Nej han har ikke haft skoldkopper, men jeg syntes ikke umiddelbart de ligner + syntes ikke de "plejer" at starte ud på denne måde....? Kan lige finde et foto...
Her er to billeder fra imorges - der er kommet flere til + de er blevet større/tydeligere:   Lårbasse   arm
Mit gæt vil være 3-dages feber. Det havde Karla her for en lille månedstid siden. Hun havde rigtig høj feber i godt 3 dage, og fejlede ikke andet, end blot feber, og sløvheden deraf. Hun havde også nogle klare øjeblikket når panodilerne virkede. Efter feberen havde aftaget, sluttede hun af med noget eksemligende, lidt som Simon har...
Gætter godt nok lidt på skoldkopper nu - sådan som de har ændret sig. Og skulle det være enten 3dages feber eller skarlagenfeber skulle pletterne være væk, nu på 4. dagen? Han har MANGE større pletter nu, især på måsen...?
min den ældste datter havde unormal 3 dagsfeber... feber i 4 dage, blev indlagt på 4 dagen, udskrevet på 5 dagen da hun var febefri og frisk, på 6 dagen kom der et udslet som så meget mystisk ud, afsted til vagtlægen, den første læge mente han var for ung, bad en ældre tjekke udslettet, for at se om det var mæslingere... var det ikke det var 3 dagsfeber, hun havde så udslet i 4 dage... må vi se nye billeder af udslettet
Har det nu godt nok mistænkt for skoldkopper, men ved ikke lige hvor han skulle have revet det til sig henne? Hvad mener i:     Billederne er taget for 15min siden - og det er her han har de største og tydeligste prikker. (måsen/låret) Han har stadig på arme og ben, men ikke lige så tydelige/store. Så har han 2 på tungen og 1 på læben, ellers ikke noget i ansigtet.
jeg tror også det er skoldkopper... det kan han jo have fået mange steder fra... smitter jo før maqn ser dem... hmmm jeg har en datter der godt vil lege med ham så hehe, hun mangler nemlig at få dem, og jo tidligere jo bedre..
Ringer til lægen nu her og hører om han ikke lige vil se ham, så jeg kan blive HELT sikker. Og i skal bare komme alle som vil smittes . hvis det er skoldkopper  Byder gerne på en kop kaffe/the eller en sodavand   
Fik en tid ved lægen 10:50, det bliver nu rart nok at få en diagnose. Tror det er blevet til skoldkopper, men ja, jeg er jo ikke læge - kun mor. Og så undrer selve sygdomsforløbet mig nu lidt.
Nåmen, lægen mener også det er en virus. Skoldkopper er det i hvert fald ikke...  Kunne heller ikke finde ud af det - syntes knopperne LIGNER skoldkopper, men det undrede mig meget at de nærmest kun er på arme, ben og mås + de 3 ved munden... Ingen på mave, ryg eller ansigt... Nåmen, humøret er jo næsten normalt igen og han fik da også charmet sig ind ved lægen  Spurgte om det smittede - da han jo skal starte dagpleje på torsdag, men det mente han ikke det gjorde længere - i hvert fald ikke til den tid. Men rart med et "punktum" 
I går blev barylerne og jeg overrasket af regnvejr lige uden for en skobutik, og så benyttede vi lige lejligheden til at kigge på nogle sko   De havde nogle rigtigt fine ecco med velcro, som (vistnok) sad fint nok på begge barylere. Men 550 kroner x 2 for sko, som de kan bruge i 2-4 måneder - gulp!! Jeg fik også kigget lidt i Føtex, men kunne ikke umiddelbart finde noget, der var lige så let at komme i og få lukket som eccoerne, men der gik det også lidt hurtigt. Ved I om der er andre gode alternativer? De skal være lette at komme i og med velcro - ellers kommer vi ALDRIG ud ad døren  Hvad skal man ellers kigge efter, når man kigger sko? De små barylere så godt nok noget sjove ud, da de stavrede afsted i sko, men jeg går ud fra, at så længe de vader afsted og bare synes, at sko og hylder og spejle og trapper og og og er drønspændende... så er det ikke helt skidt? mvh. tina
altså vi er hys med sko. Jeg kan selv mærke en himmelvid forskel på hvad jeg går i, så derfor skal min dreng også have det bedste. Vi startede med at købe på Bisgaards lagersalg, det plejer at komme i august, men de melder det som regel ud meget sent. Det ligger så i Århus. Men der er der som regel 3 par sko for 600 kr. Jeg kigger efter at skoen er bøjelig, altså det må ikke være en helt hård bund som det er bare rigtig rigtig mange sko, jeg vil ikke selv gå i sådan nogle plader som ikke vil give sig. Jeg kigger efter at der er plads til storetåen. En fod er helt naturligt lige eller buler ud ved storetåen, hvor nogle sko faktisk runder ind ad omkring storetåen, det vil være med til at tvinge storetåens knogler til at gro den vej (over længere tid) og det er ikke naturligt for foden. Vi har faktisk aldrig haft andet end Bisgaard og ingen er købt til fuldpris. Nogle er købt på lagersalg, andre på tilbud og nogle er købt privat men ubrugt (trendsales). Her i sommer arvede vi dog et par ecco sandaler som var ubrugt og de har også været rigtig gode, synes dog ikke er bunden er lige så blød og stødarbsoberende som på Bisgaard. Gummistøvler har vi dog haft Katvig og nu Danefæ, (igen på tilbud eller lagersalg) næste hold bliver også Bisgaard, men de virker lige tunge i det, så synes jeg blev for meget for et lille barn at slæbe rundt på.
Bundgaard sidder som smurt på vores pige. Deres såler i preewalkers-skoene er en "rigtig" sål men meget blød og flexibel. Men igen (som med så meget andet), så har jeg mulighed for at komme til lagersalg. Jeg gav 75,- pr par preewalkers, der på samme tid fandtes og stadig findes i butikkerne til 300,-. Uanset hvad, så er Bundgaard noget billigere (og blødere) end Ecco - dem har vi også et par af, men de bliver sjældent brugt. Jeg kender ikke priserne på så mange andre sko. Det kan ikke betale sig at bruge tid på for mig.   (Nåååå nej, det passer forresten ikke helt. Vi har et par korte gummistøvler fra Celavi. De er store i foden (ift. str), men da vores pige har meget tykke ankler, så kan hun ikke komme i dem.)
Det er lidt sjovt, for jeg har et par Bisgaard sandaler til at ligge, og sålen på dem er stiv som et bræt! Nå, de er også brugte, så det kan være, de er gamle, men det er da lidt mærkeligt... Jeg kan høre, at jeg må rundt og kigge lidt mere. Hvor finder man Bisgaard og Bundgaard sko - jeg tænker på kæder   ? mvh. tina
er altid en god butik.Den findes vel i hele dk. Hvis du er heldig og bor i Sønderjylland er der jo eccos butik i Bredebro. De reklamerer med at man kan få to par børnesko/støvler for 500 kr. Resten med 30%. Har kun rigtig gode erfaringer med Ecco, Bundgård og bisgård sko. Ellers skoringens eget mærke skofus.
Her burde du kunne slå forhandlere af Bundgaard op. 
jeg har faktisk også oplevet et par fra Bisgaard der var helt hårde, det var vist 2011 sandal modellen, men den fra 2010 var på bud og med den lækre rågummi sål, så den købte vi i stedet. At de så i skoringen vejledte forkert med størrelse efter min mening er så noget helt andet for de er alt for store til ham så han går og snubler i dem. Men det tror jeg har noget med størrelsen at gøre. Jeg mener at det er skoringen den hedder hvos de bl.a. har Bisgaard. Ønskebørn og Babysam har vist både Bundgaard, Angulus og Bisgaard. Men tror ikke der er ret meget på tilbud hos dem. Der skal man nok i alm. skobutikker. Sidste efterår fandt jeg et par kondi med 50% rabat i en lokal skobutik.
Lige pt køre Skoringen med deres tilbud om to par sko for et pars pris til børnene (de har osse Ecco) Det kan godt være det er nemmere med velcro, men hvis det er deres første par sko er det bedre med snørrebånd da det støtter foden bedre end velcro. Her var de første par sko et par skofus og dem har vi været rigtigt glade for.
Mine børn har brede fødder, så for dem er   helt perfekt. Mener de har udsalg lige for tiden.
Vi skal vist lige en tur i skoringen, tror jeg   To for en er også fin-fin - og så slipper jeg for at drøne til Bredebro! Little-horsie, så kan jeg bedre forstå, at så mange af de små sko er med snører. Det tygger lige lige lidt på. Sådan som futter og strømper bliver behandlet her, tror jeg nemlig, at det godt kan komme til at tage lang tid med mange skobindinger, før vi kommer ud af døren med snører. Lige for tiden har jeg opgivet strømper til barylerne og smider dem i strømpebukser - og det er en god dag, hvis jeg kan få lov til at beholde mine strømper på, bare indtil frokost  mvh. tina
Det er godt nok helt vildt nemt at købe sko til de små!! Jeg har været i fire butikker, og de kan ikke helt blive enige om, hvilken størrelse, de små barylere skal have - eller for den sags skyld om de har fede fødder eller ej! De eccoer, som de kunne passe i en butik i str. 22, sad lige lidt for stramt over foden i en anden butik i str. 23. Sååååååk!! De har i øvrigt været ude og prøve nogle bundgaard sko, som sad ret pænt (i hvert fald ifølge damen i den butik, den eneste med bundgaard). Og så kan jeg tilføje, at skoringens børnedage kun er på udvalgte varer, og i hvert fald i den, jeg var i, var der ikke udvalgt nogle babysko. Øv osse! mvh. tina
Så-skal-jeg-da-lige-love-for, at der er blevet købt sko! Jeg var i den første skobutik igen, og her mødte vi Anne (jeg skriver lige navnet her, for jeg ved, jeg glemmer det, og så kan jeg lige hive det frem næste gang jeg skal ud efter sko), og hun var bare fantastisk. Hun målte og prøvede og trykkede og forklarede, og det viste sig, at kathrine godt kan passe str. 22 nu - men hun mente, at det kun ville holde i få måneder, med mindre hun stoppede med at vokse, og hun burde egentlig have en 22½ - som nok er ret svær at finde. Vi endte med et par superfit til begge barylere, 22 til frederik og 23 til kathrine. Med snørebånd, suk! Men på tilbud, så jeg slap med 450 for begge, og de virkede ret bløde og lækre, og selv om de skulle være smalle, så sad de ret ok på barylerne halvfede fødder   Nå, men inden vi kom i den butik, var jeg også i ecco, der havde nogle restpar til halv pris, og der kom vi fra med en str. 22 (med velcro) til kathrine. Nu får hun lige lov til at vælte rundt i dem i 23, og hvis det går godt, ser jeg, om jeg kan levere eccoerne tilbage. Ellers får hun lov til at slide lidt på dem i de par måneder, de passer, inden hun kommer over i de andre. Pyyyyha, det er da godt nok lidt af et projekt med de sko! Jeg kan næsten ikke vente, til der skal købes vinterstøvler  mvh. tina
sikke dejligt. Jeg har også hørt rigtig meget godt om superfit. Ang. str. 22 i Ecco, så prøv og se om du kan måle dem indevendigt inden du bytter. Eller får butikken til det, for de der skostørrelser svinger meget fra mærke til mærke.
ja hvem skal man ellers spørge til råds end alle mødrene her på hn :0) Hvordan er adi støvler?? holder de fødderne tørre og varme?? skriv alle jeres erfarringer med mærket adi...
Ja som overskriften lyder, så er jeg fuldstændig knust. Tino den ene af mine tvillinger kom imorges til at lukke vores 2 skønne jagthunde ud. De er jo som sagt jagthunde, og havde i det samme færden af et eller andet. væk var de ihvertfald. Jeg kunne ikke rigtig løbe rundt og lede og kalde idet jeg er dagplejemor og fik dp børn endenfor 10 min. Jeg meldte dem væk ved politiet og min svigerfar kørte ud og ledte uden held. 2 timer senere, kom en mand hjem til os og fortalte at begge hunde var blevet kørt ihjel af et tog.....  så jeg måtte forklare mine tvillinger på 3 år at deres bedste venner var væk - i hundehimlen, og når der var stjerner på himlen, så sad futte og trunte og så ned på os og passede på os.. da vi så skulle putte drengene siger Noah så, Moar kan far ikke trække stjernen ned så jeg kan kramme dem.. for jeg elsker dem.... puh hvordan kan skal vores lille familie nogensinde blive det samme.. min mand er fuldstændig ude af kurs og står i fyrrummet og siger ingenting, tårerne triller bare...
... åhh stakkels jer og hvor uheldigt  Trøstekrammer herfra .....
Åh, hvor frygteligt   Det gør så ondt at miste - og ikke mindst at skulle forklare sine børn, hvad der er sket. Masser af tanker herfra. Jeg ved, du går igennem en hård tid.
hvor skrækkeligt for jer alle. Ik mindst det stakkels barn som sikkert er fuld af skyldfølelse... Det er jo det der kan ske DESVÆRRE, og det blir ik mindre tragisk af den grund for hverken nogen af jer el de stakkels vuffere som har måtte lade livet. Det er bare ski*de uretfærdigt og hårdt. Mange kram og tanker til menneske som hunde herfra
meget med dig - kæmpekram og ingen ord.
Det gør mig inderligt ondt for jer, at I har mistet jeres to hunde. Jeg blev rørt over det, din dreng sagde om at ønske at trække stjernerne ned på jorden, så han kunne kramme dem. 
Der er ikke nogen der kan beskrive følelser som børn nogle gange kan, når der er noget der virkelig betyder noget for dem. Fik helt en klump i halsen. Giv din mand et masse kram og forkælelse´, hvis min mand mistede hans jagthund så pludseligt ville han simpelthen ligge og sove i han kurv et halvt år tror jeg. Det er arbejdshunde - men de mænd har altså bare et og andet med deres jagthunde.
sidder her med tåre i øjnene   gør mig så ondt for jer.. har lige haft en meget syg hund og bare tanken om at miste ham gjorde mig helt dårligt, så kan forestille mig hvordan i må have det..
ja nu er det 1,5 døgn siden vores 2 skønne hunde fik vinger... drengene startede morgenen ud med at skulle ud og sige godmorgen til månen, som stadig var oppe kl. 6, for der sad futte og trunte og ventede på at de skulle få deres flyver kys.. Tino og Noahs reaktion, er så begyndt at komme her til eftermiddag, med vredes udbrud og slåskampe. De var meget knyttet til hundene som sov oppe ved siden af deres senge om natten. Så det er en meget svær tid de går imøde.. Min mand, han er så småt begyndt at fungere igen, er ihvertfald kommet ud af fyrrummet og ind i huset, som jeg har gjort helt ren for hår div steder osv. Synes dælme det er hårdt at være stærk for alle 3 når man også selv er meget ked af det. Vi fik futte for 6,5 år siden og trunte for 4 år siden, som en slags børn, da vi ikke selv kunne få. så for os er det som at miste 2 børn...
Puh ha.. stakkels lille baby. Kan ikke vare længe før de offentlige myndigheder kommer ind i sagen    Kan stadig huske, da jeg måtte købe det først sæt graviditetstøj. Jeg synes at det var det mest usexede tøj nogensinde, meen.. må indrømme, at jeg blev meget gode venner med den elastik der er i bukserne. Kan stadig tage mig selv i at savne den, når mine alm. bukser strammer på hyggedellen 
uha jeg er også nået dertil hvor der begynder at være langt mellem knappen og knaphullet   Jeg har til gengæld løst det ved at sætte en elastik fast i knaphullet og så rundt om knappen. Det kræver selvfølgelig en bluse der dækker, men ellers fungerer det fint et stykke tid endnu.
Louise: Nåh ja for søren, den med elastikken omkring knappen havde jeg helt glemt (brugte den løsning engang hygge-dellen var blevet lidt stor og jeg VILLE have et bestemt par bukser på)   !
Altså jeg er i dag 14+4, og mine jeans er begyndt at stramme lidt. Problemet har jeg løst ved at sætte en elastik i selve knappehullet og så fæstnet den på knappen. Så kan bukserne stå åben og kan give sig med vommen haha (det var et trick, jeg fik af min farmor - hendes problem er dog ikke graviditet men chokolade).
100% ren frugt, fordi: "det er altså ikke nemt at få børn til at spise frugt" - say what  Hvad er dog det for et postulat at komme med? Ja, der findes børn der ikke kan lide frugt, men er det ikke lidt af et reklameopfundet problem? Jeg kender 1 barn der ikke bryder sig om frugt, men der er der også mistanke om frugtsyre allergi. Men han spiser dog æbler, hvilket, sidst jeg tjekkede, var en frugt. Har du et barn der SLET IKKE kan lide frugt? Er det et virkeligt problem og har jeg bare en frugtæder i hjemmet? Kan jeres barn lide frugt?
Ja, den har jeg også undret mig over  Hvis Ellen kunne få lov tror jeg hun kunne spise sig mæt i frugt flere gange om dagen, banan, pære, æbler, melon, appelsin og meget andet ryger ned i så store mængder som hun får lov til, nektariner er hun ikke så glad for, druer er hun også vil med, så der er vi meget ops på hun ikke får for mange. Så nej, jeg forstår heller ikke hvorfor jeg skulle fylde hende med smoothies. Merete
faktisk så får jeg samme tanke hver gang jeg ser reklamen.. godt nok er min ikke gammel nok til andet end mælk.. men har da det indtryk at langt de fleste børn elsker frugt.. Desuden hvorfor så lave en børne udgave når de reklamere for nøjagtig det samme med deres alm smoothie?
Min 6 årige søn overhørte reklamen, mens han gik og legede med Lego. Han stopper legen og kigger forundret på tv´et. " Hvorfor siger de det mor - det passer da ikke? "  Her eeeelsker mine frugt. Jeg må oftest stoppe dem om aftenen, og sige, at nu har de spist nok frugt for i dag. Tror de kunne spise 6-7 stykker hver dag, hvis de fik lov.
.. vi også snakket om herhjemme.. Vi vælger dog bare at glæde os over, at vi har et barn, der elsker frugt, og som til hver en tid ville foretrække det fremfor eks pommes frites 
Min søster på 2 er også vild med frugt, især appelsiner, og den kære unge er vidst allergisk, hvilket jo er ret problematisk, men så spiser hun så meget andet. Det er noget vås de lukker ud, frugt er jo sødt, og de fleste kan da lide søde ting, især hvis de er skåret ud i mundrette bidder.
Ja den har jeg også siddet og set sådan her ud over:  Her hjemme er stort set alt frugt et hit selv tomater som ikke smager sødt som bananer og meloner. Ja jeg kender så kun en som ikke kan lide noget som helst frugt og hun er 22 år gammel og kan faktisk ikke lide særligt mange forskellige ting. Kender ingen børn som ikke vil spise et eller andet frugt.
ihh er letter fustreret.. når jeg ammer så virker det som om prinsessen får mavepine, hun slipper brystet (som hun i forvejen har svært ved at få fat på pga brystets form) og stikker i et hjerteskærende skrig mens hun hiver benene op og bliver helt mørkerød i hoved.. Har prøvet at tage hende op og bøvse, men selv om der kommer stor bøvs og hun bliver urolig og beder om mere mad (søger rundt efter bryst og små klynker) så lige så snart hun ligger ved brystet så viser hun av tegn igen  Hun er i forvejen langt tid om at amme og alle de afbrydelser øger jo kun tiden, samt det jo gør lidt ondt at hun slipper og tager fat hele tiden + jo længere vi når frem jo mere hidsig bliver hun og til sidst nærmest angriber hun brystet.. har tjekket om der er mælk, for troede det måske var fordi brystet ikke gav noget, men nej kan let trykke mælk frem, nogle gange sprøjter det hende ligefrem i ansigtet når hun slipper eller jeg lige tager fat for at forme brystet så hun kan få fat  Men det er fustrerende at se hende så fustreret og ulykkelig og tager glæden ved at amme væk, føler jo lidt at jeg giver hendes smerter.. når hun får flaske (og hun får af en speciel flaske der kræver hun laver vaccum og sutter som på bryst for at få noget.. tror faktisk næsten flasken kræver mere af hende, så ikke fordi hun er doven og ikke gider brystet) så får hun ikke ondt og spiser tilfreds, både når det er udmalket mælk og MME.. Nogle der har en ide om hvorfor ?? er lidt på bar bund 
Hej, Har du tjekket hende for svamp i munden? Hvide og gule pletter på tunge mv? Trøske hedder det. Hvis ikke der er noget svamp, kan det måske være en tand der er på vej. Det er meget forskelligt hvornår tænder ankommer! Ellers - tror jeg, at hun har luret, at flaske er langt lettere. Der skal arbejdes ret hårdt for at amme ved bryst (brystbørn sveder også en del under et måltid, og det er et hårdt arbejde), hvor i mod en flaske er meget lettere - også selvom det er en vaccum flaske.... Prøv at slappe helt af - lade hende blive sur - bøvse hende af - og lad hende amme igen.... Lene
Hun blev tjekket for svamp hos lægen for en uges tid siden.. og der var intet.. så burde ikke være det da problemet allerede var der der.. En tand er vist lidt tidligt, hun er kun 7½ uge... og igen den ville vel ikke gøre ondt i flere uger.. Og tror ikke det er "flaske dovenskab" virker faktisk som om hun skal arbejde hårdere ved flasken(flasken er købt da det er en helt nyudviklet flaske der ikke skulle influere på amningen), da mine bryster løber af sig selv nærmest så snart hun ligges til.. og hun sutter også meget aktivt og vil gerne brystet, somme tider afviser hun endda flasken og prøver i stedet at få fat i mit bryst gennem tøjet.. så virker ikke som om hun ikke gider.. Virker mere som om hun får ondt i maven, da hun presser og trækker benene op under sig.. En foreslog at det var fordi mælken løb for stærkt og hun derfor fik mavepine.. og det løber i hvert fald så hun ind imellem er ved at kløjs og somme tider løber der mælk ud af mundvigen fordi hun ikke kan nå at synke..
løber for stærkt i starten, så am' lidt ud inden amning... min datter gjorde det samme, det endte med at vi blev indlagt, da det blev værre og værre... det viste sig at hun var låst i nakken, og derfor gjorde det ondt at ligge i ammestilling... og 5 gange ved kiropraktor, var det problem løst, en af måderne man kunne se det på var at når hun lå på ryggen, tippede hun hovedet til siden, altså som hvis hun stod op og lagde hovedet ned mod den ene skulder....
Åha... Det er altså ikke rart når man ik kan hitte ud af hvad de vil de små banditter... Victor har besluttet at det er absolut nogo at blive ammet når mor her sidder op. Han bliver stik arrig - det er lissom at han ikke kan li at maven bliver "bøjet på midten"   og når jeg har forsøgt er "symptomerne" de samme som hos din prinsesse. Jeg har løst det ved konsekvent at ligge ned når han skal spise - det er både lettere for ham og for mig - og så kan man jo også lige tage en lille powernap når det er  (Victor spiser nemlig ikke så længe ad gangen - mellem 10 og 30 minutter) Om det kan løse dit problem ved jeg ikke, men mindes at have læst at det var det der hjalp dig om natten. Pøj pøj med det  Joan
ammestilling - kan du prøve at lægge hende til på en anden måde?? Jeg ved godt det er møgsværft, både fordi kroppen er som den er og fordi man lynhurtigt får nogle rutiner og tænker at "det kan kun være sådan". men det lyder jo til at DU gerne vil og KARLOLINA gerne vil og derfor ville det jo være dejligt for jer, hvis det kunne fungere godt. Det med en kiropraktor - eller, som jeg ser det, en kraniosakral - ville måske væremen god ide, fordi baby godt kan have nogle låsninger eller "foretrukne måder at ligge på", der nemt kan løsnes op på. Jeg havde kranio til Jeppe, der var enormt højreorienteret når han sov (altså altid lå med ansifgtet drjejet mod højre) - efter een behandling lå han lige meget til højre og venstre. Johanne var ligesådan, men hende havde jeg ikke "hjælp" til, men drejede hendes hovede når hun sov - og ungen var bare så tisseligeglad og drjede hovedet tilbage ASAP (dvs når jeg havde flyttet mine hænder!!!) - Begge mine nger har smukke runde baghoveder og jeg var mest bekymret fordi jeg var bange for om de ville blive trykkede i ansigtet på "den foretrukne" side. Set i bakspejlet kan jeg se en dammenhæng mellem at Johanne foretrak venstre babs fremfor højre - fordi det var hendes favoritside" at dreje hovedet til!!!
Stella: Har prøvet at pumpe ud sådan lidt før jeg ved hun skal spise, for at hun fik mere at den fede mælk (og blev mæt) samt for at få vorten frem (så hun bedre kan få fat).. umiddelbart virker hun ikke låst, da hun ligger til begge sider, drejer hoved og holder hoved selv og fik ros af lægen for at være meget stærk for sin alder.. Joan: At ligge er prøvet og praktiseret indtil for få dage siden, men samme problem + hun har sværere ved at få/holde fat og derved oven i bliver fustreret over at tabe brystet hele tiden.. så fungere desværre ikke rigtig for os.. Christina: Som sagt tror jeg ikke der er nakke problemer, da hun vender og drejer hoved selv, både når hun ligger på ryg og mave, kan løfte det højte og holde det både liggende og siddende... men har dog overvejet tjek alligevel da hun var stjernekigger og blev taget med sugekop.. Tror jeg har prøvet alle ammestilliger.. alm. siddende (som fungere bedst), halvt liggende op ad puder (har har hun svært ved at beholde brystet), helt liggende (kræver meget fokus fra mig da hun ellers taber bryst eller får det over næsen), indianer (som slet ikke fungerede) og baby siddende overskrevs på mit ben (råd jeg fik på anden side) og op ad maven (hvilket ikke kunne lade sig gøre pga store tunge bryster som ikke ligefrem var i babys mund højde   ) ved ikke om der er flere ?? Louise: Tak for artiklen.. det lyder faktisk som om det kunne være problemet.. hun er nemlig nærmest umulig at mætte, (har derfor måtte supplere), har meget luft i maven (som gør hun har ondt) tisser enormt meget (hun kan tisse igennem sin ble hvis hun tager en lidt længere lur, må skifte hende 2 gange pr nat).. hun har taget meget på (gået fra at ligge i den laveste ende af normalen, til over snit på 6 uger).. angriber nærmest brystet efter lidt tids amning, har lidt tynd (altså tyndere end de normalt har) mave.. Dog ammer hun længe.. men jo i små intervaller da hun holder pauser for at skælde ud og presse..
min datter. Hun fik konstateret reflux, og havde låsninger i nakke og kraveben.
Da min dreng blev ammede, havde han os problemer med det og skreg osv. der var ikke noget med hans nakke, men han havde hårdt kryds, så det gjorde ondt hvergang han lå ned.. så 6 gange hos kiropraktor, så ammede vi bare derud af 
også hovedet selv, holdt hovedet op når hun lå på maven allerede lige efter fødslen osv. fik mange ros for hvor stærk hun var, dette var faktisk pga låsninger i nakken og ryggen, når hun lå på pudslebordet drejede hun hovedet og kiggede bagud, dette var grunden til at hendes låsninger blev opdaget, da det ikke er normalt.... hvis du løfter hende op i fri luft i benene(ved det lyder voldsomt, men det anbefaler kiropraktore at man gør et par gange om dagen) så skal hun have hovedet lige ned, altså ikke frem af og ikke ned på gulvet, kigge hun ned på gulvet har hun nok lidt låsninger, sådan sagde min kiro til mig, de vil først kigge mod gulv når de er ældre.. og min victoria stod simpelthen i en flitsbue på den måde... hvis ikke du har problemmer når du ligger ned og ammer, men kun når du sidder, så tror jeg altså det er nakken(ammestillingen) den er gal med, sådan kan vi heller ikke ligge med hold i nakken... av av og så vil jeg anbefale dig at bruge en vikle(ved jeg ikke om du allerede gør, men det har stor indvirkning på børn med ondt i maven, ryggen osv..
Selius var på samme måde. Han fil lige fat i 2 sekunder. Så slap han og skreg. Prøvede ALT. suttebrikker, uden, alle tænkelige forskellige stillinger. Mine jordmødre var forbi flere gange for at tjekke på tenikken. Tjekket tungebånd. Ingen svamp. Der var MASSERE af mælk. Jeg forsøgte alt og til sidst så fik han jo altså ikke noget at spise når han ikke fik fat i brystet. Hvilket gjorde han skreg endnu mere, fordi han var sulten. En amning så således ud: Baby blev knappet på., lå 15 sekunder, hoppede af også skreg han. Forsøgt igen. Men han kørte op så han ikke kunne få fat. Brugte jeg suttebrikker var det det samme. Efter hvergang måtte manden så gå rundt i armene med skrigebaby, mens jeg malkede ud med hånd i en kop. Give baby mælk fra koppen. Også startede det hele forfra et par timer efter.   Sådan stod det på i 2 uger. Døgnet rundt, dag og nat.  Måtte til sidst supplere med MME fordi han ikke fik nok. Vel kunne han drikke af kop men meget røg ved siden af. Jeg undgik helt bevidst flasken fordi jeg netop ikke vil risikere at han skulle synes flasken var lettere en brystet. Men det hjalp altså ikke. Så da han var 2 uger gammel fik han flaske 100% Jeg malkede stadig ud. til han var 1,5-2 måneder. Så forsvandt al min mælk. Selv om jeg pumpede ud hver 3. time. Men jeg var pludselig tørlagt  Egentlig var jeg glad for det. For jeg var SÅ smadret af at malke ud og give flaske. Det er dobbelt arbejde! Og oveni sover min søn altså ikke ret meget om dagen.  Selvfølgelig var jeg knust over ikke at kunne amme. Jeg havde virkelig glædet mig til det. Og jeg kan stadig idag blive misundelig på kvinder der ammer. Men min søn kunne ikke få fat, trods alle gode råd! Man skal ikke frygte hver eneste aming. Vel er det vigtigt at amme og svært at få det igang. Vel er det hårdt. Men man skal ikke gå og være ulykkelig over og frygte det. Det koster simpelhent for meget energi som man kunne bruge bedre på sit barn. Hellere en glad mor med mere overskud end aming med en mor som er ked af det og smadret og et barn som skriger og taber sig.
PS. han havde netop maveproblemer den 1 . uge. Men da de forsvandt var det blevet en dårligvane. Han var ved Kranio Sakral da han var fyldt 1 uge, men heller ikke det hjalp.
Becs: Havde også overvejet om det kunne være noget reflux da hun ind imellem gylper/brækker sig nærmest eksplosivt.. Janne: Hun ligger/halv sidder på ryggen når hun får flaske og på siden (for det meste) ved amning, men jo ikke rigtig muligt at have hende i samme stilling ved amning som flaske, passer ikke med brystet.. Famnielsen: Var det kun ved amning eller også når han ellers lå, fx i sove situationer osv ?? Stella: Problemet er netop det samme uanset ammestilling.. og hun hænger helt afslappet (og griner) når man holder hende op i benene, ingen spænden i kroppen eller kiggen ned af.. Har overvejet sådan en vikle eller slynge, men er ikke sikker på at det vil fungere pga mine bryster.. har hørt om børn i USA der er blevet kvalt i sådan nogle pga de blev mast imod moderens bryster.. Camilla: Helt enig i at det vigtigste er at både mor og barn trives.. det er nærmest tabu at give flaske, især at supplere med MME.. men tror man skal slappe lidt af omkring det og gøre hvad der fungere for en og selvfølgelig baby..
ja det er sket at et par børn i usa er blevet kvalt, men er overbevis om at det er fordi de ikke har holdt øje med barnet... victoria havde ingen problemmer med at få luft i min, jeg havde et øje på hende hele tiden... der er nogen der går og ammer i dem i supermarkederne, vil jeg ikke gøre, godt nok skjuler de meget, men for at folk ikke skal se at man ammer, skal man jo lige netop dække dem helt til og så er det farligt i mine øjne.... ellers er det en super ting... og de ligger godt i den
Hvis børn er blevet kvalt en vikle/slynge så har man ikke brugt den rigtig. Jeg har selv slynget Selius siden han var 2 uger gammel. Jeg nåede dog ikke at amme, men han har ligget i vuggestilling og blev altså ikke tilnærmelsesvis kvalt af min F-G skål  Vi har både brugt Strækvikle, Fastvikle og nu også Mei Tai. vi elsker desuden slyngerne og vil ikke undvære dem. Jeg bruger dem dagligt! 
overvejet en slynge af en slags fordi vi jo har hunden der skal luftes, og når manden arbejder er han væk hele dagen og det er ski besværligt at lufte en stor stærk hund og manøvre barnevognen samtidigt, især ind og ud af elevator.. så tænkte en slynge ville gøre det nemmere.. Der er bare så mange så synes det er ret svært at vide hvad man skal vælge..
Man skal jo gøre det, der fungerer, og så skal man lade være med at være så bange for de flasker. Jeg har suppleret med mme siden Alexander var 10 dage gammel, og alle havde så travlt med, at amningen ville gå i smadder osv. osv. Nu er han 16 uger gammel, og det kører stadig fint med amning og flaske... Man skal bare, ganske som du har gjort Signe, vælge nogle flasker, hvor de skal arbejde for føden som på brystet - selv har jeg brugt Pigeon, hvor de small flaskesutter næsten kræver mere arbejde end brystet. Men det er da et godt spørgsmål, hvorfor hun skaber sig sådan...? Angående slynger og andet, så har jeg været rigtig glad for min strækvikle, mens A var lille. Nu bruger jeg mere mei tai'en - den der også bliver kaldt skildpadden. Men A er også ved at være en stor dreng på 7,5 kg og 68 cm... og det bliver lidt komisk, når han helst vil sidde i vuggestilling i viklen 
Signe hvis du vil prøve en slynge så start med en strækvikle og ringslynge. De er billigst ved mama's life. fordelen ved vikler (strækvikle, fastvikle, ringslynge, Mei Tai, POD og onbu) Er at stoffet svøber sig om barnets lille ryg og det yder derfor den bedste støtte overhovedet muligt. Ved f.eks en babybjørn sidder barnet lige op og ned og rygsøjlen belastes og kan blive skæv, det kan altså ikke rettes. Barnets hofter/bækken belastes også helt uhæmmet. Og drengebørn får mast kuglerne. Desuden er der tidsbegrænsning på 20 minutter på f.eks Babybjørn. Netop fordi det IKKE er sundt. Men slynger kan du bruge lige så meget du har lyst. Det kan virke besværligt med viklerne (stræk og fastvikle) Men når du ved hvordan du skal binde dem og i hvilken længde er det super nemt. Din datter er ikke så gammel og heller ikke stor så en strækvikle ville være god og den er nem at starte med. Jeg har både strækvikle, fastvikle og ringslynge og Mei Tai og den er virkelig min nye yndlings! Men barnet skal være stærk i ryggen og kunne holde hovedet selv. Så den bruges fra 4 måneder. Jeg har dog kunne bruge den siden Selius var 3 måneder. Og jeg har også viklet ham på ryggen i fastviklen siden han var 3 måneder. Vikler er SÅ hyggelige. Man får en fantastisk kontakt og det er så hyggeligt at baby er lige i kyssehøjde og at mærke sin baby ind mod maven er skønt og hyggeligt. Det knytter mor og barn tæt sammen. Og hvis far bruger den (Det gør han herhjemme) Så får far og barn også et rigtig nært og tæt forhold.
Vil se på de forskellige modeller og prøve at finde ud af hvad der passer os.. jeg synes jo ikke hun er lille mere.. 4,5 kg er hun oppe på nu, så hun vokser hurtigt og hoved holder hun fint selv i ret lang tid 
Jeg har så lige afleveret Elvira i hendes normale dagpleje efter endt ferie og hun var noget ked af det hun har så lige været hos vikareren som hun elsker over alt på jorden i 15 dage men jeg kan ikek se hvorfor at hun ikke skulle kunne lide Marlene hun gør hende ikke noget er sød og venlig og vi forældre har været godt tilfreds med hende det er anden gang vi bruger hende nr 1 var heller ikke til at blive klog på nogle gange græd hun og andre ikke lidt som nr 2 ved ikke rigtigt hvad jeg vil med dette indlæg blot ud med mine mærkelige unger
.. har altid været glad for sin dagplejemor, men er nu begyndt at græde, når han skal afleveres.. Han er 2,5 år, så i hans tilfælde tror jeg bare, han har en periode, hvor han IKKE vil væk fra sin mor.. Ellers kan det jo være tegn på dårlig kemi mellem dagplejemor og barn..
Jeg forstår udemærket godt frustrationen. Rigtig ofte går man rundt med dårlig samvittighed omkring de små. Man vil jo gerne ha at de har det bedst muligt. Men hvis der ikke var noget i vejen før ferien, mon så ikke bare det er forandringen som generer hende. Særligt når I nu er tilfredse med dagplejen, mo så ikke hun er OK. Jeg synes man plejer at kunne mærke hvis der er noget galt.Og I har jo brugt hende før. Så mon ikke hun kommer over det efter lidt til(bage)vænning? Det håber jeg for jer, for der er intet mere smertene, for forældre, end at aflevere et ulykkeligt barn hver morgen. Ps. Elvira, dejligt navn. Min næstyngste hedder det til mellemnavn. Bedste hilsner
Efter to dage og 8-10 huller i vindue og karm, er det stadig ikke lykkedes at få min børnesikring til vindue til at opfylde mine to krav: 1. Barylere skal blive inde 2. Katte skal kunne lukkes ud Ikke på samme tid sæføli'   Men uden at skrue skruer ud eller splitter skidtet ad. Derudover kunne det være ufatteligt rart, at der var mulighed for at smække vinduet helt op og lufte ordentligt ud, men det er åbenbart ikke en del af konceptet. Eller... Det kan lade sig gøre, men så skal dimsen sidde tæt på den side, hvor vinduet er hængslet, og så er det eneste, der afholder barylerne fra at åbne vinduet, en lille tap, der skal løftes - den har de luret, inden jeg kan nå at sige baryler!!! Eller måske er det bare mig, der er en komplet idiot og ikke har fattet en bønne af, hvordan sådan noget avanceret teknik (:-D) virker? I så fald - enlighten me, please! Det er sådan en fætter her, der volder mig kvaler:   Hvis I har andre forslag til sikring, er de også meget velkomne! Jeg har googlet mig frem til en type med wire, men det ser ikke ud som om, den sælges mere? Og så er der noget "antverfer"-noget til dannebrogsvinduer, som mit er. Men ikke noget, jeg lige er faldet over i børnesikringsafdelingen hos hverken babysam eller bauhaus, så hvis I ved, hvor man finder sådan noget, så kom endelig med det også  mvh. tina
Hvad med dem de har her: De fås bl.a. i Jem og fix, dem skal man i hvert fald være en over middel dygtig baryler for at åbne (og voksne kan godt, men de kan godt drille lidt) Hilsen Merete
Sikken nogle udbryderkonger (ja eller konge og dronning   ) Jeg ville også forsøge mig med den som Kylix foreslår. Dem har vi og de virker sikre  Kh. Mette
Den ser slet ikke dum ud... jeg må en tur i jem og fix. Tusind tak for buddet, jeg var da ved at blive helt lilla i hovedet af at spekulere på, hvordan man får lukket af  mvh. tina
fint om dem- de er bare for smalle til min søn og hans indlæg, så derfor har jeg ik kigget ret meget nærmere på dem
De er smalle. Min datter passer dem perfekt. Ville ikke putte min søn med normale ( ikke brede ) fødder i dem. Men er vild med mærket.
jeg elsker primigi, især vinterstøvlerne, marcus havde sidste år og det var bare et super køb...
Men endte med ecco. Synes lige ecco'en sad det bedre på foden. Ville ikke turde købe over nettet, hvis ikke jeg havde prøvet modellen på barnet. Eller i det mindste vidste at han(hun) kunne bruge sko/støvler af det mærke.
vi havde primigi begynder støvler fordi de er gode til børn med smalle fødder... alligevel måtte vi ud i ecco da hun skulle have sandaler da primigi sagtens kunne spændes ind så de passede men så synes ejg de krøllede hvilket hverken var kønt eller praktisk... synes du skal tage ned i en butik og prøve skoene og derefter så bestille via nettet hvis der er mange penge at spare... Jeg ville ikke turde købe uden at barnet havde prøvet dem, men jeg har vist også en trunte med ret smalle fødder så meget fodtøj virker alt for stort til hende og det meste af det kan hun træde af fordi hun er for smal... men selve mærket har jeg været yderst tilfreds med som begynderstøvle... de holdt godt og var behagelige for josefine at have på... jeg håber da lidt på at deres støvler kan passe josefine da jeg allerede har set mig lidt lun på en model, men tiden vil vise om hun kan passe dem...
i øvrigt så minder deres sko meget om superfit...
Jeg så nogle primigi støvler på udsalg, og de virkede godt nok lækre! Jeg var lige ved at hoppe fra min plan om at vente med støvler, til de har brug for dem, men besindede mig så igen  mvh. tina
Jeg troede faktisk slet ikke børn blev nødt til at gå til noget i den alder?? Tænkte det først var i børnehave/skole alderen. Hvis hun er så glad for at komme i stalden hvofor så ikke bare nøjes med baby ridning om søndagen? hun er vel i DP eller vuggestue i hverdagene og er træt efter en lang dag??
I kan da bare prøve begge dele. Vi var til svømning lørdag og tumlastik tirsdag med Karla i den alder. Jeg synes, det er rigtig fint at komme af sted til, og det er jo trods alt en aktivitet, børnene laver sammen med deres forældre. Hvis hun nu alligevel ikke synes, det er så sjovt, så kan man holde igen. I år skal Karla alene til gymnastik - det er ikke helt så sjovt, synes moren. Vi har virkelig hygget os sammen til tumlastik.
Er det ikke bare at prøve jer frem og se hvad hun syntes om det? ... Mikkeline er netop fyldt 1 år og vi går da også til babysvømning hver torsdag - og så regner jeg også med hun skal på tumlastik holdet her i efteråret hvis vi kan få det til at passe.. Så længe man ikke stresser over det og ellers er klar til at holde fri hvis ungerne lige har en off-dag, så kan jeg da ikke se noget galt i at gå til 2 eller for den sags skyld flere ting.. Tænker ikke på det som fritidsinteresser men som familieoplevelser...
Hej, Her er gymnastik et stort hit, fra de er omkring 1½ år - er vi fast til gymnastik. I år er det "forældre barn" med den lille på 1½ og den store på 4½ er selv afsted. De lærer en masse af gymnastik, koordinering og alene det at stå lidt i kø, for at prøve trampolin eller hoppepuden er et hit. Derudover syntes jeg der er nogle super gode sang lege. Vi er så heldige at vi kan ride her hjemme, men så snart vinteren sætter ind, er det alt for koldt for børnene at være mere en 10 min i ridehallen, så jeg forventer ikke meget ridning til vinter. De kan skridte min hest af ind i mellem, og ellers er ridning mest i den lune tid... Lene
Johanne bliver tre til oktober og det er først nu, jeg synes hun er klar til at "gå til noget". Nu forstår hun en besked, kan - og vil - gøre som der bliver sagt og forstår hvad der skal ske!! Fx skal hun til ridning imorgen og det glæææææææææææder hun sig til! Huun går på miniputhold på den lokale rideskole.   Jeg havde også overvejet gymnastik, men med børnehave, dyr herhjemme, lillebror osv osv bliver det for meget tror jeg, så vi nøjes med søndagsridningen.
nu er det jo lidt din skyld, at jeg overhovedet overvejer rideskole til Frejsen. Det var nemlig efter din tråd, jeg fik lidt tro på, at rideskole kan være ok  Nu er der lige et par uger til gymnastik starter, men tænker jeg vil prøve at tage Freja med til rideskolen et par gange i prøvetimer. -Både for at se, om hun gider at sidde der i 25 min og om hun får noget ud af det. -Så det passer jo med, at så er det undersøgt inden gymnastik starter.
jamen jeg kan kun sige "prøv det" 
Ja, nu om dage er der masser af tilbud, så det handler næsten mere om at fravælge end at vælge til. Frida på 2 har vi valgt skal gå til gymnastik i år. Jeg tror det er super godt for de små størrelser. Ridning kan hun tids nok komme til. Og indtil videre kan hun klappe heste og få en træktur herhjemme hvis lysten skulle være der. Jeg synes det er for mange penge at skulle bruge på ridetimer når hun ikke er ældre og vi har mulighed for at dække behovet herhjemme. Ellers er jeg også af den holdning at de ikke skal gå til for meget. En uge kan hurtigt blive for fyldt for sådan en størrelse. Men måske I kunne gå til gymnastik i vinterperioden og så noget andet, f.eks. ridning, i sommerperioden.
Har tidligere haft et indlæg om hvor frustrende det var ikke at blive gravid. Har en søn på 6 år, 3 år efter blev jeg gravid igen, men mistede det desværre i 7 uge ca. Vi aner stadig ik hvad der skete, problemet var fra start at de ikke kunne finde fostret og mit hcg steg ikke nok heller så uanset hvad, sagde de der var noget helt galt, nøj jeg fik mange indvendige scanninger =( og en udskrabning for at finde foster væv hvad de ikke fandt så blev ringet op at jeg sku komme ind med det samme. Så sku de åbne maven, men heldigvis tog de en blod prøve først- var pludselig ik gravid mere  Nu har vi pøvet knap to år (have lige et års pause) og sørme så om ik den er der nu. Kæmpe jubel.... MEEN så starter frygten for jeg skal samme tur igennem igen. Er kun 5 uger henne, var til læge i torsdags blev undersøgt, han sagde alt så umiddelbart normalt ud, men at han jo ik ku sige om det lå hvor det sku osv=( Skal til undersøgelse igen torsdag. Men hold op det er svært. Er bare så glad for det endelig lykkedes, men er så bange for at miste det igen. Har ondt i lysken, det havde jeg os sidst, men nogen siger det os kan være ligament smerter. Ved ik om der er større chance for at miste når man har gjort det før?? Trøster mig med, at jeg har opdaget det samtidig de sidste to gange, sidst var stregen knapt tydeligt på testen, det var den sandelig denne gang- tænker derfor at mit HCG så må være kraftigere
Jeg havde også ondt i lysken i starten - jeg var hver dag sikker på at tabe den lille! Jeg kan godt forstå du er nervøs, men du bliver nok nødt til at stole på lægen når han siger at alt er i orden!
Du kan få foretaget en tidlig scanning på en privat klinik. Det gjorde jeg for at være sikker på at jeg ikke var gravid udenfor livmoder eller der var andet. /Mette
stort tillykke til jer, det var da en dejlig nyhed.. jeg kan sagtens sætte mig ind i hvordan du har det, er angst for at miste og hver eneste lille ting skal studeres, tænkes over og undersøges... og du har enhver ret til at være nervøs, har man først prøvet at miste, så er det det sidste man ønsker selv for sin værste fjende!!!! jeg synes du skulle sige til din læge at du er meget nervøs, og så spørge om det kan lade sig gøre at få en tidlig scanning, det hjælper da lidt på at få ro i sjælen hvis man først har set hjerteblinket, jeg fik også at vide at når man har mistet en gang er man berettiget til en scanning når man igen er gravid.. det tager ikke hele nervøsiteten, men hjælper lidt, selv var jeg nervøs indtil jeg var omkring uge 30 hvor jeg begyndte at sige til mig selv at nu ville den kunne overleve ;o) og nervøsiteten blev noget mindre da jeg begyndte at mærke den lille hver dag.. det er klart den første tid der er værst, det der med, skal man nu fortælle noget til folk, kan man begynde at tænke navne, udstyr osv. hvad med arbejdet skal de vide det, der er mange ting man lige skal finde ud af... jeg valgte at fortælle mit arbejde om det da jeg var ca 8-10 uger henne, fordi jeg begyndte at bløde og jeg synes de havde krav på at vide hvorfor jeg måske var i dårligt humør og evt havde sygedage, det var de meget forstående for da de jo var klar over at jeg havde mistet tidligere.. nå men for at svare på dit spørgsmål, så nej du har ikke større risiko for at miste igen fordi du har gjort det en gang, først når man har gjort det 3 gange, begynder lægerne at undersøge om der er en eller anden "fejl" ved dig, selvfølgeligt kan du være uheldig, men dine chancer for at få et sundt og raskt barn er præcis lige så store som andres.. jeg vil ønske dig alt muligt held og lykke med det, og tror på at du nok skal gå hele vejen ;o)
Hejsa Jeg har ikke selv prøvet at miste, men min veninde har, ligeledes ca. på samme tidspunkt som dig... Hun fik at vide at det faktisk ikke er unormalt, hun har 2 sunde og raske børn i forvejen og som lægen sagde til hende, måtte hun trøste sig med at der var en grund til at det skete, formentlig fordi fosteret ikke var som det skulle være, af en eller anden årsag, så når de havde mod på det skulle de bare prøve igen, det lykkedes også kort tid efter igen og har i dag en velskabt dreng. Som hendes egen konklusion også lyder på er det hårdt at miste, men for det første hellere så tidligt i graviditeten og for det andet var en rask og velskabt dreng bestemt værd at vente på. Min egen læge sagde også til mig at han syntes jeg skulle vente med at sige en masse hvis jeg kunne, til de 12 uger var overstået og risikoen var mindre for abort og så sagde han også at skulle det ske jeg mistede, så er det altså ikke unormalt og at jeg måtte se sådan på det at det ikke var blevet til noget alligevel og så ellers bare prøve igen. Det skete dog heldigvis ikke og har i dag en sund og rask dreng på 3 år og en sveske i ovnen (-: Håber virkelig for dig at det går denne gang og det tror jeg helt bestemt nok at det skal 
det gjorde jeg i torsdag og skal os igen torsdag, netop fordi jeg er bange for om alt er som det skal være. har spurt til indvendig scanning og blodprøver men fået et nej =( Han siger det er for tidligt (forstår det ik, folk der vil ha abort blir scannet i 5 uge, men jeg vil beholde og kan ik) og blodprøver ved jeg ik hvorfor han ik ville. VIl gerne ha taget et par stykket bare til at være sikker på mit hcg steg nok, da det ik gjorde det sidst. De der gynokologisk undersøgelser han foretager forstår jeg ik helt, han kan jo kun konstatere at jeg er gravid, det kommer jeg jo ik meget længere af.. Må spørge til scanning igen torsdag, ellers hvor henvender man sig hvis man vil på privat klinik??
Prøv bare at google tidlig scanning, så kan du finde jordmøder der scanner fra 5. uge på div. private scanningsklinikker. Jeg blev scannet udvendigt  Kh. Mette
jeg ville prøve at ringe til den afdeling på sygehuset som du normalt skal scannes ved, snakke med dem, hvis din læge bliver ved at sige nej, man kan se hjerteblink fra man er 6+0, så kan slet ikke forstå han siger nej til dig.. jeg ringede egentligt bare til min læge og sagde at de på sygehuset havde sagt jeg havde krav på det, og så var der ikke noget at snakke om, så kom jeg bare afsted..
vil prøve begge dele hvis ik han siger god for det på torsdag =)
at tro på det , når man kæmper i flere år for en graviditet..
fik heldigvis scanningen igennem i dag, han sagde det faktisk selv. så næste fredag har jeg fået tid hos special læge. glæder mig
Hej  åh altså, i må lige fortælle mig at det snart holder op! jeg er i 11. uge, og min humørsvingninger er ret vilde til tider, hvordan taklede i dem? jeg synes godt nok det er hårdt :/
jeg kan ikke lade være at trække på smilebåndet når andre indrømmer at de har humørsvingninger ;o) det er meget rart at høre at man ikke går alene med det tihi... jeg er 38+1 og det er endnu ikke gået over ;o) men der er peioder hvor det er mere end andre, mit var værst midt i graviditeten, hvor jeg kunne gå fra at grine og til at græde eller skælde ud, nøj jeg er blevet helt bange for mig selv til tider... for tiden er det ikke så slemt igen, som om det ligesom er gået lidt mere i sig selv igen, selvom hormonerne kører meget højt nu hvor det er ved at være tid.. men jeg har virkeligt haft ondt af folk til tider, for alt er bare blevet taget personligt, og jeg har skældt ud over det mindste, ligegyldigt hvem der har været i nærheden, stakkels folk, men de hænger dog stadig ved, bare man lige husker at undskylde når man har været rigtig urimelig ;o) men det er hårdt med humørsvingninger, og mange snakker nok ikke så meget om det, da de mener det er lidt tabu belagt at være lidt humør syg hi hi...
Hehe, min kæreste synes det var sødt! Når det ikke var fordi jeg blev dybt ulykkelig og beyndte at voldtude over ingenting!
de er heller ikke så slemt som at voldtude, det skifter bare hele tiden  Min kæreste er også meget sød og overbærende med mig, det er bare super dejligt 
vent til du har født og ikke får din nattesøvn i månedsvis. SÅ kan man snakke om humørsvingninger og ultrakort lunte 
Jeg havde ikke de vilde humørsvingninger ved de to andre graviditeter, men den her gang... Wow...  Jeg kan sidde i bilen og forbande den forankørende langt væk hvis jeg synes han laver den mindste fejl. Nogle gange kan jeg blive så pokkers arrig over ingenting at jeg næsten glemmer at trække vejret og nærmest bliver blå i hovedet... Græde uhæmmet over intet er slet ikke et problem heller. Jeg kan SLET ikke holde det tilbage. Jeg har også udviklet en mindre grad af tourettes syndrom. Jeg har både kaldt min søn for en spasserabe og sagt til min datter '@!#$ af med den kat' fordi hun havde den oppe i hovedet på mig og sagde den ville aes..   Jeg aner overhovedet slet ikke hvor de ord kom fra, det er altså bare IKKE okay at tale sådan herhjemme og det fik jeg også snakket med dem om... Nu, hvis jeg bliver for meget, så kan de godt smide en hurtig '@!#$ af, spasserabe' efter mig   Men absolut kun i sjov, for sådan snakker man jo altså bare overhovedet slet ikke 
Jeps, hjælp, er HELT tom for ideer. ca. 200 kr. hedder budgettet.
Har en dreng på 10 år ikke selv nogle ønsker?
Kun diverse til et fodboldhold, og det er sååen lidt - så det kan vi ikke...
Vi har en dreng på 10 år og han er vild med feks. Beyblade. Hvis han har Nintendo ds kan et spil der til jo også være en mulighed, eller et spil til Playstation eller PC. Hvis han er vild med fodbold er der et fodbold spil til feks Playstation der hedder Fifa11. Hmm jeg tænker lige videre hvad man kan give en dreng i den alder for 200 kr.
Jeg er ellers blevet svært glad for min varmepude, da jeg døjer med ondt i lænden. Men nu er der en der fortalte mig at hun havde hørt at det vist ikke er så godt at bruge varmepude når man er gravid, det var vist noget med elektromagnetisk stråling ? Er der nogen der kan be- eller afkræfte det ? Der står ikke noget om det i brugsvejledningen.
varmepude rigtig meget under min graviditet pga svære rygkramper, og jeg har aldrig hørt om at man ikke må bruge det, og jeg gjorde det i samråd med både jordemoder og fysioterapeut
Det er noget vås.
Ja jeg synes også at det lød lidt mærkeligt, men man kan jo aldrig vide. Er generelt ikke hysterisk, men tænk om der virkelig var noget om det. Godt at høre at der ikke er noget i det. Normalt hjælper det rigtig meget at ride, men da hesten er ude af drift i øjeblikket er jeg lidt afhængig af varmepuden. Skynder mig hen og hente varmepuden.....
Jeg brugte den også ihærdigt, og vores datter fejler heller ikke noget 
Jeg har lidt samme problematik som dig. Jeg bruger også varmepude, men er fra terapeut og min mor(Sygeplejerske) blevet anbefalet max at bruge den 10 min. af gangen. Hvilket jeg så gør. Synes nu heller ikke jeg kan holde ud at bruge den længere! Mvh. Tuxi
Jeg fik anbefalet både af min kiropraktor, og at jordemoder at ligge med varmepuden på lænden, fordi jeg havde mange plukveer den sidste måned, og der var ikke noget max på - jeg lagt mig til at sove med den, så var den tændt en time, og gik selv ud.
Hvis man endelig er bekymret kan man fylde en tennissok med ris og så smide den i microen. Det virker også godt.
Vi var til bryllup i dag og var klædt fint på   Så der faldt nogle gode billeder af af mig selv og min dejlige familie som jeg lige vil vise frem  Først er der min elskede skat  Og ja så selvfølgelig manden min med vores lille prinsesse 
dig - men måske du liiiige skulle ændre din signatur  Dejlige billeder!!!
Ændre signatur... Er der noget vi er gået glip af...??
Sød familie du har, og gode billeder I fik taget!  Tante; Signaturen siger " " - og overskriften "Højgravide mig"   Så der kom nok ingen baby d. 20. august 
hvor er i bare fine og hvor er Alice dog bare blevet stor... krydser fingre for at du snart går i fødsel og det hele går godt....
står der "ankomst 20. aygust" men jeg tror ikke baby er enig. Nu er det den 22 og mon ikke baby enten ER ude eller på vej, siden vi ikke har set MiniBailey i tråden her?
Teknisk set og med en lyn-levering kunne baby da godt være nået at komme d. 20. august, idet indlægget jo skrevet: 20-08-11 22:56  
Hehehe ja i spår om en heeel masse  Men tak for alle jeres søde kommentar  Spændingen må I læse i min anden tråd... blibk blik hehe
Hvordan ser Jeres dag ud fsa. mad til børnene i alderen 6-9 mdr ? Hvornår startede de op med grød ? Her startede vi sent pga. den hårde start, så da bassen var 6 mdr (i alle fagfolks øjne 5 måneder og 1 uge) startede vi lige så stille. Vi nåede at komme op på 3 x grød dagligt, men efter sygdom med masser af opkast så er vi tilbage på 2 x dagligt. Morge og eftermiddag - flasker for resten. Han smager på en masse, lige fra frugtskiver til hvad vi andre ellers spiser - bare for at få lidt forskellige smage. Vi skal gerne hen på en plan der hedder: Morgen: Havregrød med frugtmos + flaske Formiddag: flaske Middag: Grød af en eller anden art - pt. er det risgrød. Hirsegrød er bandlyst, da han kaster op af det. Eftermiddag: Flaske Aften: Grøntsagsmos, f.eks kartoffel/gulerod/broccoli Sen aften og nat: Mælk Jeg overvejer at give vælling som det sidste om aftenen. Er der nogen som har gjort det og med hvilken effekt ? Hvad får Jeres små. Augustin er iøvrigt 7 måneder og en uge - og i lægernes optik 6,5 måned. Mvh Juliette
Hejsa, Cody's madplan ser således ud: kl.6-7 morgenflaske kl.9-10 grød med frugtmos og flaske med vand kl.12-13 vælling kl.14-15 kiks/agurk el.lign snack og flaske med vand kl.16-17 flaske kl.18-19 grøntsagsmos, gerne kartofler med gulerødder og en kop med sødmælk kl.22 vælling Tiderne kan godt veksle lidt, kommer jo an på hvordan han lige sover.  Cody startede med at smage grød omkring 4½ måned, og det tog cirka 2-3 uger før han spiste en hel skål. Cody er nu 6½ måned.  Forresten så vil jeg lige springe til heste, og sige at for SAT*N jeg er så forelsket i din lækre grå hingst! 
William er knapt 8 måneder nu (født 5 uger for tidligt). Vi startede også lidt senere med mad, han var 5 mdr. Nu får han: 7.00 Bryst 9.00 Havregrød med frugtmos 12.00 Brød med leverpostej el. smørreost 15.00 Grød el. frugtmos 16.30 Bryst 18.00 Grøntsagsmos med f.eks. kødsovs, frikadelle eller andet fars 20.00 Bryst Han vågner dog stadig om natten og vil have bryst. Hvad den arme dreng ikke ved er, at han bliver vænnet fra det i den kommende uge! Nogen der har et par gode råd/tips til fravænning?
Hej  Her får Clara på 7 måneder ca dette: tidlig morgen 5-6 tiden bryst 8-9 tiden grød i øjeblikket flerkornsgrød og evt. frugtmos inden formiddagslur får hun igen bryst ved 12-13 tiden får hun bondebrød med leverpostej bryst tilnydes efterføgende og igen inden næste lur. ca. 18-19 tiden får hun noget i retning af hvad vi spiser, som regel er hendes mad: kartoffelmos med diverse grøntsager, kødsauce og pasta, fisk m.m. Inden sengetid ved 21-tiden har hun fået 1-2 gange bryst mere 
Ja, jeg har fået bækkenløsning og nøøøj hvor er det skønt  Jeg har ikke haft det før som sådan. Jeg havde begyndende bækkenløsning ved Oliver, men nu er den der altså. Spørgsmål: Hvornår stopper det med at gøre ondt??? Gør det ekstra ondt ved fødslen? Jeg er ikke pivet what so ever, vil bare gerne lige være lidt forberedt 
Havde ingen ting med Emma, og havde begyndende med Simon. Jeg har dog hørt det bliver værre og værre efterhånden som maven tynger ned og lægger vægt på bækkenet  Jeg har stadig problemer med f.eks. den bevægelse man laver når man lige skubber et tæppe på plads med foden. Av! Det går lige i bækkenet stadig. God bedring, håber ikke det udvikler sig. Man skal finde en balancegang: ikke for meget motion men heller ikke for lidt.
Hej jeg har lige født for 14 dage siden og har haft bækkenløsning siden uge 12. Det bliver slemmere jo større du bliver da vægten tynger på dit bækken, jeg tog 14 kilo på og det kunne godt mærkes men jeg holdt mig igang uden at overdrive. Da jeg skulle føde frygtede jeg at det kom til at gøre vildt ondt og frygtede også bagefter om det ville komme på plads igen. Men som min jordmoder sagde er det nemmere at føde fordi dit bækken er løst i forvejen så det skal ikke først til at give sig. Jeg havde ikke mere ondt til fødsel end de andre gange ( min 3 gang og første bækkenløsning). ¨Jeg har i dag været ude og ride for første gang i 9 mdr og jeg skridtede 15 min og har ikke ondt eller noget dejligt:)
Jeg har også haft bækkenløsning, ved mine sidste 2 graviditeter. jeg har fundet løsningen i hvertfald for mig. kraniosakral. det løsnede så meget op i lænden at jeg at efter 10år med sygdommen kan både være i haven og cykle. mit råd............ det er nu der skal gøres noget du skal ikke bare la stå til, det kan blive kronisk. heldigvis havde jeg en god behandler. Jeg bor ved Silkeborg, bare hvis du bor i nærheden så kan jeg jo hjælpe dig med en adresse. forresten gør det ikke mere ondt at føde om man har bækkenløsning eller ej. har prøvet begge dele.
Jeg havde bækkenløsning i min graviditet og måtte sygemeldes de sidste 3 mdr. pga. smerter. Mit råd er også at få gjort noget ved det så hurtigt som muligt og så lytte til rådene omkring hvad man ikke må. Jeg så lidt stort på det og fik det rigtig avs. Jeg havde store smerte i bæknet under fødslen og hos mig gik der 6 mdr. efter fødslen før alle smerter var helt væk. Måske har det også været forværret af at jeg har hybermobile led.
Tusind tak for alle jeres svar!    Pia - Det må jeg undersøge! Nej, jeg bor temmelig langt fra Silkeborg, men ved der ligger en kraniosakral-fætter en 30 kilometer fra mig. Måske jeg skulle få en snak med ham/hende?.. Tak for tipper! Gitte - Jeg har også selv hypermobile led i lænden, så det er ikke alt for dejlige følelser der strømmer igennem dét område lige pt   Tak for info om hvor længe du gik med smerter efter fødslen. Det havde jeg været lidt nysgerrig over 
Vi har været 4 dage i Lalandia. Det startede med bare at være for at komme lidt væk for vores skyld ( farmand og jeg ) vi havde da regnet med at prinsessen ville nyde det, men for pokker for hun syntes det var FANTASTISK  Hun er lige ved at fylde 9 mdr og var lidt i tvivl om hun ville det.. Hun er generelt en selskabspapegøje og elsker mennesker, jo flere jo bedre   Så hun piskede rundt langs bassinkanten og hvis der sad nogen var det bare ekstra bonus hvis de gad og snakke lidt med hende  Nu til lidt billeder         Så får i lige et sammen med hendes HØJT ELSKEDE bamsehest der hedder Tornado   Og så slutter vi med en træt prinsesse på vej hjem mod københavn, efter vi også lige havde rundet Knuthenborg   Tak for kigget, smid gerne en kommentar  Signe NB hun tog også lige hendes 2 første skridt ( uden at holde i noget ) ude i omklædnings kabinen 
godt nok en der har en fed tur   - dejlig unge 
hvor ser hun ud til at nyde det ud over alle grænser... vand er guds gave til børn... hun er godt nok sød og utrolig charmerende... dejligt at turen var en succes
... bare mega hygget sig, og det har vi også  Det er ikke sidste gang vi tager der ned. Især når hun er lidt ældre, kunne jeg godt tror at det er endnu mere fantastisk med alle de ting de kan lave  Det gør det også sjovere når hun er ret god til nye steder, der var kun den første aften det lige tog 50 min at få hende til at sove til aften, men ellers ingen problemer. Signe
Vi har to børn i alderen 2 1/2 og 5 år. Vi har meget focus på den yngste, da hun har tendens til at blive/være lidt rund og også har et meget højt aktivitetsniveau. Vores grund er meget lille og derfor nærmest uden have/udenoms areal. Derfor har vi ikke plads til at cykle eller trampolin eller sådan ligende. Vi vil have lavet lidt græs i den tidligere indkørsel, men det bliver der først "plads" til til næste år, da det er et størrere projekt. Børnene har hest og rider flere gange om ugen små (eller længere) ture og vi er meget i og ved stalden hvor de ikke sidder ned, de har cykel/løbecykel til gåturer og vi har legeplads i byen (som dog er bedst til den stores størrelse og derfor ikke bruges så meget). De må hjertens gerne hoppe i mor og fars seng, som har en sikker højde til dette og den sags skyld også i sofaen   (og de ved godt at der er andre regler i andre hjem   ). Hvad gør I andre for at give børnene en godt miljø til aktive børn og hvad har I af legetøj til dette formål? Jeg overvejer at få lavet nogle træstubbe de kan hoppe rundt på ude i den nu indhegnet indkørsel og måske lave en hinkerude. -men hvordan appeler jeg bedre til den yngstes bevægelse og gerne på egen lille grund hvor det ikke kræver voksen (så jeg kan lave mad m.m. imens)? Hvad gør I andre også med børn i andre aldre?
lidt ældre - 2, 10 måneder. Inde er en dvd med Flying Superkids et sikkert hit. Ungen får en kjole på (for det har pigerne der springer rundt!!), en lille skammel at hoppe ned fra og en hulahop-ring!!! Så motionerer hun sig selv, griner!! Inde har vi også en wheelybug, men nu er det mest jeppe på snart 1½ der bruger den. Vi har en stor have og det gør det selvfølgelig lettere at få bevæget sig ude. Der er et pænt stykke fra terrasse til sandkasse og begge unger futter en del frem og tilbage med vand, sand og spand!! I vores pyntehave balancerer hun på stenene, og manøvrerer løbecyklen rundt om de små bede. Vejrmøller! Det er Ida på 8 der øver sig.   Flying Superkids på DVD´en og begge unger med hulahopringe!   Johanne på opdagelse i prydhaven. Der må gerne være børn, omend man ikke får skidemange modne tomater ud af det, griner!! Johanne bruger de små stier til sin løbecykel og jeppe "slår græs" på dem med sin lille plæneklipper!! Og stene bruges til at gå på, flytte på etc!!   Hulahopringene er fra tiger og et sikkert hit!! Se bare farmor...   Trædesten i haven er en god ting. Da jeg lagde terrasse var det ikke til at få fat i flisestablerne, fordi der konstant var børn på, der hoppede fra sten til sten, sprang ned, gik på line etc!!! Og ellers har vi en babytrampolin, - den fylder ikke meget.  
Der må da være flere som har børn der bevæger sig  Jeg læser det lige et par gange, jeg skal nemlig også finde ud af hvordan forhaven (som er det vi nu har) engang skal se ud. Den med trædesten og kantet sti er super god... tænke tænke. Flying superkids er hermed stærkt notetet. Vores yngste elsker dans og kjole og at optræde. Hvor er den indkøbt? I skrivende stund jagter hun flyer i stuen med en 10 krs fluesmækker og får god motion   . -den havde jeg ikke lige regnet ud selv.
har i også flyer? griner - de blir også jagtet her!! Dvs Johanne jagter dem - og Jeppe løber efter hende med smækker nr. 2!!!
Nu har vi temmelig meget udenomsplads. Det betyder ikke nødvendigvis, at ungerne bevæger sig meget  Sådan til motoriktræning indendørs kan Bobles anbefales: Karla bygger mange baner, som hun går rundt på. Vi har også en krokodille og en hval, og alt efter hvordan man laver sin bane, er der udfordringer til både den lille og den store. Sådan til at blive lidt mere forpustet af, sætter vi bare musik på og danser. Det er også sundt for moren  Jeg må indrømme, at jeg ikke tænker meget over, hvor meget/lidt de bevæger sig i den alder. De er jo ikke kommet dertil, hvor de sidder og hænger foran TV'et, og megen af deres leg i løbet af dagen involverer jo en masse bevægelse.
Fortæl lige Bobben det!!! Hun EEEELSKER at se "fjernsyn" (dvs en film, for tv-delen fungerer ikke!!!)
Ha ha - Karla kan også godt lide at se TV, men hun har for meget krudt bagi til at sidde der ret længe. Det er mest, når hun er træt, hun bruger tid på fjernsyn og computer.
jeg spørger lige svigermor imorgen - det er hende, der er kommet med den!
Vil allerførst sige at indlæget er ikke lavet til at hakke ned på andre, jeg undre mig bare meget over dette  Og til spørgsmålet Hvorfor er det at mange tager deres mor, tante, veninde, bedstemor eller en anden med til fødslen. Er mændene blevet nogle skvat som ikke kan hjælpe os ordentlig under en fødsel? Er vi blevet for pylleret, eller er det en tryghed, eller hvad ligger der til grund bag alle de mennesker til en fødsel? Personligt kunne jeg slet ikke forstille mig at have andre med til min fødsel ud over min mand. Dette ville jeg syntes var meget grænse overskridende. Og syntes egentlig det er noget man gør som par  Men på den anden så kunne jeg faktisk godt tænke mig at opleve en fødsel. Se hvordan det er på den anden side, hvor man ikke selv ligger i smerte. jaaa dobbelt moral er godt  Har en veninde der skal føde i december, hun vil ha mor med udover kæresten fordi hun ikke stoler på hendes kæreste kan hjælpe hende nok under fødslen eller kan magte opgaven, fødsels hjælper. Men hvis han ikke engang kan vartage den opgave, kan han så magte opgaven at blive far? Eller er det to helt forskellige ting? Fortæl gerne om jeres valg og hvorfor I tog det valg. Er faktisk meget nysgerrig, som I nok kan læse undre det mig 
der skulle være både en hjemmeside og en FB-side siger svigermor - ellers sælger de også til deres arrangementer, men det andet er nok lettere!!!
Vi gør ikke så meget for det og han ser gerne tv når der bliver lavet mad. Jeg tror ikke en 2½ årig som sådan vil storme rundt selv, de vil jo stadig gerne være sammen med en voksen. Vi bor i en lejlighed med en ret stor altan, men dog ikke til trampolin og cykler. Vi går en tur om eftermiddagen, og så leger han godt selv eller ser film når mens vi laver mad. I weekenden er vi rigtig meget ude, enten i parken, hos bedster/oldder, i svømmehallen o.s.v. Jeg tænker bare på om det ikke også kan have noget med det mad barnet indtager at gøre. Det er da meget sjældent at mindre børn har tendens til at blive store hvis de spiser sundt. De er jo tit aktive det meste af dagen i institution.
Det er helt rigtigt at der skal focuseres på barnets madindtag. Hende her har fra start virket lidt rund og hun spiser mere end storesøster gjorde. Derfor har vi selvfølgelig focus på maden og hun får eks mange agurkstave, m.m. samt får lov til at gå fra bordet så snart hun føler sig færdig. Det sidste har især gjort en foreskel. men vi syntes ikke at hun bevæger sig så meget, som hun bør og vil derfor godt være med til at skabe bedre rammer for det. Også for storesøster som er normal til slank. Da vi mener at det er vigtigt at give børnene noget bevægelseskultur med hjemmefra. Hun bliver let forpustet og det syntes jeg IKKE er normalt for så små børn. Derfor har vi bestilt en tid til hende hos lægen, for at se om hun har fysiske problemer der begrænser hende. Hun har ikke allergi, men har haft lidt astma tidligere. Jeg tager mig også en snak med dp'er i dag for at høre hvad hun spiser der og hvor meget af hvad. Samt hvor meget de er ude/inde. Jeg er ikke hysterisk, men vi må, skal og bør tage ansvar på vores barns vejne. Forhåbentlig giver det en sundt imput til hele familien, så vi kan få studeret vores vaner igennem sammen.
da jeg fik oliver som er min første var min mor med, vi var på fødegangen 2 gange med taxa den dag 500kr begge gange, 3 gang ringede vi efter min mor så hun kunne køre os, da det ellers ville blive en dyr omgang, for jeg åbnede mig ikke og blev sendt hjem hvergang, og veerne tog bare til... 3 gang vi kom derop ville de indlægge mig med morfin, så jeg kunne få lidt søvn, min mor var med inde, men intet gik som de mente og 2 timer efter var han født... min mor spurgte mig på et tidspunkt om hun skulle køre, men hendes hjælp var uundværlig for mig, og tonny var også super, så bad hende blive hvilket hun var lykkelig for, hun var den første der så hendes barnebarn.... de 2 andre gange jeg har født har vi kun været tonny og mig, hvilket også er gået super, havde overvejet at lade svigermor opleve det også sidste gang, men nåede aldrig at høre hende, desuden endte det med at hun skulle passe de 2 store da det blev om natten jeg gik i gang og det gik stærkt....
Gud er der virkelig nogen der har deres mødre eller veninder med, det havde jeg godt nok ikke lige forestillet mig, medmindre man ikke har en kommende far at tage med. Når jeg skal føde, så får familien det at vide, når det hele er overstået, ikke på vilkår om de skal rende rundt ude på gangen imens, og de skal slet ikke med ind på fødestuen. Nu har jeg godt nok heller ikke et super nært forhold til min mor, men jeg tvivler på at hun eller andre familie medlemmer kan bidrage med noget som jordemoderen eller min mand ikke kan. I øvrigt er min mand den der kender mig bedst, og den inddirekte årsag til at jeg sikkert har ondt, så må han også ligge øre mit mit brokkeri undervejs   .
Jeg havde min mor med, men jeg havde så heller ikke lige et hankøn at stille op med   Min mor var faktisk rigtig fin at have med, selv om vi ikke har det tætteste forhold. Jeg synes ikke, at man kan sidestille det om en mand kan "klare" en fødsel med, om han bliver en god far. Det er da to helt forskellige ting  mvh. tina
jeg er da oplagt til at svare*FNIS* Jeg havde to andre end manden med! Min mor og hendes søster (min moster). Det er der forskellige grunde til. 1. min mor har kun mig. Efter et døgn med veer blev jeg taget ved AK, dengang i fuld narkose, så min mor gik glip af sin egen fødsel. Jeg sys hun skulle ha denne oplevelse. 2. Min moster har ik selv kunnet få børn - jeg sys hun skulle ha oplvelsen ligeledes. 3. Jeg er meget tæt med dem begge. 4. Jeg er slet ik blufærdig. 5. De kunne tag billeder af hele forløbet, som JEG gerne ville ha, fordi jeg på sin vis følte jeg gik glip af synet (hva folk end må mene om det). 6. Så skulle min mand ik tænke på kamera delen. 7. Min mand stod oppe hos mig hele tiden - det var som sådan ik nødvendigt (han gjorde som JM sagde, men den våde klud gik mig bar på nerverne. Venlig som man er siger man jo ik noget til sin stakkels mand vel)  8. Det var rart at de var der efter fødslen udover manden min. 9. Havde det ik været for min moster havde INGEN opdaget at det var rigtigt da jeg for 7 gang bandede over at lække bag til- for INGEN ville høre på ig inkl JM. Næh nej sådan føles det bar når man føder*NOT* DET er jeg dælme glad for, at HUN stolede på og tjekkede op på for mig!! (IGEN hva folk end må mene om det!) 10. Jeg sys det var rart når manden skulle helt fra Horsens at han det meste af vejen havde dem med i bilen, så han ik skulle køre selv det stykke af vejen bagefter (hundene skulle luftes, hans far havde kræft og blev passet af hans mor så hun kunne ik tag dem). 11. Vi havde sgu så meget sjov mellem mine veer. 12. Minmor og moster sagde i kor en ting jeg skeg af grin over, og ik ville ha undværet. Min mor: "Jeg er sgu egentlig glad for du blev taget ved KS nu". Min moster: "Jeg er sgu egentlig glad for jeg ik har kunnet føde børn nu". Næste gang blir det sikkert på same måde (om de kan nå at komme med)... Der satser jeg på svigermor skal passe barn nr 1. Havde vi andre pasningsmuligheder for ham måtte hun da hjertens gerne komme med ligeledes. Fødselshjælper og far kkan ik sidestilles. Nogle mænd har det SÅ skidt med indirekte at være skyld i konens smerter at de næsten dejser fordi hun har ondt. Der kan være SÅ meget i det for en mand som egentlig lidt er en stakkel i den situation.
Min mor var med ved min første fødsel, det var aftalen hele vejen. Er dælme glad for at hun var med, hun vidste pr instinkt hvad der var godt og skidt. Hvorimod faderen hver eneste gang jeg fik en ve, spurte- gør det ondt, hold nu kæft mand, suk.. Han var intet værd under fødslen, jo til sidst, hvor de holdte hver deres ben, ellers ik. Men han er en god far- han vidste simpelthen bare ik hvad han sku stille op med alle mine smerter.. Nu er jeg gravid igen og håber at gå hele vejen, det er med en anden mand.. Tror han er lige så nytteløs når tiden er der, og er sikker på hvis jeg blir irriteret undervejs, så skal jeg have en laaang forelæsning om at jeg virkelig ik behøver at snerre el lign.. GAB Så min mor tager med igen, så er de to der igen. Udover det så første gang lå jeg i veer i 32 timer og press 1,5 timer, så tror de var glad for at kunne afløse hinanden. Min far var faktisk til dels også med første gang, det var så IK planlagt, han kørte os derind, og så blev han ligsom, magtede ik at spørge om hvorfor. Men han gik hver gang jeg sku undersøges og ved selve fødslen, så det gjorde ik så meget. Har altid været fars pige, så den ene gang jeg blev hys, var han den eneste som ku få mig ned igen.. En veninde som for 3 måneder siden fik kejsersnit har spurt om hun må komme med, for hun vil godt opleve en fødsel- men det har jeg ik taget beslutning omkring endnu, men har os lidt over 7 måneder at tænke i. grin
Nu er det jo ikke ret mange år siden, at manden pænt sad ude på gangen (eller på arbejdet eller hvor han nu var), mens kvinden og sygehuspersonalet klarede fødslen ganske fint uden ham. Ellens fødsel (lang, besværlig og endte i KS) var meget værre for min mand end den var for mig, selvfølgelig gjorde det ondt, men jeg var ligesom midt i det, og kunne arbejde med smerterne, og mærke, at der skete noget. Min mand kunne bare se på at jeg led, og det så nok værre ud end det føltes i alle hormontågerne, og ikke gøre ret meget for at hjælpe, det betød rigtig meget for mig at han var der, fordi det gjorde mig tryg, men rent praktisk kunne han ikke gøre ret meget uden at være mere irriterende end en hjælp, og smerterne kunne han jo ikke tage fra mig. Efterfølgende har han haft mere brug for at bearbejde fødslen end jeg har, og han ville da meget gerne være fri for at skulle deltage ved fødslen af en evt. nr. to, og det bebrejder jeg ham bestemt ikke, jeg har bare ikke så mange andre jeg ville have lyst til at tage med, og jeg vil ikke være alene. Hvis det viser sig at være et reelt problem for ham når den tid kommer, så har jeg en veninde der er læge, som jeg ville være tryg ved at have med, og som jeg måske ville kunne spørge, min mor har jeg ikke lyst til at have med, og hun ville nok have lige så svært ved at se mig have ondt som min mand har. Vores erfaring er, at det faktisk er ret tabubelagt for mænd ikke at være overlykkelige for at deltage i deres børns fødsler. Når min mand talte med nære venner om sine oplevelser, kom der også historier frem om deres ubehag ved fødsler, som vi ellers aldrig havde hørt før, så pas på med at sætte mænd i bås som dårlige fædre bare fordi de ikke synes om fødsler, min mand er en fantastisk far, men fødsler kan han godt undvære at deltage i, og jeg tror mange andre har det på samme måde, det er bare ikke sikkert de tør sige det til konen   selvfølgelig er der også masser af mænd, der synes fødsler er noget af det mest fantastiske, og ikke kunne drømme om ikke at være med, sådan er der heldigvis plads til forskellighed. Endelig, så er der altså rigtig mange mænd, der ikke bryder sig om, at et sted, der normalt forbindes med 6 pludselig er skueplads for noget så brutalt som en fødsel. Merete
aftalen, at det kun var mig og min mand, der skulle være med til fødslen. Idet vi flyttede laaangt væk fra hospitalet og jeg blev sat igang, boede vi hos min søster, der havde hus ca 10 mins kørsel fra Herlev, hvor jeg fødte. Pga min mor havde skimmelsvamp i hendes lejlighed boede hun ironisk nok også hos min søster lige der. Tidligere havde min søster spurgt om hun måtte komme med, og det havde jeg sagt nej tak til, idet jeg syntes det var en oplevelse for min mand og jeg. Men da det kom til stykket, og jeg fik en enorm ve-storm i stedet for mindre hyggelige veer, så måtte de putte mig på bagsædet af min søsters bil, min søster kørte og min mand sad ved siden af mig og gjorde hvad han nu kunne. -Jeg aner ikke hvordan jeg skulle kunne have klaret den alene! Da vi kommer på sygehuset, spurgte min søster så pænt om hun måtte blive, og jeg blev stiktosset, for hun måtte fanmer ikke gå nogen vegne. -Før de kunne give mig noget som helst, skulle de lige kører en strimmel i 30 min. Så der stod manden bagved og masserede, og jeg maste mit hoved ind i min søsters mave imens jeg skreg på hvornår det satans strimmel var færdigt. Min fødsel trak jo så helt enormt ud, og jeg ved min mand var utrolig glad for en ekstra hjælper. -Hvilket så endte med 2 ekstra hjælpere, da min mor pludselig stod der. Min søster havde ringet hjem og sagt, jeg var 9 cm åben, så der ville ikke gå lang tid endnu. -Det gjorde der så, fordi ingen tjekkede min blære, så den lukkede fødselsvejen. Men min mor troede jo at hvis hun trak den et par timer, så havde jeg nok født eller var ihvertfald igang med at presse, inden hun fik cyklet til hospitalet. Da det endte ud i akut kejsersnit, ved jeg at min søster og mor var glad for de havde hinanden, og min mand var utrolig glad for lige at kunne vende det hele med dem, mens jeg var på opvågningen. Så jo, det var ikke det jeg havde regnet med. Men alt i alt, kom det til at passe alligevel.
Jeg kunne da godt finde på at have min mor med. Ikke at min mand ikke vil være til hjælp, men han kan jo ikke sætte sig i mit sted på samme måde som en kvinde, der har født kan. Desuden er hun sygeplejerske og ved altid lige hvad der skal siges eller gøres.
   pæcis... Seriøst - at se sin kone ligge der og lide. Jeg ville da ik sys det var fedt at se min mand sådan! ogle tåler ik at se blod heller... Grundene kan være mange. Jeg tror ofte kvinder har en tendens til at mene mænd SKAL deltage og sys det er skønt. Samtidigt er mange jo osse en kende blufærdige... Så at ha andre med kan være en svær grænse at krydse.
da vi skulle have marcus, havde vi en helt klar mening om begge 2 at vi skulle have det for os selv, altså kun manden og jeg, vi kunne som du heller ikke se hvorfor andre skulle blandes ind i det.. men men da dagen kom, og vi havde glemt halvdelen af de ting vi skulle have med, blev der sendt bud efter min mor, hun fik lov at komme ind og var der da også et par timer, men da det så ud til at være snart, valgte jeg at hun skulle gå, vi ville gerne have det helt store og meget intime øjeblik for os selv... denne gang regner vi med at gøre det samme igen, altså at vi er alene om det, vi ønsker ikke andre der, selvom mange har sagt de meget gerne vil opleve en fødsel og gerne skulle tage med mig, det er vores barn, voresstore øjeblik og det vil jeg kun dele med den jeg elsker mest i verden udover min søn.. så ja går alt vel kommer ingen andre med, men kan manden ikke nå hjem tager jeg nok min mor med..
jeg havde min mor med første gang, min graviditet var ikke planlagt, jeg gik 17 dage over, var ung, og manden var lige så ung og lidt et skvat, Det var ikke meningen af min mor skulle med, det skete bare fordi hun transportere os til sygehuset for at blive sat igang. jeg var utrolig glad for at have hende med, da jeg er meget tæt med hende og synes det var rart at have en der kendte mig og en der havde prøvet det hele før. I og med at jeg har født TO gange ved jordmødre der IKKE selv havde børn, så føler jeg ikke de helt kan forstå hvad jeg mener, men min mor gjorde, og hun hjalp tøsen far fordi han flere gange bare stivnede af skræk. Hvis det gør mig pylret so be it.... Anden gang havde jeg hende ikke med, men der havde jeg også prøvet det hele før og det var ikke noget ukendt for mig Min mor var glad for at være med til tøsens fødsel
Jeg havde også min mor med til min fødsel. Jeg ville gerne give hende oplevelsen og det var hun enormt taknemmelig for. Da min kæreste og jeg har skiftende arbejdstider er det vigtigt for os at vores søn har et tæt forhold til mormor og morfar som bor 5 min væk fra os. Så min mor synes det var en fantastisk start at kunne være med til at se sit barnebarn komme til verden. Samtidig havde jeg brug for hendes hjælp da min kæreste skulle være den der tog imod vores barn (han er falckredder og er ikke sart - er vant til at se lidt af hvert)   så min kæreste var jo fuldt optaget af hvad jordmoderen forklarede og alle hvad alle apperaterne viste.- Så det var rart at have min mor med til at tørre sved af panden 
Det er sku en privat sag mellem mand og kone og ingen anden, sådan ser det ud i min verden. Da jeg fik min datter for 8 år siden var det kun min mand jeg havde med. Han var mega syg med influenza, men han var der og var den bedste hjælper jeg kunne få. Han kender mig bedre end min mor eller svigermor. Og nu om et halvt år igen er det også kun ham som kommer med.
Egentlig sjovt at vi er så private, i mange kulturer ville man være ret mærkelig, hvis man ikke havde som minimum sin mor med.
... var det der med at føde en kvindeting, som mænd overhovedet ikke blandede sig i. I dag skal mænd med på fødestuen, men sandt at sige, er der nok nogle af dem, som havde bedst af at blive udenfor. Det gør dem ikke til dårligere fædre. Min mand kan ikke tåle at se blod, så da Emma blev født, holdt han sig meget i den pæne ende af sengen, og sørgede for uendelige mængder af saftevand til mig, mens han konstant viklede mig ud af drop og CTG og hvad jeg ellers havde af dimser tilkoblet. Anden fødsel var langt mere fredelig, og jeg lå i badekarret i alle fire timer, og fødte også dér. Jesper så det hele fra fodenden denne gang, men fandt det ikke slemt fordi det jo foregik under vand - og jordemoderen jo spærrede lidt for udsynet. Bagefter bedyrede han, at hvis vi skulle have barn nr. 3, er han ikke sikker på at han vil med "for I klarede jo det hele uden mig". Han følte sig en del til overs anden gang, for der var ikke en masse praktiske ting, han kunne tage sig til.
 
Tja, første gang havde jeg den indstilling at min mor absolut ikke skulle med,selvom jeg godt kunne høre på hende at hun gerne ville... Men havde det sådan at hun var ikke med da den blev lavet og så skulle hun i hvertfald heller ikke med når han skulle ud!  Nu med nr. 2 har jeg spurgt hende om hun havde lyst til at være med, hvis hun kunne indordne sig under de ønsker jeg havde og at hun ikke skulle blande sig mere end jeg tillader. Det er hun gået med til og nu ser jeg virkelig frem til at hun skal med  Ved den første, var jeg ked af at hun ikke kunne komme ind, da jeg havde født, men det var så sent så der var låst af, fik jeg at vide   Så det måtte blive til besøg dagen efter... Så denne gang skal hun helt sikkert med fra begyndelsen, nu ved jeg også med mig selv, hvordan jeg reagerer på veer osv... Var bange for jeg ville ligge og skrige osv. men går fuldstændig ind i mig selv og min egen lille osteklokke og arbejder for sagen... Det var også en hurtig men super fødsel med den første Blev sat igang ved at de tog vandet, startede med veer 5 min efter og så kørte det bare, var 20 min om at gå fra at være 3 cm åben, til jeg var klar til at presse, så aner ikke hvad en ve-pause er   men havde en rigtig god oplevelse alligevel og da manden spurgte efter fødslen om jeg var klar til nr. 2 sagde jeg smilende ja, det var jeg bestemt, det havde han vidst ikke lige regnet med 
Stod det til mig ville jeg IKKE have nogen anden end min mand (ok og jordemoder + div) med. Ved første fødsel var der dog også en veninde og hendes mor, men de var derinde og pludselig var det NU og så havde jeg ikke overskud til at bede dem gå ud og ja.. Det gjorde de ikke af sig selv   Ville meget gerne skrue tiden tilbage og ændre på dén fadæse. Anden gang var det kun mig og manden og der er altså intet skvat over ham. Han var SÅ sej, meget spændt, interesseret, hjælpsom, opmærksom og det hele...   IH jeg elsker ham     Ja, til november bliver det OGSÅ bare ham  Jeg kunne ikke drømme om at have min mor, tante, moster eller andre med, med min egen gode vilje 
Jeg skulle bare IKKE have min mor med, fy for pokker, det ville være forfærdeligt. Som tiden trak ud og farmand blev sulten ringede vi til hende så hun kunne komme med noget mad. Hun gik aldrig igen og hold op hvor må jeg æde mine ord igen,   og hun er lykkelig for at have set sit barnebarn blive født.
synes faktisk det ville være fedest hvis manden blev udenfor og min mor blev indenfor.
Første gang var min mand med og denne gang kommer mine forældre med og min mand bliver hjemme og passer vores dreng. Hvem man har med er jo en privat sag og mine forældre har jo set mig uden kluns på flere gange end jeg selv kan huske så jeg er ikke flov på den måde.
Tak for alle jeres mange svar  Meget interesant at læse. Syntes faktisk også det er interesant at ingen af jer har samme begrundelse som min veninde. Altså at mor skal med fordi de ikke tror manden kan klare opgaven Men at hun skal med for en ekstra støtte eller de selv har udtrygt ønske om at deltage. En af jer skriver at der er nogle der forventer manden SKAL være med derinde. Der vil jeg så kommenter at Ja jeg er nok en af dem. For syntes rent faktisk det er et krav til min mand han skal med ind. Jeg syntes godt nok heller ikke at det er sjovt at føde, men vil jeg have børn er der ikke noget valg   Og har brug for den støtte i manden. Måske jeg havde det anderledes hvis jeg nu stod med en mand der virkelig syntes det var det mest frygtelige om virkelig ikke ville med. Men er så heldig min mand syntes det er helt fantastisk at være med til  Kom gerne med flere tanker 
Jeg er så en af dem, der havde min mor med til fødslen  Og her er skam også en helt igennem fantastisk far  Grunden til at min mor var med til fødslen, var ikke et ønske fra min side, men fra hendes side. Hun har fået både min bror og jeg ved PKS, og har derfor aldrig oplevet en fødsel. Hun spurgte da jeg blev gravid om hun måtte komme med. Vi vendte den herhjemme, personligt var jeg ikke meget for det, men Johnny synes tanken om en moralsk støtte for ham, var tiltrækkende. Så vi gav hende lov, mod at hun forholdt sig passiv. Hun var rigtig god at have med, hende og Johnny samarbejde rigtig godt under selve fødslen, hvor jeg var virkelig udmattet pga, 3 timers presseveer. Hun er dybt taknemlig og jeg under min egen mor at få den oplevelse. Men, Johnny og jeg er enige om, at når nr. 2 engang melder sin ankomst, så er det bare ham og jeg.
ja det er osse lidt en af mine tanker. Og så igen er jeg ik blufærdig - jeg er som jeg er skabt, det skammer jeg mig ik over, og har jeg ingen problemer i at nogen ser. Om så det er min mand, mor, moster el svigermor. Er ret afslappet i den retning heldigvis. Jeg ved at min mor og moster var super glade for at mtte deltage, bde fordi moster ik selv har kunnet få børn og mor fordi hun jo sådan set gik glip f sin egen eneste fødsel. Det er en stor ting at kunne tag del i for dem der gerne vil det. Og jeg er ski*de glad for at kunne give dem den mulighed- og være en af deres aller nærmeste på alle måder er bare det bedre og gør "gaven" endnu større. OG sa fik jeg billeder jeg ellers ik ville ha fået - og har på en helt anden måde af den grund kunnet genopleve min fødsel bagefter hvilket jeg er enormt gald for at kunne igen og igen... De var heldigvis ik blege for at tag billeder som jeg udtrykte ønske om selvom det hele jo foregår forneden 
min mor var med til fødslen. Hun var i fuld narkose da hun fik mig, og så mig ikke før 2 timer efter sit PK stadig omtåget af narkosen. Den eneste fødsel hun havde oplevet inden, ar da hun fødte en dødfødt i 7. måned. Jeg var ikke int. i at få hende med til min fødsel, men min eks sagde at hun gerne måtte komme med. Han havde været igennem det før, da han har en knægt på 8 år i forvejen, så han vidste hvad det gjaldt om. Min mor sad i en stol i hjørnet, og var kun henne ved mig i vestormen, når manden var på toilet eller ude at få en hiv af en smøg. Ellers holdte hun sig pænt i baggrunden. Det var rigtig hårdt for hende at se sin eneste datter lide, og på et tidspunkt måtte hun lige ud og have luft. Da Adrian så kom til verden, var det hende er gav ham hue på, og hun var lykkelig. Jeg er glad for at hun var med, og fik den kæmpe oplevelse at se sit barnebarn, lige fra start.
Der er faktisk flere hospitaler i Norge der helst ikke vil have mændene med ind til selve fødslen da den fødende bruger alt for meget energi på at bekymre sig om manden nu også er okay i stedet for at konsentrere sig om den fødsel hun er ved. Undersøgelser viser faktisk at fødsler kan trække ud pga det, da stress og tanker kan forhindre veerne i at være virke optimalt... Jeg har ikke selv lyst til at have min mor eller andre med. Udover manden selvfølgelig... Jeg vil gerne kunne koncentrere mig 100% om at trække vejret. Synes faktisk at sygeplejersken ved min fødsel var møg irriterende!! Hende havde jeg egentlig gerne været foruden   Hun var faktisk rigtig sød og hjælpsom, men hun blev ved med at holde den sk*de ilt-maske hen foran mit hoved så jeg ikke kunne koncentrere mig om det jeg var ved!! Hun forstod virkelig ikke at jeg gerne ville være foruden den og det synes jeg var vildt trælst. Og når jeg kan blive træt af en sygeplejerske på grund af sådan en dum lille ting kan jeg forestille mig at jeg vil kunne komme til at blive endnu mere træt af min mor, veninde, moster eller hvem der nu ellers kunne have sneget sig med...
Jeg havde kun manden med til min første fødsel. Nu er han jo mangeårig avler af belgierheste og boede på en gård med køer og grise, så "fødsler" har han set rigtig mange af og hjulpet til med. Jeg syntes til tider han tog det lige rolig nok   men han var guld at have med. Kunne ikke umiddelbart forestille mig at have min mor med, men hvis nogen udtrykte et ønske om det ville jeg da ikke være afvisende. Elsker dog at det kun er manden og jeg - pt. arbejder vi på at lave nr. 2 
Ja jeg er så lidt underlig, for jeg havde min mor med til min drengs fødsel og min far med til min datters. Og det har været de bedste oplevelser for os alle og knytter endnu flere bånd mellem min mand,mor og far og ikke mindst vores børn. Min første fødsel var lang og derfor var min mand rigtig glad for min mor var med, så han havde en og snakke med, da jeg ikke sagde noget og nu var det ikke sådan at de stod med hovedet nede i skridtet på mig, men både mor og far har stået i baggrunden og netop fået taget en MASSE dejlige billeder af mine fødsler. Og jeg har altid sagt at min mor skulle med og da min far sidste år 2010 blev erklæret rask for kræft i halsen i oktober, hvor jeg skulle føde november, spurgte min mand og jer om han havde lyst til og deltage og dele vores gode minder. og selvfølgelig ville han det. Hvis vi engang skal ha en mere er jeg sikker på at vi vil høre min svigermor og hun vil med...
blev født, havde jeg hans far, min mor og min lillebror med.. Lillebror var ikke planlagt til at skulle deltage, men da jeg havde veer og skulle på fødegangen, ville han gerne med, og jeg havde ondt - ergo var jeg ligeglad  Når lillesøster skal fødes i december, skal de samme tre personer være tilstede   det var nemlig en super fantastisk oplevelse for dem alle, som har givet dem et helt specielt bånd til Frederik.. Så det var en succes hos mig - men nu er jeg heller ikke så sippet.. Det er for mig ikke noget, som er totalt fy-fy for andre end mig og babys far 
Jeg er heldigvis ikke så blyfærdig, for under min søns fødsel var vi mange inden på stuen... 1 jordemor,1 læge,2 ssh`er, 1 falckredder som skulle lære og tag imod et barn, plus de andre jordemødre som kom rendene og var nysgerige. så fordi vi var min mor eller far ekstra ud over mig og min mand gjorde det ikke noget.. Men nu blev min dreng os lavet ved IVF så jeg var " vant" til at alle og en hver snart havde kiggede mig ned i skridtet..  Og falck manden som hedder martin lærte og tag imod et barn og 2 mdr senere tog han helt selv imod sin egen datter og stod som jordemor på papiret. snakker med ham den dag idag og han er stolt over at mathias var det første barn han tog imod 
Nu er der længe til, at jeg kommer i den situation... faktisk over 5 måneder. Men det bliver vist kun min mand, der skal med. Hvis han op til fødslen vælger ikke at ville med alligevel, så kommer min mor altså med.
Min mor skulle HELLER ikke med til fødslen, men pga en masse rod, veer der ikke ville komme, travlt personale, 16 gage over tid da jeg blev sat igang etc etc, sendte jeg manden hjem for at hvile soig og beholdt min mor til almen underholdning. Jeg blev smidt i et ve-drop og fik at vide at der ville gå maaaange timer - det gjorde der så ikke, og min mor nåede lige at få ringet til simon der kom fem minutter inden jeg blev kørt til AKS. Så min mor var med til det meste v- og egentlig er jeg glad for at min stakkels mand ikke så mig have det så rædselsfuldt.
Altså, som nogen måske har opdaget, så har oldemor jo bedt om et forstørret billede af ungerne i "rette element". Simon er blevet placeret i Jeepen med Gran Prix tøj og kasket på, der er en tråd med udvalg af foto under opslag og billeder:  Det er svært nok med Simon, men ENDNU sværere med Emma!  Første ide var: Emma i prinsessekjole sammen med Amigo. OH My God hvor er det bare en dårlig kombination    Nå, næste ide var så Emma i prinsessekjole og med en blomst eller to. Pyh også svært. Jeg har valgt et par stykker ud (22 - ups, men der var 170 at vælge imellem) håber virkelig i kan hjælpe med at vælge fra. Billedet skal som sagt forstørres og det skal hænge sammen med måske nok dette af Simon:   Og her kommer så dem i kan vælge imellem: 1.   2.   3.   4.   5.   6.   7.   8.   9.   10.   11.   12.   13.   14.   15.   16.   17.   18.   19.   20.   21.   22.   Beklager virkelig mange gange det støre udvalg, men det er SVÆRT og håber virkelig i kan/vil hjælpe. På forhånd 1000 tak.
nr 16 helt klart   Ellers dejlige billeder 
hvor er hun fin  Signe
Hvor er de søde   og nej man kan aldrig starte for tidligt, min datter gav sin første undervisningstime idag 2 måneder gammel   eller ok hun sad på min arm og hylede af min part der red, er sikker på hun kom med gode råd 
om at få dem igang    Johanne 9 måneder!!
her som rytter: Mvh Alette
Her var det min kæreste som var med til vores datters fødsel. Han tog sågar i mod hende efter jordemoren havde "født" hovedet  Han var uundværelig og den bedste fødselshjælper. (Han er sygeplejerske så han er vant til lidt af hvert). Han var ikke så nem at "skræmme" Jeg havde så også en super nem og fantastisk fødsel... Så næste gang er det stadig kun min kæreste som kommer med....
Jeg kunne nok nævne de første 100 mennesker jeg hellere ville have med til mmin fødsel end min mor  Men i bund og grund ville jeg KUN have min kæreste med! Og sådan blev det også. Og selvom han slet ikke er specielt praktisk anlagt, ikke er vild med babyer osv, så var det ham der holdt hende, ham der gav hende tøj på som nyfødt, og ham der skiftede hende næste morgen. Jeg var nemlig lidt træt efter et akut kejsersnit. Han var så dygtig og forelsket i sin lille nye datter, og jeg var ufatteligt stolt af dem begge 
Hihi, der er jeg også lidt sådan hmmm, min mor med NEJ TAK. Men til første fødsel, var barnets far og svigermor med, det gjore mig intet at hun var der, hun blandet sig ikke spesielt, men var ganske underholdende, og var god at have da farmand lige var nede for at ta et par træk af en smøg, for da gik det lige pludselig stærkt og svigermor måtte ud at løbe efter ham   han nåede lige  Nr.2 havde jeg ikke noget forhold til faderen, han bor i tyskland og jeg i Norge. Havde egentlig slet ikke nogen aftaler med nogen somhelst om at tage med når tid var. Men det passet lige med at min veninde og tidliger barnepige til nr.1 var på besøg fra Danmark, så jeg spurte hende da veerne var startet og hun havde overtalt mig til at smutte på sygehuset, om ikke hun ville med, så jeg ikke var heelt alene, det ville hun MEGET gerne. Men for at komme på sygehuset, jamen så skulle jeg jo finde en sjåfør, for min veninde mente absolut IKKE jeg skulle tage bussen   Hehe jeg var riiimelig afslappet med det hele   Så jeg fik fat i en veninde som kørte, hun gik med op, bare for lige at tjekke om jeg blev sendt hjem igen, det gjore jeg ikke, og jeg sa at hvis hun ville måtte hun gerne blive, så havde Rikke også lidt selskab, og sikke da underholdende fødsel, vi grinede og kom med vitser, vi havde et rigtig tøseselskab der inde på fødestuen   Rikke fik dog besked om at lade være med at kigge på den der måler vestyrken, for når jeg lå der og hyggede mig og snakket så kunne jeg se på hendes øjne når den begyndte at stige og nogen gange var øjnene ved at falde ud af hovedet og hun stod bare og sagde ei ei ei, for fanden da den der må gøre ondt, og det er fandeme ikke nemt at arbejde med en ve samtidig som man er ved at dø af grin  Nå, men skulle jeg nogengang føde igen (hvilket jeg ikke har planer om) så vil jeg stadig ikke ta min mor med, men nok gået efter noget mere underholdende  Det var så lige mit bidrag, håber ikke det var alt for rodet  Mvh. Pia
Ha ha kan lige forestille mig jeres teselskab. Det har sikkert været til stor fornøjelse for personalet.   Men svigermonster??? Nooooooo. Det kunne jeg slet ikke overskue.
Nu skal jeg forhåbentlig føde inden alt for længe, og min kæreste og jeg har valgt at min mor skal være med til fødslen. Jeg tror hun blev rigtig stolt over at være blevet spurgt. For det første er hun uddannet SSA (=ekstra tryghed for mig )og så ved hun ligesom hvad det drejer sig om, eftersom hun selv har født 3 børn. For det andet er hun en af dem, der kender mig allerbedst. Hun ved hvornår jeg har virkelig ondt, kan slå i bordet hvis det bliver nødvendigt og hun kan give min kæreste noget moralsk opbakning, hvis han skulle trænge til det.  Hvor meget hun skal være med til tager vi løbende under fødslen, men min mor har en god situationsfornemmelse. Men gisp, min svigermor kunne jeg slet overhovedet ikke forestille mig skulle deltage på nogen som helst måde, selvom jeg holder utrolig meget af hende. Min svigerinde derimod (min kærestes søster) vil have sin svigermor med til sin næste fødsel. Jeg glæder mig til at føde sammen med min mor og min elskede, det er de mennesker der betyder allermest for mig i hele verdenen. 
Nr. 11 el. 15
16 hvis det er uden hest, 5 hvis det er med. 5'eren skal bare lige finjusteres i kontrast så er der et dejligt eventyr look over det   Smukke pige!
Takker for input so far  Bonnie, du er meget velkommen til at "finjustere" hvis du vil/kan. Det er ikke et krav hesten er der - det var bare første inskydelse nu hvor Simon har bilen. Men ja, som det ses var det RET svært at få et ordenligt foto af dem begge       
Jeg tænker 14 el. 16
nummer 8, det er sådan lidt syret på en fed måde og når nu simon har sin bil med synes jeg ikke rigtigt, de eller rigtig fine, prinsessebilleder passer. Faktisk synes jeg måske godt simons billede kunne være lidt sjovere, ligesom Emma og hesten billedet. Kan i ikke slippe af med huset i baggrunden?
nr 16 syns jeg 
Billede 8, 16 eller 22 efter min mening, og hvor er hun da en smuk og dejlig pige  Bedste hilsner Kathrine
Det er nemlig det: "problemet" med hesten og Emma er at der ikke umiddelbart er øjenkontakt, hvilket der er på billedet med Simon. Og da de skal hænge sammen var det måske noget at stræbe efter? Nr. 16 kan jeg rigtig godt selv lide, men igen det er jo nærmest et close-up og hvor Simons er hele ham + "en ting" Uf det er svært. Og tak for roserne af min prinsesse   Og prins  Golda Showers - hvad tænker du mht. andre billeder af Simon? 
Hej Igen Her forelsker jeg mig totalt i billede 3. Der er en "ro" i billedet og øjnene falder naturligt på Emma og hestens hoved. Desuden er der rigig god kontakt mellem Emma og hesten, så hesten ikke "bare" er en rekvisit. Billede 16 er også rigtig godt, men afhængig af størrelsen kan det måske blive lidt for "voldsomt" fordi det er taget tæt på. MEn det kommer jo an på om du mener "A3 eller A1 format" når du taler stor størrelse Simon: Hvis du har lyst, har jeg et billedprogram hvori jeg kunne prøve at fjerne vippehesten. Ang. billede 6 blomsterkassen skærer heller ikke i mine øjne på samme måde som den hvide vippehest  Blomsterkassen er sværere at fjerne pga. den skiftende baggrund (græs/hæk) men jeg skal gerne prøve. Hvis du gerne vil have jeg gør forsøget skal jeg lige have en kopi af billedet/billederne på mail i oprindelig størrelse  Med hensyn til fremkaldelse har jeg flere gange brugt Pixum.dk til billeder (30x30 cm og 30x40cm) og de har været super gode og billige   Så dem vil jeg gerne anbefale, hvis du ikke har andre planer...
Helt sikkert.. Er der nogle af billederne der viser et typisk "Emma-udtryk"? Da min mor for mange år siden skulle vælge billeder af mine 4 kusiner valgte hun et af min yngste kusine der viste hende hvor hun rynkede lidt på næsen.. Det var SÅ meget et "Lea-udtryk" og faktisk fortrød hendes forældre at de valgte et mere perfekt billede men som også var meget neutralt. Jeg tror det vigtigste er at man går efter et hvor man synes at barnets personlighed skinner igennem og hvor man kan genkende det fra hverdagen.
Jeg tror måske vi er faldet for nummer 3. Fordi her har hun også "en ting"   Lige som Simon har sin bil. Og da de netop skal gives sammen, passer det måske bedst. Der ud over er jeg også totalt skudt i nr. 16 - det er min lille prinsesse  Men som en siger, bliver det måske for voldsomt i hvert fald sammen med Simons billede. Men tror nr. 16 helt klart vil ende herhjemme på VORES væg - så kan olde og bedsterne få de andre  Og desuden: 1000000000 TAK for input
billed 3
puha her kan jeg slet ikke tage stilling... der er virkelig mange gode billeder og hvert billede hars it udtryk.. det var godt nok nemmere med simon... synes jo som altid dine unger er gude skønne og jep det er sagt før men det kan altså ikke siges for tit... DE ER FOR LÆKRE!
Helt klart nr. 8  Skønne børn....
er nr.3
  Jeg tænker at ingen af billederne af Emma sådan rigtigt vil passe til billedet af Simon når de skal hænge sammen (eller omvendt for den sags skyld). Nu kan jeg jo rigtig godt lide billede 8 (og billede 1, men der kan man jo ikke rigtigt se Emma), jeg synes der er en god dynamik i billede og en god portion skævhed. Dynamikke og skævheden synes jeg mangler lidt på simons billede, der er han placeret i bilen og billedet er meget "stationært". Jeg tror bare at øjnene automatisk vil drages mod Billedet af Emma grundet dets dynamik, hvor øjet måske vil kede sig lidt mere på Simons billede. Personligt ville jeg nok forsøge mig med et billede af Simon hvor han er aktiv med bilen, så billedet bliver dynamisk som Emmas - Evt noget hvor han spuler bilen med en vandslange eller noget i den dur. I alle fald et billede hvor bilen er i baggrunden og fokus er på Simon. De utroligt smukke nærbilleder af Emma passer bare slet ikke, som du selv er inde på, til billedet af simon, igen vil Emma dominere i en sammenligning hvor de hænger ved siden af hinanden. Hvis jeg brugte nærbillederne, ville jeg lave noget tilsvarende med Simon, nærbilleder hvor han har sit "bil-tøj" på, sidder på terassen, men leger med små biler (som modsætning til Emmas blomster) istedet for den store dominerende bil. Roger and over 
Golda Showers - MANGE tak for dine synspunkter - og forklaring  Kan godt se hvor du vil hen af og er for så vidt også enig. Men jeg er lidt "låst fast" fordi oldemor specifikt bad om et billede hvor Simon er som han er; I bilen med tøjet på. Emmas tøjler var lidt mere løse - derfor der er et "bredt" udvalg af disse  Men som skrevet længere oppe har vi sat os på billede 3 med Emma og så det viste med Simon. Og så har vi - til os selv - bestilt en stor forstørrelse af billede 16 med Emma  Men kunne da være sjovt at lave en ny fotosession med Sismofytten hvis det var 
Helt klart 11. eller 16 
...8, 11 eller 16 
Har godt lagt mærke til at prinsessens hår havde rødt skær når lyset ramte det, men ellers har hun jo været mørkhåret.. men idag tog jeg så lidt billeder og fik lidt et chok da jeg så dem, for hendes hår er jo knald rødt..   Hvad siger i.. er min baby ved at blive rødhåret ??
Det kan du ikke regne med endnu. Min søn er født mørk, så blev det rødt og nu er det helt blond. Jeg er selv født mørk, blev helt lys, gik over til leverpostej og nu er det faktisk ved at blive rødligt (meget rødt faktisk).
Adrian er født rødhåret (den smule der var) idag er han 8 måneder og har ikke skiftet hårfarve, dog er der da heldigvis kommet mere hår!! Han har også røde bryn og har lys røde vipper. Tror han forbliver rød. 
De børn jeg kender, der er forblevet rødhårede, har også været det fra fødslen 
Min datter er født mørk håret, så blev det lyse brunt, så blev det rødt og nu er det lyst, med mørke hår inden under. jeg tror min får leverpostej farvet som mig. så du skal ikke regne med farven, før den er skiftet. 
   som 3 uger gammel... ved ikke om man kan ane det røde hår, der var ikke for meget at det!    her er han 4 måneder og har også fået bryn og vipper... det pyntede       her er han 7 måneder, med lidt mere hår på hovedet...
kan skifte.. undrede mig bare over skiftet fra meget mørkt til meget rødligt.. jeg selv var rødblondt ved fødslen, askeblondt som 2-3 årig og så er det blevet mørkere og mørkere med årene og er nu mellem/mørke brunt men med et rødligt skær (hvilket også gør jeg ikke kan afblege det uden at det bliver rød/orange blondt).. så tænkte det var lidt sjovt at hun skiftede modsat.. Min mand er født lyshåret, nu mørkeblond, men med rødt i skægget, han har også en søster der er rødhåret og en fætter der er rødhåret, så der er rødt i familien 
Johanne havde det første år samme hårfarve som hunden!       Nu er det blevet meget lysere.   Jeppe er født mørkebrun, men blev fra den ene dag til den anden emil fra lønneberg!!    
Signe - På billedet ligger hun i en lyserød dyne og billedet ser mistænkeligt meget ud som være blevet krydret med lidt blitz eller anden kraftig lyskilde. Dét kan godt spejle sig og give en anden farve. Franciska er 7 og hun er ikke færdig med at skifte hårfarve. Hun blev født med 4 cm KULsort hår, da hun var 2-4 år var hun megablondine og så blev det lys blond. Nu er hun i færd med at skifte til en nøddebrun 
at sort er en mørk variation af rød (eller kan være det), så er det jo meget naturligt at håret bliver rødt når det falmer og er på vej mod det lyse. Det er i alle fald meget normalt. Vi har massere af rødt i familien, men det er ikke gået videre til hverken mig eller min søn, jeg har rødt skær, men ikke sådan rigtigt rødt hår - jo hvis jeg sammenligner det med blondt er det rødt, men der er ikke mange der ville kalde mig rødhåret.
Ja jeg er osse en kameleon   blev født med kul sort hår og masser af det og det skiftede over til en jordbærblond for igen at skifte til heftig gulerøds farve og da jeg var omkring 10 til en lidt mørkere rød og idag er det maghoni rødt. Så man kan sagtens skifte farve flere gange igennem livet. En god indikator for hårfarve er at kigge på hvad farve bryn og vipper har.
Jeg er ret tit inde på ventelisten og tjekke hvor langt vi er kommet  men der er noget jeg ikke forstår. Vi har søgt om plads 1/9 2011 Vi er nr 11 og 12 på listerne Vi bor i kbh Tror ikke vi får plads 1/9  men jeg skal først på arbejde 21/11 så har lidt at løbe på. Der står et par sykker foran med behovsdato xx/xx 2012 hvis der kommer en ledig plads inden og det er min den næste for vi den tilbudt ikke?? Hvor lang tid før for man af vide at man har en plads??? Og så undre jeg mig over noget...' Ventelisten er i 3 kolonner opskrivningsdato- fødselsdag-behovsdato et stykke nede af listen står et barn med fødselsdag 23 feb 2008?? går barnet ikke i børnehave så????? Håber der er nogen der kan hjælpe en dummernik som mig  Signe
kloge mennesker( på dette område) ??? Signe
det svinger meget fra kommune til kommune, hvad deres system er. Mit bedste råd er, at du kontakter kommunen og får en forklaring. Om ikke andet får du gjort opmærksom på, at deres system måske skal forklares lidt bedre/gøres mere gennemskueligt. 
Jeg bor også i KBH - og har netop fundet mig en privat dagplejer til min dreng på 10 mdr. Vi har behovsdato 15. september, men har fået at vide, at vi ikke skal regne med plads før til foråret - altså når han er rundet de 1½ og han er nr. 9 på listen. Eneste mulighed for at få en plads før er ved at springe på garantilisten - og den er der for mange hager ved efter min mening. Pladsanvisningen kunne ikke give mig noget svar mht. tid - så jeg ringede til de institutioner, vi har skrevet sønikke op til. Mange hils Nana
Har ringet til de 2 vuggestuer vi er skrevet op til og fik samme besked  ØV ØV altså!!! så vi må også finde et altaernativ. Signe
her i kommunen med plads garanti?? Det troede jeg alle kommuner havde.
Nu har vuggestuerne jo ikke noget med det at gøre... Det er pladsanvisningen der står for det hele og sender et brev ud til institutionerne når de skal have nye børn - normalt når de sender nogle af deres nuværende børn i børnehave. Så at ringe rundt til dem løser intet. De ved selvfølgelig at de skal sende et barn videre, men de aner jo ikke hvem der står på ventilisten. Der kan være mange faktorer der spiller ind både alder, søskendebørn, fysiske/psykiske problemer m.m. så uanset hvad kan du ikke regne dig frem til hvor du reelt er på ventelisten i forhold til de andre. Du kan risikere at der lige pludselig kommer en ind der er yngre end din, og når du så først har behovsdato i nov kommer de selvfølgelig før dig. Ligesom du burde komme ind før dem med behovsdato i 2012 med mindre deres børn er yngre end dit... Det er nogle mega inviklede regler og måske gælder de samme regler ikke i KBH som her... Men det er ihvertfald sådan det er her i det nordlige! Mht barnet fra 2008 kan det jo være at der er nogle problemer omkring barnet så det ikke har været klar til at starte i børnehave men måske har brug for 1 ekstra eller 1 1/2 år ekstra i vuggestue. Håber I får plads!!
Jeg snakkede med vuggestue og de kunne sige at den næste ledige plads var 1/12 2011 og da jeg er nr 11 på liste så kunne hun sige at vi kom ikke til før til foråret ( 1/5 ) Så ringede jeg til pladsanvisningen og de siger de det samme. Vi bliver enige om jeg jeg sletter mit ene ønske, og kommer på garantilisten, så er jeg sikret en plads om senest 2 mdr fra i dag. Så må vi se og vi bliver så glade for den at vi beholder den eller så flytter hende til vores 1. priotet når vi får plads der. De bestræber sig på at finde en vuggestue af en radius af 4 km. Så vi ser tiden an og vil tjekke min e-boks dagligt for se hvornår det lykkes. Signe
Til Tante: Mener du ikke ÆLDRE børn kommer før Signes barn?? SÅdan er det i hvert fald her i min kommune. Hvis der er pres på, er det det ældste barn der har førsteret... Ellers kan man jo risikere at der er et barn der aldrig kommer i daginstition fordi der jo altid kommer børn som er yngre...?? - Komet
I mit tilfælde var jeg i kontakt med jordens mindst servicemindede medarbejder på pladsanvisningen - som netop ikke ville sige noget om noget - andet end at vi nok skulle tænke i at få passet min søn på anden vis, hvis ikke vi ville tage pladsen på garantilisten (og det var en dårlig institution absolut i periferien af de 4 km - og den forkerte retning). Institutionen kunne sige noget om, hvornår deres børnehavebørn forventes at rykke - og det er jo, ikke uventet, til forår/sommer. @Stute: KBH's pladsgaranti gælder kun ifht. til garantilisten - ikke almindelige ventelister. Det er åbenbart kommet bag på forvaltningen, hvor stort presset for institutionspladser er - og derfor er der ikke nok. Man kunne også få den tanke, at det også er godt for både kommunekasse og beskæftigelsesstatistikker, at så mange er nødt til at benytte sig af private pasningsordninger. MH Nana
Se lige disse skønne billeder af mine 2 pigers pony og selvfølgelig af pigerne, samt deres store veninde Julie. Tarzan ( - mamma mia)er 5 1/2-6 år og vi har haft ham siden Lea var 2 år. Tarzan, Lea og Maya de sidste par år.                 Jeg har desværre ikke nogle hvor den store og jeg rider tur sammen på hver vores hest. Flere billeder ses  .
Hvor er du DUM. Nu blir jeg NØDT til at skyde æslerne og købe en lillebitte pony 
....fast hvor de søde!!!! Især det billed hvor hun trækker den med torvet hen af jorden  Signe
Sikke da en fantastisk pony  psssst STAKKELS ÆSLER!!! 
Du lader da vel ikke din lille pige omgås det hæslige vilddyr af en pony??! Jeg er dybt forarget!  ....Den egner sig jo tydeligvis   til mandfolk, og jeg har  s sådan et stk´s. i alderen af 18 mdr der ville elske at have den som krammedyr. Nøj hvor er jeg forelsket, mage til nuttet pony skal man lede længe efter (og det har jeg gjort uden held) 
hold op nogen skønne billeder... jeg håber min lille pige holder interessen for heste for dine billeder fortæller da bare alt... så skønne... der er så meget harmoni i dine billeder... tak for kigget
Aaaiii så herlige billeder... Det aller første er rigtig godt fanget, der skal en del til for at få både pony og hund til at blive på samme sted, og så enda se samme retning, længe nok til at man kan komme rundt og knipse  Jeg er også rimelig vild med det der hun trækker afsted med ponyfyr med touet langs jorden  Og der hvor hun rider alene med træktouet over halsen, hold da fast hun ser stolt ud  Skingur: Du har hørt om, ja tak begge dele   Man kan jo godt have både pony og æsel   Skrydenlyst vil jo ikke være det samme hvis der kun kommer vrinsk der fra  Mvh. en anden stolt ponymor, Pia
Tak for jeres søde svar. Jeg er meget stolte af dem, men den lille fyr især. Hans temperament var bare helt rigtig fra starten af og han er bare så skøn   . Jeg er desværre bare bange for at den store snart er for stor til den lille fyr   . Og nu er hun ellers lige blevet helt vild med ridningen efter hun har lært mere, vundet rosetter og har fået en masse mod (som hendes lillesøster hele tiden har haft). Jeg kan ikke sælge denne fyr og farmand mener vi har heste nok   - han ved ikke at man aldrig får nok   . Ville ellers også gerne have den næste her i efteråret og der kigges da lidt, så vi til fåråret havde hendes kommende pony. Men nu må vi se. budgettet skal ses efter her til den 1. Det var planen og gøres jævntligt. Men pyt. Vi ser. Heldigvis elsker den store også at køre med ham og kan selv køre ham uden hjælp. (prale, prale). Så på den måde vokser hun aldrig fra ham.
inde at kigge på din præs. kilden - sikke en dejlig een!!! Skal i stadig giftes? har du ynglet igen? Gir du kaffe hvis man ender i sabro?
Vi blev nød til at udsætte brylluppet på ubestemt tid grundet sygdom i familien som lige faldt sammen med vores brullup og de sidste forberedelser.  Nu har vi ikke lyst til at giftes forløbet, idet ingen af os orker at forberede en sådan fest igen pt. Og det har vi det fint med nu. Pengene er brugt til heste istedet.  "Der er ikke noget som er så skidt, at det ikke..." . Jeg gir gerne kaffe, the og en bid brød samt en ridetur. I skal være velkommne.
er ik lige det jeg får mest af pt. Jeg ved ski snart ik hva jeg skal gøre med den bette trold  Sagen er den at han oftest har været en forholdsvis nem dreng at putte. Nattesøvnen har dog sjældent været indbefattet af mindre end i hvert fald to besøg hos ham pr nat. Men nu er det da helt tosset! For det første sys han bestemt ik han skal lige sig ned og sove. Dermed kan det tag 30 min. til en time før man får ham til at sove. Når det er værst med ham om natten er jeg nok derinde ca. 4 gange i timen   (i løbet af hele natten!). Han har lige sovet inde hos mig i 5 uger, fordi han græd og græd hvis ik han lå imin arm, el direkte sad med hovedet på min brystkasse. Jeg ved snart ik hva jeg skal tro at det er. en del af tiden virker det som om det er mareridt. Nogle gange sidder el står han og græder hjerteskærende i sin seng når jeg kommer ind, når han begynder. Nogle gange falder han til ro nr man tger ham op og trøst- er man super heldig kan man ligge ham igen, ellers er hel*ved løs og han må med ind (at jeg ligger hos ham i stedet er ik en mulighed før vi er flyttet). Pt. er han i en periode hvor han ik gier spise ret meget aftens og morgenmad. Han spiser det han tilsyneladende har brug for- dette var dog hans hovedmåltider før. Ørerne er i orden,de er så sent som i sidste uge tjekket hos ørelægen da han jo har dræn i. Hvis det ER mareridts perioden som mange siger de får i den her alder (20 mdr), hvor meget længere kan man så forvente det står på? El har i andre tanker om hva det kan være- samt evt. spørgsmål for at nræme sig en konklusion?? Hilsen en søvnig mor 
Jeg synes, vi har oplevet, at mareridt kommer og går lidt. Så det er nok ikke så nemt at sige, hvornår det går over, desværre. Sover han godt, når han sover hos dig? For så ville jeg nok beholde ham i sengen lidt endnu - det lader til, han har behov for det. Mine unger (og specielt Karla) sover ret dårligt i vores seng, men nogle børn er jo fantastiske til at falde til ro hos deres forældre. Hvis det er tilfældet, så sparer du i hvert fald dig selv for en masse motion  Han er vel startet i dagpleje igen efter en længere sommerferie? Så kan behovet for tryghed jo naturligt være øget.
allerede inden sommerferien desværre. Ja jeg har osse overvejet at lade ham live hos mig. Problemet lige i det er bare, at jeg har dårlige skuldre og ryg så det er mere end strenge at ha ham liggende sådan hele natten. Puha her er der ik meget on/off i det- endnu i hvert fald. Det har bare været on i de her 6-7 uger. Ja 7 må det være... Det begyndte to uger før sommerferien. Den begyndte i uge 29 til og med uge 31. Så måske han skulle ha lov at sove hos mig- han er dog nødt til at falde i søvn i egen seng og først komme ind til mig lidt senere. Jeg er nemlig nødt til lige at smutte lige uden for døren og lade hunden tisse (jeg er ik længere væk end om jeg stod i døren til haven med hunden, så der ik er nogen der brænder af over det!), her indtil vi er flyttet. Jeg har sovesofaen i stuen da jeg ik kan høre ham inde fra værelset. Vil jo ik risikerer han ryger ned, mens hun lige nattisser. Jeg må seom jeg kan lokke manden til lige at tag ham i weekenden. Jeg gør det ellers helst selv- hvilket jeg osse sys er fair indtil nu da han jo har arbejdet og jeg ik har (han kan heller ik sove på sofaen da han får ski*de ondt i ryggen). Men de andre gange når han lige har måtte tag ham en nat har han slappet lidt mere af et par nætter efter. Ved ik om det vil virke denne gang, da han pt osse da sommerferien begyndte blev hammer morsyg!
Som nogle måske har set på hyggen kørte jeg jo temmelig galt i min bil i onsdags - endte på taget efter et halvt minuts kasten rundt .. Takket være selen kunne jeg kravle ud af min bil og torsdag morgen tage ekstrabilen og køre på job ... Men - egentlig kunne udfaldet lige så vel have været at jeg lå i en lille kasse med låg torsdag istedet.. (Hvilket taksator også var så flink at gøre min mand opmærksom på efter han havde set bilen) .. Denne oplevelse har sat rigtig mange tanker igang - en af dem var at min datter helt bestemt ikke skal være enebarn.. Hun er netop rundet 1 år og indtil nu har jeg svoret at jeg ikke skulle have flere de næste par år ... Nu har jeg dog en alvorlig trang til at gå i gang med at brygge en mere nu her med det samme .. (altså - forstå mig ret - ikke på DEN måde) ... Men kan jeg nu stole på min dømmekraft hvad det angår? ... Eller bør man vente et halvt års tid med at gå i gang - så man er helt sikker på at det ikke bare er hormoner og sådan der snakker? ... Årh det er sgu svært ... Min mand har for længst udtrykt ønske om at prinsessen ikke skal være enebarn - så ham er der ikke meget hjælp at hente fra ...   ... (Hun har jo en storebror men som tingene ligger pt ser hun kun ham hver anden weekend så det får hun jo ikke alverden ud af i længden) Kom lige med alle de gode grunde til at vente, ikke... 
Nej det var da væmmeligt!! Godt der ikke skete noget med dig og godt at du ikke havde trunten med. Nu er det nok ikke lige det her du vil høre, men må da helt ærligt indrømme at dit indlæg lige fik mig til at tænke over tingene. Det ville jo være skrækkeligt hvis ens barn bliver enebarn fordi man kom ud for en ulykke inden man fik den næste.Det var egentlig et meget godt argument for at få den næste snart... Jeg har ellers altid holdt på at det er bedst for barnet hvis der er omkring 3 år imellem dem, men det har sætter det da lidt i perspektiv. Hmmm, der fik man lige lidt at tænke over....
sikke da en oplevelse og kan godt forstå det sætter tanker i gang. Nogle gange er man jo nød til at leve i nuet og uanset hvornår i får en mere, så vil der være op og nedture med nr. 2 barn. vi havde jo en lille en som bare ikke ville sove og han gav nogle grå hår i hovedet hvad det angik. Jeg skulle bestemt ikke have en mere lige foreløbig o.s.v. Jeg forstod slet ikke hvordan nogle kunne begynde så meget som at overveje et barn mere der hvor nr. 1 var 1 år ca. Men denne sommer hvor vores lige er fyldt 2 år så har vi gået og snakket meget om at vi sagtens kunne have fået en mere nu. Og hormonerne er helt klart ready hos mig igen. Nu er der bare lige noget job som også skal klares inden jeg kan tillade mig at komme og bede om barsel. Men alting er bare blevet så meget nemmere lige pludselig, så et barn mere ville bare passe rigtig godt ind og det ville være skønt at kunne give Villads en søster eller bror netop nu. Men altså se da lige an en måneds tid eller 2 og så er det vel bare at springe ud i det 
til tider skal man bare springe ud i det uanset grunden 
Hvor er i dåååmmme ...   ... I skulle jo komme med alle skræmmehistorierne for hvorfor man absolut skulle vente til den første er flyttet hjemmefra med overhovedet at overveje næste skud på stammen ...   .. Men det gjorde i jo ikke ... Altså ... Og det resulterede i at manden og jeg i går aftes sad og planlagde hvad vi egentlig manglede for at være udstyrsmæssigt klar til næste barn - og det er meget meget lidt .. Og da jeg har sagt at jeg IKKE skal være højgravid i højsommeren igen, syntes mand da at vi lige så godt bare kunne springe ud i det ... PUHA ... Utroligt som sådan en 30 sekunders nærdødsoplevelse kan ændre på mange ting med et trylleslag ... 
mig allerede til mavebilleder fra dig   Samt nye graviditets historier. Og NEJ da - jeg er sleeeet ik lidt misundelig  Nej det er ik altid der skal ret meget til at ændre meget på en enkelt holdning el mening om tingene- og dog er det jo stadig en stor ting at prøve den slags så at sige
Nogen der kender til hvordan barslen kommer til at forløbe når man er ansat ved post DK??(løn,folængelse af barsel, hvornår går man på dagpenge og hvad får man der?) Går af på barsel 8 uger før fødsel.Det er mig der kommer til at holde den fulde barsel manden holder de obligatoriske 2 uger. Kan man afbryde sin barel og holde ferie?? Og så genoptage barslen igen derefter?
Har I ikke en HR afdeling der kan fortælle dig det ? Ellers står det i jeres overenskomst, den må din fagforening kende. Tror ikke du får et præcist svar herinde, da ingen af os kender til diverse lokalaftaler mm. Der kan jo også være forskel på hvilken afdeling man er ansat i, hvis der er forskel på den fysiske arbejdsbelastning.
det kommer jo også an på hvilken stilling du har indenfor post DK jeg er postbud, og kan gå af 6 uger før termin, kan så vælge at bruge omsorgsdage på forhånd så jeg kunne gå af 8 uger før, derefter er der 24 uger med almindelig løn, så går jeg på dagpenge i 22 uger hvor jeg vil have ca 16.000 før skat derudover kan man forlænge, men så får man jo så det mindre i dagpenge da det er et max beløb der er sat af. om man kan afbryde og tage ferie ved jeg ikke, har jeg ikke tænkt mig da man godt må tage på ferie i sin barsel hvad jeg ved af hvertfald... så jeg tager bare min ferie i forlængelse af barslen eller får det udbetalt... men jeg ville også tage en snak med chefen eller ringe ind til HR afdelingen for at være sikker, men når du har afleveret kopi af vandrejournal for du tilsendt nogle detaljerede papirer over den barsel du er berettiget til..
Det der HR??
Der er en forkortelse af human ressources - det man vist i gamle dage kaldte personaleafdelingen 
Kære HN'er Efter jeg har været til jordemoder, er der simpelthen noget jeg bare ikke forstår. Hun sagde at hun målte min livmoder fra "knoglen" (er det den man kalder symfysen?) og at livmoderen sluttede lige under navlen = 18cm. Jeg kunne ikke helt forstå at livmoderen så ligger kun ca. 5 cm inde i kroppen, så jeg spurgte min mor (som er sygeplejerske) og hun sagde at livmoderhalsen ligger ca. 5 cm inde. Da emnet ikke er voldsomt fedt at snakke om med sin mor   lod jeg den ligge der. MEN - når man har s*x, kommer p*kken ind i skeden, forlængelsen af skeden er vel livmoderhalsen som er næsten lukket (der kommer menstruationsblod ud den vej fra livmoderen, så helt lukket er der jo ikke - det er vel også der sæden kommer ind til livmoderen) men altså, en p*k er jo væsentlig længere end 5 cm, men den støder jo ikke på livmoderhalsen ved s*x - så hvordan pokker hænger det sammen med at livmoderen ligger så langt nede og der alligevel er plads til 15-20cm p*k uden at ramme? Jeg håber at mit lidt rodede spørgsmål er forståeligt og at I kan hjælpe mig med at besvare det 
her er noget jeg fandt på google under wikipedia          jeg håber dette giver dig svar på dit spørgsmål  kh sanne
Hej Sanne, Tak for dit svar  Mit næste spørgsmål er så, hvor udvider skeden sig hen? Altså, hvis forlængelsen af skeden er livmoderhalsen - flytter livmoder mv. så bare "op" i kroppen så der er plads til at skeden kan blive længere? Og hvad så med det der er over livmoderen - hvor flytter det sig så hen hvis livmoderen flytter sig "op"? Jeg har vist tydeligvis ikke hørt efter i biologitimerne 
jeg er ret sikker på at skeden udvider sig opad så længe der er plads til det   kan ikke umiddelbart finde noget på google om lige det. Jeg tror kroppen er så snedigt indrettet at tingene bare flytter sig under "stimuli". man skal jo ikke tage fejl af at der jo er masser af plads i bughulen. Om nogle måneder har livmoderen jo vokset enormt meget siden starten af din graviditet. så pt burde der være "masser" af plads til at skeden kan udvide sig.. kh sanne
hvor du kan se, hvordan det hele placerer sig. Livmoderen er let bagoverbøjet
Jo ikke ligefrem bevæge sig ned af den kan mange ting men ikke lige det i takt med baby vokser udvider livmoderen sig op under dine ribben hvor ungen også kommer til at ligge og evt spille lidt musik for dig mens den tæsker løs somom du var en xyolfon.
glemme at baby også formentlig skal ud samme vej som p*kken var  Skeden er meget elastisk, samt alle vores bugorganer er "pakket" ind i en form for pose adskilt af mellemgulvet. Over mellemgulvet har vi lunger, hjertet og de store blodkar. Smart at det blev adskilt så hjerte og lungerne ikke blev påvirket alt for meget af baby efterhånden tager mere og mere af pladsen. Livmoderen og skeden trækker sig sammen igen efter fødslen. Men du kan gøre det bedre ved at lave knibeøvelser efter fødslen. Kroppen er meget fascinerende og man kan blive ved med at opdage ting i kroppen man ikke anede noget om  Beagle.
... lykkehjul!  Jo, den er god nok - han er PANISK angst og rædselslagen for lykkehjul!  Ja undskyld, man skal nok ikke grine sådan af sin søn, og det var da også synd for ham - men alligevel hihi mega komisk. Vi var i Bilka i søndags og her havde de jo så ulven Billie og de havde også et lykkehjul man kunne dreje på og så vinde et eller andet. Det tænkte vi at ungerne klart skulle så da tiden passede stilte vi os i kø. Det bliver vores tur, Emma drejer - desværre trøstepræmie. Jeg drejede herefter sammen med Simon - samme resultat. Nå jaja, så fik vi prøvet det. Vi handlede osv. og da vi kommer ud igen passer det søreme med at de skal til at dreje på lykkehjulet en gang til, så os ind i køen igen  Denne gang holder Michael Simon og da der kun er en foran os, begynder Simon at græde. Han var lidt træt, så tænkte det var det og jeg tager ham over til mig, det virker sådan lige i sekundet. Så bliver det vores tur, Emma drejer - Simon græder. Emma vinder en bamse  Så er det Simons tur, jeg vender ham mod lykkehjulet... Og så SKRIGER han! Han kaster sig ind mod mig, klamrer sig til min arm/skulder og prøver næsten at kravle om på ryggen af mig. Jeg kan ikke helt hitte ud af hvad der sker med ham så får drejet på lykkehjulet, mens jeg "hiver" ham ned på armen igen - men nix, han skrigre igen og kravler helt om i nakken af mig  Lykkehjulet er nu endelig drejet færdig, han får sin trøstepræmie og vi går væk fra lykkehjulet, stadig totalt omklamrende, men nu meget mere nede på jorden. Hvad søren gik der galt der?! Der var absolut INTET ved første omgang, men skal da lige love for at der skete et eller andet ved nummer to. Stakkels knejt - ham får i nok aldrig at se i Lykkehjulet med Bengt Burg    Jaja, onde mor der sådan kan more sig på sin søns bekostning, men come on. Har i andre også haft paniske børn? Eller er det kun mig med sådanne "specialiteter"?  Lige et billede af ham som vi normalt kender ham:  
Min datter (yngste) har været meget bange for edderkopper. Hun har det ikke fra nogle, da ingen af os andre er det, men hun var så angst at dagplejemor måtte holde op med at synge "lille peter edderkop" sammen med børnene i den periode. Det var meget tragisk men også lidt morsomt, fordi det var så "gennemført". Jeg vil selvfølgelig tilføje at hun fik den rette støtte og ligende i de angstfyldte stiuationer, men derfor kan man godt fornøjes lidt i sit stille sind senere   . I dag tror hun at edderkopper kan tæmmes og de skal være ualmindelige store for at hun ikke samler dem op   . Fluer kan hun få til at sidde meget længe på hendes fedtede fingre og larverne bliver nogle gange ved et uheld klemt. Hun er en ren kommende biolog eller dyretæmmer. Engang fik hun tæmmet en flue til at følge hende i to timer, både på bibiloteket, på indkøb og bilturene imellem. Det var endda med rene hænder.
Vores kan blive bange for underlige lyde eller ting han ikke har set før hvis han er træt ellers ikke.
.. søde lille Simon.  Det lyder måske syret, men hvis man tror på reinkarnation, kan angsten for hjul ligge tilbage fra et tidligere liv, hvor han kan have haft en traumatisk oplevelse.. Hvor er han bare kær den knægt. Jeg bliver helt glad af at se ham på billedet.  - Total charmer.. 
Min dreng er bange for mørke, og har været det siden han blev født. Nu er han 3½, og aldeles ikke tilfreds med at det ikke er højsommer og altid lyst mere. Og det er jo altså noget sværere at undgå mørke end lykkehjul  /Mia 
Måske lidt off topic... Men jeg kan / vil ikke alde mig styre af "hvad nu hvis". Ikke lige mht dine babyplaner, men at en nævner at man kan køre galt, og ens barn vil være enebarn.. Jeg tror så, at det ville være barnets mindste problem i sådan et tilfælde. Hvad skulle det hjælpe at have en lillesøster/ bror. Nuvel man har en søskende senere hen, men man kunne også risikere at blive skilt ad ( hvis begge forældre gik bort ) og hvis ikke, er der jo stadig mulighed for, at far / mor vil få en ny bror / søster med evt ny ægtefælle. Ej sorry. Trist emne i din tråd. Jeg forstår det bare ikke. Jeg er alene med mine ( og jeg anbefaler ikke børn tæt på hinanden, så det siger jeg ikke mere om   ), hvis jeg skulle gå rundt med tanken om, at jeg pludselig kunne køre gal - ja så ville jeg blive deprimeret. For hvad så med børnene.. Jeg tror på, at børn skal komme af lyyyyst. Ikke pga udstyr eller "praktiske foranstaltninger" fordi vi pludselig kan risikere ikke at være her mere. Men til lykke med jeres beslutning   En familieforøgelse er jo en dejlig ting.
Meget enig med Anja1420   . I min hjerne skal man få børn af lyst og fordi man ikke kan undvære - ikke pga. praktiske foranstaltninger eller nærdødsoplevelser.
at jeg ud fra alle ManEaters tidligere indlæg har svaret som jeg har, fordi jeg rent faktisk er sikker på hun uden denne oplvelse vil ha sig et barn mere alligevel. Jeg tror ik hun er typen der på den måde får sådant et indfald, uden inderst inde/i baghovedet at ville det, dog måske uden selv at vide det endnu og kunføle det er pga denne oplvelse og et evt tildels enebarn. Jeg er heller ik i tvivl om det i sidste ende, ender med netop et ønskebarn mere af den grund. Som jeg har forstået er det ik lysten til et barn der i den forstand skræmmer el gør der har været betænkeligheder men nærmere fødslen. Jeg ville egentlig ik ha skrevet alt det her - men nu gør jeg det alligevel, da mit første svar ellers kan opfattes uansvarligt af andre 
Må indrømme at jeg da vitterligt ikke håber der findes mennesker derude der kunne finde på at få børn bare fordi de har udstyret til det? ... Eller alene af den grund at de ikke vil efterlade et barn alene i verden.. Og det skræmmer mig da lidt at nogle tænker sådan, det må i jo gøre siden i overhovedet tænker at det er sådanne ting der ligger bag.. Jeg bliver ked af det, vred og gal over at nogle overhovedet kan tro og tænke sådan.. Og derfor har jeg overhovedet ikke lyst til at svare mere i denne tråd, som ellers var ment som en glad og hyggelig en.. Det syntes jeg ikke den er mere .. Hvor er det typisk HN at man ikke bare kan glæde sig på andres vegne istedet for altid at skulle komme med den negative side af medaljen.. Øv.. Det plejer ellers at være værst på hyggen men har åbenbart også sneget sig herind.. At min oplevelse får mig til at kaste mig ud i projekt lillebror/søster skyldes alene at jeg fik et lille fingerpeg om at man skal leve i nuet, gøre de ting man har lyst til i dag- for ingen ved om det er slut imorgen..
engang om ik jeg fik ret...
Jeg er da ked af,at du føler dig angrebet.. Jeg starter faktisk med at skrive, at jeg godt ved, at det er lidt off topic. - Og ønsker tillykke med beslutningen Men du spørger selv: "Men kan jeg nu stole på min dømmekraft hvad det angår?" Og mht udstyret, var det nok dette der undrede mig lidt: "Og det resulterede i at manden og jeg i går aftes sad og planlagde hvad vi egentlig manglede for at være udstyrsmæssigt klar til næste barn - og det er meget meget lidt" .. - Fordi jeg aldrig selv ville tænke 2 sekunder på, om jeg manglede barnevogn, seng etc.. Jeg er så hovedkuls at jeg ville vre sikker på, at det nok skulle løse sig. Jeg havde ikke fanget, at det var en tråd hvor kun positive udmeldinger måtte komme. Og ønskede nu slet ikke at være negativ - jeg undrede mig blot. - Og jeg er stadig uforstående over det med en søskende hvis man selv gik bort. Det første jeg tænker der er nemlig " hvor tragisk, så er der endnu et moderløst barn". Nuvel - det har ikke noget med dine babyplaner at gøre ( som jeg også skriver ). Jeg har såmænd fuld forståelse for, at den oplevelse du har vret ude for, gør at man ser hvilke ting som har værdi.
Det var bestemt ikke meningen at du skulle føle dig ramt - men du spurgte om andres mening om emnet, og du fik min. Og jeg synes ikke engang jeg er spydig eller fordømmende??! Jeg læser ingen indlæg, som ikke glæder sig på dine vegne.  hvordan skal denne sætning egentlig forståes?? For som jeg tolker den betyder det, at i nu har alt udstyr til en baby, så det er endnu en grund til at gå igang nu??! Eller er det mig, der er helt gal på den?! Måske du er mere påvirket af uheldet, end du egentlig går rundt og tror, for du plejer ikke være en, der "så let" bliver hylet ud af fatning?! Men altså - hvis I føler for at lave en baby nu, så er det da dejligt. Der er absolut ingen, der har skrevet andet!!
Ja jeg er så kæmpe fortaler for at få børnene tæt. Der er kun 14½ mdr imellem mine to, og selv om jeg for nylig er flyttet fra børnenes far, så jeg er selv om begge børn i hverdagen (har begge hjemme endnu), så er det slet ikke noget problem. Har været heldig at få en super sød og nem nr. 2, som bare gør alting meget nemmere. At nr. 1 så også har valgt at tage situationen i stiv arm, er bare dejligt. Men herfra i hvert fald ingen skræmmehistorier om at have to børn samtidigt. Det er skøøøøøønt   Og hvor glæder jeg mig da til allerede om et års tid, hvor de virkelig begynder at kunne få noget ud af hinandens selskab. De bliver forhåbentlig hinandens aller bedste venner !!!  Tillykke med beslutningen, og held og lykke med at det vil lykkes jer hurtigt  /Anni
Jeg har læst lidt løst i tråden og tænkt mig lidt om indimellem. Vi er på et stadie nu, med to små og alligevel store børn - der af sig selv kom lidt tæt på hinanden. Det elsker vi dem for!! Det har så mange fordele og de har ingen nød lidt nogen af dem - tværtimod er de meget harmoniske og vi har ingen jalousi. Vi går så og snakker nr. 3.. Egenlig ville vi kun have 2 men så kom de så hurtigt.. Inden for 2 dage kom 2 forskellige og sagde "nu sørger I for at få een mere engang, så den anden ikke står alene ved uheld, der rammer en af de små.." Begge mødre til oprindeligt 2 børn, men havde i trafikuheld mistet den ene, og kunne lige fortælle mig, hvad det gør ved en søskende pludselig at blive enebarn. Nogle skriver i tråden at man ikke skal få børn pga praktiske ting og hvad-nu-hvis. Det er også rigtigt, det skal ikke være den udelukkende årsag, men må indrømme at det gav stof til eftertanke. Ligesom trådstarters oplevelse.  Og mange af de patienter, jeg møder, hvor nogle af dem fx får cancer i underlivet i tidlig alder, der gør at de ikke kan få (flere) børn. Eller andre sygdomme. Eller mine 2 søstre, der har voldsomt svært ved at få børn. Det skal ikke være grunden til vi får nr. 3 - men giver stof til eftertanke - også om at det ikke skal gå for længe. Omvendt er det blevet SÅ nemt med vores 2 nu! En hård periode er overstået, de sover om natten osv. Min mand skal gøre sin uddannelse færdig, jeg vil dygtiggøre mig på mit arbejde.. Derfor hedder det om 3 år kan vi begynde at tænke på nr 3.. og omvendt er jeg smadder bange for at vi til den tid ikke kan.. og vil fortryde vi ikke kom igang noget før. Nogle af jer der har sådanne tanker??
Jeg tænker at det er helt naturligt at gøre status efter en sådan oplevelse. Og det har I gjort, som jeg læser det. Netop som vi alle ville ønske at alle gjorde. I mangler ikke nogle store ydre ting og kan tage vare på børnens matrielle behov. Du har fået gjort op med dig selv, at du har behov og lyst til en mere og at du er blevet klar før forventet, fordi du har gjort status (hvilket du måske ikke ville have gjort lige nu ellers). ..og er lyst til det, overskud til det, plads til det enighed om det og så vidre.... Så spring ud i det, og tager det tid denne gang, er der nok også en grund til det. Jeg hælder så til, at hvis man skulle midste den ene eller begge sine forældre, så hellere være to om det, end helt alene og aldrig at have nogle som forstår netop hvilken opvækst det har givet dette barn. Jeg er af en søskendeflok på tre. Vi blev delt imellem vores forældre da jeg (yngste) var 1 1/2 år. Os som fulgtes ad har støttet os i svære tider op ad hinanden og har noget sammen som min ældste bror mangler. Og han har manglet en, som forstod hvordan det var at vokse op med min far og stedmor. I dag som voksen bruger jeg stadig min yngste storebror til at snakke med om fortiden som vi oplevede den og hvordan vi ser på det nu. Jeg har så ikke mistet en forældre (eller jo, idet jeg mistede min far, ikke til døden men til hans nye kone, men det er en anden historie), men har haft en psykisk såbar men meget kærlig og givende mor.
Ved ikke lige hvad jeg skulle kalde det, ikoner, idoler, figurer, modeller? Men jeg tænker, er der nogle temaer som i ikke kan lide? Peter Plys, Disney Prinsesserne, Hello Kitty, Spider Man, Cars osv. Alle de der mode-ting. Jeg personligt kan ikke lide Peter Plys - det er selve bamsen og grislingen jeg har anti imod, ved ikke helt hvorfor - der er bare et eller andet jeg ikke kan lide  Det samme med Barbapappa eller hvad de hedder, de er også trælse og jeg går af princip uden om alle ting med dem på, lige som med PP. Disney Prinsesserne har jeg som sådan ikke noget imod, men jeg kan ikke lide at de er over alt. Altså enten køber man noget med dem på eller også kan man ikke få noget til piger? De er kønne og jeg syntes de er ok fine, men det er mere princippet i at man "skal" vælge mellem de her in'ting jeg stejler over. Tag noget så latterligt som de der solskærme til ruden i biler; til piger er det prinsesser, til drenge er det Cars og til begge er det Peter Plys  Hvorfor ikke et større udvalgt, gerne neutralt  Nåmen, er jeg den eneste med sådan lidt et antiparti over for nogle ting/ikoner? Kald mig bare skør 
Imorgen skal vi på besøg i den private dagpleje Team Evig Glad .. En hel nystartet dagpleje, der tilbyder børnene alt det jeg mangler af vores kommunale dagpleje lige nu .. Mikkeline elsker sin gæsteplejer, men er ikke særlig imponeret af hendes faste plejer.. Derfor blev jeg egentlig lovet at jeg kunne få hende flyttet fast til gæsteplejeren (som egentlig også var hende jeg ville have fra start) men nu er det pludselig ikke længere en mulighed, den ledige plads blev givet til en anden uden jeg blev spurgt om jeg stadig ville flytte hende.. Gæsteplejeren er sådan en der hiver ungerne med ud uanset vejret, plukker bær i haven, cykler ud på ture og generelt bare lader børnene være med i alt .. Jeg er sikker på det er derfor hun elsker at være der.. Den private plejer vi skal besøge har også en cykel som de kører ud med hver dag, hun har et shelter hvor det er meningen ungerne skal sove middagslur i soveposer, hun har borde og stole i børnehøjde så de selv kan komme til og fra bordet istedet for de skal plantes i højstole... Nåja og så deler hun mit motto "learning by doing" ...  Nå men egentlig ved jeg ikke helt hvad jeg vil med dette indlæg .. Der har været skrevet så meget om for og imod privat dagpleje herinde at jeg nok kan få svar på alle mine spørgsmål ved at søge i dem ... Vil vidst bare dele min glæde- glæder mig som et lille barn til at se om den her dagpleje er noget for prinsessen... Hvis nogle har lyst til at dele deres erfaring med private dagplejere vil jeg hellere end gerne læse dem ... 
Det lyder rigtig spændende!! Håber hun elsker det så i kan flytte når nu ikke I fik den i helst vil have af de andre. Det er altså bare så vigtigt at de kommer et sted hen hvor man er glad og tryk ved at de skal være. Har ingen erfaring med det ellers, ville bare lige ønske held og lykke...
er da lige meget hva du vil med det - og lige meget hva nogen siger om den ene DPtype frem for den anden. Hovedsagen er du har fundet en du tror din datter vil trivedes i - og det skal du da ha tillykke OG held og lykke med! Vores (kommunale) er ski*de skøn. Vi er ens i opdragelses metode, ungerne kommer ud hver dag, de går på ture og samler æbler eks, i skoven, tager i legestue, DPerne besøger hinanden med deres respektive unger, hun har hund+hest, vi snakker super med hende, spørger efter råd, snakker privat osv osv osv. Ja hendes unger deltager som end osse i at lege med de små - de esker at ha en slags små søskende der bare tager hjem hver dag   Og de passer gerne vores unger om nødvendigt for en skilling, under DPens opsyn. Det har vi benyttet en gang hvor han var med ude ved deres hest, og fik lov at få en tur. Det er GULD at ha en DP man kan med og er gld for. Jeg havde ik ventet at være så heldig da det sjældent sker! Men vi er SÅ vanvittit tilfredse, og det giver bar SÅ god en følelse når man afleverer!!
Karla er lige stoppet i privat dagpleje, og Sofia er så lige startet. Vi er fuldt ud tilfredse. Karla har elsket at gå der, og Sofias første 14 dage er gået over al forventning. Der bør måske ikke være den store forskel på, om det er privat eller kommunal dagpleje, men de private er jo afhængige af et godt ry for at få kunder i butikken. Vi har ikke valgt vores, fordi den er privat, men fordi det lød som om, den levede op til vores ønsker og forventninger - og de er til fulde blevet indfriet. Held og lykke med besøget! Jeg forstår godt din skuffelse. Det er bare så vigtigt at barnet trives, og det må være frygteligt med den der følelse i maven af, at ens barn ikke er godt tilpas. Som Tante håber jeg for jer, at det er det rette sted!
Tak for kommentarerne ...   ... Vi besøgte jo den private dagpleje i dag - og det lever bare til fulde op til mine forventninger.. Hun er alternativ på den fede måde - og jeg elsker jo netop dette med at man ikke skal passe ind i bestemte rammer .. Og Mikkeline, som ellers kan være reserveret, var helt dus med både hende og hendes mand .. Og så det største plus, udover at jeg tror min datter vil stortrives der, vi bestemmer fuldkommen selv åbningstiderne .. Årh hvad - det troede jeg ikke man kunne ... Er jo butiksansat, hvilket betyder at jeg 3 dage møder 10-17.30, 1 dag 10-15.30 samt holder fri 1 dag hver uge. Ja så arbejder jeg nogle lørdage, men der må manden jo så holde fri .. Så de dage min mand er ude (selvstændig landbrugsmaskinmekaniner) ja så er der ingen problem i at jeg bare henter hende når jeg har fri, fremfor skal have en barnepige de 2 timer fra dp lukker til jeg har fri... Det er simpelthen ønskedrømmen...   ... Og jeg klager da heller ikke over at hun sørger for ALT, selv at vaske tøjet hvis det bliver beskidt - og det gør det jo når de er så meget ude ..   .. Vi har lovet at sove på det, men jeg er bare slet slet ikke i tvivl.. Så nu skal vi bare lige finde ud af hvordan vi får sagt den kommunale plads op og søgt tilskuddet så vi kan få hende flyttet..
jeg hader DET HELE!!!! Ungen er tilgengæld ret vild med barbapapa!!!!
Ikke en specifik figur, men jeg har altid styret udenom det drengetøj med kranier og drabelige piratsymboler på. Det er ikke noget jeg vil klæde mit barn i, da han var 1-4 år. Men det var her, der og allevegne. Nu er han knap 5 år og er ved at udvikle en holdning til hvad der er "sejt". Det er så åbenbart Spiderman, hvilket egentlig undrer mig. For han gider ikke se Spiderman på TV, men der må meget gerne alligevel være Spiderman på tøjet, kasketten, sækkestolen, puden osv. Det får han så lov til at have en mening om. Jeg tror det er noget drengene i børnehaven er enige om er "sejt, Yeearrh!" Jo nu kommer jeg i tanke om en figur, som jeg ikke kan udstå og det er Svampebob. Ikke om jeg vil have noget af det skrammel i hytten og udsendelser med svampen kan da heldigvis heller ikke findes på vores tv.
Nope, er så ligeglad med hva der er på, og hva ungerne nu er fan af. Om jeg køber strømper med Bagugan på eller Thomas tog er mig lige fedt.
Jeg HADER alt det ufattelige grimme drengetøj med plastic tryk på!! Mine drenge får under ingen omstændigheder lov til noget tøj på, hvor der er på, og de plager heller ikke om det  Noget de ALDRIG har fået lov til at se er Bamses Billedbog, jeg kan ikke udstå det ego syretrip han er på! 
... ikke Hello Kitty ... Emma har lidt tøj med figuren, men det er nu mest fordi, jeg ikke har kunnet undgå det. Jeg går også delvist udenom Disney-prinsesserne, men har heller ikke helt kunnet undgå dem. Vores solskærme i bilen er med Cars, og hun sover i Thomas Tog og Byggemand Bob-sengetø, for dem knuselsker hun. Og så har vi helt vildt meget Peter Plys. Jeg elsker Peter Plys - særligt Æsel.
synes generelt det er lidt for meget.. bryder mig specielt ikke om hallo kitty og teletubbies (er de stadig in ??) .. men min datter har allerede fået sit første hallo kitty outfit af en velmenende veninde     synes den kat er så grim og jeg elsker ellers katte.. Er tilgengæld glad for Peter plys især Tigerdyret (min datter har en stribet dragt så hun ligner et lille tigerdyr   ) og klassiske disney figure.. og så ting med køer og i ko mønstre (så ja min datter har også sparkedragte der får hende til at ligne en lille ko     )
Og Bamses Billedbog er bandlyst herhjemme. Jeg hader Bamse. Han er så upædogisk og egoistisk, at det gør ondt. Teletubbies er bare irriterende. Jeg køber glad og gerne t-shirts med både piratmotiver og et påtrykt cookiemonster ansigt. Markus' værelse har Peter Plys tema, jeg elsker æsel. Han er så kær. Han er særligt vild med Postmans Per for tiden, skal se sine dvd film, igen og igen. Ham er jeg ikke så begejstret for heller, men jeg kan godt lige udholde ham.
Jeg hader det hele! Og går altid udenom det. Frida har dog sengetøj med prinsesser på, men det er en gave hun har fået engang, fordi familien ikke deler samme holdning som mig og tøsen sover ganske fint i det. Men at klistre værelset til i plakater m.m. håber jeg aldrig sker. Og vores solskærme i bilen er.... ta daa... SORTE!
Jeg elsker Peter plys men hytten er ikke overplastret med ham og hans venner  Jeg kan ikke li Hello Kitty den er for komerciel og japansk til min smag. Men tror faktisk ikke jeg ville forbyde nogen af de her børne mode fænomener hvis barnet en dag gerne ville ha en trøje med en bestemt figur på, det kan jeg ikke se nogen grund til.
...Mig ikke rigtig om nogle af de ikoner. Jeg har arbejdet i børnehave og der fik jeg virkelig nok af Hello Kitty, som jeg vist er ved at brække mig over. Resten bryder jeg mig bare ikke om! Jeg må ærlig tilstå, at jeg også har det lidt svært med H og M´s "I love Mum" og "I love daddy" tryk. Så når baby pigen kommer ud, bliver hun klædt i hvad andre folk vil kalde kedeligt tøj, men det er altså det hendes mor bedst kan lide (Og far er ligeglad). Ved nu godt at om få år har jeg intet skulle have sagt, men nyder det så længe jeg har:-) Mvh. Tuxi
man som sådan skal bestemme, hvad børnene skal se. Forstå mig ret, selvfølgelig skal man det, men hvis barnet elsker Thomas Tog, skal det i mine øjne have lov til at se det.. Frederik får ihvertfald lov til at se det tegnefilm/børnefjernsyn, der interesserer ham - også selvom noget af det driver mig til vanvid.. 
Teletubbies og Hello Kitty er nogo herhjemme! TB fordi jeg synes det er hjernevask og HK fordi den bare er OVERALT på tøj (hvilket er lidt ærgeligt for jeg synes faktisk meget af tøjet er ret fedt   )
ih hvor dejligt, jeg troede kun at det var mig der ikke kunne fordrage Bamses billedbog, ikke engang som barn kunne jeg lide det. Og teletubbies bliver bestemt heller ikke noget mit barn vil blive udsat for. Nu har jeg jo ikke nogen børn i forvejen, så jeg har ikke rigtig fulgt med i hvad der er populært i øjeblikket, men Peter Plys kan jeg stadig godt lide idag, og må indrømme at jeg rent faktisk godt kan finde på selv at se Peter Plys tegnefilm hvis jeg er syg....overvejer faktisk om børneværelset skal have Peter Plys tema...men det er der jo heldigvis et par måneder til at overveje endnu. Mht. solskærme så kan jeg anbefale at få sat tonet film på bagruderne istedet, så er man helt fri for at barnet bliver kogt i solen og de kan stadig se ud.
Vi har været mange igennem  Min dreng har været lykkelig for sin Teletubbies trøje da han var mindre. Efter det var Kaj og Andrea et hit! Og nu sover han med Postmand Per nattøj. Flere trøjer med Thomas Tog er et kæmpe hit. Lynet er da også lidt med.. Og en enkelt med Byggemand Bob. Chuggington på undertøjet, og Thomas Tog på sengetøjet. Ork ja, vi hopper med på det hele - hvis bare det er alderssvarende. Jeg synes det er usmageligt med små børn i Spiderman eller Star Wars tøj. Figurer som de enten ikke aner hvem er eller er for små til at forstå. Svampebob er jeg heldigvis forskånet for endnu  Bamse opfører sig jo i bund og grund som de fleste på 5, og ham ser vi også ind imellem. Ja han er ego, men hvor programmet er upædagogisk har jeg altså svært ved at se. Han er jo netop sjov fordi han aldrig bliver ældre. /Mia.
Magnus har ingen begrænsninger, og er med hans 3 år dybt forelsket i Lille røde traktor og traktor tom. Han ser også lidt postmand per og teletubbies. Moderen derimod er dybt forelsket i ALT med disney, og køber film, bøger, plakater m.m. - men Magnus vælger selv hvad han vil se og læse. Vi snakker meget om hvordan man bør opfører sig og hvad der er rigtig og forkert så ser ikke noget problem i hans alderssvarende valg af underholdning - men mor udtrykker nogen gange hendes mening ligesom teletubbies holder pause for mors skyld  Hvad der er på tøj m.m. er en blanding af hvad Magnus kan lide og hvad moderen syntes der ser godt ud.
Jeg kunne ikke være mere enig med Tina*westlife* Jeg afsyr Bamse og hans egocentrerede væsen.
Hello Kitty  Babuschka (eller hvordan det nu staves)  Teletubbies  Men altså - hvis lillepigen forelsker sig i nogle af ovenstående, så vil jeg da ikke forbyde det. Værre er det med Sigurd Barrett (jeg HADER ham!!!) og Pjerrot (som jeg er bange for). Det bliver nogle store kameler at sluge, hvis de bliver et hit for hende... 
bestemt ikke vild med Hello Kitty. Det er bare for lyserødt til mig. Men skulle lillepigen blive vild med Hello Kitty, overlever jeg nok.
Årh, hvor lyder det bare herligt  Karla går også i privat dp, og jeg er så glad for det. Karla stortrives deroppe, og elsker din dp-mor, samt hende 3 piger på 15, 14 og 8 år  Her er det på en gård, hvor der er både køer, høns, katte og kaniner. De er med i stalden og i starten af sommeren her, overværede de en ko kælve, hvilken oplevelse 
Hvor er det sjovt hvad forældre vægter højest. Er selv dagplejer, og jeg møde mange forældre som jer som vægter det at børnne kommer ud i naturen hverdag højt, at vi har heste,køer og andre små dyr, og at børnene får en masse små færdigheder i at begå sig i naturen. Andre forældre vil kun havde et smukt rent hjem, ingen bedkidte børn, og der må bestemt ikke lugte som der nu engang gør her ude på landet. Jeg tillader mig lige at bruge din tråd til at undres højt, over de forældre som ikke ser værdien i at deres børn kommer ud og bruger krop og sjæl i det fri, og er glade med røde kinder og kolde næser. Karina
Jeg vægter at mit barn trives, højest ... Havde jeg nu haft sådan en "perlepige" der kunne sidde timevis og lave perler eller tegne- ja så havde jeg sikkert også vægtet et fint rent hjem osv...   ... Men nu har jeg bare en 1 årig dame der slægter sin mor alvorligt på - og hun trives med udetid og gang i gaden - og beskidte hænder..  Jeg håber da helt bestemt at forældre vægter deres barns trivsel højere end deres egen opfattelse af hvordan tingene nu skal være ..   ..
jeg suger lige til mig af information, her   . Min lille Karla skal starte hos en privat dagplejer her i september. Vi valgte hende ud fra at hun udstrålede en varme og ro og kærlighed til børn. Hun gør meget ud af at være ude med børnene, at give dem oplevelser i naturen og hos de nærmeste naboer (hhv en børneelskende landmand m køer og en ældre dame med geder der elsker at blive fodret). Rengørings- og oprydningsstandarden i hendes hjem kunne ikke rage mig mindre så længe der ikke er tale om sundhedsfare   . Jeg ønsker en dagplejer der kan holde af min datter, trøste hende når hun skraber knæet, give hende et kram og få hende til at grine og føle sig tryg. Kan hun lære hende at lyne en lynlås er det super, hvis ikke, så skal jeg som forælder nok påtage mig den opgave   .
Vi har også selv overvejet privat dagpleje, men hvad gør man i tilfælde af sygdom. Kortvarig er selvfølgelig ok, men hvad med evt. langvarig sygdom?
Ja det er jo den største ulempe ved privat - at man selv skal finde pasning ved dagplejers sygdom .. (og stadig skal betale for pladsen de første 5 sygedage) ... Vi er så heldige at min mand er selvstændig og at jeg selv er deltid og helt reelt kun behøver arbejde 2 dage om ugen - derfor skulle vi nok kunne få det til at hænge sammen ved evt sygdom.. Og skulle det gå så galt at dagplejeren må stoppe helt, så er man jo sikret plads i den kommunale pasning med 1 mdrs varsel .. Mange private plejere er også gået sammen med andre og kan derfor hjælpe hinanden - vi har dog bevist fravalgt en med sådan en ordning da jeg ikke bryder mig om tanken om gæstepleje - og gæstebørn pga sygdomme ...
Jeg er bestemt heller ikke vild med alle de ikoner som børnene bliver bombaderet med. Af samme grund går jeg også udenom alt hvad der hedder sengetøj, tøj osv. Omvendt har jeg også den holdning at hvis vores datter som 3 årige brændende ønsker sig en bluse eller et sæt sengetøj med fx. hallo kitty så skal min afsky over for ikonet ikke være afgørende for om hun skal have det eller ej. Men hvor ville jeg ønske mig at der var lidt mindre hallo kitty på HM tøjet.
Jeg kan slet ikke se det søde i Peter plys. Jeg fatter ikke at man overklistre i et helt børneværelse med peterplys. Det er smagsløs og upersonligt. Det samme med disney prinsesser og Cars...  Det er i min verden bare ikke nuttet at pakke sit barn ind i peter plys tøj eller værelset. Jeg kan bare ikke se det nuttede i ham, samt alt det merchandaise er upersonligt. Har det på samme måde når man går i Babysam og køber et helt værelse i samme type møbler. (især hvis der er peter plys på) Uha jeg ved godt at mange synes det er fantastisk. Det er fint for dem. Bare jeg slipper!
Jeg er så fuldstændig ligeglad. Og det er børnenes værelse - ikke mit. Nu har vi ikke noget specielt tema, men om der er det ene eller andet på solskærmen, eller den 6 årige syntes det er fedt med spiderman på maven eller den 5 årige syntes hun er så FLOT i Hello Kitty - jamen fred være med det. Det under jeg dem gerne! Nu er alt jo ikke med Hello Kitty, og har jeg som voksen behov for at mit barn skal se " præsentabel ud i voksen øjne " ... ( øv hvor kedeligt   )så kan jeg jo bare iklæde hende hendes pomp de lux tøj el lign ( som hun næsten hader ). En ting som dog aldrig kom på drengen her var Molos pistoltrøje. 
Så længe jeg bestemmer hvad han skal have på kommer han ikke i tøj med figurere. Synes simpelthen det er så usmageligt! Desværre sender svigermor en gang i mellem en kasse så stor fyldt med crap-tøj med både sjov skrift og figurere på. Heldigvis bor hun helt i England, så hun ser ikke at han aldrig har haft noget af det på...   Så hvis der er nogle der mangler tøj med fjollede print på fra str 56-92 skal I endelig bare skrive!!! Når han en dag bliver så stor at han selv vil bestemme skal jeg ikke udelukke at han får noget med Bob eller Thomas tog. Men det bliver først den dag han virkelig plager... Det sidste nye fra svigermor der et komplet sæt af alle Toy Story figurene i XL som allerede er indkøbt så han kan få en til jul fra nu af og til han er 14...
Jeg har som udgangspunkt ikke noget imod nogle af dem - jo de dét barbapapapappaer dér kan jeg slet ikke udstå, og baby har lige fået en øøøndig sparkedragt med én af rædslerne på   Heldigvis er ungerne også bedøvende ligeglade med dem  Nå, men   elsker jo disney og elsker askepot, tornerose og allesammen. Desværre er det bare blevet masseproduceret i en sådan grad at der ikke er lagt kærlighed i figurerne mere.   Det ligner noget, og er sikkert også, der lige vups er kreeret i en håndevending. Skide ærgeligt. Her bliver der til tider købt cars og toy story ting, oliver elsker det   Men det skal dælme være kvalivarer så, gider ikke se på en skeløjet mcqueen eller en buzz lightyear med vatarme   Prinsesserne er yt, de var in i starten - men det var også dengang de nærmest 'lige var kommet frem' - forstå mig ret. Dengang man lige skulle se det an og før man begyndte at lave AAAAAAAAAAAAAAAAAAAAAA...AAAAAAAALT med det. De siger ikke Franciska noget mere. Hun har dog et smykkeskrin og en hårbørste med tornerose på fra eurodisney, og det er simpelthen så skønt lavet. Virkelig detaljeret og rigtig godt kram! Dét har også holdt i over 5 år nu  Til gengæld er hun vild med Hello Kitty, men det er ikke sådan at hun har fem bluser og ti par sko med den på. Nej, hvis jeg lige faldet over noget der ikke er set så tit før - eller jeg bare ikke har - så kan det da godt købes. Senest var det tandbørster med kattehovedet på 
Man kan vænne sig til meget, og eftersom at jeg selv kom til at præsentere min søn for Teletubbies, ja så har jeg måtte affinde mig med, at det altså er det, han vil se. Før det var Emil Fra Lønneberg det store hit, og nu er han så småt ved at gå over til Cars. Men der er også Thomas Tog, Barbapapa, Elias, Byggemand Bob osv. Jeg kan godt finde på at købe et eller andet med hans yndlingsfigur på, men han drukner på ingen måde i det. Og selvom jeg ikke ligefrem deler hans begejstring for de forskellige ting, så tager jeg nu ikke skade af, at det er i huset. Bare han er glad. Dog gider jeg ikke dødningehoveder og ting i den dur. Der er min grænse. Men falder han for sådan noget en dag, ja så må det vel også indenfor min dør. Suk!!! 
Barbapappa, teletubbies, bamse (den egotripper) og hello kitty... Jeg køber det derfor ik, da jeg ik sys det er sødt (et problem med en pige, da jeg sys nærmest ALT er hello kitty!!!) Får han det af andre, ja så vil han da få lov at ha det på.