !!! Mine heste får henholdsvist 800 gram/døgn (hesten vejer 500 kg) og 600 gram/døgn (ponyen vejer 375 kg) - og er så fine i pels, hove og alt !! - og de elsker det bare !! Kan ikke se hvor stor din pony er, men han skal i hvert fald nok blive rigtig fin igen ! Stille og rolig motion i starten, foderskift til St.hippolyt, jordfold samt halm og lidt hø, så skal du bare se !!! Men husk det tager tid !!! Held og lykke med den !! Tina
Tina.. tudsin tak for dine råd, jeg vil helt klat prøve at ringe til dem. Og det lyder meget tiltalende, det med at det sætter forbrændingen i vejret. Han måler 122 i stg... og tak for rosen om ham, der er billeder af ham, på google i hans storheds tid, og der er han bare flot.
Min gammel onkel bliver 65 år, og aner virkelig ikke hvad jeg skal give ham. Lidt om ham: Han har ikke kontakt til andre end mig. Siden han for 3 år siden fik en hjernebødning har min mand og jeg taget os af ham. Han fungere fint i dagligdagen, har lidt svært ved at læse osv. Han ønsker sig aldrig noget, han køber jo bare det han nu står og mangler. Han drikker ikke alkohol. Læser ikke bøger. Spiser ikke for meget søde sager fordi han skal tabe sig (siger han)  De gange jeg har købt håndklæder og lign til ham, har jeg selv fået dem igen. Til jul gav vi ham et par cykellygter, hvilket heller ikke bliver brugt, så ved slet ikke hvad i alverden kan finde på til sådan en mand. Mine 2 døtre på 1½ og 4 år, ser han et kæmpe lys i, og de laver selvfølgelig en ting til ham, som tegning, perler, og malerier. Og om julen plejer han få et billede af dem. Er der nogle kære mennesker herinde som kan hjælpe mig????
En oplevelse! Du/i kender ham bedst og ved hvad hans særlige interesser er.   Det kunne være et bestemt museum, måske en tur i en forlystelsespark hvor børnene er med, hvis han er så glad for dem? Mulighederne er mange! Held og lykke med det og   for at I tager jer af ham!
Nu håber jeg at nogle af jer kære HN'er kunne hjælpe med lidt gave ideer .. Min søster fylder 18 her til november .. og jaa hun ønsker sig *penge* hold da op et kreativt ønske må man sige .. ja jeg gider ikke give hende penge .. Det er da ikke fedt at få i en 18 års .. Der skal man have sådan en gave hvor man kan sige ( Det fik jeg da jeg blev 18 ) Hun samler ikke på en dyt & er i det hele taget meget svær at købe noget til.. prisen ligger på ca. 700 kr Er der nogen med nogle gode forslag? så kom endelig med dem (:
De bedste gaver man kan få er klassikere, hvis man spørger mig. Det er en hoptimist, Kristian Vedels Bird eller Kaj Bojes Aben. Det er klassiske smykker - måske bare en enkel guldring. Ikke noget mærkeligt og vildt noget. Gode bøger - igen, klassikere. Jeg fik penge til mit kamera(som jeg var ved at spare op til), og jeg synes det er ok at give penge så længe deter til noget og de penge man får ikke bliver brugt på andet. Det er ikke ok bare at give eller ønske sig penge, bare for at have nogen, synes jeg ikke.
tusind tak for alle dine gode ideer .. Jeg havde også selv haft smykker i tankerne .. men ellers var jeg bare lige løbet tør for ideer .. 
"klassikere" når man er 18 og kun ønsker sig penge kan da kun blive en dræbende kedelig katastrofe....!!!! Penge er ØV at gi' når man gerne vil den ultimative gave....men lidt penge og lidt på opleveren kan måske i forening gi' en dejlige "huskegave".... Omvendt kan man altså godt komme en T/R Berlin for 700,- kr. Det tror jeg, jeg ville fixe til hende....og så iøvrigt selv ta' med  KH:)Annette
Rider du med dem? og hvilken vej vender du dem?? Jeg har selv engang redet med dem og lærte dengang at det højeste stykke skulle vende indad mod hesten for derved at få et mere "rundt" ben der støttede med underchenklen også. Med det højeste stykke udad, tvinges benet ud. Det kan jeg godt se fornuften i. Hvad med jer andre, hvordan har I dem?? Lena 
Det højeste skal vende indad for at "runde" benet om hesten. Og alligevel rider mange med den høje side udad og "vrider" anklen ud 
Jeg lærte fra starten, at den høje side skulle vende udad - væk fra hesten og det red jeg med de første år. Så kom der en ny hesteejer i stalden, som red med dem omvendt - altså den høje side indad. Hun fortalte, at det var den rette måde. Fair nok jeg vendte mine om, for der kunne jo ikke ske noget ved at prøve og jeg kunne hurtigt give hende ret. Høj side skal vende indad. Ens ben kommer langt bedre ind til hesten.
Ja jeg vender altså det høje stykke udad..... Synes det giver en super god støtte. I dressur rider jeg dog med lige gummistykker - altså uden forhøjning.
Når jeg rider med skrå indlæg i mine bøjler, så er det højeste ud ad, men det er fordi jeg har nogle underlige ankler (pga gigt) så det gør at jeg ikke får så hurtigt ondt i anklen. Jeg har også altid lært at det højeste skal være ind ad.
I dag var jeg ude for at handle nogle forskellige ting. Jeg manglede noget til hesten, og kører derfor til en rideudstyrsbutik. Jeg kommer ind i butikken og er eneste kunde derinde. Bag disken står der to ekspedienter. Det skal lige siges det er en butik der forhandler en del dyre mærker, og bestemt et sted jeg vil forvente en vis grad af service ( - som jeg eks. ikke ville på samme måde i Bilka osv. ). Men ikke så meget som et hej eller et smil - altså forstås som jeg som kunde føler mig helt " usynlig" og uvelkommen i butikken. Jeg går en runde og kigger, men beslutter mig for at bruge mine penge et andet sted. Mit indtryk da jeg forlader butikken er umiddelbart, at jeg ikke kører hertil næste gang jeg mangler noget! Jeg ved godt det til en vis grad er lidt "sippet" - men på den anden side har jeg ikke lyst til at lægge mine penge et sted, hvor jeg ikke føler mig velkommen! Har du det også sådan - eller betyder det ikke noget for dig?
Jeg er helt anderledes. Jeg vil helst gå ind i en butik og stort set ikke ses. Gå rundt og snuse for mig selv. Jeg vil hellere gå op og spørge, hvis der er noget jeg finder interessant eller mangler. Hader når der løber en i enden på mig og spørger om der er noget de kan hjælpe med.
Limelight - Det forstår jeg godt! Det var heller ikke så meget det jeg mente, men mere bare den der med lige at hilse, nikke eller på anden måde anerkende man har set kunden (byde velkommen)! Jeg ved godt det ikke kan lade sig gøre altid når der er drøntravlt, men hvis jeg er eneste kunde i butikken synes jeg det er ringe service at blive totalt ignoreret...!
Min hoppe fik et føl Margurite Bakkely i 2001, før jeg købte hende i 2002. På hestedata var der dengang ikke lavet ejerskifte på føllet. Jeg overvejede så at lave et indlæg på efterlysninger, men søgte lige for sjov på navnet på Google først. Og sørme om der ikke kom to finske links frem!     Desværre virker linksene ikke, men det kunne jo godt tyde på, at hesten befinder sig deroppe. Mener dog avlerne sagde, den var solgt til England, men muligvis har jeg hørt forkert, eller den er siden blevet solgt til Finland. Lyder også sandsynligt, da føllet så vidt jeg husker er efter Matador og mmm helsøster til Matador, der vel var populær i Finland. Er der nogen, der enten kan hjælpe med, hvorfor linket ikke virker, eller ved hvordan jeg ellers kan lede? En finsk hesteside på svensk måske? Finsk er jo ikke lige nemt at forstå. Eller nogen der ved hvad det er for en side, der linkes til?
Måske er det bare et link til Matadorafkom, jeg har fundet? Og slet ikke noget med, at Margurite befinder sig i Finland?
Hej Ditte Nu er jeg selv finne, så prøvede at søge lidt.Kunne ikke finde hende på resultatlister fra 2006-2010. Men du kan prøve på   denne side kan du tage svensk-tysk eller engelsk, der er der alle hestene bliver registreret. Held og lykke med søgen... Hilsen Mari
Umiddelbart tror jeg det er et link til Matador afkom du har fundet og ikke heste der befinder sig i Finland. Hesten Marti Kilen ( som står efter din hests afkom i linket), er ud af samme hoppestamme som min dressurhest. Jeg ved Marti Kilen er efter Matador og for et halvt år siden befandt han sig i hvertfald i Danmark og var til salg.
Ja jeg endte desværre også med at konkludere, at det nok bare var en liste over Matadorafkom. Udfra en googleoversættelse af de få ord, der var med linksene i søgningen. Også fordi min hoppe har skiftet navn siden Margurite blev født, og det er det nye navn, der står der.
Jeg synes ikke I skal melde fra til alle de sociale arrangementer, hvor de dukker op. Det er jo den andens problem, at vedkommende har de meninger de har. Jeg ville ikke lade dette styre mit liv. I stedet ville jeg gøre som mange af de andre foreslår, vær høflig og venlig, men hold afstand til dem. Sæt jeg i den anden ende af rummet. Hvis han/hun beynder at sprede onde og usande rygter, så kom med korte dementier, og gør opmærksom på at I IKKE er typerne der taler grimt om andre (så får i indirekte sagt at de andre har dårlig stil:-) Jeg synes det er ok, at den anden person kommer til at lide afsavn, hvis vedkommende ikke kan opføre sig ordentligt. Hvis ikke man kan opføre sig ok, så ender man med ikke at blive inviteret. Jeg kan give et eksempel. Min onkel og jeg kan ikke udstå hindanden. Han kom med nedladene bemærkninger til alle, var konen åbentlys utro, pralede med det til familiesammenkomster. ingen sagde nogensinde noget, indtil min 15 års fødselsdag, hvor jeg sagde at han ikke var velkommen. Han blev efterfølgende ikke inviteret med til mange sociale ting i familien, indtil min fætter 8hans søn) ringede på hans vejne og spurgte om vi kunne finde en løsning. Løsningen blev at vi sidder langt fra hinanden men opfører os pænt.
...jeg er da blevet kaldt værre ting.  Utilstrækkelig - tja, ingen er vel perfekt? Så det er vel ikke helt forkert? Hvornår er man så tilstrækkelig? Er tilstrækkelig lig med "nok" - og er "nok" godt nok?  Pas på med at spilde energi og ophobe ærgelser over den slags. Det er det slet ikke værd. Mange gange kan der måske ligge en ægte bekymring bag en udtalelse - andre gange taler man bare, før man tænker. Op på hesten - udover stepperne og videre...
Jeg ville helt bestemt ha` en uddybende forklaring på,hvad personen mente med "utilstrækkelig".  Nogle gange skal man ikke høre efter hvad folk siger - men hvad de mener... Det kan jo være,at vedkommende ikke har "ment" noget ondt med det(måske sagt uovervejet,i en eller anden diskution)men en forklaring er da helt sikkert på sin plads. Sproget er en løjerlig størrelse og vi opfatter det der bliver sagt forskelligt - derfor ville jeg vide hvad han mente,med det han sagde.(før jeg afskrev hele familien)!
*suk* - nu er det snart ved at være et stykke tid siden, at bærget flød over, og vi brød kontakten. Vi har været til nogen familiesammenkomster efter episoden, og vi har holdt slet mine til slet spil, da vi ikke ønskede at ødelægge dagene for dem som holdt dem, så ud af til har det nok set ud som om alt har været ok... Vi har hilst på dem, men vi har ikke søgt deres selskab, og er de kommet hen, har vi lige så stille trukket os væk. Min mand har forsøgt at etablere en kontakt til dem, eller rettere til personens mand for at få genskabt forholdet, da det er ham der er i direkte familie med min mand, men det vil de ikke... Den dør vi har åbnet har de valgt at lukke igen   for de vil ikke at det kun er min mand og manden der mødes til en start. Det er enten eller... Manden blev også overrasket over at det var så slemt, men mener at vi bare skal acceptere at andre har andre meninger og holdninger... Det vil vi som sådan også gerne, men ikke for en hver pris, og vi vil slet ikke stå mål til det som de har budt os. Så nu er vi mærkelige i deres øjne - eller rettere endnu mere mærkelige end før... *suk* 
vi vælger vore venner - vi påduttes vores familie.  Nogen mener blod er tykkere end vand - jeg mener ikke man skal finde sig i alt, bare fordi det er familie. Så jeg må sige det samme som maneater - sålænge I er lykkelige, hvad rager alt andet så familien?   Og dette svar er jo givet UDEN baggrundsviden. .
i alle livets forhold.... Og nogle af os er utilstrækkelige. Og det er faktisk ingen synd ikke at være total overskudsagtig i alle situationer. De fleste "normale" mennesker med fuldtidsjob, familie osv osv ramler ofte ind i, ikke at række helt til i dagligdagen og må gå på kompromis på en række områder. Her er det så at man i familiens skød arbejder med gynger og karuseller - og alligevel får hverdagen til at gå op i en højere enhed. Hvad andre mennesker synes om den fordeling er egentlig hamrende ligegyldigt. At det ydermere er hans nærmeste familie der har taget en dommerhat på og gør sig bedrevidende på hans bekostning og taler nedsættende om ham, siger mere om dem end det gør om ham. Skrot dem - eller ignorer dem. KH:)Annette
Der er intet værre end familie problemer. Vi har også store problemer med min mands familie. Hans mor kan bare ikke fordrage mig   Selvom jeg faktisk er skyld I at hendes søn idag lever et fornuftigt liv og er blevet "voksen"   Ja pusser lige min egen glorie   Men dog alligevel sandt !! De har haft flere forsøg på at skille os ad. Haft held en enkelt gang. Dog har alt dette bare gjort vore forhold stærkere. Skabt for hinanden  Efter mange forgæves forsøg på at være gode venner med hans mor, har vi (min mand) valgt at kotte kontakten. Vi har valgt at stoppe her, fordi hun ikke gider vores datter. Kun billeder og fremvisninger til alverdens sjove mennesker. Og vores barn er ikke en udstilling for hendes "venner". Det er kun pral, pral og pral om et barn hun slet ikke kender. Så kommer det så langt ud, ja så vil jeg også vælge at slippe kontakt. Man kan godt deltage i familie sammenkomster og så hilse pænt og gå videre. Man behøves jo ikke smalle talk. Kan godt forstå jeres valg. Det er træls når man ikke kan enes med nærmeste familei...
I oktobernummeret af Magasinet Hest er der en artikel om overvægtige heste med EMS og om hvordan de fodres, samt om forfangenhed, så der kan du også blive lidt klogere. Der står bla. lidt om Equigard og om, hvorfor det er godt til tykke heste. Og så kunne "Den store forfangenhedsguide" måske være en hjælp. Jeg har ikke selv læst den, men den skulle være udmærket at blive klog af.
I takt med han vil tabe sig, vil han også blive mindre hen over ryggen?? jeg lyver ikke men har er ca 50 cm bred, hen over ryggen lige nu. Fedt kammen vil den forsvinde også, altså han har noget hingste hals, da han jo har været hingst længe.
at han er så fed endda. Noget af halsen er helt sikkert hingstehalsen, men dartmore typerne har altså en ret bred hals fede eller ej. Hvis du kigger ind på Prins på mine billeder, vil du se han ligner jeres en del. Han har været børne ridepony fra en ung alder og bestemt ikke hingst. Tror i øvrigt jeg også skal kigge på det anbefalede foder, for vores Prins kan altså leve på en sten og nu hvor han nærmest er sat på pension er han altså svær at holde slank. Da han blev redet var han stadig utrolig nem og fodre på. Hvis du kan give dyret en times motion om dagen i rask tempo, (altså ikke galop i fuld roulade vel) så går der altså ikke mere end en god måneds tid og så vil du allerede kunne se forandringer.
Vil lige sætte hans søn ind her - som lidt opmuntring. Han er nemlig også lidt samme form - meget tøndeformet over ryggen og med en markant hals - til trods for at han ikke er fed, kun lidt sommerovervægtigt om sommeren.   Sommerfold...   Lidt dyb her - billedet er taget 3 uger senere end sommerfold. Go for it!
Hvor er du altså bare sød Gitte   , du aner ikke hvor meget det hjælper, og jeg får noget mere mod på det. Kan godt se hans søn, også er bred over ryggen. Og enlig også har noget af en hals, og så skal jeg nok have i tankerne, at han har været hingst i mange år min Fanfare.
   får lige et billede mere, af mine to heste. Her kan i også se fedt kammen..
Synes nu heller ikke han ser ekstrem overvægtig ud. Jo der sidder lidt ekstra på sidebenene og det er noget af en bamsepels, men synes ikke det ser helt vildt ud. Min hoppe var tykkere end din pony er, dengang jeg købte hende. Hun var enorm og er i forvejen en bred type.. Bare sørg for ponyen er dækket med hvad den skal have og trap så langsomt motionen op. Gåture er jo de bedste og mest skånsomme, udover svømning selvfølgelig...
Jeg synes nu heller ikke han ser så slem ud. Han er selvfølgelig ikke helt "fit og slank", men det er da slet ikke så slemt som jeg forestillede mig fra dit første indlæg  Jeg havde engang selv en Dartmoore pony som var kastereret sent(som 5 års). Han havde altså også en enorm hingstehals. Selv når han var i topform(og endda også da han i en periode var en smule FOR slank) var hingstehalsen ret fremtrædende. Det var desværre før digitalkameraet tid, så jeg har ikke engang nogen billeder jeg kan vise dig. 
Åh.. det varmer at i ikke, helt er afskrækket, af at se ham. Og jeg kan ligesom fornemme,   at i mener der er håb for ham. I får lige et billede mere, ved ikke om i kan fornemme hans deller der.
Han er da fin - tyk, ja men fin. Og da du skriver at han er god i hovedet, så skulle der da ikke være nogen grund til, at du ikke har købt dig en fin kørepony  . Så held og lykke med slankningen og tilkørslen - vi glæder os til billeder. Mange hilsner  AnetteE
jeg synes jo egentlig han er en fin lille pony, lidt bred hist og her - men lidt vitaminer og mineraler og afbalanceret stråfoder vil gøre underværker, og skal skal du ud og motionerer ham. jeg var inde og se på din profil, og tror måske at du ser spøgelser, det er bestemt ikke ondt ment, men du har haft en grim oplevelse med forfangenhed og en dejlig hest der ikke er mere. Sådan en oplevelse er svær at komme af med, måske ser du forløbet for dig, lig nu, med den lille pony. Jeg er sikker på at han bliver rigtig fin held og lykke med ham jette
Hej Allesammen.. Jeg bliver meget rørt over, alt det ros i trods alt har. Til min pony Fanfare, det hjælper så meget. Og ja giver mig virkelig mod, på at arbejde med ham. Jette... du har helt ret, jeg har tildens til at se spøgelser. Og tage problemerne på forskud, og alle bekymringerne. Jo jeg frygter lidt det her, forfangenheds helvede igen. Som du jo kunne se på min præ, har jeg været det igennem. Det var de 2 værste måneder, jeg har oplevet som hesteejer. Og så alligevel mister jeg, min hest i sidste ende. Det tog virklig hårdt på mig, og jeg har fået meget respekt for den sygdom. Så jo jette.... jeg ser spøgelser, men i er godt på vej. Til at hjælpe mig til at jage dem væk. Jeg håber da Fanfare kunne blive en fin kørepony, det kunne da være lidt sjovt.
Nej, vil ikke mene man kan retunere en pony man har købt, fordi man får kolde tæer over et udseende , den havde da man købte den. Hm.... gammel avlshingst....... mange gamle avlshingste har stor spækkam. synes nu ikke den ser vanvittig overvægtig ud som sådan. Har du tjekket det ikke bare er fordi, han er hingst han har den nakke? Men skånegræs er altid en god ide. Held og lykke med ham.
Det er jo ikke et spørgsmål om at de skal rende i rumpen af en, men et smil, hej og du siger til hvis vi kan hjælpe, får da en til at føle sig lidt mere velkommen. Jeg har da prøvet 2 variationer i store københavnske rideudstyrsforretninger. Et sted hvor man følte sig overvåget; hun stjæler nok hvis hun kan komme til det. Og et sted, hvor de gik med rundt og præsenterede deres varer, helt anderledes positivt. 
Ha hilst og spurgt om de kunne hjælpe med noget, så kunne man jo ha sagt nej tak jeg vil lige gå og kikke lidt selv..
jeg ville også forvente at en ekspedient kort henvendte sig og hørte om der var noget man kunne hjælpe med, det er jo derfor de er tilstede i butikken. At du gik med dine penge i egen lomme kan jeg sagtens følge dig i. Du er i dette tilfælde ikke bare en kunde der ikke købte noget, men ekspedienten er i høj grad også en sælger, der ikke solgte noget.
Har det nok ligesom dig.. Jeg ville nok heller ikke føle mig tilpas, hvis de ikke engang gad sende et smil i det man trådte ind af døren.. Dog tror jeg stadig jeg vil komme i butikken igen, da ekspedienter jo tit er forskellige fra dag til dag.. Hader så også den anden vej side, hvor de selv efter et "Jeg kigger bare" så fortsætter de med rundt i butikken, så føler jeg mig overvåget.. Men mødte her for 1 ugen siden en kanon ekspedient i en tøj butik.. Var der inde med min veninde, som ville kigge på jakker, men ikke ville købe nogen.Ekspedienten var så god en salgs kvinde, og viste og fortalte, at det endte med at min veninde gik der fra med en købt jakke..:) Hun havde virklig forstået at sælge på en ikke få påtrængende måde...:)
Nielsen - Tja man kan nu få de samme mærkevarer i mange andre butikker....
Nielsen - Ahh okay på den måde 
Om ekspedienten hilser er ret ligegyldigt for mig, men får man øjenkontakt, så gør man det selvfølgelig. Det vigtigste er den service jeg får, når jeg beder om det. Hvis   så viser sig at være mangelfuld, så kan det da godt være at jeg vil overveje ikke at komme igen. Personligt vil jeg som regel gerne gå og kigge lidt først inden jeg handler, og jeg er ret sikker på, at man som ekspedient i en rideudstyrsbutik oplever dette mange gange, og at kunden så kommer hen og beder om hjælp bagefter. Jeg er ret sikker på, at hvis du var gået hen til ekspedienterne og bedt om hjælp, så havde du fået den, så det vil jeg da råde dig til at gøre næste gang, så du har chancen for at gå ud fra butikken med en god oplevelse i stedet...
Trine - Nu gik det ikke så meget på det med at få hjælp eller ej, men mere det med at "byde kunder velkommen" i butikken 
Jeg har det præcis som dig trådstarter..! Jeg har også boycuttet et par butikker på det grundlag. Det er da helt almindelig høflighed at hilse på de kunder der kommer ind, uanset hvilken slags forretning man arbejder i.
Ville bare forvente/ønske, at de sagde "goddaw, sig til hvis du har brug for hjælp"....  Og ellers, lade mig være i fred...jeg skal nok sige til, når og hvis...? Men sådan, er vi jo så forskellige... 
Jeg forventer at få et smil og et hej i alle butikker - også i Bilka, når jeg kommer til kassen. Jeg har selv arbejdet i en dagligvare butik i næsten 10 år og det mindste man kan gøre, når man kommer i kontakt med en kunde, er, at smile og hilse pænt på kunden. I dagligvarebutikker sker den slags som regel ved kassen, når kunden kommer og betaler. De får et smil, et hej, en god betjening og et farvel. Det er udgangspunktet, når det gælder dagligvare. I "udstyrsbutikker" - rideudstyrs-, tøj- og lignende typer butikker - forventer jeg at blive budt velkommen. Så syntes jeg, at det kan diskuteres, om de skal spørge, om man vil have hjælp. I sådanne butikker foretrækker jeg altid at gå rundt på egen hånd og kigge. Jeg skal nok gøre opmærksom på mig selv, hvis jeg har brug for hjælp. Det behøver de ikke spørge mig om. Men et hej og et smil - det er et must for en butiksansat!
Nej, jeg synes absolut ikke du er sart. Jeg ville have det på samme måde. Et goddag og et smil og et "vil du have lov at kigge eller skal jeg hjælpe dig?" ville være på sin plads. Tror ikke der findes så dårlig service som hos butikker i Danmark, altså mange steder, ikke alle. Har også prøvet at gå rundt i en dyr herre-forretning og skulle købe tøj til min mand, men ekspedienterne havde mere travlt med at tale om sidste by-tur, på trods af at jeg stod og kigged rådvildt og har aldrig sat mine ben der siden. Til gengæld havde en anden herre-forretning (desværre ophørt) i samme by, specialiseret sig i at huske. Han kunne simpelthen huske hvad jeg havde købt sidst til manden og hvilke størrelse, så han kunne lige hive noget frem der matchede og passede. Der lagde jeg mange penge 
i LH foder får jeg altid et "hej", når jeg kommer ind, hvis det er manden, der står der. Ellers kan jeg også vente lidt, mens de andre tærsker på computeren, men det synes jeg egentlig er okay, da jeg selv skriver mails til dem, så den service må de gerne bruge tid på.  I land og fritid får jeg altid et kæmpe hej, når jeg kommer ind ad døren, og de har allerede spurgt, hvad de kan hjælpe med, 10 meter inden jeg kommer hen til skranken. Så synes, det er forskelligt, alt efter hvor meget de har at lave. 
For et par måneder siden var jeg i Horze i/ved Århus (1½ times kørsel fra mit hjem), og da det er en stor kæde og også en stor butik, så forventede jeg også et venligt "hej", men de to ekspedienter der stod foran disken (som ligger lige indenfor døren), kiggede knap nok op (selvom jeg var eneste besøgende) og sagde ikke et ord i alt den tid jeg var i butikken. Jeg prøvede bl.a ridebukser og støvler, og var der i hvert fald i ½ time, så det var lidt skuffende. De gik forbi mig op til flere gange, uden at sige et ord. Jeg kørte derfra uden at købe noget, da jeg ikke følte mig velkommen, og følte at jeg afbrød de tre-fire ekspedienters hyggelige dag.
tror man er meget forskellige på det punkt. Jeg elsker jo at daffe rundt og glo alle tingene, uden at have en irriterende ekspidient i måsen. Det værste sted at handle er simpelthen matas. Inden man når at blinke 2 gange står der en ekspidient og spørger hvad man skal have. Jeg ville meget hellere tøffe lidt rundt og selv se på varene, men det får man sjældent lov til i matas
Jeg sidder og skal lave ansøgninger, dvs de er faktisk lavet undtagen én sætning.... 'Jeg vil gerne søge en voksenlæreplads som...kotoruddannet'...???????? Hvad hedder det? Kontordame, kontorassistent, tastaturtæsker?! *ARGH* Det er ikke med decideret speciale, derfor kan jeg ikke skrive 'voksenlæreplads som advokatsekræter' eller lign... 
Tror det hedder en kontorassistent Der hvor jeg arbejder hedder en allrounduddannelse bare "kontorelev" Så det hedder altså ikke kontorassistenelev  Hilsen Anne
Hej Anne, Mange tak for input... Synes bare det lyder sådan lidt..... Ja.... Uuddannet tror jeg... 
når man er uddannet er man assistent, er man ikke uddannet er man kontorassistent - sådan var det før i tiden, mener det gælder endnu. Jeg ville skrive "læreplads som kontorelev", og så evt. tilføje hvis du har et specielt ønske, "gerne med regnskab" eller hvad du nu er til. Ville også skrive "ansøger hermed om". Held og lykke i din søgen  .
Stella, tak for hjælpen det lyder jo rigtig godt   
Det hedder såmænd bare kontorelev, ud over den "generelle kontoruddannselse" kan vælge specialer, f.eks. administration (som jeg selv er igang med - jeg er voksenelev). Du kan jo evt. rådføre dig med nærmeste handelsskole, jeg går ud fra du har en HG eller HH i "baghånden" (note - hvis det er længe siden du har gået på handelsskolen kan det ske, at du skal til test og/eller undervisning i et eller flere fag for at være "rustet" til uddannelsen, altså ud over de obligatoriske specialefag, valgfag og fagprøven). Hvor i landet søger du? Mvh Krissie (der selv er RIGTIG glad for at kunne uddanne sig - i en alder af 33)...
..Og så et godt råd - ang ansøgninger..: Jeg bed mærke i dit første indlæg; at ansøgningerne ER skrevet. Håber jeg har misforstået dig - for lad ENDELIG være med at sende en standarsansøgning... Kig på de steder du vil søge - også dem, der er skal have en uopfordret ansøgning. Sæt dig ind i hvad virksomheden står for, hvad de indeholder, hvad de har brug for - og evt lidt historie omkring stedet. Ud fra dette kan du flette en mere personlig ansøgning sammen, ikke kun personlig ang dig selv, men også hvorfor du søger netop hos det pågældende firma (og evt hvad du har at tilbyde dem - det kan dog være svært ved en læreplads, men hvis du har kvalifikationer der kan for-fordele dig i forhold til de andre ansøgere på stedet - så skal de da FREM). Pt drukner de fleste virksomheder i ansøgninger - det er med at skilel sig ud fra mængden og gøre sig selv uundværlig - eller om ikke andet til en form for aktiv for firmaet (her vil det mere være relevant at påpege man er en aktiv studerende/lærling, der har gå på mod og lyst til udfordringer, hvis der er tale om en læreplads - efter min mening)... Mvh Krissie (der faktisk kun skrev EN ansøgning til ET job - og fik det)...
Krissie - Tak for alle dine tips   Jo det er en standardansøgning, men der er flere steder i den der skal 'modeleres' til hver enkelt modtager så den virker mere personlig   Brugte faktisk 6,5 timer i går på at printe 12 ansøgninger ud, hehe.. Har desværre ikke HG eller HH men tager den via voksenlærlingprogrammet og dér er det ikke alle der forlanger en baggrund som den.
egentlig handler det jo ikke om de to "skide" ekspedienter der synes at det er sjovere at udveksle gårsdagens historier med hinanden, men om - og hvorvidt forretningens indehaver har defineret hvad han/hun forventer af deres ansatte - og hvilken profil de gerne vil ha' i den forretningsverden de befinder sig i. Er ekspedienterne dårligt uddannet eller ikke godt nok "opdraget" til at forstå at omsætningen er medvirkende til at betale deres løn, må stå for indehaverens omsætningsønske og firmapolitik alene. Jeg forventer service - som minimum at ekspedienterne holder pause med privat (eller proffessionel) snak, og siger "dav, hej e.a." og tilbyder deres assistance. Oplever jeg at blive "ignoreret" af 2 ekspedienter i en ellers tom butik skal der faktisk en hel del til at jeg gider at lægge mine penge der. Du er ikke shoppe-sippe. De har meget tilbage på ekspeditionskontoen at efterleve. KH:)Annette
hvordan kan det være. har lige oprettet et indlæg for en time siden om min hest som mangler fremdrift og to havde svaret, og nu er indlægget som sunket i jorden ?? det er trejde gang jeg oplever dette, at mine debatter bare forsvinder ??
De forsvinder ikke, men den aktuelle tråd du nævner er blevet flyttet hertil:   og du har også fået besked om det kan jeg se. Med venlig hilsen Jan Petersen Heste-Nettet
der er vist ikke styrke nok i dem jeg har. tak for hjælpen. så er de to forhenværnde nok også blevet flyttet uden jeg har opdaget deet.
Mht "kontorassistent" og "assistent" plejer det at være sådan, at indenfor det kommunale hedder en uddannet "assistent", men inden for det private hedder det en "kontorassistent" 
har været både offentlig og privat ansat - det var det samme begge steder   . uddannet = assistent - u-uddannet = kontorassistent. .
...Først; jeg beklager stavefejlene i mit tidligere indlæg - det gik vidst liiiidt for stærkt! Voksenlærlingeprogrammet? Det har jeg aldrig hørt om - det må du gerne berette om (ja - jeg kunne også google det - men vil hellere høre det fra en, der prøver det selv)! Hvor lang tid tager hele uddannelsen den vej rundt? Jeg vidste faktisk ikke, der er et såkaldt program for voksenlærlinge - jeg har kun hørt om, at man evt. kan tage en "hurtig" vej gennem de merkantile fag, om man evt. havde en hf eller en alm. gymnasiel uddannelse og dermed mangler handels-delen (jeg har så lykkelig glemt hvor lang tid man skal på skolebænken der - eftersom jeg kun læste det overfladisk for længe-længe siden, men tror det var noget med tolv uger - om det stadig eksisterer, I don't know). Hvordan ser det ud med lærepladser der du bor? Synes der har været en del kontorpladser her i Nordjylland (altså sammenlignet med det i øvrigt noget "triste" jobmarked der er heroppe pt) - men der har ikke været ret mange, der har søgt voksenlærlinge (hvilket jeg ikke HELT forstår - for arbejdsgiveren kan jo få tilskud til lønnen)... Jeg håber du finder et sted - det er en ganske god uddannelse, kan jeg skrive under på (jeg er så også ret glad for det sted, jeg har fået min læreplads, det er ingen hemmelighed). Med venlig hilsen Krissie (der "kun" har 22 1/2 mdr tilbage på lærepladsen - tror det kommer til at gå STÆRKT)...
Ja, spørgsmålet lyder - kommer du på Bornholm? Nær Gudhjem? Vi var på Bornholm her i sommerferien og min far faldt over en super flot halskæde, men valgte ikke at købe den. Han har ikke talt om at han har fortrudt han IKKE købte den - siden vi kom hjem :s Såå. Jeg tænkte jo at man måske kunne få en herinde fra gøre en, en tjeste? Eller få nr på ham der ejer den butik. Butikken lægger op ad den "gågade" som er med butikker på hver side - meget smal. Den lægger lige oppe ad den første bakke når man kommer nede fra havnen. Kan ikke huske hvad den hedder. Han har en masse sten, krystaller, hjemmelavede halskæder, øreringe, ringe osv han selv laver. Nogen som kan hjælpe mig ?
Jeg er ikke lige på Bornholm, men lidt søgning hist og pist gav dette kort over Gudhjem med butikker og telefonnumre nedenunder. Det er en .pdf-fil, så du skal lige have lidt tålmodighed: Der er en butik der hedder Lifestone, det kunne måske være den? Det lyder sådan lidt med sten at gøre. Tlf. 56487550 Ellers kan du/I prøve at ringe til turistbureauet, måske de kan hjælpe? Held og lykke!  Lene
Butikken hedder lifestone der er ciaka tre af dem i gudhjem og også en i snogebæk
Hedder den Lifestone - perfekt, 1000 tak for hjælpen  Så vil jeg kigge filen igennem og få ringet til ham. Kunne være h var interesseret i at tjene nogen flere penge og sende den her til Sjælland TAK
Hej HN'er  Jeg er nysgerrig efter at høre mere om osteopati, for synes ikke jeg kan finde så meget om det på nettet. Så nu ville jeg høre, om der er nogen herinde, der ved lidt om det, og også ved noget om uddannelsen? Tak på forhånd   Hilsen Simone.
Jeg kunne godt tænke mig både at høre noget om det både når det gælder mennesker og når det gælder heste 
Måske du kan finde noget her
Hej alle HN'er Nu er jeg jo en af de helt store fans af Grey's Anatomy. Jeg er bare ikke hjemme i aften til at se dobbeltafsnittene, så er der mon en, der kan fortælle mig, hvornår de bliver genudsendt? Håber jeg de bliver... På forhånd mange tak 
De plejer at blive genudsendt om lørdagen 
De genudsendes lørdag fra 17-19. Er spændt på, hvem de tager livet af, hvis de da tager livet af nogen.
Uhh....jeg håber virkelig, det kommer på lørdag! Elsker simpelthen den serie. Tusind tak for svar 
nok for vild. puha. Sidder her på arbejde og ser den, manden hjemme og ungerne ser den ikke, har eller prøvet og forklare der er flere som bliver skudt end i en gennemsnits voldsfilm. Spænd på slutningen.
Fantastisk sted hvis man er afhængig af serier 
Åh jo - du kan tro, de tager livet af nogle - en hel del endda!!! Så bare glæd jer til genudsendelserne - eller glæde, hmmmm??!
Det var godt nok et nervepirrende afsnit. Elsker den serie 
normalt- men efter reklamen for det her dobbelt afsnit måtte jeg. (Jo hvis ik der er andet i kassen jeg gider). Men sys den var rigtig god, nervepirrende mv
Jeg vil også se!! Håber virkelig at der kommer genudsendelser, hi hi...
Nielsen: Hvor har du set afsnittet henne? Jeg har været inde på en side, men kan sgi ikke lige finde rundt i det?!
Hvis du mener Dr. Webber, som var hendes mors elsker, så nej - han blev ikke skudt. Det virkede oplagt, at det var drabsmanden, der på ret kraftig opfordring skød sig selv, men vi så det faktisk ikke. To fede afsnit, som bestemt tåler at blive set igen 
Ihh, hvor er I altså bare bagud  Jeg ÆLSKER Greys, så jeg ser dem online eller downloader dem. Men jeg er altså i sæson 7, afsnit 4  Hvis man nu ikke kan vente til at sæsonet 7 starter herhjemme, så kan samtlige afsnit af alle sæsoner findes her: /Anne - En McDreamy Sucker.
Doctor Webber sidst i afsnittet, så det er pistol-manden der skyder sig selv! Men et par monster gode afsnit...!
Jeg ved med sikkerhed, at Dr. Webber ikke døde, for ham så man efter skuddet i live. Jeg kan ikke med sikkerhed vide, at drabsmanden skyder sig selv, for vi hører kun skuddet - men for hans egen skyld håber jeg, det er som jeg formoder. Nu kan man så kun håbe, at der ikke opstår komplikationer efter operationen for McDreamy - og at Mc Steamy ikke falder for hende med hesteansigtet.
Hvis du bor i nærheden af Odense, er der en butik på banegården der hedder Why Not som sælger fake piercings og div. tilbehør 
 - De har fake piercinger, om de kan levere til lørdag skal jeg ikke kunne sige 
Hvis du går på Google billeder og taster punk style, så komme der 100-vis af foto op af punkere. Sort tøj, flænset og sat sammen med sikkerhedsnåle. Nettoppe, Doc Martens støvler eller sorte Converse, sorte nylonstrømper med mange løbemasker, sort neglelak og mørk læbestift, nittebælter og andet med nitter på... Nettet er fuldt af foto, det er bare at lee  God fest! Lene
Hej Jeg tog lige en jordbundsprøve i sidste uge og er blevet godt øm og jeg må konstatere at det desværre tager noget længere tid at komme over det igen når man først er blevet lidt ældre... Jeg landede på siden og blev ligesom "klappet" sammen i midten - sådan føltes det. Siden hen har jeg været godt øm og har mistanke om at ribbenene er blevet lidt trygget - ihvertfald har musklerne fået en tur da det gør pokkers ondt at hoste og nyse og jeg har ondt når jeg ligger i sengen og skal vende og dreje mig. Inspireret af en anden debat herinde mht. sikkerhedsvest så tænkte jeg på hvormeget af "skraldet" sådan en vest tager? Jeg har kun brugt vest til military og der faldt jeg (gudskelov) ikke af. Bliver man mindre "forslået" af at lande med vest på?? Nogen der har prøvet med og uden hvis man kan sige sådan?? Jeg diskuterer nemlig lige med mig selv om ikke man skulle købe sig sådan en vest...
Hehe det er jo sandt nok hele vejen igennem...    Mere eller mindre ihvertfald 
Hehe, jah, det meste af det øverste er jo rigtigt nok... Bortset fra at det da altid har været klart som glas at George Michael må være FØDT som "bagrytter".... (Orv, ny anvendelse af et allerede brugt ord.. Dog om noget andet).. Og så er der glemt den MEGET vigtige detalje at højttalere SKULLE være kæmpestore og tunge, OG stå på gulvet.. Hvilket de STADIG burde, for uanset hvor dyre man køber sine små, fimsede og MEGET u-mandige satellit-subwoofer-systemer, så kan de ALDRIG hamle op med et par ORDENTLIGE gulvhøjttalere.. BASTA!!...  Mvh.
hvor er det rigtigt og humor siger jeg bare:) Tina
Hvor godt... de gode gamle 80'ere... punkt 15-19 er PRÆCIS hvad der foregik her bag skærmen. Skræmmende 
Meget rammende  Og ja husker også de "bodyer" - what a nightmare   
Var dengang, jeg gik med SORT streg, storskjorter med bælte, skuldervat i min lyserøde jakke, kasket og benvarmere. Og In-Wear var HOT! I 80-erne hørte jeg Malurt, Sebastian OG Gnags (det eneste tidspunkt Gnags ikke var komplette tjallehoveder). Og Tv2. Britpop- blah!     N)
Er George Michael ikke hetero??    Og ja, den er meget rammende.
Her lejet det skønneste hus lidt udenfor byen, med oliefyr og brændeovn... Indtil nu, har jeg kun brugt brændeovnen og tændt en smule for gulvvarmen på badeværelset, men det holder vist ikke længe.... Jeg står nu og skal have olie hjem, men hvordan gør jeg det billigst..? De leverandører, jeg kan finde på nettet, har jo en min. mængde olie=pris, hvis de skal levere det og så mange penge har jeg ikke på varmekontoen pt. der står 3000,- og det er jo ikke meget... Jeg ved at jeg jo så kan hente i dunke, men lille mig, har altså ikke nemt ved at hente olie i 20 l. dunke, på scooter og selv slæbe dem i kæleren og fylde det i tanken...
... oliefyr, valgte jeg en enkelt gang at få leveret - men så SKULLE jeg have minimum 1000 liter, og det er meget. Efter det, holdt jeg øje med prisen, og når den var "lav" susede jeg ned på den lokale DK benzin, fyldte en trailer og kørte hjem med det. De har en olietrailer man kan låne gratis! Som regel betaler man et depositum, men det får man jo retur når man kommer med traileren igen. Det fungerede fint og var nemt at håndtere.
3.000 op til denne vinter, så får du meget koldt.. Vores lille hus på 88 kvadratmeter, sluger olie for 15.000 kroner om året.. Vi bestiller et selskab til at komme og fylde tanken.. Det er nemt og den billigste løsning..
Vi har også en enkelt gang gjort det med en trailer vi lånte på tanken, fordi vi lige var flyttet ind og ikke helt havde lyst til den store post i regnskabet. Så prøv at undersøge med Ok eller DK tanke i nærheden. Det er vist dem der tilbyder denne service.
har altid været billigst hos os - men der er det også med minimum - husker ikke om det er 750 eller 1000 liter. Vi har nu træpilleovn, og har skåret vores regning ned fra kr. 22-24.000.-. om året på olie - til kr. 7-8.000.-. om året i træpiller. Se DET er en besparelse der kan mærkes  .
... er med på at man betaler pr måned - altså laver en konto hos dem. Så skal du blot sikre dig at det du sætter ind på kontoen MINIMUM dækker det du forbruger, så du ikke ender med at skulle fylde op igen mens du stadig skylder på sidste portion  Det var hvad jeg gjorde da jeg købte 1000 liter - så lukkede jeg blot kontoen da de 1000 liter var betalt, og sparede resten op selv til at hente for i mindre portioner.
Er ikke meget nej, men der kommer penge på kontoen hver måned, så det er ikke kun 3000,- til hele vinteren...Det betyder så at der skal hentes olie flere gange gennem vinteren..Det er bøvlet, ja, men det skulle fårhåbenligt også kun være i år...Næste år har jeg jo hele sommeren til at spare op til vinteren...  Jeg over tog huset i august og da var varmekontoen tom..Havde tidlige betalt a conto varme og derfor startede jeg på 0 kr til varme, da jeg flyttede herud... Jeg vil da lige undersøge muligheden for sådan en lånetrailer...
De gange vi har boet til leje med olie fyr har det været udlejer der har stået for at fylde op. Der har vi betalt et beløb hver måned der så blev opgjort hvert år. Er der slet ingen olie i tanken?
Jeg er egentlig glad for at det er mig selv der skal stå for det, for så bliver jeg ikke overrasket...På den her måde, kan jeg kun bruge for de penge jeg har... Der er stadig olie på tanken..Ca 70 l. Men det holder jo ikke længe,når jeg åbner for radiatorene...
da vi flyttede ind i det hus vi lejer kontaktede vi statoil da vi havde hørt da de har noget der hedder varme konto, hvor man betaler et bestemt beløb hver måned og så kommer de x antal gange om året og fylder fyret op... vi har 125 kvm og de regede ud vi skulle betale 1800 pr måned og vi fyldt tanken op 3 gange om året. efter et år blev vores konto revuderet og blev sat ned med et par hundered og sidste år blev den sat ned til 1350 pr måned.... den første gang betalte vi hele beløbet og derefter kun maks de 1800 pr mdr... men du kan jo gå i banken og få et bevilget overtræk for det er jo kun en 3000-4000 det drejer sig om...
Jeg kan ikke få et bevilliget overtræk i banken pt... Jeg er klemt i en situation lige nu, der låser mig meget.. der bliver sat 1000kr ind på en konto til varme, hver md. Så jeg kan løbende betale, men lige nu har jeg kun de penge der står på kontoen..
er det altså at leje en olietrailer og selv hente, der er billigst? Eller hvad? Vi flytter 1. december ud i et hus med oliefyr. Men der er også brændefyr (til brændeknuder), som vi håber vil kunne spare lidt penge.
Har sendt dig en besked 
Det er værd at undersøge prisen på dieselolie, i øjeblikket er det billigere end fyringsolie. Hilsen Martin
Jeg regner med at Sille skal i næste uge, men jeg har aldrig aflivet en hest før og håber I vil hjælpe mig med nogle spørgsmål. Sille skal aflives hjemme, og efterfølgende hentes af Daka. Har kigget inde på Daka's hjemmeside hvor de bla. skriver at dyre skal ligge på hårdt underlag.  Jeg havde egentligt tænkt mig at hun skulle aflives inde på en mark, kan ikke lade være med at tænke på at hun ellers skal "falde" på et hårdt asfalt underlag. Hvor fik I jeres heste aflivet? Altså hvilket underlag? Er der nogen der ved hvilke dage Daka henter? Synes ikke jeg kunne se det på deres hjemmeside. Hvor lang tid før Daka kommer skal dyret være aflivet? Altså hvor længe skal det ligge? Hvor "svær" er aflivningen at overvære? Jeg skal selv stå med hende - det er mit eget valg, men ved slet ikke hvad jeg kan forvente og ser hele tiden det her billede af en hest på 700 kg der bare vælter med et brag mod jorden  Jeg håber på at kunne aflive hende en fredag så jeg har weekenden til at komme ovenpå. Min chef ser nemlig ikke et tab af et kæledyr som noget man skal sørge over.
blev aflivet på en græsmark, det var ikke et problem for Daka. De skal bare kunne komme til med lastbilen. Hun blev aflivet om aftenen, og hntet tidligt om morgen. Jeg aftalte tid med dyrlægen og kontaktede herefter Daka, der lovede hun blev hentet hurtigt. Det første der sker er at hesten bliver bedøvet. Her stod min hoppe ca 30 sekunder, inden hun faldt ned på forbene for derefter at lægge sig helt ned. Hun slappede af, og hendes åndedræt var tungt. Herefter fik hun den aflivende sprøjte, altså den der stopper hjertet. Jeg er ikke klar over det præcise tidspunkt for hvornår hun gik bort, for det foregik stille og roligt. Dyrlægen tjekkede at hjertet ikke længere slog, og vi lagde hende på siden, på samme måde som hun altid lå når hun sov (mit ønske!) Hun fik sit tæppe over sig, og jeg brugte den næste times tid på at tage afsked. Herefter begyndte hun at blive "hård", og var ikke længere "min hest" at røre ved. Her forlod jeg hende for sidste gang. Og nu tuder jeg igen.. 
Sagen er sådan at vores nabos forvoksede killing er begyndt at mene at der da er så dejligt inde ved os. Den er ret ligeglad med at hunden eller min far jagter den ud af haven nogle gange om dagen og den kommer trofast tilbage igen og finder sig et spot på et bord i solen. Til tider er den da så "fræk" at gøre sig stor over for hunden og give ham et par på kassen. Man er vel ikke hankat for ingenting. Men nu er denne kat også blevet så smart at den er begyndt at gå ind. Det var dejligt vejr i søndags så alle døre var åbne. Pludselig fik jeg øje på at katten lå under vores spisebord som havde den altid boet her. Sådan fik vi vores forrige kat - han var herreløs og begyndte bare at gå ind og trænge sig på. Men denne har jo en ejer. Jeg havde ikke ikke noget imod det bare den nu var kastreret - men det er den ikke. Kan man forlange at de gør det?  Selv så syntes jeg ikke om at spærre katte inde, der findes intet mere hyggeligt og dejligt end katte der leger ude i kornmarken og render rundt i haven og hygger sig.  Men hvad hvis de er ret ligeglade?  For jeg tror ikke katten har tænkt sig at skifte mening.
.
Man kan ikke kræve at naboen kastrerer sin kat, men man kan kræve, at naboen sørger for, at katten ikke kommer i ens hus og på ens grund. Hvilket er ret svært, hvis naboen ikke holder katten inde. Et godt alternativ ville da være at tilbyde, at katten er velkommen, når den er kastreret og altså "strintefri"  mvh. tina
Får man lov til at alle de hunde, der matcher ens ønsker eller bliver man præsenteret for en.....måske 2 hunde?
Jeg ved ikke helt hvordan det foregår... gå ind på dyrenes-beskyttelse og klik på internat der ligger nær dig, kan du se hvilke hunde de har inde pt. så er det jo bare med at vælge og se om kemien passer ved evt at gå en tur med den;)
Bor du på Sjælland? Så kom ud til os i Rødovre og kig på internatets hunde. Her snakker vi med dig om, hvad dine ønsker til hund er og vi kigger selvfølgelig alle hundene igennem med dig. Vi har åbent mellem 13-15 tirsdag-søndag. Se evt. vores hjemmeside   - her er et lille udvalg af vores hunde, men mange bliver afsat før de når på siden, så kom og besøg os i stedet!
Tak Ditte Det tror jeg, jeg vil gøre
Jeg står selv og skal have en hest aflivet, men jeg har altså bestemt mig for at det ikke skal være en fredag. Det af den grund at han ikke skal ligge hele weekenden før han kan blive hentet. DAKA henter alle hverdage. Sidst jeg havde en hest der skulle aflives, der kom hun til at ligge i 2 dage før hun blev hentet Det var altså ikke sjovt. Både fordi hun lå der, men det er bare heller ikke særlig sjovt at se hvor meget de "hæver" op. Jeg får hentet på blødt underlag som er nemt at komme til, og det har ikke været noget problem. Hilsen Pernille
Jeg skulle måske se om jeg kan aflive hende torsdag eftermiddag og de så henter hende fredag morgen. Evt. tage en fridag fredag. Men det er ret så belastende at folk på mit arbejde ikke må vide noget. Både fordi at jeg ikke vil have de skal se mig græde - hvilket jeg er lige ved hele tiden - og også fordi de ingen dyr har, og ikke forstår hvorfor det her er så svært. Men det beroliger mig at jeg godt kan aflive hende på marken, ved også at hun vil være roligere hvis vi kan gå stille rundt og græsse indtil hun får sprøjten.
Da Asterix blev aflivet, aftalte jeg allerede dato og tidspunkt med dyrlægen 14 dage før og samtidig ringede jeg til Daka og aftalte med dem at de skulle komme dagen efter. Asterix fik det bedøvende inde i stalden, hvorefter jeg selv trak ham ud hvor han skulle ligge.. Så sagde jeg farvel til ham og min mor og kæreste stod med ham.. Der gik vel omkring et par min til han fik aflivningsvæsken og han faldt med det samme og var død inden han ramte jorden.. Bagefter kørte vi et par timer, for lige og komme væk fra det hele, men bagefter kørte vi tilbage og var henne og sige endeligt farvel til ham.. Også ligesom for at sikre sig at han var helt væk.. Du kan vælge og få en sms fra Daka når de har afhentet.. Det syntes jeg var rigtig fint, så var jeg klar over hvornår han var væk, så jeg ik kom derud og så at han stadig lå der..
Ringede I bare ind til Daka eller hvordan gjorde I? Kan se de har en masse forskellige muligheder på deres hjemmeside. Min hjerne er lidt langsom for tiden så stiller nok dumme spørgsmål synes bare det hele er lidt svært at overskue. Jeg vil lige have det endelige ok fra forsikringen inden jeg ringer til Daka.
Der er vel ikke noget galt med at tage en ferie fridag dagen efter. Dem må du jo selv bestemme hvordan du bruger, og det behøver der jo ikke komme spørgsmål over..?? Hvis du har hesten hjemme, så sørg for din egen skyld for IKKE at være hjemme når DAKA kommer. Eller sørg i det mindste for at du IKKE ser dem samle hende op. Det er ikke noget man har lyst til at se... Klip evt nogle af hendes halehår af, det kan være du senere gerne vil have lavet et smykke men hendes hår (er så ked af at jeg ikke gjorde det ved min gamle hoppe   )
Lige overfor hvor jeg bor - så håber lidt på at jeg kan få lov til at aflive hende på en af sommer markerne så hun ligger lidt væk fra mit vindue. Jeg klipper helt klart noget af hendes hale af, og har fået min veninde til at tage nogle billeder af os. Det ene er simpelthen bare et kanont pletskud der viser mig og Sille helt naturligt og så spot on så det vil jeg have lavet til en stor plakat.
Ja du ringer bare til Daka når du ved hvilken dag hun skal aflives.. Så kan du aftale at de kommer dagen efter.. Det gjorde jeg som sagt 14 dage før.. Asterix blev aflivet en Torsdag eftermiddag og kl 06.00 Fredag morgen blev han hentet.. Fik en sms lige da de havde hentet ham..
Savoux blev aflivet en torsdag pga kolik. Han blev aflivet om aftenen, og DAKA hentede han freddag formirddag. Da både dyrlæge og jeg var blevet enige om det var det bedste for ham, trak jeg ham ud på folden. Der fik han en bedøvende og lidt efter lagde dyrlægen et venekateter ind og så fik han to sprøjter. Det gik kun et splitsekund, så lagde han sig. Jeg holdte ham selv, og da jeg mærkede han var ved at falde, holdte jeg lidt igen, så han fik lagt sig stille og roligt på siden. Han var væk med det samme, men han var jo også temmelig syg i forvejen... Dyrlægen tjekkede hjertet to gange. Hun sagde at det godt kunne forkomme hestens reflekser gjorde at den bevægede benene, men det gjorde Savoux ikke. Bare så du ved det... Min kæreste ringede til DAKA fredag morgen, og de hentede ham om formiddagen. Kan du ikke ta en ferie/fridag dagen det skal ske og så dagen efter?
Mange tak for beskrivelsen af alle jeres oplevelser. Ved det er hårdt for jer at skrive om og at jeg stiller nogle nærgående spørgsmål - men mange tak fordi I giver jer tid til at hjælpe og forklare. Heidi: Vi har det meste af vores ferie fastlagt og jeg har faktisk ikke mere ferie tilbage. Men jeg kan tage nogle selvbetalte fridage hvilket jeg gerne gør, ved bare at der vil blive stilt spørgsmål til hvorfor jeg holder fri. Alle vores ekstra fridage skal godkendes af vores leder. Og ved bare at jeg sikkert vil bryde sammen når jeg skal be om fri til at aflive min hest. Flere har sagt at jeg bare kan melde mig syg, men mener ikke det er jobbet der skal betale for at jeg kan være hjemme og aflive min hest så det vil jeg ikke.
fornuft i at aftale forløbet "bagvendt". Ring til Daka først og aftal hvilken dag de kan komme og hente hende og aftal aflivningen med dyrlægen efter det - så er du (næsten) sikker på hun ikke kommer til at ligge i længere tid, med mindre Daka glipper aftalen, men det kan man jo ikke gardere sig imod. Husk hun ikke må have sko på, når Daka henter hende, for det koster..!! Og som andre skriver, så er underlaget ikke så vigtigt - det vigtige er, at Daka kan komme til hende med lastbilen fra vejen og at hun derfor ikke må ligge et stykke inde på marken.
Er det ik lidt dumt og aftale med Daka først.. Hvem siger at dyrlægen kan den dag.. Men så kan man selvfølgelig aflyse hos Daka..
Attesten til forsikringen bliver sendt i morgen og så ringer forsikringen ca 2 dage efter (sagde forsikringsmanden) når jeg har fået ok fra dem står det mig frit at aflive hende. Dvs jeg regner med at hun kan blive aflivet i næste uge alt efter hvor lang tid det tager dyrlægen at skrive attesten. Men det haster jo ikke helt vildt, så om det bliver i næste eller den uge efter den, betyder ikke det store. Så snart jeg får ok fra forsikringen ringer jeg til Daka og aftaler en dag. Dyrlægen ved hvor vi står i processen og han har lovet at han presser mig ind. Jeg ved at han tager sig tid til det her - uanset tidsfristen. Vi har snakket om at han evt. vil komme efter "fyraften" om aftenen og aflive hende, og daka så henter hende næste morgen. Han ved jeg ikek vil have hende liggende.
Min bedste ven gennem 15 år blev aflivet i maj i år (20 år gammel). Det skete en tirsdag aften, og Daka hentede hende onsdag morgen. Hun lå i kanten af marken, og som en anden skriver, er det vigtigste, at det er nemt tilgængeligt for en stor lastbil. Selve aflivningen gik helt stille og roligt, ikke noget med at falde med et brag, som når de får bolten. Hun fik en bedøvende først. Dyrlægen forklarede, det var for at undgå, at hun gik i krampe, når den lilla sprøjtes ind. Efter første lilla sprøjte lagde hun sig, men først efter ½ time og mange lilla sprøjter var det helt slut. Jeg kunne se det helt tydeligt, da livet var væk, og fra dét øjeblik var det ikke længere den hest, jeg elskede - sjælen var væk. I den forbindelse skal du måske være forberedt på, at man IKKE KAN lukke øjnene på dem, når de er døde. Af en eller anden grund kan man ikke det ved dyr. Dyrlægen fortalte, at det lange forløb var ganske normalt for gamle heste pga. dårligere blodomløb. Mit råd: Se IKKE når hun bliver hentet af Daka! Selvom det er søde folk med god menneskeforståelse, er det meget voldsomt at se, selv hvis det ikke er ens egen hest. Jeg håber og tror, det kommer til at gå stille og roligt for jer.
Din dyrlæge lyder super sej, hvis han vil komme sidst på dagen. Jeg fik min smukke hest Landoff (den første jeg har haft) aflivet for en måned siden. Det var en tirsdag midt på dagen (kl 13), fordi jeg ville have hestepensionen for mig selv uden en masse medpensionære som tilskuere. Jeg havde taget en feriedag. Alle mine søde kolleger var informeret om hvad jeg skulle igennem, og selvom de ikke er hestemennesker var de nu meget forstående. De havde jo også hørt en ting eller to om den hest i frokostpauserne gennem årene  . Onsdag morgen valgte jeg faktisk at tage på arbejde efter at have brugt halvanden time på at tude om morgenen. Da jeg kom ind på arbejde var jeg jo nødt til at tage mig sammen, så det var som om min krop fik noget ro, og lidt andet at tænke på nogle timer. Havde jeg blevet hjemme havde jeg været opløst hele dagen uden pause. Alle kollegerne havde pli nok til ikke at spørge ind til hesten og aflivningen hverken onsdag, torsdag eller fredag. Først mandag ugen efter stak de forsigtigt en føler ud, og der kunne jeg efterhånden fortælle uden at græde. Jeg havde min søster med og heste-pensionens staldmutter var der også. Jeg gik og græssede med ham halvanden times tid ind til dyrlægen kom. Så gik vi på stald og derefter fik han den beroligende sprøjte og de sidste gulerødder. Så gik vi uden for stalden på en parkeringsplads, og jeg sagde farvel. Dyrlægen sagde så at nu var det tid til den sidste sprøjte og så overrakte jeg træktovet til staldmutter og min søster og jeg gik ind i stalden. Da jeg gik var min hest allerede meget sløv og stod og hang. Han opdagede ikke at jeg gik. Efter et par minutter gik vi tilbage og jeg brugte lidt tid (max et minut) på at sige farvel igen. Det føltes ikke længere som min hest selvom han stadig var helt varm. Staldmutter fortalte mig at han havde været "god til det". Havde bare væltet og var død inden han ramte jorden. Han så også helt fredfyldt ud med let åbne øjne og slap underlæbe. Tungen lå pænt inde i munden (mange heste smider den åbenbart ud til siden). Dyrlægen havde på forhånd fortalt mig at man altså ikke kan lukke øjnene på hverken mennesker eller dyr lige efter de er døde. Det er kun i Hollywood film. Jeg valgte at være hos min hest gennem det hele for at sikre mig hans tryghed...undtagen lige da han lagde sig. Mange har fortalt mig at det kan være en voldsom oplevelse for en hesteejer selv at holde og at se hesten falde, og det er der som sådan ikke nogen grund til at opleve. Jeg havde tudet hver eneste dag i seks uger op til, men lige efter kunne jeg ikke, hvilket overraskede og chokerede mig meget. Jeg var i en slags tomrum, hvor jeg følte jeg havde mistet et stykke af min sjæl, og det var ikke nogen rar oplevelse. Op af dagen kom evnen til at tude heldigvis igen og det gjorde jeg så i dagevis (og gør det stadig lidt af og til, men ikke hver dag). Det vigtigste er at have en at snakke med om det. En som bliver sammen med en resten af dagen, og så er det bare om at være mindst muligt alene dagene derefter. Det hjælper at fortælle og snakke om det igen og igen og igen. Min dyrlæge var sød at tilbyde at bestille Daka for mig, så det skulle jeg ikke tænke på. Smeden tog skoene af uden beregning dagen før. Daka kom allerede onsdag formiddag. Et andet godt råd jeg vil give dig er at tage nogle gode billeder af Sille med den dag hun skal afsted. Lige bagefter vil dit tydeligste minde være en livløs hest og det er hårdt. Det hjalp mig meget at kigge på billederne igen og igen af en lyslevende glad hest, og gradvist kunne jeg igen huske ham som han var. Meget levende og gudesmuk. Her en måned senere er minderne om den livløse hest meget blege, men jeg kan tydeligt se ham stå lige foran mig fræk og frisk, når jeg lukker mine øjne  . Ja, det er svært for os at skrive vores historie, men det er også terapi  . Og så tror jeg det er mindst lige så svært for dig at læse om. Jeg ønsker dig styrke til at komme igennem den næste tid. Det er ikke en sjov tid, men følelsen af at man gør det rigtige for sin hest er konstant og vedvarende og det hjælper at tænke på bagefter. Jeg har intet fortrudt. Det var den rigtige beslutning, men jeg forholder mig retten til at savne min fjollede skøre smukke hest i laaaaang tid fremover. Trøsteknus fra mig
Fik aflivet en ung hopope i sidste uge. Vores dyrlæge forklarede at de i deres klinik slet ikke afliver med bolt længere - kun sprøjte. Det var utrolig fredeligt. Vi tog hestene ind så alle stod og gumlede da dyrlægen kom. Hun fik en beroligende først mens hun gnaskede æble i sig. Jeg overlod hende til min mand da jeg selv helst vil huske hende som hun stod der. Han fortalte at hun havde spist græs ude ved ridebanen (ud til vejen hvor vi aftale hun skulle ligge)og da hun fik 2. sprøjte havde hun stoppet med at tygge og øjnene var blevet mere og mere tunge... Hun satte sig ned på bagdelen og lagde sig tungt på siden og havde pustet ud som et stort, tungt suk... Dyrlægen gav 3. sprøjte og sikrede sig at hjertet var stoppet med at slå - min mand tog hendes grime af og dækkede hende til. Han havde også forsøgt at lukke øjnene men som andre siger kunne det ikke lade sig gøre. Vi bestilte aflivningen til kl 13 og DAKA hentede kl 17. En pige på gården fik set da DAKA hentede (hun var blevet informeret) og fortalte at de havde taget min hoppe nænsomt og lagt hende helt ned inden de slap grebet om hende (hun har tidligere set at de har sluppet en hest så snart de var inde over ladet). Jeg valgte også at holde mig helt væk indtil hun var hentet. Dagen efter fandt jeg totter af hår (på hud) fra hende som er blevet skrabet af når de har samlet hende op... Men jeg skullle jo liiige derud... Alt i alt utrolig fredeligt...
Et lille spørgsmål til jer der har kendskab til Tinkere, Irish Cob´s og Friesere... hvordan er deres gang i skridt?? Er den meget tung, eller sagt på en anden måde, får man "stød" i ryggen når de skridter?? Har kig på en plag, der grundet alderen ikke er tilredet, derfor var jeg lidt nysgerrig efter hvad jeres erfaringer er? Racerne er primært valgt ud fra temperamentet og højden, i det jeg har svær slidgigt i nakken og derfor ikke skal have en hest med for meget "ild i måsen"  Mvh Janni
Jeg har redet to tinkere, den ene var den type der er lidt lang i kroppen og ikke har så lange ben, hendes gang kunne godt være lidt stødende i traven, men ikke i skridt. Den anden var en meget kvardratisk type, kortere krop og lange ben. Hun var ikke stødende i gangen overhovedet, og gik helt fantastisk blødt, let og lækkert når hun samlede sig. Hvis du vil have en "sofa-hest", så overvej en nordbakke der ikke er for tung, eller en haflinger, dem jeg har redet har været supernemme at sidde på i trav 
Super, tak for info  Nu er jeg mest interesseret i hvordan deres skridt er, da det er den gangart jeg primært ynder at ride i grundet min lænd og nakke. Mvh Janni
Jeg har en Frieser og syntes bestemt hans skridt er meget blød og temmelig langsom, hvis man sammenligner med min Oldenborger/Fuldblod. Så jeg kan kun anbefale en Frieser.
Det lyder jo lovende  Mvh Janni
Jeg har en Spansk med en dejlig rund, blød og rolig gang. Så det kan anbefales  Når jeg lige tænker efter...så tror jeg faktisk ikke du kan vælge dig en bestemt race uden at prøve flere af dem først. Alle hesteracerne er forskellige selvom de er af samme race I dit tilfælde er du nok nød til at anskaffe dig en du har afprøvet - følt - målt og "smagt"   Tag evt. en veninde med som kan agere prøveklud. God fornøjelse. Mvh MonaK
  Her har vi lige et billed af skønheden !
foregår med sprøjte - i lang de fleste tilfælde helt fredeligt og uden panik elign. Min gamle hoppe på knap 23år have slid i benene, og hun skulle ikke opleve mere frost i benene, så hun fik fred med stoltheden i behold. En snefyldt 18 Februar 08´ kl 17 lagde hun sig stille og roligt ned, som hun så ofte har gjort når hun ville tage en morfar.. Hun gav et stort suk fra sig og væk var hun, et meget bedre hestested..  Daka hentede hende Kl MEGET tidligt næste morgen.. Syntes da lige vi skal nyde synet af din meget smukke prinsessehest!   Hvorfor skal hun have fred? Kærlig hilsen Margit
Jeg ville egentlig bare sige at ejg har fulgt dig og Sille gennem årene. Jeg har stor respekt for din beslutning og sender dig mange varme tanker i en svær tid. Jeg har selv fået aflivet t3 stk gennem tiden og ved hvor svært det er. Stort kram herfra.
lukke deres øjne. det gjorde je. det kræver at man holder dem lukkede til dødsstivheden indtræder.
Mange har fortalt om deres olevelser og givet gode råd, men jeg kan da suplere med et par ting. Husk noget at dække hende til med indtil DAKA henter. Ved self. ikke hvor hun kommer til at ligge, men det er ikke det rareste syn for forbipasserende. Gør det såvidt muligt et sted hvor de andre heste ikke ser det. Min erfaring er at det påvirker dem. Det lyder som om det er meget forskelligt hvordan de falder/lægger sig. Min faldt med et brag. Det kan virke voldsomt, men husk at den er død(hjernedød) når det sker. Det var ihvertfald det min dyrlæge forklarede. Hvis det bliver gjort tæt ved vejen, så vær lige opmærksom på at det altså ikke er så nemt at styre hvilken vej den falder. Jeg valgte selv at holde min, det syntes jeg, at jeg skyldte den. Men jeg kan sagtens forstå at andre tager et andet valg. Som andre har sagt - husk at få fjernet skoene. Mht. dit arbejde. Hvad med at skrive en mail til din chef, hvor du forklarer hvorfor du har brug for en fridag, men at du ikke har lyst til at snakke om det. Så har du givet en god grund, men du slipper for at bryde sammen fordi du skal stå og fortælle om det. Tilsidst vil jeg bare sende mange medfølende kram din vej. Det er aldrig sjovt at sige farvel. Line
Mange tak for alle jeres gode råd og medfølende tanker. Det varmer virkelig. Lige for at besvare Margits spørgsmål så skal Sille aflives pga. spat og slidgigt i venstre bagben. Det er slidgigten i knæet der giver de største besværligheder. Hendes knæ hopper simpelthen rundt inde i skallen fordi brusken er slidt væk. (som jeg forstod det) Smeden siger også at hun har ændret sin bestilling for at aflaste knæet og det har givet følgelidelser i lænden og i "det raske" bagben. Da han skulle beskærre hende i fredags kunne hun ikke holde benet løftet. Jeg kunne måske prøve med stærkere glukosamin, men jeg synes ikke det er fair længere, og vil som andre skriver ikke frarøve hende hendes værdighed. Hun er lederen i flokken nu, men kan se når at de unge begynder at udfordre hende og at hun skal kæmpe mere for det nu. Tro mig jeg ville gøre hvad som helst for at beholde hende og jeg skal virkelig sige til mig selv at jeg gør det bedste for hende og at den smerte jeg føler nu ikke skal være skyld i at hun føler yderligere smerte. Jeg er da i den grad i tvivl - hele tiden. Min hjerne veksler mellem at fortælle mig at jeg gør det rigtige og mellem at repetere den tale jeg ville give dyrlægen for at beholde hende bare lidt endnu. Om aftenen veksler jeg mellem at ønske at tilbringe hvert mulige minut med hende og mellem at blive hjemme for at undgå at stå ovre i stalden og tudbrøle igen. Jeg ville ikke ønske det der sker lige nu for min værste fjende.
ja også jeg kan anbefale frieseren, har selv en del og gangen er meget behagelig må man sige .
MonaK - nu er den lille hage blot som jeg også skrev i mit første indlæg, at den netop ikke er gammel nok til at blive redet på  Så kunne man selvfølgelig blot købe en ældre og redet hest, men pointen er nu at finde en afløser for min nuværende hoppe = ikke en jeg skal ud og ride på nu  Derfor faldt valget på et føl eller en plag, da vi så netop har godt med tid til at lære hinanden at kende, og i øvrigt synes jeg man får et helt fantastisk forhold til dem, når man har dem fra små. Indtil videre har jeg dog ikke hørt noget "negativt" om hverken frieserens eller Tinkeren/Irish Cob´ens gang i skridt kva det jeg søger  Mvh Janni
tja, ellers er det jo ikke anderledes, end at den kan sælges igen hvis ikke du kan være på den?
Det kommer meget an på, hvor hurtigt hesten skridter. Jeg har selv en irish cob hoppe, let type. Hun har en fin blød skridt så længe hun maks. går i sit gennemsnittempo. Men, men, men har hun turbo på en dag er den altså stødende. Det sker primært når hun skal følge med de store heste i stalden der er 20 cm højere end hende selv. Personligt tænker jeg om det nu også er helt ideelt med en unghest når man har slidgigt? Om man vil det eller ej er der jo en ret stor risiko for ufrivillige afsidninger en del gange på ungheste kontra voksne velredne heste... Min egen unghest har tabt mig 6 gange på 1½ år - det sidste år er det 7-9-13 ikke sket (flere af gangene har været selvforskyldt af mig..)
Anna-S Det har helt klart også været årsag til en del spekulation hvorvidt et føl eller en plag var en god idé. Men der er flere plusser end minusser, og de minusser der er kan jeg godt leve med  Et sats er det lidt ja, men tør nu godt med sådan en race, der overvejende virker rolige i temperamentet. Mvh Janni
Det er de fleste af dem også   Men for din egen skyld så test plagen. Tag den med alene på gåtur langs vejen, udsæt den for "farlige" ting (ryst med store plastik poser, sprøjt lidt vand på den, læg et håndklæde over hovedet osv. alt hvad du kan finde på). Så er det let at teste deres temperament. Reagerer de racer som føl/plage gør de det også som 10 års  Min hoppe på 6 år (som rides rigtig meget for racens typiske ejere) kan stadigvæk hoppe for en grå personbil - sådan var hun også da jeg så hende som 1½ års...
Jeg har ikke reddet ren friser. Men jeg har en tinker og en tinker/friser krydsning. Begge har super dejlig skridt. Tinkerens trav var noget hård og næsten umulig at sidde ned i. Men blandingens gang er super i både skridt og trav og så foregår det for det meste i et meget roligt tempo. Hans galop er dog meget rund.
Jeg tror det er super individuelt hvorvidt en hestes gang er "blød" eller hård, lidt lige som der ikke er to ens. Jeg fik min Friser fra føl og det har været super godt, du er velkommen til at komme og prøve en skrit tur på begge mine  Wilma V.D.B Frieser 3,5 år Macela DV/ Oldenborg 4.5 år Mvh. Kirsten
Min IC dreng på 4½ år er meget fremadgående så det gynger en del når han skridter, ikke at det støder nogen steder, men mine kuglelejer i hofterne bliver motioneret   . Mvh Gitte
Kirsten - tak for dit generøse tilbud  Gitte - din beskrivelse af kuglelejer i hoften gav nogle finurlige billeder på nethinden  Men men men men.... beslutningen er taget, og der skulle gerne komme en lille ny Tinker/Irish Cob ind ad stalddøren i løbet af ugen  Mvh Janni
Nej det har jeg ikke prøvet, men det er da synd for din hest. Hvem har du ladet ride ham? erfarne eller knapt så rutinerede ryttere, siden løsningen for ham er blevet at hytte dem af.
måde. Men det er helt tydeligt at min old-hoppe reagerer ganske anderledes med andre/nye ryttere på ryggen. Hun har kendt mig og boet hos mig fra barnsben og er 100% tryg ved mig - uanset hvad jeg "byder" hende - og er 100% stabil og tillidsfuld - gør alt på opfordring med glad nysgerrighed. Det er og gør hun ikke med andre ryttere - meget mere op på dupperne og begir sig ikke ud i hvad som helst uden at tænke sig om og ryger meget lettere op på dupperne. I bund og grund er det vel ikke så underligt - faktisk synes jeg det er ret fornuftigt af hende. KH:)
Asferg: jeg ha prøvet med en rigtig dygtig rytte som den føreste, og nogle okay rytter, hvor han laver det nummer hvergang. men nu er jeg nået til det punkt at jeg ikke tør sætte andre rytter op på ham da han før i sin panik har løbet ind i porten til ridehallen!! men det skal måske også siges at jeg købte han hos avler hvor han havde stået på løsdrift hele sit liv uden særlig meget konkakt til mennesker, kan det måske være der for han er sådan, fordi jeg er den førest han sådan rigtig har knyttet sig til !?
Ja Min hest vil kun rides af min søster og jeg, hvis der kommer andre på bliver hun mildest talt hidsig/ utryg. Hun smed en gang en beridder af og man må da sige at det ikke var fordi at han red dårligt, men hun ville bare ikke have det, han var heller ikke mere end lige kommet op, så kom blev han smidt ned igen. Jeg synes ikke at det gør noget at hun er sådan for jeg har jo min søster hvis den skal passes og jeg beholder hende til hun dør. Min hest har ikke haft det godt hvor den kom fra og var hovedsky og rigtig bange for pisken og en rigtig bølle som tit satte sig imod. Den bliver nok aldrig en nusse kælehest selvom jeg virkelig har forsøgt men det er da blevet bedre og man kan sagtens røre den i hovedet nu og den er ikke bange for pisken mere. Nu trives hun, men er ikke glad for andre mennesker der skal ride hende.
Jeg har samme problem med pruttrolden... og det er faktisk rigtigt træls/sørgeligt, efter som jeg ofte er væk i længere perioder +de fleste weekender. Min kæreste kan ride ham nogenlunde (til trods for han er en langt langt bedre rytter end jeg..) men er det en anden der kommer på ryggen, bliver han sur, fare rundt og bukker (og her snakker vi altså rutinerede ryttere.. jeg har aldrig haft en begynder el. "middelmådig" rytter på ham..) Det kan sikkert"kureres" med en masse tålmodighed og arbejde, men det er ikke noget vi pt. gør noget ud af.. Han for bare lov til at slappe af på folden når jeg er ude og rejse..
Nope, heldigvis kan alle ride min hest 
en sag ud af at min skal kunne rides af flere. Pt er vi kun igang med tilridning, men både jeg og min underviser rider. Også snart han er rimelig rutineret, satser jeg på at få en anden op, bare for at han kan mærke der indimellem kommer andre. Jeg vil ikke have han bliver en enmandshest.
Træls situation. prøv at gå nogen ture hvor der er en fremmed rytter på, og du så går ved siden af
Mit Dancedyr kan godt rides af andre. Han er total cool i sin hjerne, så da jeg søgte part til ham, skrev jeg, at han kunne rides af alle. For det var virkelig den opfattelse jeg havde af ham. Men jeg måtte sande at jeg tog fejl. Hvem som helst kan IKKE ride ham. Mærker han den mindste tøven/usikkerhed, udnyttes dette til fulde. Han har præsteret at stå i 20 min, bomstille, uden at rytteren kunne få ham frem. Han sætter tempo som hvis en hvis herre var i hælene på ham. Han bliver bange for alt muligt, drejer rundt og nægter at gå. Men jeg har ikke oplevet at han har smidt nogen af dem af. Kun mig!!! Men hvis du formår at sætte dig igennem, med det samme, så skal rytteren kun ride ham nogle få gange, før han retter ind. Så mit Dancedyr kan rides af "nogen" andre ryttere.
Mine uden problemer. Det er så bare langt fra alle, som fatter hvordan de skal rides, selvom man forklarer det først 
Jeg har haft 3 forskellige ryttere på min hest uden problemer. Selv min ridelære har redet den et par gange og hun presser den lidt mere end jeg gør og alligevel gør den bare det hun vil have den til. De 2 andre har rost den og syntes den er så sød at ride.
Jeg har en krampe jeg søgte part til, i annoncen stor der også at han kunne riden af alle, jeg blev da klogere. Den første der prøvede kom da op på dyret, han blev trukket 5 m og sluppet, så gik det ellers løs, rodeo i bedste stil, hun holdt max 3 sek. og væk var han Nr. 2 var en dygtig rytter der ikke mente han var et problem, hun nåede kun at komme op før det gik galt, mulen stejlede efterfulgt af en gang bukken, hun holdt også kun få sek. Han løb derefter en sejersrunde i en volde omkring hende og han var rigtig stolt. Nr. 3 og 4 fik samme tur. Min krampe gider bare ikke folk han ikke kender godt og han ved af erfaring at folk er nemme at smide af. man kan ligefrem se hvordan han stråler af stolthed hver gang. Han er ikke bange eller nervøs, nej han vil bare bestemme hvem der skal sidde på ham og det er kun dem han kender der får lov. Nu har jeg opgivet at få andre til at ride ham, der er ikke flere der tør.
Det er ret almindeligt, at heste der er vant til den samme person reagerer på en ny rytter. Heste er flokdyr der knytter sig tæt til deres hestevenner i flokken, der gælder det samme til en ejer, hvis hesten får lov. Forestil dig din kæreste kom hjem med en ny pige, og mente du burde være lykkelig for, at I nu var 2 - hesten kan opfatte det lige så akavet med en ny rytter. Min ene hest bliver helt underlig og stiv hvis andre kommer op på ham - med mindre han kender dem godt - og det finder jeg helt ok og respekterer, at han ikke er en allemandshest. Når yngstemand bliver tilredet bliver det sikkert det samme - han bliver min yngste datters hest, og det er indtil videre kun hende, der har siddet på ham. Men selvfølgelig er det upraktisk i mange sammenhæng, lige som det er upraktisk at respektere at hestene har brug for en fast flok og hestenevenner, og det derfor for mange heste kan være problematisk at skifte flokke.
sådan en har jeg også.... Hun vil ikke rides af andre end mig og til nød nogen hun kender godt, men jeg skal være der når de skal op, ellers bliver de smidt af. Det er efter mange år lykkes mig at få en part til hende, som ikke er bange for hende, men hun kan også mærke når det er ved at gå galt om man skal lade hende være. Hun er blevet tilredet hos en kendt rytter/sted som jeg ikke vil nævne her og de har været MEGET hårde ved hende, derfor er hun sådan nu, det skal lige siges jeg købte hende da hun var tilredet, jeg ville ALDRIG sende nogen over til dem.... Hvis jeg en dag bliver nød til at sælge hende bliver det som avlshoppe da jeg ikke tør sige om hun kan rides af andre.
hehe... det er lidt spøjst med de heste der... hehe... jeg red en travhoppe til, og hvis der var andre der satte sig op stod hun bare og lignede et stort spørgsmålstegn, hvilket så yderst underholdene ud, når den uforstående rytter lige havde set mig ride hende ubesværet, i alle gangarter... hehe... men hun blev dog ikke panisk, det lyder ikk så rart med din hest, tror evt godt du kan ha ret i din antagelse om at hun har knyttet sig til dig... og så er det jo ikke alle heste der er "enhver mands hest"...
Ja dem kender jeg alt for godt. Vi er jo alle forskellige, men jeg ser som sådan ikke som et problem, da jeg ikke har behov for, at andre skal kunne ride mine heste. Det er problematisk med videresalg ja - og som en anden nævner så er det jo også problematisk at skulle sende heste til nye flokke og fratage dem deres gamle. Et eller andet sted handler det nok om respekt for det enkelte individ - set med mine øjne.
ja sådan en hest har jeg også. Han smider dog ikke af men han er tydeligt bange. Jeg sendte ham i ridning et sted og bad om flere forskellige ryttere og det hjalp også nogle måneder men nu er det det samme igen. men jeg har så heller ikke andre jeg kender der kan ta en tur på ham.. Han er en "en mands" hest og sådan er det. og det er også ok for det er jo kun mig der skal bruge ham. og han har helt tillid til mig og jeg kan få ham til næsten alt.. skal han ha smed osv skal jeg også være der ellers er han urolig. Han var rå da jeg købte ham, og lige kastereret. (3år) men om det har noget at sige ved jeg ikke. Men der er da sket en bedring nu han er blevet ældre. nu kan andre godt ta ham ind fra fold osv det kunne de ikke før. Men jeg har faktisk hørt det før med friesere (som min er), de er meget enmands heste. Lene
Ja, jeg har en af slagsen...og har ikke noget problem ifht. dette, dvs. hun får fri hvis jeg ikke lige selv har tid at ride hende. Hun er utrolig skeptisk over for fremmede, med alt, dvs. skal gerne kende folk før de kan komme nær hende, hun bliver 19 år i maj, så tror nu ikke at hun ændrer sig mht. andre mennensker, så jeg lever med det og det gør de evt. andre heldigvis også i stalden hvor hun er opstaldet, fjollede hoppe...
Jeg tror virkelig, at en forbandelse har ramt mig, for gud hvor har dette her år, slet ikke været mit år!   ....... Og jeg som ellers var sikker på, at 2010 bare skulle være et fantastisk år. (Snydt for en ti´er!!) Jeg starter året med at være sønderknust, pga. en ekskæreste, som var rigtig modbydelig. Behandlede mig som at jeg ikke var noget værd, slog mig og det bragte mig meget psykisk ned, hvilket resulterede i at jeg tog kampen op, sorterede i alle mine venner, valgte dem fra der ikke var godt selvskab for mig, blandt andet hans venner, dvs. fællesvenner. Jeg var igang med min drømmeuddannelse, som simpelthen blev et maridt for mig. Heldigvis dagen i dag, har jeg fået en ny chance, så det er rigtig godt.   Men tiden gik lidt, og jeg fik det bedre, mødte nye personer - Nogle jeg er rigtig glad for at have ved min side.... Også sker der det, at jeg får øjnene op for denne nye person, som jeg egentlig kendte i forvejen, men kun af navn. Han var oveni købet en af mine veninders venindes ekskæreste... Fanden i´et om jeg ikke går hen og bliver halv glad for ham her, selvom jeg burde have lært af at ikke forelske mig igen! Og ham her, er simpelthen bare en underlig snegl. (Jeg har det med, at falde for de mystiske fyre.) Han er en utrolig flot fyr, virkelig. Men han har lidt dårlig selvværd, og er ikke så god til at snakke om følelser, og åbne op, selvom han er følsom. Jeg kan simpelthen ikke finde ud af, om han holder mig for nar, eller hvad han er ude på. Jeg har heller ikke lyst til at spørge ham, for jeg er utrolig bange for at virke for desperat. Jeg er bare så bange for at brænde nallerne, igen! Og jeg er bange for, at jeg er godt igang. Jeg er bare blevet så glad for ham, at jeg bliver helt ked af det. Jeg overvejer at skulle stoppe det, for min egen skyld, men jeg kan ikke. Jeg følte mig så ensom, men så mødte jeg ham! Jeg hader at føle mig ensom, og jeg har så svært ved i forvejen at lukke nogle ind, når det gælder kærlighed. Jeg har kun været forelsket 2 gange i mit liv. (Dette er anden gang.)  Jeg måtte ud med det, for jeg snakker aldrig med nogle om hvordan jeg har det. Jeg holder mig mest for mig selv..... Jeg ved bare ikke, hvad der ville være bedst for mig, eller... det er måske åbenlyst nok, men det er for svært at give slip, igen.  . . . . Hilsen hende der håber og tror på ægte kærlighed, og som er ved at være desperat i hendes søgen efter den!!!
Hej med dig. Jeg kender alt for godt det der med at være jordens uheldigste menneske - jeg har nemlig selv været det menneske i AL for lang tid. MEN nu er det slut, for jeg tror nemlig også på ægte kærlighed (og jeg er også overbevist om, at jeg nu har fundet ham)! Lad være med at bekymre dig om, hvorvidt det går galt eller ej (du skal vide at jeg samtidig forstår din bekymring). Hvis vi skulle gå og bekymre os om, hvad morgendagen bringer, og hvad der muligvis kan gå galt - ja så kan vi jo aldrig bestille andet. Prøv derfor i stedet bare at nyde livet her og nu og vær glad for det du har. Nyd at være forelsket - der er jo ikke noget i verden der er bedre end den følelse. Nu da du normalt ikke snakker med nogen om, hvordan du har det, er du selvfølgelig altid velkommen til at skrive til mig, hvis du får brug for det (også evt. i et privat forum) Held og lykke med det hele! /Anne
Det lyder ikke som om du er kommet helt ovenpå igen, efter de oplevelser med eks-kæreste og uddannelse. Du skriver at du hader at føle dig ensom, og at du følte dig så ensom indtil du mødte ham fyren. Og det lyder som om at du er meget bange for at blive ensom igen hvis du nu mister ham. Jeg tror, at du er nødt til at arbejde med den der frygt for ensomheden. Det KAN lyde lidt somom du måske hænger dig på ham, fordi du er så bange for at fåd en der ensomhedsfølelse igen. Og det KAN være, at denne frygt laver rod i din forelskelse/tiltrækning af manden. Du kan godt komme ud i en situation, hvor du bliver altfor afhængig af denne her fyr, til at det er sundt for dig selv. Og andre folk kan godt mærke, når man er hektisk i sit forsøg på kontakt, og det vil ofte gøre at folk (ubevidst) trækker sig væk. Behovet for tryghed og frygten for ensomhed ligger dybt i langt de fleste af os, så der er intet unaturligt i det. Men jeg tror som sagt, at du er nødt til at se på dette først, før du kan opbygge et sundt forhold til manden. Jeg forstår godt at det er svært -tro mig, jeg har prøvet det selv! Men det kan hjælpe at vende opmærksomheden mod nogle andre -feks. kan du prøve at få mere kontakt med din familie eller dine veninder eller andet. For mig hjalp det, at jeg begyndte at ringe til min mor en gang om ugen, og til mine veninder måske hveranden uge. Det gør jeg ikke længere, men det hjalp utroligt på min frygt for at være alene/ensom. For jeg fandt jo ud af hvor mange jeg egentlig havde at ringe til! Du må endelig fortsætte med at skrive, hvis du trænger til det. Du er helt sikkert ikke alene om at have det sådan! Knus til dig
Min kan heldigvis rides af alle, både børn og voksen. Det kræver dog lidt hjælp hvis de små ikke er helt store nok til at kunne tumle ham selv endnu, men han er altid sød 
Pony er ret kræsen med henhold til sine ryttere, mennesker generelt nogle kan omgås ham andre skal ikke i nærheden af ham før han reagerer i en negativ retning.(angst) Første gang jeg lod en anden rytter ride ham, gav jeg hende tøjlerne og tænkte at hun bare kunne stige op, jeg vendte ryggen til for at stige op på hendes hest og pludselig ser jeg pony der galoperer rundt, ehh??... hun nåede knap nok at få foden i stigbøjlen da den opdagede hvad der skulle ske skulle han ikke nyde mere. rytteren får så sat sin egen hest ind mens jeg trækker pony rundt, for det var vi godt nok enige om at han ikke skulle have lov til, selvom det bundede i angst. så skulle vi til det igen, men denne gang kunne hun ikke rigtig komme ret tæt på ham, før han begyndte at steppe sidelæns, efter 10 minutter var hun lige så stille kommet tæt på ham, stod og klappede ham lidt, pillede lidt ved hans gjord osv. og så så sit snit til at hoppe op på ham. hele tiden var det kun mig der havde fat i tøjlerne, pony spændte helt op og var noget utryg, rytter sad selv bare og slappede af, havde fat i en lille tot af manen. Så trak jeg hende rundt på ham indtil han blev mere tryg. da han slappede mere af fik rytter selv tøjlerne mens jeg bare gik ved siden af og til sidst red hun selv rundt, vi sluttede med en pony der slappede så meget af at han brugte sig korrekt under denne rytter i skridt og trav. Så det endte alligevel i en god oplevelse fra hestens side, heldigvis. med hjælp selvfølgelig fra en fantastisk modig rytter med en masse tålmodighed.
men nu er Boleo blevet solgt og hans nye menneske har haft han godt et halvt år og hun bruger rigtig meget tid på ham ved at gå tur og hygge om ham og skridter en lille tur en gang i mellem! så Boleo er i forbedring hvad angår ny rytter !!!
Dejligt at det går fremad.... Min første tanke var faktisk, at det måske netop drejede sig om tillid...Hvis hesten ikke var vandt til at være i hænde, da du fik den har den jo knyttet sig til dig...Kommer der så pludselig en fremmed, den ikke kender eller stoler på, kan det nemt være derfor den har reageret sådan... Skulle jeg have givet dig et råd, da du startede tråden, ville det have været: tillidstræning med den person der skulle ride hesten INDEN han/hun hoppede i sadlen.... Så hvor er det skønt at læse, at den nye ejer, lige præcis bruger tid på at lade hesten lære hende at kende og omvendt og på den måde bygger tilliden op...   .
Var en "vildhest"- altså ikke spor tam- før min søster tilred hende. Jeg fik også en tur på den, og mit ben knækkede sammen under mig, så hesten blev forskrækket, og jokkede mig på hånden, men trådte ikke igennem. Min søster blev mest forskrækket- af os.   "Jamen, hun trådte jo på dig!"- "Ja, men hun trådte ikke til!". Hoppens føl var afgjort heste, der syntes mennesker var interessante, Loke, stak hele mulen op i fjæset på min dreng, som bare grinede. (Både dreng og hest). At have en hest, man kun selv kan ride og passe- er vel ok. Ligesom folk har hunde, ingen kan gå til. Så må man erkende, at hvis man ikke kan passe hesten, skal den slås ned. Det, er ikke en rar tanke.
Ja, jeg keder det alt for godt. Min, nu afdøde, irish cob, havde det på samme måde. Der var 3 ryttere som kunne ride ham; jeg selv, min mor og berider Per Hoffmann.. Alt andet blev pr definition kylet af, hvis det overhovedet havde lejlighed til at komme op. Men det sjove ved ham var, at hvis det var nybegyndere (både babyer, børn og voksne), så var han en absolut engel!
Kan min dejlige vallak sagtens rides af andre... Han har smidt mig af et par gange, men det var, da vi var i den første fase, hvor vi skulle lærer hinanden at kende... Dér var han ikke så glad for, at jeg skulle ride ham. Men nu går det super fint, og min mor har også været oppe at ride på ham, endda uden sadel   Han er bare så super dejlig!" Da jeg købte ham, var han desuden ikke meget for at få smed, han kunne ikke stå stille, og smeden var ikke helt glad for at sko ham   Men nu står han bomstille og han opfører sig bare så super godt!"   Min forrige hest, var også en enmandshest til at starte med, og jeg fik afvide af ejeren, da jeg prøvede ham, at han ikke var så glad for fremmede, men vi faldt bare pladask for hinanden og han accepterede mig første gang han så mig   Super dejligt!" Jeg har så ladet andre ride på ham nogle gange, enten fordi jeg var syg, på ferie, eller skulle tjekke om han var halt, og det er nemmere at se, når der sidder en anden rytter på ryggen og rider den for én 
Min kan alle vist sætte sig op på. Men det var også sådan jeg ville have det, han havde sin avler på ryggen en gang allerede som 3 års, og da han kom rundt i hjørnet og så mig stå på jorden stoppede han op og drejede hovedet rundt for at se hvem der så sad deroppe og styrede  Da han blev 4 fik jeg en part og desuden har et par af mine veninder fået en tur, det har han taget helt fint!! Har endnu ikke oplevet at han har opført sig væsentligt anderledes under fremmed rytter, dog var han noget mere forsigtig da min kæreste fik en tur på ham  Han er også blevet sprunget af "fremmed" rytter uden problemer. Mvh Signe