jeg har en DV på 1,72 og en Gaupen trailer der er fint stor nok til ham, MEN hvis han beslutter sig for at knalde hovedet op er der altså ikke nogen trailer der vil være høj nok!!!!!!!! Jeg har haft akkurat samme problem som dig, min slog også hovedet op i loftet og panikkede for så at drøne ud med 480 i timen. Jeg har trænet og trænet brugt TIMER på at læsse ham når vi skulle hjem og bandet og svovlet! Så fandt jeg ud af at jeg skulle prøve at træne ham til selv at gå ind i traileren, dvs jeg bliver stående udenfor og så går han selv ind, dette har vi efterhånden brugt nogen måneder på (skal siges der ALTID er foder i traileren til ham når han går op) Det eneste der blev forlangt var at han skulle gå lidt op og så bakke ud igen uden noget pres overhovedet! Så næste dag skulle man lidt længere ind og så ud igen + jeg har trænet ham fra jorden til at bakke med sænket hoved. I dag kan jeg læsse ham på 5 min både ud og hjem og kører med ham selv, men kommer der et modtræk i tovet så knalder han stadig hovedet i loftet. Jeg smider grimeskaftet op over halsen på ham og dasker ham stille på bagparten og siger "frem" Det kræver tålmodighed og ikke 117 andre der samtidig står og giver gode råd. Spænd traileren efter bilen og find nogen dage hvor du har rigtig god tid, væbn dig med en engels tålmodighed og masser af godbidder så skal resultatet nok komme. mvh Vipse Det KAN lade sig gøre, vi havde en Brenderup trailer før og den var meget for lille til ham så derfor blev den skiftet ud med en Gaupen der både er højere og bredere og længere. Pøj pøj med det!
Jeg havde en hest der ikke var speciel høj, men han kunne ikke klare hvis han øre ramte taget inde i traileren. så slog han også op med hovede og gik i panik. vi "løste" problemet med at give han en hut på, når vi skulle ud og køre, så syntes han det var ok ! jeg ved ikke om en hut er miraklet for dig/din hest, men det løste mit læsse/øre problem. Held og lykke med det..
og sæt den på igen når hun er inde. så skal du ikke kravle under den såfremt du trækker hende ind, og hun skal ikke aktivt løfte hovedet - og pladsen virker knap så trang
at din bom ikke bare lige kommer af - tja, så er løsningen måske at købe en mere rummelig trailer, selvom det er en dyr løsning
Læste lige din tråd. Har selv lige søgt gode råd pga min store dreng på 178 også knalder hovedet i loftet og sætter sig på bagbommen- bare fordi han kan. Men nå - det var ikke lige ham det drejede sig om... Jeg skrev på facebook på hestefolk siden angående en god rummelig trailer til store heste, der er jeg brændt varm på en Ifor williams hb511 - de er ikke ret dyre, men meget rummelige. Andre kom også med forslag til; Mustang elite, Humbaur atis, Böckman megamaser, Cheval liberte Gold Classic, Westfalia XL, hendra contessa XL, Boj Bravo Håber du finder en løsning 
Jeg gætter på, at din veninde longerer på en anden måde, end du gør, og det forstår han ikke. Altså skal du lære din veninde, hvordan DU longerer, og hun skal kunne longere ham, før du rider samtidig. Ellers kan det ikke fungere. Det er vigtigt, at din hest får gode oplevelser! Ellers er muligheden, at du med en hjælper ved hans hoved lærer ham hvad fremad betyder. Det gør du ved, at du giver ham signalet til fremad med schenklerne (små "dut" med hælene, brug ankelleddet, ikke knæleddet) lige inden hjælperen trækker frem. Det går MEGET hurtigere med forståelse, og du kan nøjes med mere finde hjælpere, hvis du udover det at fjerne pres ved reaktion, også bruger foderbelønninger. Jeg bruger et klik til at markere det præcis rigtige sekund før foderbelønningen. I det hele taget kan klikkertræning komme til at gøre en stor forskel for jer, så det vil jeg anbefale, at du sætter dig ind i og begynder at bruge. Dernæst kan du gå over til, at du rider mange runder stille rundt i ridehuset, så hesten lærer at balancere. Men det skal gå stille og roligt. Når noget går galt, skal du stoppe, få ro på hesten og så sætte i gang igen. Jeg kan ikke blive helt klog på, om han har separationsangst eller ej. Hvordan er han, hvis du er alene på banen med ham? Og har du adgang til hjælpere, som vil hjælpe dig regelmæssigt?
Nej vi longerer egentlig på samme måde. Min veninde er hende som hestene står ved. Og hun har hjulpet mig i mange år med undervisning og træning. Så mener selv vi gør det på samme måde. Vi begyndte også i starten at ville longere ham først (uden mig på ryggen)... Og bagefter med mig på ryggen... Men han er slet ikke tryg og glad ved denne metode  Det med hjælperne er nok mere en løsning for ham tror jeg. Og skal nok tage det i et stille og roligt tempo, så han ikke føler noget stort pres. Pinligt, men bliver nødt til at spørge dig hvad du mener med "klik" ??? Og klikker træning?  Seperationsangst ved jeg nu heller ikke om det er... Der er jo intet galt i stalden og på folden.... Det er kun når vi rider, og mest på banen, ikke så meget på turen... Så det er lidt forvirrende signaler.
Jamen når han er alene på banen så vil han helst ikke fremad, både fra jorden og med mig på ryggen.... Det er meget underligt. Ja min veninde hjælper mig hvergang jeg er ude ved hestene 
Klikkertræning er en træningsmetode, hvor man med en lyd - et klik, markerer når hesten har gjort noget rigtigt. Klikket følges altid af en godbid. Jeg har skrevet en artikel om det   som giver en nærmere forklaring. Separationsangst viser sig normalt ikke på folden, med mindre hesten går ude alene? Og viser sig i stalden når hesten er alene. Er hesten - uanset situation - urolig når den er alene? Men dit første indlæg hed, at hesten ikke vil rides alene. Jeg synes mere det lyder i retning af, at hesten slet ikke rigtigt kan rides. Jeg synes også, det lyder som om longeringen i sig selv er et problem for hesten - og det skal enten løses, eller hesten skal ikke longeres. Altså - hesten skal lære at forstå hjælperne, adlyde dem og være tryg ved ridning - så bliver den formentlig også til at ride. Men du skriver også et sted, at den ikke vil gå hjemmefra når du trækker. Kunne det være manglende forståelse af dine hjælpere og signaler og generel utryghed ved håndtering af mennesker, der er sagen?
Har lige været inde på din side og læse lidt om klikkertræning, hvilket jeg finder meget spændende. Jeg vil jo gerne til bunds i hvad det er han ikke forstår og vil super gerne finde løsningen på den rigtige måde. Kan man i stedet for en "klikker-lyd" bruge ordet "dygtig" hver gang han gør noget rigtigt? Og hvordan foreslår du jeg starter denne form for træning? Skal jeg starte helt fra bunden af? Og skal det være inde på ridebanen, eller et andet sted? Min veninde skal på ferie fra i morgen af og 3 uger frem, så jeg skal passe hestene imens. Så det giver mig mulighed for at fokusere på at træne de basale ting med ham (fra jorden af). Skal jeg træne med ham alene på banen, uden andre heste? Så det bare er ham og jeg  Jeg tror i bund og grund at alt hans adfærdsændring har noget at gøre med i sommers da han havde de dumme tandspidser. Han må virkelig have haft ondt og synes det er en krig at skulle ride dressur på banen. Han begyndte jo at blive mere og mere irritabel og sur. Og jo mere han strittede imod jo mere fik han lov at "holde fri". Jeg satte ham ind i stalden hvis han var for genstridig og sur. Jeg tror det helt tilbage herfra at han også lidt har fundet ud af at han kan træne rytteren, i stedet for at rytteren træner ham. Jeg har gjort det som han ville... Og fjernet presset fra ham mere og mere... Idag når jeg rider ham tør jeg næsten ikke kræve noget af ham. Roser ham bare når han går frem! Ved ikke hvad du siger til dette og hvordan jeg bør gribe det an? Skal jeg begynde at kræve noget af ham mens jeg rider med den anden hest på banen? Eller tage et lille skridt af gangen? Ransom går sammen med 3 andre heste på folden. En hoppe der hedder Marchella (hende der bestemmer) og deres 2 føl, Magic på 2 år og Marco på 3 år. Men her på folden kan han sagtens stå i den anden ende af folden selvom de andre går fra ham. Når jeg lukker dem ind og ud af stalden er det ALTID Ransom der går først. Han virker ikke utryg ved at gå ud på folden som den første og ikke vide om de andre kommer med. Er der nogen måde man kan finde ud af om problemet er seperationsangst?????? Nu er det længe siden jeg har prøvet at longere ham, synes du jeg skal forsøge igen eller hvordan? Han har altid kunne forstå hjælpere og adlyde dem uden problemer. Men omvendt kan man jo sige at det er længe siden jeg har reddet ham ordentligt og virkelig krævet noget af ham på ridebanen, så ved ikke om jeg måske kan være blevet dårligere til at bruge mine hjælpere??Men det er siden juni måned at han begyndte at ændre adfærd pga. smerter i tænder. Har hørt fra andre ryttere at der kan gå MEGET lang tid inden hesten glemmer det med avs i tænderne... Mht. at han ikke vil med når jeg trækker ham på tur er det lidt svingende... De gange jeg har trukket ham alene har han virket mere opmærksom og ville godt med. Men sdiste gang hvor vi havde Marchella med på turen, stoppede han pludselig op og nægtede at gå mere. Marchella kom tilbage til ham flere gange og gik hen ved siden af ham for at prøve at få ham med... Dette hjalp ikke. Så derfor prøvede jeg at sætte mig op, og så gik han frem. Meget underligt.. Jeg tror muligvis problemet er manglede forståelse for mine hjælpere og signaler han er i tvivl om, men ikke at han er utryg ved håndtering af mennesker. Han virker mest utryg ved ridebanen generelt! Var lige ude og ride idag sammen med min veninde en sidste gang inden hun tager på ferie. Jeg når næsten ikke at sætte mig op på Ransom før han straks vil gå hen til Marchella. Ellers rider han frem af sig selv lige efter hende. Sætter selv i trav og gallop uden jeg krævere det store af ham. Jeg giver tegn til gallop med schenklerne så han ikke bare traver hurtigt afsted. Det lystrer han fint på. Jeg kan også godt stoppe ham fra trav til skridt selvom Marchella traver videre. Men han er ikke glad for det, så hiver han lidt i tøjlen eller vil løbe efter igen. Da jeg stiger ned af ham, trækker Marchella ind i stalden, og Ransom vil med. Men jeg ville prøve om jeg kunne trække ham lidt rundt i en volte. Men det gad han ikke, han vil kun ind i stalden ligesom hende.  Er meget forvirret over det hele, men håber virkelig du kan give nogle gode råd...
Ja, men klikket er mere effektivt. Et ord drukner iblandt så mange andre ord, og når timing er vigtig er klikket langt mere præcist. Jeg starter som regel i stalden, med hesten på den ene side af boksvæggen, og jeg på den anden. Og jeg starter med at få hesten til at berøre et target - fx. låget fra en spand. Når hesten har forstået sammenhængen mellem klik, godbid og handling kan man bruge det til alt. Men jeg vil foreslå dig at få nogle timers undervisning i det, så du bruger redskabet på en effektiv måde. Hvis han er mest rolig ved det, så ja. Hvis han er mere rolig når der er en anden hest, så er det bedst at træne ham med en anden. Du skal bestemt tage et lille skridt ad gangen. Hvis kræve noget mere betyder, at du skal slås med ham, så skal du starte der, hvor det går godt, og så gradvist hæve kravene en lille smule. Kampe gør ingen gavn. Og så lyder det som om du har brug for hjælp udefra. Men jeg kommer det nok ikke nærmere, når jeg ikke har set hesten. Det er nemt nok. Hvis hesten kan et eller andet uden problemer når der er andre heste, og ikke kan det samme, når den er alene, så har den separationsangst. Ellers ikke. Kun hvis du har et konkret formål med det, ellers ikke. Min erfaring er, at hesten glemmer ret hurtigt, når smerterne er væk. Ellers må man gentræne signalerne. Jeg ved ikke, om du er blevet dårligere til at bruge dine hjælpere, jeg tror det er mere sandsynligt, at hesten af en eller anden grund ikke efterkommer dem mere. Jeg afviser ikke, at tandproblemerne kan være årsagen, i så fald skal han have ny tillid til, at han kan rides uden smerter. Det vil dog være noget omfattende at forklare her, hvordan du skal bære dig ad. Ja, det er underligt. Men tyder i hvert fald ikke på separationsangst. Snarere på, at han ikke bryder sig om at gå hjemmefra. Enten fordi det er skræmmende at være ude, eller bare fordi det er bedre at være hjemme. Jeg er ganske bestemt enig i, at der er noget galt med signalforståelsen. Så sørg for, at der sker rare ting derude (fx. foder eller kløen) i en periode, til han synes det er et bedre sted at være. Derefter kan du begynde at træne ham igen. Måske det er nemmest (og dermed mest trygt) for ham at rende bagved Marchella. Og så vælger han det, når han kan. At han i dette tilfælde reagerer fint på galophjælperne kunne tyde på, at bag hende er han rolig, og så vil og kan han høre efter dine hjælpere. Altså sådan at forstå, at han måske godt forstår dine hjælpere, men er så utryg (af en eller anden grund) at han ikke rigtigt kan "høre" dem, fordi han er så optaget af noget vigtigere - af det, han frygter. Dvs. at hesten basalt set (som de fleste heste) er samarbejdsvillig. Men at han af en eller anden (for ham god) grund, ikke kan gøre, hvad du beder ham om. Det er jeg også, der er flere forskellige muligheder for, hvad der er galt. Jeg gentager, at du har brug for hjælp fra en kompetent person, som kan hjælpe dig med at finde ud af, hvad problemet er, og hvad du skal gøre ved det. Og som kan lære dig det, du har brug for, for at kunne arbejde dig igennem problemerne.
I morgen vil jeg tage ud og købe en klikker og starte nogle små øvelser med ham. Vil som du selv skriver starte med det inde i boksen og derefter på banen. Og på banen kan jeg evt. ligge lidt hø og æbler ud så han føler det er sjovt at være derude, og forbinder det med noget godt.   God ide. Hvad vil det koste at få en udefra til at komme og hjælpe mig, hvad vil det i så fald koste ca? Og kender du nogen der er i nærheden af Assens på fyn. Som du kan anbefale? Mht. Seperationsangst så kan jeg prøve lade ham være i stalden alene mens de andre er ude og se om han på den måde slapper af eller om han bliver helt panikslagen... Men hvis jeg skal være ærlig tror jeg ikke det er seperations angst. Jeg vil prøve at arbejde på signalforståelsen ved hjælp af klikkertræning som du foreslår, har kigget lidt videoer på youtube. Men har lige et spørgsmål mere: Hvordan får jeg viderbragt øvelserne (når han forstår dem 100%) til ridningen, altså med mig på ryggen... Simple signaler som frem, stop og bak? Skal man stadig bruge klikkeren og godbidder her? Er meget glad for dine råd og din tid. Synes allerede jeg har fået øjnene mere op for hvad det egentlig er der foregår 
Det er virkelig dejligt at høre, at du kan bruge det til noget! Jeg kan på Fyn anbefale dig at kontakte Maiken Lysholm Sten, som er virkelig dygtig. Hun bor ved Nyborg.  . Jeg hælder også mest til, at det handler om manglende signalforståelse og forvirring. Hvis man ikke helt ved, hvad den virkelige årsag er, så kan man også tage en beslutning om, at arbejde en bestemt vej og se, om det virker. Hvis du ikke oplever fremgang, så er det muligvis fordi der i virkeligheden er noget andet, der står i vejen. Altså vil jeg anbefale dig at begynde at arbejde med signalforståelse, men have i baghovedet, at separationsangst eller andet også kan spille en rolle. Det er let nok at tage signalerne med op på ryggen. Alle heste lærer i løbet af 2 sekunder at tage godbidder fra ryggen og så bruger man bare klikkeren helt på samme måde som fra jorden. Man skal bare huske, både fra ryggen og fra jorden, at man SKAL stoppe og give hesten en godbid hver gang, man har klikket. Men med tiden sparer man på klikkene. Det sker i øvrigt helt af sig selv, at hesten stopper når den har forstået hvad det går ud på  .
Vil da lige prøve at høre hende hvad det i så fald vil koste mig at få kigget på ham. Er nemlig studerende så jeg vælter ikke i penge  Men hvis det er nødvendigt så er man jo nødsaget til at ofre penge på det. Jeg vil prøve at arbejde med klikkertræning i noget tid og se om der kommer fremskridt. Det tror jeg nu at det vil. Sidst jeg lavede lidt øvelser i HS gik det rigtig godt og han virker engageret i det. Jeg kan lige komme med en tilbagemedling til dig når jeg har trænet lidt med ham, nu hvor du har givet mig så mange gode råd  Det eneste jeg er "bange for" er at jeg ikke kan få signalerne med op på ryggen. Er bange for at han ikke gider gå frem som er det største problem. Men Jeg håber da det vil virke med klikkeren og det sætter hans motivation igang. Og at han kommer til at føle sig tryg efter mange øvelser...
Jeg vil rigtig gerne høre nærmere hen ad vejen. Det er intet problem at bruge klikkertræning fra ryggen. Man skal bare lige fodre hesten fra ryggen, men det er bare lige at række sig frem, og få lært hesten, at der også kommer godbidder fra rytteren. Heste, der er ved at blive tilredet kan tage godbidder fra ryggen, når de har haft rytter på i omkring 3-4 min. af deres liv....... Jeg kan også anbefale dig at købe adgang til Epona TV, det er billigt og der er mange lærerige videoer om klikkertræning - bl.a. er der en del videoer med Maiken.
Jeg synes det lyder som om du har dårlig samvittighed over at du har forsøgt at ride hesten mens den havde tandproblemer. Tror at du for din egen skyld skal få checket hesten af kiropraktor eller massør, så du er sikker på at hesten ikke har ondt. Hvis du er usikker på om hesten har ondt nogle steder når du vil træne den, så forplanter den usikkerhed sig til, at du ikke heeeeeelt tør kræve noget af den. Og du skriver at du slet ikke presser hesten til at gå frem, men at den gør det helt af sig selv. Hesten bliver ikke særlig tryg ved selv at bestemme. Den vil gerne have en kompetent leder, der er SIKKER på hvad hun vil. Altså vil hun have mig til at gå frem, eller skal jeg stå stille, skal jeg trave eller skridte. Tænk over, TROR du hesten har smerter. Finder du frem til, at det har den ikke, så ret ryggen og skuldrene, gå rank frem ved hesten ved din side og sig SKRIDT og være helt overbevist om at hesten følger dig. Så snart du tænker, gad vide om han går med i dag, ja så har den luret din usikkerhed og hvis hesten selv er bare en smule usikker, lavt i hierakiet, pyha, så vil den ikke være sammen med en anden "usikker", men vil hellere være sammen med en stærk hest, som kan få den til at føle sig tryg. Så mit bud er at det er din tvivl, der forplanter sig. Beslut dig for et lille mål. I dag skal hesten uden tøven følge dig når du siger skridt og går frem. En masse ros. Og retur til førerhesten igen. Får du en succesoplevelse ud af det, så er du mere sikker næste gang. En hesteejer som står hos mig, var sidst vinter ikke på toppen rent mentalt og hendes - ellers så glade og godmodige islænder - ville pludselig ikke hentes på fold. Den ville simpelthen ikke forlade den stærke førerhoppe, for at være sammen med et "svagt" menneske. Har også selv prøvet det med min ung-hoppe. Hun var ubalanceret, blev checket af kiropraktor der fandt en hel del. Jeg fik dårlig samvittighed over ikke at have gennemskuet dette, og havde meget svært ved at kræve noget af hende fremover, så hun slingrede afsted mens jeg tænkte, har hun ondt. Samtidig havde jeg svært ved at fatte at hun var blevet voksen, behandlede hende som en unghest. Så fik jeg en sød og stærk halvpart, hun behandlede hende som hun skulle, nemlig som en nu voksen hest og fik nogle rigtig gode resultater, samtidig med at hun fik åbnet mine øjne gevaldigt. Så tænk dig om. Vær bevidst om hvad DU vil når du tager hesten på en gåtur eller på banen, så skal hesten nok hurtigt finde ud af at nå, jeg tør da godt følge den stærke dame der. Pøj pøj.
Det er nu 4 måneder siden vi fik vores dejlige pony hjem. Han går både dressur og springer, hvilket passer fint til mine 2 piger på 13 år der rider hver deres disiplin  Han er bare en super sød pony på alle måder og pigerne nyder at arbejde med ham. Vi har dog et problem med ham  Vi havde fået af vide han godt kunne sætte af og løbe fremad men at han var nem at stoppe hurtigt igen, så det var vi rolige ved. Det var ikke rigtig noget vi mærkede til da vi prøvede ham og heller ikke til at starte med da vi fik ham hjem. Et par uger efter vi fik ham hjem, blev han forskrækket da min datter åbner sin sikkerhedsvests velcroåbning, siddende på ham. Han hopper og hun falder af da hun slet ikke var forberedt. Dagen efter bliver der arbejdet ved banen da min anden datter skal ud og ride. Det gør ham meget skræmt. Og herefter bliver det til et problem. Han er en pony der er meget opmærksom på sine omgivelser og ekstrem opmærksom på sin rytter... Så hvis pigerne er lidt spændte når de skal ride ham så spænder han selvfølgelig også op. ( Det kan bare være de er irreterret på hinanden og det bliver 13 årige søstre jo indimellem!!) Så vi er havnet lidt i en ond cirkel. Hvis pigerne ikke bevarer roen og får ham stoppet med det samme så løber han ligesom i panik og så bliver det meget svært at stoppe ham. Så det bliver hurtigt en farlig situation. Vi har arbejdet med afslapningsridning i longen. Og pigerne laver en del jordarbejde med ham for at styrke tilliden begge veje. Og man kan også mærke det har hjulpet meget. Men nu har han lige taget et par ture igen og de er begge utrygge ved at ride ham. Og vi overvejer om vi skal finde anden pony. Det vil vi jo være super kede af da han bare er super på alle andre måder.  Jeg tænker også om der er noget der genere ham eller gør ondt når han sætter af. (Det sker også uden sadel) Puha det blev til en lang historie håber ikke jeg tabte jeres interesse undervejs  Har nogen prøvet noget lignende og har i nogen gode råd??
Hej, Det lyder som et gammelkendt problem for ponien, at den af og til panikker, så det er en adfærd, der ligger meget dybt i den. Det er bestemt ikke rart for dine døtre, så noget må gøres. Jeg ville nok anbefale at få en adfærdsekspert ud og kigge. Evt. starte med at tage noget video af adfærden (film X antal timer, så må der dukke noget op, der kan bruges) og send til vedkommende først. Eftersom tidligere ejer ikke har kunnet ændre på adfærden, tror jeg ikke, at I selv kan gøre det helt store. Hvis ikke det er muligt at ændre adfærden, så I kan være trygge ved ponien, tja så skal der jo først og fremmest tænkes på pigernes sikkerhed, og så ville jeg nok bide i det sure æble og sælge ponien - naturligvis med fuld oplysning om problemet. MVH Jette
Hej Jette. Tak for dit svar  Jeg overvejer også en adfærdsekspert. Har du eller andre kendskab til nogen?? Jette.
Hej igen, Desværre kender jeg ikke nogen personligt, men herinde på HN er der nogle aktive indenfor området. Der er f.eks. Henrik/US-Mustang og Tine MJ, som ofte deler ud af gode råd og arbejder aktivt indenfor adfærd, så de kunne måske hjælpe dig, eller måske kender de nogen i dit område. MVH Jette
Jeg er meget enig med Jette (og takker for anbefalingen, selvom vi ikke kender hinanden personligt  . Hesten har sandsynligvis et problem, som I har købt den med. Det KAN dog også handle om stress. Hvis en hest flytter fra et roligt sted, til et uroligt, kan den ændre sig markant på kort tid som reaktion på: Kort foldtid på små folde med skiftende makkere Uro i stalden Skiftende rutiner Andre stressede heste Ryttere der råber af og skælder deres hest ud For lidt stråfoder (heste skal spise min. 16 t. i døgnet) Fysiske smerter (som I måske også har købt den med). Jeg ville i sådan en situation observere hesten i stald og på fold samt under håndtering og prøve at udsætte den for forskelligt, som den reagerer på for at se, om hesten vænner sig til påvirkningen, eller bliver ved at reagere lige meget. Hvis den fortsætter med at reagere, så er det et tegn på en bagved liggende stress, hvis ikke, kan den bare være bange for en enkelt ting. En hest der er bange for mange ting, har også et højt stressniveau. Når jeg kommer ud til sådan en hest, så giver jeg selvfølgelig mit løsningsforslag ift. ejerens forudsætninger og ressourcer. Og mit bud på, om hesten kan blive en stabil ridehest eller ej. NÅr det er en nyindkøbt hest skal man selvfølgelig overveje, om man har købt den forkerte hest og måske høre sælger, om handlen kan gå tilbage. Ellers bør man anstændigvis finde et godt, nyt hjem til hesten.
Hej Jeg skal ride på mindre, men meget mørk vej, for at komme i ridehus. Nu hvor der er kommet nye regler for cyklisterne, tænkte jeg at der måske også var noget for os ryttere når vi færdes på offentlig vej. Jeg rider selv med gul vest med blinkende dioder på og hesten har reflekser på alle 4 ben Jeg overvejer noget til halen og noget på næsebåndet.... Hvad siger I ? Er der lovgivet på området? og jeg vil også gerne hører hvordan i "Klæder jeg ud" når i skal i trafikken i mørke. Hilsen Trine
Hihihi hertil har jeg da en sjov historie  Blev i mandags d 29/10 stoppet af en betjent på motorcykel, da jeg selv var på vej til ridehus   Ooops... jeg havde dækket mig selv og hyppen med reflekser, men det var betjenten nu ikke tilffreds med. Nå men han forklarede at man skal have synligt lys på der skal kunne ses i en afstand på min. 300 m. så går ud fra at de skal være lige så skarpe som de nye krav til cyklerne. Han sagde dog også at jeg skulle have en lygte på ventre fod. Nå men politiet bliver altså glade hvis du har massere af lys på over det hele  Jeg fik dog ingen bøde, men var dog lidt forundret for det havde jeg da aldrig regnet med, at blive stoppe på hesteryg  Nu har jeg så være ude ogg investere i sådan en diodevest, samt en til venstre fod og en meget skarpt lysende pandalygte  Mvh Katrine
Der har da været regler for hvad hest og rytter skal bære længe. Hesten skal have en refleks på hvert ben, min. 5 cm højt og rytter skal bære en lygte på venstre ben, der lyser hvidt fremad og rødt bagud. Om det er blevet skærpet ved jeg ikke - og jeg ville personligt ikke nøjes med det, hvis jeg skulle ride ved vej i mørke.
Når jeg rider ud har jeg altid: Refleksvest på Lygte venstre ben Pandelygte Rød lygte i hestens hale Ben reflekser alle fire ben Refleksklokker alle fire ben Hel refleksdækken (dem fra Horze osm også går foran bringen) Det lyser os HELT op på vej 
når jeg rider i mørket har jeg altid: - refelksvest på - reflekser på alle hestens fire ben - en ben lygte på venstre ben jeg sætter til at blinke, der lyser hvidt fremad og rødt bagud. - en pandelygte på ridehjelmen, for at jeg og hesten skal kunne se ordenligt  - sat en lille rød lygte der blinker i halen på hesten
Tjek evt denne side Og er der ikke noget med at man ikke må have blinkede lygter i vesten længere?
Så har jeg selv: -Refleks vest -Lygte på venstre ben -Refleks på ridehjelm Hesten har: -refleks dækken -Refleks på tøjlerne og på næsebånd -Refleks i halen med blinkende dioder -Refleks på alle 4 ben, med blinkende cykel lygter. Hvide på forben og røde på bagben. -Refleks fortøj. VI KAN SES!!!! 
jeg har selv haft sådan en pony, som jeg selv var for stor til, som jeg købte som selskab til min hest.. han var nok delvist opgivet.. men nu skal du høre min historie: jeg "rettede" ham op ved at altid longere ham først inden han skulle rides, da de nogle gange kan have lidt overskudsenergi. og hvis rytteren var det mindste utryg, gik jeg altid lige ved siden af ponyen, som en slags "støtte pædagog" for ponyen, og nu mere tryg ponyen og rytteren blev, gik jeg langsomt, længere og længere ind mod midten  og udover det, havde jeg nogle gange en rutineret rytter, med følsomme hænder og ben, og det hjalp også meget, fordi rytteren var MEGET rolig. Ponyen endte med at blive solgt til to små piger som skulle ride den, og en rutineret rytter skulle ride den en par gange om ugen 
må jeg høre hvad ponyen hedder?? 
...er det slet ikke en pony til børn. Hvis du er blevet bekendtgjort med problemet af sælger, har det nok stået på i længere tid og ligger måske også dybere i hesten end sælger har oplyst og er derfor ikke sådan lige at komme af med, hvis overhovedet. Hvad årsagen dens opførsel er er sådan set underordnet. Du bør i stedet spørge dig selv om du vil bruge tid og penge på noget der sandsynligvis ikke nytter   samtidig risikere at nogen bliver lemlæstet eller mister lysten til at ride. Jeg ville i hvertfald aldrig lade mine egen børn forsøge sig med sådan en pony. Glem hellere alt om at diverse undersøgelser og træningsmetoder og kom af med den   i kommer galt afsted - livet er ganske enkelt for kort og for dyrebart til dårlige og farlige heste   .
Jeg er enig så langt, at det ikke er en pony for børn - men salg til hvem som helst løser selvfølgelig JERES problem, men hvad med næste barn, som skal bringes i fare? Sådan en hest bør gå tilbage til sælger (som må løse sit eget problem), rehabiliteres af eller sælges til en kompetent voksen, eller den bør aflives. Det er uetisk bare at sende problemet videre til en ny ejer, der er ligeså chanceløs. Principielt går jeg selvfølgelig ikke ind for, at man bare afliver en hest, men hellere det end bare at sælge den videre.......
"kom af med" er selvfølgelig underforstået at det skal være til sælger eller slagter. Det faktum at man er blevet snydt og har købt en utilregnelig hest retfærdiggør bestemt ikke at man forsøger at tørre den af på en ny uvidende stakkel. Den dag alle tager konsekvensen og afliver de værste og farligste heste med det tab der måtte være, fremfor at sende Sorteper videre vil der være betydelig færre der kommer galt afsted med heste og flere glade og tilfredse ryttere 
Så er vi helt enige  .
Tak for de gode svar  Joe som han hedder har vi købt af en pige der havde flere heste/ponyer. Joe har boet hos hende af flere omgange. Hun solgte ham først til en lille pige der ikke magtede ham, hvorefter han kom tilbage så blev han lånt ud til en pige der red springstævner fint på ham men hun blev for stor og Joe flyttede hjem igen. Og så købte vi ham. Jeg ved ikke helt over, hvor lang tid det forløber over men tror max 1,5 -2 år. så det har jo været en urolig tid for ham som jo er en følsom pony!. Hans liv inden det kender jeg ikke noget til. Han bor hos os i en lille rolig stald med 5 ponyer ialt. De går på fold fra morgen til aften i en fredelig flok  Jeg er ikke helt tryg ved at sende ham retur til sælger da hun ikke helt så problemet og derfor ikke videregav det til os da vi købte. Så at sende ham retur for at hun sælger igen det hjælper nok ikke pony eller nye ejere!! Jeg har fået kontakt med en der allerede mener vi kan gøre noget ved hans kost og har flere ideer så det forsøger vi lige inden vi opgiver den dejlige dreng  Hvis det ikke hjælper må vi finde et nyt hjem til ham og det bliver med helt åbne kort 
Nu kan det jo meget vel være at sælger IKKE har noget problem med ponien - men at det er jer som har købt en pony som ikke passer til jer. jeg er helt enig i, at han lyder som en følsom pony, men I har jo fået at vide, at han kan finde på at løbe frem og blive bange - så sælger har da ikke fortiet noget. jeg kan fortælle, at jeg selv har en hest stående, som var på vej til slagteren pga han angreb mennesker. Han er nu den sødeste rareste unghest, og havde dem jeg kender ikke set hans reaktioner som ung, så ville de jo tro jeg var tosset når jeg fortalte om ham. Jeg forventer aldrig at ville sælge ham, fordi jeg jo ville være bange for at sælge til en køber, hvor man fortæller at han kan blive bange, kan løbe et par skridt frem...... Men hvad hvis en evt køber tror at de kan håndterer der, fordi hesten jo går stævner er sød m.m., og så eskalerer det hele fordi rytteren bliver bange osv. For min unghest er jo sød og rar, fordi han er tryg ved mig, og jeg forholder mig til hans let følsomme sind, og ved at selv hvis han løber et par trin, så skal jeg bare give ham tøjle og slappe helt af. der er ingen skam i at man gerne vil have en bundstabil pony til sine børn, eller en rigtig konehest til sig selv, men at købe en følsom pony som sælger HAR oplyst kan finde på at løbe frem hvis den bliver bange, og bagefter insinuerer at sælger bare ville sælge et problem videre !!! Især når sælger en gang har taget ponien tilbage, og sat den i ridning ved en anden rytter, som jo snildt kunne takle ponien....det synes jeg rent faktisk er lidt frækt. personligt ville jeg sælge/returnerer ponien, hvis sælger vil være så sød at tage ponien tilbage på trods af at den formentlig allerede er blevet sat tilbage i sin træning pga dine børns håndtering af problemet. og så ville jeg finde en bundstabil poni, som dine børn kan få glæde af - en ældre stævnevant pony, som sikkert koster en del men giver en god og tryg tur hver gang. Og så kan både du og pigerne blive glade igen for ridning. det er spændende at arbejde med sensitive heste, men mest fordi du lærer en masse om dig selv i det arbejde, og ikke fordi man få redet en masse stævner. Så for børn ville jeg gå efter bundstabile fremfor sensitivt og smukt. mvh charlotte
I bor, men jeg vil klart anbefale en hestefysioterapeut. hvis i bor på sjælland,kender jeg Anne Seeger, den mobile hestefys. Hun har hjulpet rigtig mange heste jeg kender, med meget blandede problemer. Og så er det i den grad til en overkommelig pris. En masse mentale problemer vil det ikke betale sig at tage fat på, hvis der ligger en skævhed eller andet og driller. Held og lykke!
hej. vi har prøvet sammen situation som dig. med vores pony. jeg har ikke læst de andre indlæg så det kan være jeg gentager noget der har været skrevet. vi har købt en skøn skøn pony for 1 år siden. og han fungereede super godt de første månder. ingen problemer. skal lige siges jeg har fuld tilled til at vi har købt en god pony og tidligere ejere har været helt ærlige over for os. min datter er en meget forsigtig pige, og derfor har vi købt den her pony fordi han havde et meget roligt sind. Men en dag åbne en dør i ridehuset lige foran ham, han bliver bange og stikker af, min datter falder af. kort efter er det nytårs aften, han bliver bange den aften, selvom vi er i stald og lys og musik. Derefter begynder den at blive rigtig nervøs, og stikker af i fuld panik mange gange med min datter. Det gør det også med mig og min ældste datter. vi synes selv vi arbejder meget fornuftigt med hestne og meget med horsmanship. osv. men det eskalerer lidt for os. Vi får kiroprakter dyrlæge arkupunktør ud. hesten har flere steder hvor den er øm og ikke optimal. Det bliver behandlet. Samtidig får vi Torben andersen ud, og han arbejder med den. Det har været så godt. Den kan stadig blive lidt nervøs over nogle ting, men den panikker slet slet ikke mere. den er den gode pony vi købte igen. Det var bare summen af mange ting der virkelig aktiverede dens flugtindstingt. ved ikke om du kan bruge vores historie til noget. Mit budskab er at du kan sagtens ændre det og børnene kan få trygheden til pony'en igen. men det tager selvfølgelig noget tid. hilsen Rikke.
Hej, Start helt forfra med en hjælper til at lede hesten rundt ved hovedet, mens du står på midten og kommanderer med hesten. Når det fungerer på begge volter i skridt og trav (find en hjælper med god kondi), så kan din hjælper gradvis forlade hesten og følge longelinen i retning mod dig. Derved kan din hjælper hurtigt hjælpe hesten på rette vej igen, hvis den ikke kan finde ud af det. Sørg for at bruge de samme kommandoer hele tiden (skridt, trav, galop, parer o.s.v.) - jeg har haft stor gavn af at lære mine ungheste "ud på volten", hvis de begyndte at trække ind mod mig. Men de havde så også god respekt for pisken, som jeg brugte til at pege med. Du kan vænne hesten til at adlyde pisken, når du peger med den, ved at træne det fra jorden først. Hvis du peger på bagparten, skal den flytte den, hvis du peger på skulderen, skal den flytte den. Det kan være en stor hjælp til longeringen. Tænk også på, at det sikkert er helt nyt for din hest, at du ikke vil have den i nærheden. Og så længe, hesten selv meget gerne vil ind til dig på midten, så må du ikke give den lov til at komme ind. Den skal blive stående og du skal gå ud til DEN på volten, når den har pareret, hvis du vil skifte volten eller rose den/give godbid. MVH Jette
Nu ved jeg ikke, hvor mange heste, du har longeret før... Men jeg ved af egen erfaring, at det kræver en hel del øvelse, opmærksomhed, og kontrol over sit kropssprog. Jeg har også måttet bruge en hjælper til at trække hesten rundt på volten, og så forøvrigt holde opmærksomheden på, hvornår jeg kom "foran" hesten - det er centimetre, det drejer sig om. Det er også en god idé at starte med at øve sig på en hest, man VED kan longeres. Hvis du har longeret masser af heste før, så overse mit indlæg.
det er nogle gode råd alle sammen vil helt klart prøve dem!  Marlene ?Agnes?:jeg har ikke longeret mange heste øver mig også på en anden hest som er rigtig godt til det ( jeg er nok ikke den bedste til at lærer hende det men må prøve) og jeg kan kun give dig ret i det du skriver :-D
Du skal gøre longen lille i starten, det hjælper dem meget, ellers stopper de, vil vende om, eller ind til os.
Jeg lærte min 2 års at skridte rundt i longe på 3 min., det var bare som leg, så kun skridt   Det skal så siges jeg har longes unge heste til dødelighed  Men jeg startede med at gå rundt med hende i en cirkel og gik gradvist fra hende ind mod midten. Sørgede for mens jeg gik væk, hele tiden at være bag hende, så jeg drev hende den rigtige vej rundt og hun ikke kunne vende som om mod mig. Og vupti gik hun rundt om mig   Når jeg siger bag hende, er det sådan at jeg står ikke paralelt med hende, men en smule bag ved den paralelle linje. Og så med pisken ud til at lede hende, lige ledes bag ved hende. Det er det aller aller vigtigste når man longer at være bag ved! Eller gør hesten det mest naturlige for den, at stille sig mog dig. Bagparten ud, og så er det svært at gå rundt 
jeg synes altid det hjælper at være to personer i starten, når man skal lære en hest at gå i longe. du står inde på midten som du skal og giver kommandoerne til hesten, din hjælper leder i starten hesten rundt på volten, gerne både i skridt og rolig trav, når den forstår dette flytter hjælperen sig og står nu mellem hesten og dig eller bag ved dig og lidt længere inde mod hesten, men en pisk der bruges til at pege på hesten og holde den ude på volten, som støtte til dine kommandoer om det samme. når dette fungerer kan du selv overtage pisken og longere den alene, vil den gå ind i volten så peg mod dens skulder, og pas på at du aldrig kommer til at stå foran den linje som går fra hestens skulder og hen imod dig, det virker bremsende på de fleste heste, og de bliver i tvivl om de skal komme ind imod dig. at stille sig foran den linje, løfte den ene hånd og sige "parer" skal senere(sådan som jeg bruger det) fungere som stopsignal. men en hjælper til at forstærke dine signaler lidt så hesten ikke kommer ind til dig, det tror jeg ville hjælpe i dit tilfælde. bare indtil hesten forstår det, og det tror jeg hurtigt den gør så.
Hejsa jeg er netop igang med at lære at longerer hesten jeg har part på. Underviseren fortalte at første skridt er at hesten skal vige til højre/venstre ved at man lægger et pres/dasker på skulderen til den viger til siden bare et enkelt skridt til at starte med og ros. Det gør man så igen og igen og til sidst kommer man på en volte. Jeg går selv rundt i en lille cirkel. Når hesten så er på volte og går ind mod mig så peger jeg på skulderen og han skal så vige ud af igen. Jeg starter med at stå i siden ved hestens hovedet og holder ham blidt på næseryggen med den ene hånd( hvis han skulle finde på at gå ind i mig kan jeg lægge et pres på næseryggen så han ikke går ind i mig;)) og den anden hånd holder pisken/sticken der rammer skulderen. Håber det giver mening:) God fornøjelse. Mvh Heidi
Hej med jer.  Her i vinter har jeg ikke så meget tid til træning i de lyse timer. Så jeg kan ikke nå at ride min lille islænder, som har brug for motion "hele tiden." Jeg kan ikke få et part på den af flere årsager. Men jeg søger øvelser jeg kan tage fra jorden, hvor min hest bliver sat på en mere tænkende måde så min islænder kommer til at tænke over det den nu laver. Det jeg savner lidt hos hende er, at hun er mere sikker og tænker mere over hvad der sker. OBS: det er en nervøs hest der skal blive mere sikker. 
Hvis det virker som om hesten har brug for motion hele tiden, og når du også fortæller, at den er nervøs, så tænker jeg, at der måske er for megen uro i hendes omgivelser i det daglige, eller at hun er for lidt på fold eller mangler flokmedlemmer. Det kan også være, at hun har brug for mere stråfoder, da heste skal æde min. 16 timer i døgnet. Hvis det er tilfældet, så vil ingen øvelser hjælpe særlig meget, så overvej hendes livsforhold først. Når det er sagt, så kan du lære hesten forskellige tricks, fx. at løfte og aflevere genstande, at holde hendes ben oppe selv, at gå efter "targets" (genstande som hesten lærer at markere på), at finde foder i foderbolde/spande, ligesom dem, man bruger til hunde. Du kan også lære den at stå bundet uden snor, at stå stille imens hun strigles og sadles op. Men det vil være lidt nemmere at give konkrete råd hvis du forklarer lidt mere detaljeret, hvad du gerne vil have anderledes. Med en nervøs hest vil jeg anbefale dig at begynde at bruge klikkertræning. Det vil gøre, at hun synes at træningen er meget rarere, og vil sikkert få hende til at falde meget til ro under træningen. Træning kan dog ikke få hende til at falde til ro resten at døgnets timer, derimod kan ro resten af døgnets timer få hende til at falde til ro under træningen.
Hejsa, Bare nysgerrig - hvor meget rider I jeres 3 ½ års nu?? Bedste hilsener Camilla  & San Diego
bliver redet 2-3 gange om ugen i ca. 20 minutter. Han bliver ret hurtig træt så det er korte intervaller. Han er næsten lige startet op igen efter en pause på en måned. Den anden har endnu ikke haft rytter på, vi er nået til at ligge over hende, men hun er en meget vågen dame og kræver meget ro og tålmodighed, derfor tager vi det hele MEGET stille og roligt. Hvis der er for meget uro (feks. blæst, traktor på marken ol) nøjes vi med at trække en tur og kikke på alt det farlige, og vente til en anden dag med den videre træning, så der tager noget ekstra tid med hende.
Jeg har skridtet sammenlagt 30 meter på min fordelt over to dage.. Så langt er vi   Jeg har ikke travlt, jeg vil bare have en glad og fornuftig hest i sidste ende 
Har en, der har været redet i 4 måneder, vist. Det er 5 dage om ugen, i ½ time. Præcis efter ½ time er hesten TRÆT. Men det er også først nu, vi kan ride så længe.
Rart at høre flere variationer over samme tema: ridning af unghest, der gerne skulle beholde sit humør og arbejdsglæde. Min 3½ års har været i prof. tilridning hele okt. Han går frisk fremad, søger fint ned til biddet og galoperer i god balance på begge volter. Han har været totalt ukompliceret og nem, uden at miste sit gode humør og energi. Men er også en meget "cool" type i alle situationer... Nu skal han hjem og holde det ved lige, han har lært. Men selvfølgelig heller ikke køre sur i det. Har fået anbefalet at ride ham en måneds tid mere, 3 - 4 gange om ugen, 20 min. pr. gang, og så ellers give ham lidt vinterferie bagefter. Nok en måned eller to. En anden i stalden på samme alder har været redet et par mdr. nu, men skal så holde helt fri indtil foråret. Altid spændende at høre andres version af træningen. Der er jo ikke kun én rigtig måde at gøre det på...   Bedste hilsener Camilla
Hest bliver ikke redet endnu, jeg trækker tur med hende 1 gang om ugen og arbejder stille med hende på banen 2 gange om ugen. I sidste uge var jeg oppe og ligge på hende for første gang, hvilket hun tog helt cool. En hest på 3 år laver kun noget 3 gange om ugen, her på matriklen. I næste uge forventer jeg at begynde og sidde på hende, når hun stille og roligt kan skridtes og traves rundt, får hun fri indtil Maj også starter jeg hende op igen.... God arbejdslyst med alle jeres skønne heste 
Jeg syntes også det er meget forskelligt hvad en unghest har brug for....dem som stresser lidt ved opsidning, har måske godt af at få rytter på hver dag, bare 10 min, og andre fungere bedre med 15-20 min hver anden dag. Jeg syntes det vigtigste er at ride så varieret som muligt - en lille tur i skoven - grundridning - spring/bomme (nærmest på jorden) - ect.. og ellers bare mærke efter hvad hesten fungere godt med! Jeg arbejder dog sjældent en 3 års i mere end 20 min ad gangen.   Mvh Hanne
spændende tråd.. min dame bliver redet 2-3 gange om ugen ca. 20-30 min pr gang. Hun er fyldt med krudt og højt humør, så har det bedst med at holde hende igang løbende. Rider lidt undervisning onsdag og så i weekenderne. Hun blev tilredet i maj måned, og havde derefter ferie i 3 måneder, og har nu været igang 2 måneder.
En klog dame her på HN (kan desværre ikke huske hvem) har en god rettetråd: hesten rides antal dage om ugen som den er år. Jeg har aldrig før tænkt over det på denne måde, men det passer godt ind i det jeg byder mine heste:) Dog først fra hesten er fyldt 4 år Personligt vil jeg højst gøre dem ryttervante som 3 års og vente med egentlig ridning til hesten er 4 år.
3 gange om ugen, 4 års 4 gange om ugen o.s.v.De 3 års max 20 min. Det er let at lave muskler, men de hæfter på knoglerne, og de vokser ikke så stærkt. Så en god idé at skynde sig langtsomt med de unge heste.
Jeg er ret sikker på at folk mener at hesten er trænet fra jorden. For det meste er det tricks, det jeg har set 
Jeg forstår dig godt. HMS er vel det mest misforståede i hesteverdenen og det gælder også forskellige trænings redskaber, der bruges til groundwork. Mange er af den opfattelse, at har man en rebgrime, så træner man HMS - men, HMS er en livsstil, hvor man omgås og behandler sine heste på en naturlig måde. Om man så er western, engelsk, military, distance eller turrytter er fuldstændig ligemeget.
Ja, det jeg hører for det meste er: "Ja, så er han blevet trænet lidt i HMS, altså det med at flytte lidt på bagparten." For mig indebærer begrebet det, som den enkelte fortæller mig, det betyder. For ingen mener det samme med det.
Hej alle Jeg har en shetlandspony på 90cm i stang som jeg det sidste halve år har prøvet at tilride. Jeg startede med at gøre ham vandt til at have hovedtøj og sadle på og trak så ture. Så lagde jeg forskellige sække på sadlen op til 10 kg i vægt og trak med ham. Så lærte jeg ham at gå med lange tøjler hvor jeg styrede bagfra mens der var vægt på sadlen på i skridt og trav. Næste skridt var så at få nogle børn op på ham hvor jeg gik rundt ved siden af uden at have fat. Alt er gået skide godt han er dygtig, forstår det hele, skaber sig ikke spor og er bare super kær. Problemerne opstår når jeg så prøver at gå væk, børn har simpelthen ikke benkrafter og autoitet nok til at få ham til at bevæge sig så meget som et skridt og hvis de prøver at styrer ham væk når jeg går rundt har de ikke armkræfter nok til at trække hans hoved til siden for at dreje. Hvad gør man? Kan ikke forestille mig der findes mange som er dygtige/stærke nok til at kunne tilride ham uden at de vejer over 30 kilo. Hvad har man gjordt på de rideskoler hvor der står tilreddet shetlandsponyer? Hilsen Janni
Har han ikke lært at gå i en longe? For så ville jeg starte der.
Hej, Jeg har tre tanker: 1) Kan det være, at ponien stadig er så "rå", at den ikke stoler på de signaler, der kommer fra de små ryttere men hellere vil holde sig til dig eller stå stille "for en sikkerheds skyld"? 2) Det, at de signaler for fremdrift han hidtil har lært, ikke har været fra sadlen, kan måske betyde, at han simpelthen ikke forstår hjælperne. Så skal der jo trænes noget mere, før de sidder i skabet. 3) Tøjlehjælpen: Måske har du ubevidst givet for stærke hjælpere i tøjlen hidtil (det gør man nemlig MEGET nemt, når man kører for lange liner), så han ikke registrerer de små rytteres hjælpere? Evt. kunne du arbejde på at forfine disse hjælpere ELLER lære ham at vende for en indirekte tøjlehjælp (tøjle mod halsen betyder vend til modsatte side), som det bruges i bl.a. western og akademisk ridning. Den indirekte tøjlehjælp er desuden ofte mere intuitivt at forstå for både hest og rytter og giver hesten færre træk i munden, når den rides af uerfarne ryttere. Det var bare nogle ideer. MVh Jette
Du skriver: Jeg tænker, at det ikke handler om benkræfter men om indlæring af signaler. Du man fx indlære et velfungerende stemmesignal, som du kan bruge til at få ponyen til at gå frem. Så skal du bede de små ryttere om give hesten et lille tryk med schenklerne, hvorefter du giver gå frem signalet med stemmen - og så skulle ponyen gerne begynde at gå (ellers er stemmesignalet ikke indøvet godt nok) og rytternes schenkler skal igen ligge helt stille. Når ponyen igen og igen oplever at et lille tryk med schenklen bliver efterfulgt at signalet til at gå frem, vil den efterhånden begynde at gå allerede på schenkelsignalet - og VUTPI - så har du en pony, der går frem for et let schenkelsignal og kan rides af ryttere uden så mange benkræfter. Efter min overbevisning skal man i indlæringssituationen helst ikke bruge større tryk med schenklen end det tryk, som man ønsker, den senere skal reagere på. Man har så brug for nogle andre signaler, som man kan bruge til at forstærke schenklens signal. Det kan være et velfungerende stemmesignal. Det kan også være en let berøring med pisken. Piskesignalet som forstærker af schenklen kan være et godt valg, da de små ryttere så selv har mulighed for at forstærke schenkelsignalet. MEN det er (efter min mening) MEGET vigtigt at piskesignalet er godt indlært på forhånd, så ponyen går frem for en let berøring - ellers risikerer man at lære de små ryttere at bruge pisken på en måde, som jeg ikke finder korrekt. Held og lykke med træningen.
Jeg synes da ridefærdighed er en dårlig oversættelse.... Det begrænser sig til ridning - horsemanship handler for mig om hele omgangen med hesten - både fra jorden og ryggen og i stalden. Og det er vel i virkeligheden det som er hele pointen - man kan være dygtig rytter uden at være særlig god til at OMGÅS heste og opnå godt samarbejde i stald og fra jorden.
I den perfekte verden - nej. Men de rideskoler hvor du kommer til en opsadlet pony og efterlader den til den næste rytter - ja det lærer du nok ridefærdigheder uden at lære så meget andet....
eller at der står i annoncen hesten vil være god til HMS ... erhhm ja .. er de fleste ikke det... jeg ser HMS som almindelig sund fornuft omgang med hesten..og går da ud fra de fleste heste duer til det 
Jeg tror altså ikke altid det er fordi folk er i tvivl om hvad HMS er, men der mangler ligesom ord for hestevenligomgangsopdr...sestræning og alle ved vel hvad der menes når nogen skriver at hesten er trænet i HMS. Det betyder vel at de har lavet øvelser for at forbedre et eller andet forhold/opdragelse/problematikker/ alm omgang/osv/osv på den måde de mener er den rigtige!! Hvis det er fjollet fordi man ikke ved i hvilken "ånd" dette er gjort, er det mindst lige så fjollet at skrive at hesten er tilredet
Til Awina *Amon*: Du skriver:  Jamen så kunne man jo bare skrive at hesten er trænet eller velopdragen, det ville da være mere præcist, end at bruge en forkortelse på en måde, som ikke er en korrekt oversættelse fra engelsk. Til US-Mustang com: At kalde HMS for en livsstil øger ikke ligefrem præcisionen. Skal vi så have fat i Anne Glad og Christian Grau fra "Kender du typen?", når vi skal vide mere om HMS?" De er jo livsstils-eksperter!
Når jeg læser, at hesten er trænet i HMS, så forventer jeg, at hesten er samarbejdsvillig,at hesten har lært at respektere mit domæne, at hesten har lært at vige for tryk og at hesten har lært at blive hos mig/ lader sig føre fra mine 3 førerpositioner. Jeg vil kalde HMS for  . Men lige netop udtrykket "at arbejde fra jorden" kan indebære mange andre øvelser, f.eks. en korrekt parade, versade, traversade mm Så HMS = grunduddannelse fra jorden.
For mig handler horsemanship ikke blot om at arbejde fra jorden. Det handler (for mig) i høj grad også om mig selv, min måde at handle på, hvilke signaler jeg sender til hesten og hvordan jeg selv påvirker relationen. Det være sig både på jorden, oppe på hesten men også når jeg indretter hestens liv og omgivelser. Jeg forsøger gennem mine handlinger og tanker,(som skal prøve at forstå og respektere hesten som det dyr den er), at få en så blød, villig, harmonisk og eftergiven hest som muligt, der også trives i sit liv. (knudret skrevet jeg ved det) Jeg kan godt møde en hest, der har lært at flytte sig til højre, venstre, frem og tilbage for tryk på jorden uden at jeg mener det handler om horsemanship. Medmindre horsemanship bare betyder al almindelig praktisk træning uanset hvordan hesten er trænet. Men det er jo det med ordet horsemanship. Det er jo forskelligt for alle medmindre man træner udelukkende inden for en bestemt træners regime. Jeg plukker lidt fra her og der, så jeg har min egen form for horsemanship. Så man må jo bare spørge sælgeren "hvad mener du når du siger horsemanship"?
For at tage det historisk:  Første gang ordet horsemanship bruges, er ved oversættelsen af den græske historiker og soldat Xenophon's (som levede omkring år 350 f.Kr) afhandlinger "Hipparchicus" - bogen udkommer i 1771 på engelsk med titlen "The History and Art of Horsemanship".  "The History and Art of Horsemanship" omhandler 
"Horsemanship" er arke-engelsk og betyder i al sin enkelthed: "Måden at omgås heste på". Og hermed menes den   måde at omgås heste på. -Og hvad er så den "rigtige" måde? Tjaeh...i "gamle dage" gik det i al sin enkelthed ud på at sørge for, at Nu om dage er ride- og præstationskravene, foder-mulighederne og avlsresultaterne så forskellige, avancerede og uigennemsigtige, at det almindelige kendskab til hestens basale behov og oprindelige adfærd desværre ser ud til at være ved at forsvinde ud af dagligdagen. Og dermed ser det desværre også ud til, at den værdifulde viden om den helt basale håndtering og almene opdragelse, der tager udgangspunkt i hestens egentlige natur, er ved at forsvinde. (Kilde: Mig selv.) Hilsen Linda.
Gode indlæg fra Melina og Linda  Horsemanship er noget mennesker er gode (eller mindre gode) til og ikke noget man træner hesten til.
Hej. Jeg har indset at jeg ska/vil ha noget hjælp til læsning og ik mindst aflæsning af min hest. Inden det går helt galt): Hun kan ik vente til der blir lukket op når man når frem.Ryger som en kanon tilbage på bom og rampe men så snart der er åbent ka hun for det meste godt vente til hun får besked på at bakke ud.Når hun ikke kan vente er hun hurtigere end en kanon kugle ude! Men som regel når hun får forbenene ud på rampen står hun stille. Hun har været under bommen i sommers og har trænet siden og er nået til situationen som jeg har beskrevet ovenfor. Nogen der har gode råd eller kan henvise til erfarne folk på området? mvh lotte
Glemte lige at spørge om der er nogen der har prøvet Anne kirsten til sådan noget med traileren? mvh lotte
Du skal vist på kursus, så du får lært, hvordan du arbejder med trailer læsning og ikke mindst aflæsning. Det er jo livsfarligt, når en hest kommer buldrende ud af en trailer. Her er en kursist video med hest, der havde det samme problem. desværre er kvaliteten ikke så god:
Hej Lotte. Hvor i landet kommer du fra?  Jeg har efterhånden haft en del igennem hænderne, og tilbyder trailerlæsning af alle slags heste. Du kan evt. læse mere på min hjemmeside  Primært kører jeg kun på Fyn og trekantsmrådet, men jeg kommer jævnligt omkring både Sjælland og Jylland. Mvh. Linette
Det har jeg prøvet. Eller det vil sige fik selvfølgelig en sadelmager til det. Det var uden problemer og jeg var glad for resultatet. Kan ikke forestille mig at en evt. garanti på sadlen stadig gælder efter omstopningen, så det skal du nok være opmærksom på. VH Line
Det fik jeg med min gamle sadel og jeg var fuldt ud tilfreds:-)
...til ryttere der prikker hul på hesten i schenklelejet, eller som har en hest med sår/skader i schenklelejet, og alligvevel ønsker at fortsætte den daglige træning og/eller ride konkurrencer.  ..."1. To protect the horses sides from wounds/rubs, or in the case where they are already present, it allows the horse to be worked without further injury"... Udstyret er åbenbart set brugt ved JBK og må derfor være tilladt i konkurrence. (Dette har jeg dog ikke undersøgt) Kan man som forbund, DRF og FEI, der sætter hestens tarv over alt andet, forsvare at sige god for udstyr, der gør det muligt for ryttere at ride heste, der har sår/skader i schenkellejet? Mener du, det er et godt signal DRF og FEI derved udsender? Mener du, det er etisk forsvarligt at ride heste med sår/skader, så længe rytteren tager sine forholdsregler og beskytter de skadede steder fx med The Body Bandage?
hej jeg har faktisk været på kursus i august og fik stor hjælp af stine joy og tabita cramers. men er nu strandet lidt.Hvis jeg har samme rutiner og altså kører til undervisning og hjem igen ex antal gange blir det efter nogen gange okay men ska ik altid samme sted hen og så ska jeg starte forfra. Men jeg ska ha lidt hjælp ja(: Jeg har kigget på et par hjemmesider og vil prøve at kontakte en som forhåbentlig kan hjælpe mig. Tusind tak for svar! mvh lotte
Når man tilrettelægger et kursus, så er det meget vigtigt, at man ikke viser flere teknikker end kursisterne kan forstå og indarbejde. Når vi har hest+ejer på trailer kursus, så bruger vi måske 30% af tiden på ting, der vedrører traileren - resten er andre teknikker, der danner grundlaget for et samarbejde mellem hest og ejer. Det er så vigtigt, at man kan håndtere hesten korrekt, da det giver både respekt fra hesten og ikke mindst tillid til ejeren - og har en hest det, så vil den gøre alt i verden for at behage sin ejer. På det længere 3 dags kursus, har vi haft ejeren der godt oppe på 3. dage begynder at spørge om de skal har bestilt lastbil for at få deres hest med hjem - men... når vi så begynder at arbejde omkring traileren, så bliver vores største problem, at få hesten ud igen - de elsker deres trailer. Så alle heste er kommet hjem i egen trailer, derfor behøver vi ikke gi garanti, da en garanti gerne skulle være et "sikkerhedsnet", hvis noget ikke virker. Men det virker og det virker hver gang. Her er endnu en kursist video:
din hjemmeside er blevet kigget på(: Og jeg synes de ser meget afslappede ud når de læsser. Men har tænkt på om dine teknikker altid er det rigtige for den enkelte hest? Altså er der nogen gange at i kommer til kort og må opgive den vej ihavde planlagt? Måske fordi hesten reagerer anderledes end i havde forventet? Der er jo forskel fra underviser til underviser hvis man snakker dressur feks. nogen klikker man med og andres måder at gøre tingene på dur måske bare ik for een(: mvh lotte
Lotte: Omkring håndtering så er det næsten altid de samme teknikker vi bruger, da det jo er hestens "grund programmering" vi her arbejder med. Hvad der så skal til omkring trailer eller andre "problemer", det kan være meget forskelligt og skal løbende tilpasses. Det er bla. også derfor, at jeg næsten aldrig kommer med råd omkring træning, da det så vil blive brugt forkert eller på en anden hest - blive misforstået eller ikke tilpasset korrekt. Det er netop derfor, at vi arbejder så meget med ejeren. De skal lære at læse hesten og så finde den teknik, der virker for dem (hest+ejer). Det hjælper jo ikke, at vi lærer dem en teknik, som virker på den medbragte hest, men hvad når de får en anden hest eller vil hjælpe en ven? Derfor skal man læse hesten og tilpasse sin træning hele tiden. Og når man så møder personer, der hårdnakket hævder, at de har prøvet alt, ja, så ved man, at de ikke har forstået, hvordan man arbejder med levende dyr. Man har nemlig ALDRIG prøvet alt og der findes ALTID endnu en mulighed, der kan gøre ting bedre og nemmere - og der er jo netop det, der gør det fantastisk, at arbejde med heste.
Ham her kører ud til dig hvis du bor på Sjælland:  mvh Charlotte
Jeg bor i jylland(: ved billund. Men tak. mvh lotte
Altså - hvis man har brug for denne, så har man da virkelig et alvorligt problem. Det er tydeligt, at den skal beskytte hesten imod sporesår. Ja, jeg ville jo beskytte hesten imod den svinske rytter, og når jeg havde reddet hesten fra denne ridning, så ville jeg lukke den på fold i den uges tid det tager, for sådan et sår at hele. Det ville hesten jo sikkert også trænge til, hvis den normalt havde sporesår. Jeg er virkelig forarget! Det siger noget virkelig grimt, men desværre også sandt om hesteverdenen.
Synes det er TOTAL uacceptabelt hvis folk vælger at ride hesten hvis den har fået sår i siderne  Ja det kan ske for selv den bedste hvis hesten er lidt sart / klippet og tyndpelset/tydet lige der. Men så venter man til hesten er helet op og lader den stå - man smider da ikke sådan en på og rider videre. NEj men altså hvor skal denne sport dog ende henne 
Det er virkelig et skråplan!  Det er vidst det man kalder symptombehandling!
rystet over den retning sporten er på vej i. jeg er ikke fanatisk på nogen som helst måde og er konkurrencerytter og syntes det er fedt. Men kan godt se at når det er legalt at kradse hul i siden på hesten til JBK blive dyttet ud og få den tunet og klar til trøst finale og ride sig op i placering så skal tingene jo selvfølgelig smuldre for alle de "almindelige" ryttere som også gerne vil være gode koste hvad det koste vil og det er ovenstående vel egentlig bare et resultat af. Så sælger det vel bedre hvis man skriver at det er til heste med allergi, ny klippede eller andet, det er nok ikke super god salgsteknik at skrive at det er til ryttere som ikke kan ride, hvilket jeg reelt mener dette er til. Og ja det skulle da ikke undre mig at det bliver det nyt hit at suse ringt med på opvarmningen, mon det næste bliver en rumpebeskytter så piske striber på opvarmningen også kan skjules..... Gitte
Nu kender jeg ikke til hvad der er sket ved JBK eller andre steder. Men der findes heste som er sensitive mht berøring og let får slidmærker, hvor pelsen falder af eller huden irriteres, dette både ved dækken, tøjlen, schenkler mv. Så bruges denne beskyttelse for at undgå slidemærker som man benytter eksempevis undertrøjer kan jeg ikke se problemet. Selvfølgelig skal man gøre alt for at schenklerne sidder stille og ikke generer unødigt først. Selvfølgelig er jeg ikke fortaler for at man rider videre (evt. med ovenstående) hvis der er lavet sår på siden af hesten, evt. pga sporer. Men selve "udstyret" kan jeg altså ikke se et problem ved, så længe det er for at forebygge og ikke for at skjule
Der fik du da lige en ide til nyt udstyr. Men du skal lige produktudvikle lidt - dimsen skal beskytte imod piskestriber, men hesten skal jo mærke piskeslagene...... Til harsvig: jeg køber den ikke, sådan et produkt vil med garanti bruges til at skjule sporesår, og burde forbydes på stævnepladser! Jeg erindrer ikke at have set heste, hvor schenklerne ved ordentlig ridning har slidt hul - og skulle en så omfindtlig hest findes, så kunne man vel polstre støvlerne.........
Spore uden dorn er tilladt og ride med, så har man en hest der er følsom over for slid fra spore - så rid med spore uden dorn og voila! Problemet er løst. Dornen er IKKE et must, remmen omkring støvlen er - af en eller anden underlig grund.
ahhhhhhh.... TAK FOR DET...!!!!! Ja den er blevet brugt til JBK - vi stod længe og diskuterede hvorfor og hvad den gjorde godt for.. så tusind tak for dit svar.. jeg vil nu altså sige at jeg har set flere klippede heste som er sarte men som ikke kan rides uden sporer.. så jeg synes nu det er en super ide.. ved at min egen bliver generet hvis den har lang pels - og det gælder gjord og sporer.. uanset hvilke(n) der bruges..
Jeg tænker at de steder hestene får "sart hud" er de steder hvor der er friktion fra ex. dækkenet er vi ikke enige om dette?? og der snakker vi mange timer om dagen. Hvis man med schenklen kan lave sådanne mærker, vil jeg stadig mene at det er fordi man holder om hesten med schenklen eller sporen og laver konstant friktion ellers kan afskrabning af hårene/ huden vel ikke lade sig gøre?? kan det?? Jeg har selv for mange år siden haft en hest som netop fik skallede pletter ved schenklen og hold da op jeg kunne mange gode historier om hvorfor. den var ny klippet, det var sporens skyld, eller gummiet på sporen som beskytter støvlen etc. men kan da meget tydelig i bagklogskabens lys se at det var fordi jeg sad og puklede på den stakkels hest hele siden, på sammen hest lykkedes det mig også og ridse den med sporen så den blødte da jeg var i en fase hvor jeg bestemt mente at hjul med takker var det eneste rigtige at ride med og jeg desværre ikke havde nogle omkring mig som kunne fortælle at det var jeg ikke dygtig nok til at administrerer. Hold da op hvor var jeg ked af det og flov og den fase stoppede meget meget hurgtigt, stakkels hest. Tror kun det er ganske få af os som kan fritage os 100 % fra at have lavet noget dumt, jeg har i hvertfald nogle UPS'ere som jeg ikke er stolte af men når man lærer af det og bliver tvunget til at kigge sig selv lidt i navlen ser jeg det som en del af ens udvikling og priser mig lykkelig for at de stakkels heste jeg har behandlet på den måde ikke har slået mig halvt fordærvet. Og det er egentlig i bund og grund der jeg syntes problemet er at man begynder at symptom behandle i stedet for at "tvinge" folk til at kigge lidt ind ad- og gør det legalt og "skjule" problemet i stedet for at løse det. Jeg får sikkert hug for ovenstående men mener helt deep down at det er rytteren som har er issue omkring korrekt reaktion hvis ovenstående produkt er en løsning. Og jeg er ikke en Frelst støvsuger rytter som gør alt ting rigtigt. jeg er stævne rytter for fulde udblæsning og syntes det er vanvittigt sjovt, men føler derfor også det er rytterens ansvar at genere vores heste mindst muligt. Det eneste sted jeg ser det som en løsning er på rideskoler hvis man måske kunne spare elevponyerne for nogle baskere i siden ;o)
Det er muligt at man ikke tror på at schenklen kan give sår uden at man rider med for hårde spore. Ikke desto mindre havde jeg en overgang en der altid i fældeperioder var hårløs hvor grime, trense, underlag, dække etc havde en kant. Hvor tøjlen ramte halsen har den ind imellem haft små sår så jeg måtte ride med lam på tøjlen. Den gik altid uden sporer fordi den var rigeligt fremme for schenklen, men var naturligvis også slidt i schenkel lejet. hele vejen fra under sadelklappen og ned til hvor mit ben endte, på kæben der hvor kæberemmen rammer og grimen også sidder fik den også ind imellem sår. Den havde jeg da været glad for at kunne beskytte i schenkellejet. Det var nu engang temmelig pinligt at skulle løbe dyrlæge til internationalt ridestævne med sådan en uden hår alle vejne.
du har da helt ret i at det i bund og grund er rytteren.. jeg indrømmer gerne at jeg til tider bruger sporerne mere end andre - jeg har så ingen problemer med skavsår/huller ell lign.. min taber pelsen på bringene pga dæknet.. taber hårene omkring gjorden hvis pelsen bliver længere end sommerpels - selvom jeg bruger neopren, læder eller andet - så lang pels = lammeskind på gjorden.. sporer er nødvendigt da han nogen dage får ide om at - du har ingen sporer på haha så går jeg ikk.. jeg har prøvet en 6-7 forskellige slags sporer mht mærke og udformning og her giver runde hjulsporer mindst gene.. men klipper jeg hesten er der ingen problemer.. så for mig er det en blanding af at hesten er lidt sart og at jeg bare ikke er super dygtig til at ride.. nej, jeg er bestemt ikke god til at ride.. men jeg gør en indsats på at lære og jeg gør hvad jeg kan for at gøre hesten lydig for mindre og mindre hjælper. jeg synes nu opfindelsen er god og synes det er godt for hesten. HVIS den IKKE bruges når der ER hul.. er der hul - er der ingen ridning slut færdig. men er hesten ved at få lang mellem hårene synes jeg nu det er fint så en konkurrence hest stadig kan rides. men derfor burde rytteren selv lære at sidde korrekt og burde lære hesten at reagere bedre for at forebygge hudafskrabninger og sår..
jeg gloede lidt da jeg så reklamen for den, for at lyde pessimistist så tror jeg bare den vil blive brugt til at skjule sår efter sporer. Der er nogle heste der er meget følsomme for slid - men langt de fleste der får sår eller slid, tror jeg helt sikkert er ryttere som har "klapreschenkler" eller bevidst trykker til hele tiden. Ind med god ridning, og ud med alle mulige kreative ting og sager, der kan skjule den dårlige ridning.
Hvor er det dog langt ude, at der sidder mennesker og laver den slags "udstyr" Så kan folk rigtig give den mere gas med sporerne  èn skriver længere oppe at hendes hest tænker, "nu har min rytter ikke spore på, så gider jeg ikke lave noget" Du har jo redet din hest total schenkeldøv ved at sidde med sporerne i siderne på den konstant  Jeg er ikke imod sporer, bruger dem selv somme tider. Men det er da også med måde.
Gitte Burgård - respekt      Jeg red også stævne engang med Leif Tørnblad som dommer - jeg glemmer det ALDRIG. Jeg havde fået nye takkede (skarpe) spore på. Jeg rev min pony til blods i siderne - fik det bortforklaret for dommeren som altså opdagede det, men jeg fik ALDRIG nogensinde sinde lov til at ride med så skarpe spore af min underviser og jeg var Så flov, så flov  Jeg synes det er noget bavl at bortforklarer pelsløse pletter og huller i siderne på hestene med alt muligt. Hvis den ikke kan tåle at blive klippet der - så lad være med at klippen den der. Ellers kig dig selv grundigt i spejlet !!!
Sidste år klippede jeg min vallak, hvilket resulterede i at han efter kort tid lignede en hårløs kat over det meste af kroppen. Alt håret var slidt væk steder, som bare kom det mindste i kontakt med udstyr - han lignede jordens første kemo hest og det skar i mit hjerte at se på ham... Selv dækkenets glat inderside var ved at slide resterne af pelsen af ham ... Det endte med, han fik en længere ferie, i slutningen af forårret indtil hans pels var bare nogenlunde tilbage.. I år blev han så også klippet, men denne gang med afstand, så han ikke blev så sart og nu er han ikke skaldet - heller ikke ved schenklerne! Problem løst.... Havde jeg "kun" haft problemet ved schenklerne, jo så ville jeg kort overveje bandagen, men nej, jeg ville ikke ende med at bruge den. Istedet ville jeg kigge ind af og løse problemet istedet for at "lappeløsninger" Synes denne bandages anvendelsesmuligheder virkelig kan ledes ud på et skråplan.. Den vil jo hurtigt kunne bruges, som skjul af hård brug af sporen og der står jeg helt af. Det har intet med hestevelfærd at gøre... Jeg synes, det begynder at bliver for nemt for rytterne ikke at stå med ansvaret for vores håndtering og brug af udstyr, når vi har med vores heste at gøre. Vi må stå ved den effekt vores udstyr og brugen af udstyret har på vores heste! Og specielt når vi kommer op i de højere stævner mm. Skal lige tilføje at jeg rider med spore, sadel, hovedtøj med bid osv. og bliver ved med det. Det kræver gentagende tilpasning og erkendelse, når håndteringen eller valget af udstyret ikke er rigtigt..
Lisbeth: Bandagen ligger så langt tilbage (fra gjorden og bagud), at det er oplagt at tænke, at den skal beskytte/ skjule ved schenkellejet. Gjordsår opstår som regel fra gjorden og FREM, hvor denne "bandage" altså IKKE dækker. Jeg må indrømme, at jeg aldrig har oplevet heste med gjordsår BAG gjorden... 
Jeg red engang en hest, der fik sidt hårene af alle steder. Det var ved tøjlen, dækkenet og schenklerne. Også selvom jeg aldrig har haft redet den med sporer. I det tilfælde, synes jeg den er okay at bruge. Men ikke, hvis man vil gøre det legalt, at ride hesten til blods fra sporerne. Vi giver jo også hesten undertrøje på, hvis dækkenet skraver på skulderen. Det er jo på sin vis, heller ikke nødvendigt, for hesten behøver jo ikke have dækken på, kun fordi vi skal ride den, uden al for meget sved.
Ihhh bare der havde været sådan en beskytter, da vi havde den sidste 1er pony. Den lignede noget der var løgn hver vinter, efter den blev klippet. Den lignede en hullet sok som musene havde gnavet i. Slidmærker på begge sider af halsen, hvor tøjlen ramte. Store slid pletter fra dækkenet, både foran og på rumpen, store mærker fra underlaget nederst bagtil, slid ved gamasherne og slid der hvor støvlen ramte. Så jo nogle heste bliver slidt ulideligt lige efter klipning.
bulldoggen*cæsar* : du hentyder hvis til min kommentar når du skriver at jeg har redet den schenkel-døv.  det er han bestemt ikke.. jeg har bestemt ingen problemer med at ride ham uden sporer - han lytter fint den første dag eller to. eller indtil han opdager at der intet sker ved ikke at høre efter.. netop fordi at der så ikke er mindre ubehag ved ikke at høre efter. har faktisk fået mega ros for hvor lydhør han er for ben. og fordi han netop var totalt schenkel-døv da jeg købte ham. der ku du sparke hvad du ville - han gik ingen steder hvis ikke det passede ham. når jeg har sporer på rører jeg ham knap - der er respons med det samme og gør han ikke som han skal lægger jeg benet lidt hårdere til og så er der respons fordi der er ubehag ved ikke at høre efter. desuden ville jeg ikke kunne ride ham hvis han har schenkel-døv da jeg er syg og ikke har de kræfter i benene som alle andre har. og fordi mit venstre ben ikke fungerer helt ok. trods det formår jeg at have en hest som reagerer ens på benene og som netop ikke er schenkeldøv så længe sporene er der - som back up.. sidder jo ikke og tonser løs med mine sporer for at få respons. så nogen gange ville det være en god ide ikke bare at vedtage noget når man ikke ved hvad der ligger bag. 
det gør min IC på 5 år også, og har altid gjort det. Følger lige med for at se om der er en løsning 
Min unge på 2½ gør det også. I flere situationer: Når han jeg er på vej ned for at hente ham på marken og han ser mig komme, når han står bundet på staldgangen og ofte når han spiser. Han har haft en stresset periode med flyting fra stor sommerfold til stald og håndtering. Jeg synes ikke hans stresser så meget mere, og der er faldet en del mere ro på ham. Men han har stadig hurtig tendens til at skrabe.. Så jeg er med på en kigger her også 
Når hesten skraber skal du trykke med siden af hånden der hvor forbenet sidder fast foran. Du må ikke give ham foderet før hans ben er i jorden. Det tage tid og træning men hesten sætter benet ned hvis i trykker det rette sted  VH Charlotte
NÅr hesten skraber, så er det konfliktadfærd og et udtryk for en eller anden grad af ophidselse. Ophidselse kan være positiv - iver efter at komme til foderet, eller negativ, den ønsker at slippe ud af en situation, men kan ikke komme væk. Straf hjælper ikke. I krybbefoder-situationen tror jeg det handler om, at hesten er vild med maden, men føler, at de andre heste kommer for tæt på. Prøv at fodre ham andre steder i boksen og se, om det hjælper. Eller hæng et stævnegardin op imellem ham og nabohesten. Eller byt om på hestene, så han får en mindre truende nabo. Hvis han står sammen med sin mor, kan du måske skille dem ad, imens de spiser. Til Johansen - Du på rette spor når du ser, at skraberiet formindskes igen. Grib ikke direkte ind, men prøv at ændre på situationen, så hesten ikke så let henfalder til at skrabe. Hvis man endelig skal gribe ind, så ville jeg gøre det med positiv forstærkning - fx. ved at belønne hesten for at sætte begge ben ned på en måtte, og så belønne den, når den står stille. Problemet er dog, at skraberiet lader hesten slippe af med den energi en eller anden form for ophidselse afstedkommer. Og hvis den ikke skraber, så har den alligevel energien indeni, og vil slippe af med den på andre måder - og måske måder, der er meget værre end lidt skraben. Så - find ud af, hvad der stresser, og gør situationen mindre stressende.
det er smertefrit, effektivt og efter et par gange, kan du nøjes med at pege på ham. Synd? Det syntes jeg ikke. Mere synd at knalde forknæ ind i diverse, og slide hoven helt skæv.
Hvis du har mulighed for at ændre foderingen, det ville jeg prøve. Fodre på gangen eller i en foderspand på gulvet. Det er næsten ligegyldigt hvad du finder på bare du ændre på det der ikke fungere. Ikke for altid men en periode.
...tja vi har opgivet... mor har videregivet til datter, at hun løfter forben (apatisk/skrabende), når hun spiser (-grovfoder), datteren har videregivet til drengebassen; at han skraber/løfter forbenet, når han spiser (- grovfoder) ....tja noget er vel også arveligt. Hestene har hele tiden stået under stille og rolige forhold med god aktivering og ingen lange perioder mellem foder af den ene eller anden slags..... Hilsen Sus
Hej alle sammen, Jeg er den heldige ejer af en skøn dv vallak som jeg har haft i 4 år - i den tid har vi haft 5 forskellige trænere og vi er ikke rigtig kommet længere end LC-LB til stævner. Jeg har derfor valgt at sætte ham i ridning i hele december måned hos en beriderelev som rider for Karin Nissen - jeg ser meget frem til at få ham i ridning og håber på de kan trylle med ham  Min begrundelse for jeg har valgt, at sætte min hest i ridning er, at jeg føler ikke, at jeg er dygtig nok til at videreudd. ham op i LA-klasserne. Derfor tror jeg det vil hjælpe mig meget, at de tager hånd om ham og hjælper grundridnigen 110% på plads og gør ham mere opmærksom på ens hjælper - jeg er sikker på han nok skal være mere ridelig og samarbejdsvillig efter en måned i træning og hvis han har brug for to eller tre måneder i træning for, at blive dygtig er jeg helt sikker frisk på at ofre pengene på det.
Hej med jer  Fra den 1. november har jeg været så heldig at få lov at låne en dejlig lille dressurhest, en 4 års RDH hoppe. jeg kunne godt tænke mig at vide hvor meget I rider jeres ungheste og hvor ofte? hvad I træner osv.   Hun har ikke lavet så meget de sidste 3 mdr. kun været redet en gang imellem. så del endelig ud af jeres erfaringer  Mvh. Tina
Hejsa. Dengang min var fire red jeg den 4 gange om ugen, i omkring 30 minutter, ikke noget hårdt men varieret arbejde. Noglegange også longe i stedet for ridning, eller nogle gode skridtture osv., da jeg lidt frydtede hun ville blive træt at baneridning 
4 gange om ugen samt gerne longering en gang om ugen. Jeg forsøger ofte at ride tur 1 gang om ugen og de 3 andre gange trække eller skridte en god tur og så ride let på banen i trav og galop i lang ramme. Målet for en 4 års at at styrke den overlinje og få den stærk, smidig og taktfast. Store bløde volter, hvor der er fokus på at den sporer lige og er lige fremme til begge tøjler.
er ved tilridning af 3-års, 4-5 gange/ugen. Den kan skridt pirouetter (selvfølgelig bliver de nogle dage for store), schenkelvigning i skridt, trav. Lidt versade. Tænker, når vi har redet i et år (4 år), kan vi alm. bøjning af versade, på 3 eller 4 spor. Alle gangarter med næsen foran lod, som det anbefales. Andet vil jeg egentlig ikke forlange. Ja, rimeligt gode overgange. Tempo skift. Synes ikke mere end det.
Du kan ride den hver anden dag, eller 2 dage rid 1 dag fri. Let arbejde et par måneder dvs skridt, trav, galop ialt 20-30 min. 1 dags longering i stedet for med rytter ( giver balance og smidighed med løse indspændingstøjler der lige strammer nok til, at hesten lægger sig til tøjlen). Efter et par måneder eller 3 kan du skrue op for ridningen da den jo så bliver 5 år og kan klare det fysisk. Mvh Anne
Min 4-års hoppe blir trent 5-6 dager i uken, ridd 4 dager og trent fra bakken 1-2 dager i uken. Hun går til tøylen i alle gangarter, kan sjenkelvikninger, bøyer seg for setet/vekt og hun kan flytte seg 100% for sjenkel dit jeg vil. Vi finpusser på overgangene fortsatt og trener inn versader 
ville jeg nok ride dagligt 20-25 min. For mig handler det om korte rideture hvor der så arbejdes kontinuerligt. Hellere ride dagligt i kortere tid end et par gange om ugen i længere tid. Det jeg vægter er at hesten bliver redet frem og over jorden, op med ryggen og frem til hånden. Både skridt og galop. At du Hestene, laver skridt pirouetter på en 3 års, ja det fatter jeg ikke en bjælde af? Hvorfor? Og fatter heller ikke du laver schenkelvigninger? Og da slet ikke når du er igang med tilridningen??? Iøvrigt er en versade en samlende øvelse og bør i min verden ikke udføres på en 4 års, og derudover er det ikke en 4 sporet men en 3 sporet øvelse!
Min 3 års blir redet 5 gange om ugen i 20-30 min 
Hejsa. Min 4års er først nu ved at lære at trave og gallopere med rytter. Den er ikke redet meget, da den ikke var klar til det før her i sommers. Og jeg har ikke haft tid heller. Men jeg giver hesten tid og det har givet pote. Max (min hest) har jeg bare kunne hoppe på ryggen af og lagt ben til og styre med tøjlerne. Alt øvet fra jorden først. Og han har ikke lavet noget som helst ballade. Ikke løbet, ikke hoppet. Så han er nem. Han bliver redet 5-6 gange om ugen nu og vi skridter og traver. Ligudrettet, store volter, store 8taller. Og stop for sæde. Og han tænker meget og bliver hurtig træt. Så det er mellem 20 min - 30min. Gallop har han prøvet, men vil gerne have ham lidt mere styrbar og balance inden vi arbejder videre, og jeg har ikke travlt. Jeg ved det nok skal komme. Så det tager vi engang i starten af det nye år. Og han elsker det. Han vader lige op i traileren når vi skal på rideskolen. Og er helt afslappet. Og går lige i trailer når vi skal hjem. Jeg siger bare gå ind også kan jeg lukke bommen efter ham. Han er nem. MVh Henriette
Hej Jeg kan ikke lære dig nogle lege men fortælle om min ridning. Jeg har adgang til ridehus, mne rider rigtig meger ude også om vinteren. Oskar får mordax på, så kan han stå fast. Jeg rider ikke på banen men ud i naturen. Er det bar frost så skridter vi frisk derud af men er der sne, er det både i trav og galop. At ride i sne kræver at vi kender stierne:) hilsen Joan
mine heste har ikke sko så det tips kan jeg ikke bruge selvom jeg gerne ville... hvis du rider på bane hvad laver du der?  havde også tænkt mig og ride ture da jeg endelig har fået mulighed for det :-D
Vi har også kun udendørs ridebane med en ret dårlig bund, så ved frost vejre kan der ikk rides på den. Jeg plejer at trække ture med dem, eller gå med dem på banen. Lærer dem tricks, gå slalom, gå over bomme, lære hesten at lege kongens efterfølger hvor du er kongen osv.
har du nogle beskrivelser til tricksne 
hej Der hvor jeg kan ride på baner, er der en stor god springbane, der kn vi sagtnes skridte, trave og galoperer, i en fin dyne at frostsne mordax kan du ikke bruge uden sko, men din hest står bedre fast uden sko end en med sko, der ikke er mordax på. lad os håber på en god ride vinter. hilsen Joan
Skal lige høre ad her inde: Hvad er forskellen på et normalt 3-delt muffebid og et 3-delt muffebid med plade i midten? (:
Hvis det har en drejebar plade i midten, er det som regel til tungerækkere... så har de noget at bruge "tiden" på   i stedet for at række tunge 
Neeej, den er ligesom det normale, bare flad (:
hvis du mener at den lille mellemplade er flad har det ikke den store forskel.. ikke her i hvert fald.. bare udseenet..
Hej, Jeg har fået at vide, at et 3-delt bid med plade i midten er en del skarpere end et 3-delt bid med et rundt midterstykke, og det kan man jo godt forestille sig, når man kigger på det. MVH Jette
Ja, 3-delt med plade er et ret hårdt bid! Citat fra bogen "bag om bidet" af dyrlæge Christina Suntum Sørensen - billedet viser 2 bid: Dr. Bristol 3-delt muffebid og et French link 3-delt muffebid): "Disse to bid er taget med for at vise nogle mere uhensigtsmæssige variationer af d-delte bid. Begge har en udformning på leddet i midten, der betyder at det vil komme til at stå på højkant i hestens mund. Det medfører,at trykket på tungen vil været skarpt og kantet, og i ganen fylder det, specielt det øverste (Dr. Bristol), også med en ubehagelig kant. Desuden er leddet i midten, på det øverste bid, også så bredt, at det vil ligge enten lige under overkæbens kant eller på ydersiden af knoglekanten" Jeg ville aldrig vælge et pladebid...
Min den ene u ghest var også begyndt at skrabe, efter den havde været i tilridning. Jeg begyndte at give dem stråfoder = wrap før krybbefoder. Når de havde spist i ca 1/2 times tid, fik han sit krybbefoder og de andre deres bagefter. Han holdt hurtigt op med at skrabe.
Få ham til at tænke på noget andet... I stedet for at gå igang med at uddele krybbefoder, så start med at gå direkte ned til ham og giv ham hans hø. Så er han beskæftiget så du kan give de andre hø og til sidste uddele krybbefoderet. Held og lykke:)
Jeg har en pony som jeg i en længerer periode har gået og kigget lidt på. Jeg har længe gerne ville ride ham til, men af en eller anden grund var jeg noget usikker på netop denne pony og synes egentlige at han skulle have noget hms træning fra jord og lidt signaler på inden jeg havde lyst til at hoppe op. Min veninde har lige fået denne dejlige tidridningsdukke og den måtte jeg selvfølgelig prøve. det skal lige siges at Dolf ikke havde fået jordtræning eller nogen som helst signaler sat på, så han var rimelige rå, han har aldrig haft saddel på og heller ikke rytter. vi trak Dolf direkte fra fold og i ridehus, hvor han iøvrigt kun havde være en gang før - så gik vi lidt rundt med dukken liggende på ryggen af Dolf, det sagde han intet til og efter ca. 10 min satte vi dukken fast med en alm. gjord - jeg tror vi gik rund med ham i ca. 15 min hvorefter vi satte ham i longe (det har han heller ikke prøve før) efter ca. 30 min så han sådan ud link til fb jeg synes det er helt utroligt at se Dolf i dag 3 dage efter dette billede går han med saddel og rytter han kan skridte og trave vi arbejder i små sekvenser, for som i sikkert kan se mangler vi lige at træne nogle rygmuskler og få lidt kondition men jeg havde ved gud ikke troet det ville gå så nemt - nogle gange kan man blive overrasket og det er jeg blevet her. jeg synes det er en fantastisk opfindelse og jeg glæder mig til den næste pony der skal prøves af. jette
ja det må vi 
du kunne da købe en klikker og lave lidt klikkertræning. det er rigtig sjovt for både dig og hesten. det første jeg lærte min var at samle et stykke legetøj op fra jorden, sådan et tov med knuder på til hunde er ideelt... istarten klikker du og giver godbid for enhver frivillig kontakt medd legetøjet fra hestens side, så vil dens interesse stige og den vil begynde at bide i legetøjet. der findes mange forklaring på nettet så du kan jo søge lidt rundt. du kan se min lille video her 
ej hvor fedt det havde jeg ikke tænkt på jeg må igang med at søge med det samme   
ja, det er nemlig rigtig fedt  håber du finder hvad du søger, ellers skal jeg gerne prøve at forklare det lidt dybere... 
Dette lavede vi en del sidste vinter:   Du skal bare købe en fitnessbold og så lære hesten at "fange" bolden, og min synes ihvertfald det er sjovt og så får han god motion samtidig:    
det er også en god ide det ser virkelig sjovt ud 
Jeg er begyndt klikkertræning med min hest da han skal aktiveres ekstremt meget for at prøve om det vil hjælpe på hans stress. Jeg har et bøtte-låg og når jeg siger TOUCH - skal han sætte mulen på og så klikker jeg og giver ham en godbid. Den kan jeg nu lægge alle mulige steder - oppe og nede - og han sætter mulen på den når jeg siger "TOUCH" og får sit klik og godbid. Ligeledes er jeg ved at træne spanske skridt - og øver meget tilbagetrædning for hans hasefunktion (som er nedsat) og hans ryg muskler. Jeg har lige bestilt 3 bøger på biblioteket med jordtræning og tricks med sin hest - glæder mig til de kommer hjem. /Lisbet
super god tråd   jeg er i samme problem, ingen ridehus eller mulighed for det  SYNES virkelig godt om 
Jeg regner med at fortsætte med at ride ture som nu. Min hest har ikke sko på, men jeg oplever at de står bedre fast så. Jeg rider i forvejen meget på asfalt - og vejene bliver jo ryddet om vinteren, så det regner jeg bestemt med at jeg kan fortsætte. Det problem, som jeg ser ved bane, er at den er ujævn, men det er asfalt ikke. Så det bliver min redning  Derudover har jeg også nogle boots, som jeg smider på hvis bunden er lidt for ujævn og jeg vil nok godt kunne finde på at longere på en frossen mark, der ikke er for ujævn, eller en bane, der endnu er lidt løs. Og ellers vil jeg finpudse lidt jordarbejds-øvelser, hygge, gå ture osv. 
!!Jeg kan også kun ride ude!! Jeg rider aldrig på en frosen bane da det kan give skader, men så kan man ride på vejen eller ligne, med mindre det er glat!  Om vinteren bruger jeg min tid på at træne mine heste i sikkerhed omkring plastik osv.  Med min ene hest spiller jeg lidt bold på græsset for at holde ham igang- han har slidgigt, så kan ikke helt så meget som han har kunne.  Med den anden skal jeg fokusere meget på at hun skal tænke.. Det er hun ikke så god til. Så jeg laver bare den at hun skal gå rundt om mig i cirkler og så beder jeg hende om at runde sig mere og mere.   Dette synes jeg er en god øvelse da jeg opretholder min runding og smidighed selvom jeg ikke rider. Denne øvelse kan man også bruge i form at trailer træning osv.  Jeg kan også godt lide at lære mine heste triks som at nege osv. Gå over 
Jeg har idag været på biblioteket og lånt Suzanne Berdino - Hestekunster. Jeg synes det er en super god bog, meget udførlig, og hvad man bør starte med og hvordan man kommer videre. Tag eventuelt ned og lån den. Suzanne Berdino er hestetræner og kunstnerisk leder af cirkus Arena. 
Smiler af billedet - en lidt uharmonisk equipage, men en god idé, især til små ponyer. Dog er jeg lige NØDT til at advare imod, at man bare smider dukken op og håber det bedste. Flooding er no-go! Ikke en advarsel til dig, Jette, men en advarsel til mindre erfarne  HVIS man ikke forbereder hesten, og HVIS Den reagerer kraftigt, så kan man skabe sig et nyt og nu meget alvorligt problem. Så vær ligeså forsigtig med dukken, som med et rigtigt levende menneske, for hesten skal IKKE have kraftige reaktioner. Men jeg ser også fordelene - især at alle omkring hesten er mindre nervøse i situationen. Men gå L A N G S O M T frem! Hvor kommer dukken i øvrigt fra?
tak for advarslen Tina KJ hestadfærdsrådgivning, men hvis du læste min tekst ville du jo netop se at jeg har skrevet at jeg er meget overrasket over så fantastisk nemt det gik. det kan godt være du synes det er en uharmonisk equipage, men jeg synes altså han er sød med sin rytter. så tag det dog for hvad det er, et hyggeligt billde af en hyggelig kommende rideskole pony, der uden dramatik og diverse andre uhyrligeheder står fint med sin "rytter" og ja, jeg har erfaring, og nej jeg synes ikke det er noget problem at bruge denne "rytter" frem for mig selv, som er den der normalt tager de første ture. selv om jeg har en god balance og har være med til lidt af hvert, så er der vel ingen der kan sige sig fri fra at være lidt nervøs første gang men sætter sig på en hest - derfor synes jeg det er en god ide med denne "rytter" der er ingen balanceproblemer, ingen nervøsitet og der kommer til skade. og jeg er heller ikke bange for at blive arbejdsløs, lige netop jobbe som første rytter - giver jeg gerne til dukken.
Jette, jeg skrev jo netop at advarslen er til mindre erfarne end dig. Du har læst indlægget i en helt anden ånd, end det er skrevet. Desværre er der jo en amerikansk verdenskendt træner, der flooder med dukker, og derfor advarslen. Men hvis man bruger den med forsigtighed er det en god ide. Og jeg spurgte i øvrigt også, hvor du har fået dukken fra. Udfra interesse....... Med venlig hilsen Tina
Personligt frygter jeg at disse tilridningsdukker vil gøre livet værre for mange ungheste under tilridning  Som Tina også skriver, tror jeg mange vil droppe forberedelserne (som trådstarter) og blot spænde dukken på og se hvad der sker. Selv trådstarter skriver jo hun havde forventet en værre reaktion, og så er det bare jeg tænker, hvorfor forbereder man ikke hesten, så man VED at den er klar til rytter? Hvis man forventer det ikke vil gå godt, hvorfor tager man så chancen? I min verden er det en stor falliterklæring, hvis en hest bukker når den får rytter på. Kommer der buk, er hesten ikke forberedt godt nok, basta! Men jeg har også altid haft svært ved at forstå de mennesker, der tør kravle op første gang, på heste der på ingen måde er klar til rytter. Har i ikke jeres liv kært? Ville sådan ønske at folk gad at bruge tiden på at forberede hestene, i stedet for blot at smide en dukke på ryggen af dem. Mange problemer ville kunne undgås på den måde...
*Synes godt om * Cillers indlæg.
nu skriver jeg jo faktisk at jeg normalt forbereder mine heste ud over alle grænser, netop fordi jeg har mit liv kært. så du behøver, ciller ikke at fare i flint der, men det er faktisk sådan at nogle trænere hader at få forberedte heste ind i tilridning netop fordi de nogle gange er svære at læse, hvis der er komme for meget grums i maskineriet, hvis du forstå. nu er det sådan at jeg normalt tilrider mine heste selv, men min fremskredne alder (snart 50) gør at jeg var begyndt at se mig om efter et alternativ. og jeg sætter ikke en hvem som helst op på en utilredet hest, forberedt eller ej. og jeg går bestemt heller ikke ind for at heste skal bukke, men jeg er opmærksom på at det kan ske selv med den bedste forberedelse. Denne dukke er i mine øjen helt fantastisk, og det er om hesten er forberedt eller ej. du slipper for at sætte liv og lemmer på spil, for der kan ske uheld, også selv om man er påpasselig. at vi lige tog Dolf, var lidt et sammenspil og nok osgå en bevidst handling i det han er 100 cm høj og til at overskue - samt har han et godt og fornuftigt sind, er rolige i alle situationer osv. Han er blevet opdraget med hms, kan gå fint i snor, bakke, stoppe på stemmekomando osv. han skal samtidig kunne accepterer alt, uden undtagelse, biler, plastik, børn der råber, hunder der gør og løber rundt osv. og stadig være i fuldstændig ro. at han accepterede dukke så fint, og rytteren(mig) også viser mig at han bliver den perfekte pony til det jeg skal bruge ham til. havde han vist angst eller irratation da dukken blev lagt på hans ryg, var vi stoppe og jeg var gået i gang med at arbejde med ham fra jorden og med signaler. det der er sjovt lige nu, er at han faktisk er blomstret helt op, han står og venter når jeg tager sadlen ud til opsadlingspladsen, han er helt rolige når han bliver striglet og han står helt sille ved skamlen når jeg kravler op. for at ingen skal tror at min lille pony bliver mishandlet af en kæmpe matrone - så vil jeg undtagelsesvis oplyse om min vægt og højde (48 kg og 156 cm) jeg rider ham højst i 10 min, hvorefter vi arbejder i roundpen eller longe efter vejret (om vi er ude eller inde i ridehus) Jeg har i mit liv tilredet og redet rigtig mange mere eller mindre fornuftige heste/ponyer - jeg ved jeg har taget de ture jeg skal have og jeg har ingen lyst til at sætte mit (gamle) liv på spil. jeg arbejder dagligt med mine børneponyer netop for at forberede dem på alt tænkeligt de kan komme ud for med børn - de er alle rolige og glade ponyer og de er alle redet til af mig. Jeg har haft mine kvaler med at finde en dygtigt pige til at ride ponyerne, det er faktisk svært at finde en lille person der har erfaring nok til at tilride heste - det er ikke lykkes mig og derfor må jeg indrømme at jeg er begejstret for denne mulighed - jeg tror mange skader kan undgås i fremtiden. at drømmesenariet er en pony der inviterer dig på ryggen og så bare går stille og roligt derudaf, stadig er værd at håbe på, men da man jo selv om man har haft med heste at gøre i mange år, aldrig kan være helt sikker, så må jeg indrømme at denne dukke få stor ros fra mig. Iøvrigt glæder jeg mig til at prøve den på endnu en pony, han er så forberedet til hovspidserne, kan signalerne og har både haft saddel på og bid i munden. men sjovt nok er jeg ikke helt så sikker på hans reaktioner, men det er jeg heller ikke med tanke på at jeg selv skal op - så her tror jeg at dukken kommer til sin ret - jeg slipper for at sætte mig op som den første og det er i bund og grund, det der lavpraktisk er vigtigt for mig lige i det øjeblik. jette
Tina MJ og Ciller      Jeg ser ikke jeres indlæg som "angreb" på TS - som måske er lidt oppe på paraderne fordi man her på HN er verdensmestre i mudderkastning og ser fjender før venner... Jeg er heeeeeelt enig med Tine MJ og Ciller - men kan sagtens sætte mig ind i TS´s begejstring   Men jeg er også meget overrasket over TS, da jeg sædvandligvis oplever dig som en kompetent, erfaren og ansvarlig heste-person. Men du argumenterer jo også selv for at dette er mod sædvane for dig  Men overrasket er jeg altså, nok mest fordi jeg selv er meget forsigtig mht ny indlæring ved unge heste. Men dejligt at det er gået så godt og håber det bliver en alletiders lille rideskolepony 
hvorfor er I så bange for nytænkning, det kan da umuligt være fordi I synes det er fantastisk at være første rytter på en hest. Jeg kan med sikkerhed sige at jeg aldrig er hoppet op på en ikke ryttervant hest/pony uden at det har være med en vis nervøsitet. og jeg giver gerne denne første ridetur fra mig. og ja, Tine Bella - jeg er en ansvarlige, kompetent og erfaren hesteperson derfor kan jeg også med sikkerhed sige at jeg aldrig har set så nem en ryttertilvænning som med dolf - om det netop er dolf og hans temperament der gør det eller om det er fordi han ikke har en små nervøs rytter til at kravle på ryggen af ham - det må vi lade være usagt men netop fordi jeg er ansvarlig og har erfaring kan jeg måske se vigtigtheden og det smarte i at sætte en dukke op på en ikke rytter vant hest. hvorfor skal vi absolut have skader og skrammer der giver os besværligheder år efter Jeg har igennem flere år ledt efter en kompetent rytter til at overtage, men hver eneste gang har jeg trukket mig, jeg nægter at udsætte andre for de knups jeg selv har modtaget igennem årene, også selv om hesten er trænet og kan sine signaler - der er altid en sikkerheds risiko og den vil jeg gerne kunne minimerer. At en eller anden amerikaner har et underligt forhold til tilridning med dukke, gør ikke mig til et dårligerer heste menneske, men ved at udbrede og bruge sådanne hjælpemidler på en ordentlig og fornuftig måde kan jeg bruge min erfaring og mine kompetancer på en mere konstruktiv måde. nu var dolf rimelige rå, i min verden, i andres kan han være trænet til hovspidserne, men egentlig er det ligemeget for det handler om hvordan vi anskuer ordret ryttertilvænning. Jeg er rigtigt glad for at jeg har stiftet bekendskab med denne dukke, jeg ved det giver mig nogle år mere som pony tilrider, jeg er nemlige blevet så gammel at jeg faktisk er begyndt at tænke over konsekvenserne - jeg håber at denne dukke kan udbredes så vi ikke skal hverken se eller høre gentagelse af nogle af de forfærdelige historier om tilridninger der gik galt både for hest og måske specielt for rytter. Jeg har jo som sagt kun prøvet denne dukke en gang, næste gang skal jeg arbejde med en vallak der er så trænet og tilvænne og har signalerne så flot sat på plads, så det må blive en helt fantastisk oplevelse. Ciller jeg er nødt til at kommenterer på at du mener jeg har givet udtryk for at jeg forventede værre reaktioner. det har jeg aldrig skrevet, men jeg har skrevet at det var utrolig nemt. jeg ville til hver en tid have stoppe hvis der være komme reaktioner jeg ikke mente var fornuftige. men jeg kan med sindsro fortælle dig at det gjorde der ikke, ikke en eneste gang hoppede han til siden eller op, hverken da gjorden blev spænt, eller da han skulle gå frem eller bakke. jeg har behandlet og gjort nøjagtig som hvis det var mig selv der sad på ryggen - hverken mere eller mindre. og så synes jeg du skal tænke lidt over hvordan vi faktisk red heste til da jeg var yngre (barn) vi satte os op ude på folden, når græsset var mest lækkert og så sad vi bare der til hesten havde vænnet sig til os, der var godt nok ikke meget jordtræning eller signal træning den gang. vi er gudskelov blevet klogerer, eller mere erfarne og kompetente og i dag ville jeg aldrig tillade at mine egne unger satte sig på en ikke ryttervant hest på en fold i t-shirt og shorts - men måske er det lidt kedeligt og måske var det nemmere at få hesten tilredet - jette
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at skrive mere i denne tråd, men når nu du henvender dig direkte til mig, vil jeg selvfølgelig svare. Du skriver i dit første indlæg: Jeg tolker denne sætning som at du forventede dit projekt var gået værre end det gjorde. Du skriver jo selv du ikke troede det ville gå så nemt? Mht. at være bange for nytænkning, så handler mit tidligere indlæg ikke om det. Som skrevet, så frygter jeg at dukken bringer en kedelig tendens med sig, og det er dette jeg er ked af. Dukken i sig selv er ok fin for mig, hvis folk mener de kan få gavn af den. Så længe de ikke skader hesten ved at floode den og tvinge den til noget den ikke er klar til, så må de for min skyld spænde en gammel sæk gulerødder fast på dens ryg. Min frygt ligger i, at det med sådan en dukke pludselig bliver nemmere at springe vigtig forberedelse over, og blot smide rytter (dukken)på ryggen af hesten med det samme. Der er jo ingen fare for personskade, så man kan lige så godt få det overstået: op med dukken og lade hesten bukke færdig  Desværre er virkeligheden sådan, at de fleste der tilrider heste rundt omkring, ikke aner en disse om hvordan man tilrider en hest uden det er farligt. De fleste ser det som en selvfølge at mange heste bukker under tilridning, også derfor er det for det meste forbundet med en hvis portion nervøsitet at være første rytter på ryggen. Fakta er dog, at hvis man laver sin forberedelse godt nok, så har man en rolig hest der IKKE bukker eller laver andre dumme ting. Man behøver ikke være nervøs, for hesten skal være bundstabil, lydhør og i ro HVER ENESTE gang den får rytter på ryggen. Er den ikke det, er den IKKE klar til at få rytter på. Jeg har tilredet mange heste, og de er alle som en blevet vænnet til berøring og bevægelse omkring OG OVER dem, de har allerede lært gå frem signal, stop og bak i tøjlen, samt har lært at blive styret højre/venstre fra den position som rytteren har, de har lært at indparkere til en høj skammel så de kender fornemmelsen af at mennesket er "højere" end dem, og vigtigst af alt så har de via træning opnået en generel RO og lydighed for signalerne, som er så ekstrem vigtig i tilridningen. Når først denne forberedelse er på plads, er en dukke overflødig. Det ender desværre med at blive hestene der er de store tabere, når tilridningsstederne opdager, at de kan spare tonsvis af tid ved at bruge en dukke i stedet for en levende prøveklud  For lige at slå det fast: Jeg syntes ikke det er synd for Dolf at du har vænnet ham til dukken på den måde. Dolf er tydeligvis rolig nok til at tage det ganske køligt  Men det er de færreste heste der vil kunne kapere sådan en dukke der bare bliver sat op uden forberedelse. Og ja, vi har vist alle gjort dumme ting i vores tidlige pony år, og blot hoppet op på ustyrbare ponyer og fræset afsted i skoven i grime og uden sadel. Nogen gange røg man af for fulde drøn, men kravlede jo blot op igen... Vi havde det sjovt, jeg tvivler på at ponyerne altid syntes det var lige så sjovt. Under alle omstændigheder bør man lære af sine fejl, og en ting er sikkert: Jeg kravler IKKE op på noget jeg ikke er sikker på om jeg kan kontrollere. Dertil har jeg mit liv for kært...
Ciller, jeg undskylder at jeg ikke efter dit første indlæg søgte info, for så forstår jeg måske bedre din holdning til tilridning med en dukke. Du er jo proffesionel tilrider, og tager heste i tilridning, og det er derfor dit job. når jeg læser din hjemmeside, med dine tilbud om både kurser osv. samt ser dine smukke billeder kan jeg godt se at vi har forskellig kontekst. Der hvor jeg ser dukken som et godt supp. til en "første rytter" er jo nok ikke hos en dygtigt rytter der har det som sit erhverv at tilride heste, men hos sådan en som mig, lidt for gammel, lidt for tung i rumpetten og med en sund portion nervøsitet opøvet gennem mange år og efter mange år med ufrivillige afsidninger også af godt forberedte heste/ponyer. Jeg har ikke tilridning som erhverv, men som en nødvendig del af at avle børneponyer - jeg er med hele veje fra træningen og forberedelsen til tilridningen og til jeg afleverer en fuld færdig og børneklar pony til en sød og forventningsfuld lille pige eller dreng. så ja, ryttertilvænningen er et sekundt af et helt forløb - i min verden ser jeg på det fulde forløb og ikke kun på tilridnings delen. Dukken er for mig et fantastisk hjælpe middel, men jeg kan da godt se når jeg ser din hjemmeside at du har en helt anden indgangsvinkel. jette
Kan ikke forstå at den første tur på ryggen bliver forbundet med gru og rædsel. Som en anden nævner, hvis hesten er ordentligt forberedt så vil det gå stille og roligt. Jeg red selv min islænder og IC til, og den glæde at komme på ryggen af dem for første gang, vil jeg aldrig overlade til en sølle dukke. De vippede ikke med et øre, og den følelse at sidde der, efter at have ventet på det i 3-4 år vil jeg aldrig give fra mig. jeg må sige   til dukken. Lyder lidt mærkeligt, at man som erfaren rytter skulle være bange/bekymret for at sætte sig op på en 1m høj pony, som man tilmed mener er en fornuftig og flink fyr. Har man tiden, kan man gøre forarbejdet ordentligt og behøver ikke en dukke. Har man ikke tiden og brug for en dukke, så lad være..
Hvor ville jeg ønske jeg havde den selvtillid, som nogle af jer giver udtryk for. jeg har selv en to (snart tre) års som nok må gå under kategorien godt forberedt. Jeg har selv taget imod hende, da hun blev født, hådteret hende fra dag 1 og troligt vandret rundt og rundt med hende da hun som otte-ugers fik bukkehov. Vi har gået utallige ture både i grime og med trense, hun har været udstillet og mønstret, jeg har kravlet rundt om hende med en trappestige, hængt over hende, gået rundt på ridebanen og styret "oppefra", så umidelbart burde hun være klar. Alligevel kriller det i maven, når jeg tænker på at skulle derop. Min fornuft siger mig at hun burde jo ikke reagere, men følelsen er ikke helt enig. Der skal ikke et ret stort hop til før jeg falder ned og hun får en dårlig oplevelse. Hvis jeg havde en dukke til rådighed, ville jeg uden tøven smide den op inden jeg selv forsøgte mig. Mit helbred er ikke for godt, så hvis jeg kunne forebygge en afsidning ville det jo være fantastisk, og i mit tilfælde ville dukken have de fordele, at den har is i maven og sidder noget bedre fast, hvis hesten skulle hoppe til siden el. lign. Jeg ser ikke dukken som en hurtig løsning, men derimod en hjælp der måske kan gøre den første gang med rytter mere sikker. Og ja jeg kunne da bare finde en til at hoppe op de første gange, men dårlige erfaringer har desværre kurreret mig for den løsning. Så når Tine skriver, at de fleste der går igang med tilridning intet aner om det, så kan jeg kun sige, at det gælder desværre også for flere steder som tilbyder prof tilridning.
Undskyld, men jeg sidder her og smiler, jeg kan udemærket godt huske da var ung og synes at de gamle nisser der tussende rundt ned på rideskolen, skulle tage sig samme og ride deres heste. og jeg ville helt sikkert have haft samme holdning som dig, og har det måske også indvendigt. men jeg bliver 50 og er udemærket klar over at jeg ikke kan det samme som for bare 20 år siden og der er ingen der snakker om gru og farlige oplevelser men om en sund nervøsitet der måske nok også følger med alderer.
hvis det er til mig, at du skriver, at det ikke var dig der skrev det, så har du helt ret. Men ciller hedder jo også Tine, og derfor skrev jeg som jeg gjorde 
Min vallak har desværre fået for vane, at ligge sig dybt, og hænger på tøjlen. Han skal dog lige undskyldes med, at han er ude af træning, men jeg er lidt kørt fast i hvilke øvelser jeg kan lave for at få ham op og frem. Håber i kan hjælpe mig 
Jeg syntes typisk det er heste der samles for meget i forhold til hvad de kan bære, der gør dette  . Så mit bud er ikke øvelser, men at slække på tøjlen og finde en længde hvor hesten ikke længere hænger og her fra så gøre hesten stabil der og bygge muskler på.
Jeg ville give ham helt lang tøjle, så han ikke kan hænge på den, men lærer at bære sig selv. Hvis han så går med næsen helt nede i sandet, så kan du drive ham lidt mere frem, til han går med ørerne ca. i mankehøjde og næsen fremme - du kan mærke på, hvor meget han har ryggen oppe, om han går for højt med halsen, mister du ryggen, så tag tempoet lidt af, og lad ham sænke halsen lidt mere. Når han så (typisk efter nogle gange, nogen gange mange) går stabilt der på en løs tøjle, så kan du gradvist genskabe en let kontakt på tøjlen. God fornøjelse Merete
;)
Er enig med koret:) hvis det var hesten der skrev denne tråd, ville den nok skrive:"Min rytter hænger i tøjlen, hvilke øvelser skal jeg lave med hende?"  Svar til hest: Tag dit menneske væk fra sandkassen og med ud i den dejlige friske luft - sørg for, at hun ikke hænger i tøjlen imens hun istedet øver sig i egen balance og korrekt opstilling.
Tak for jeres input. Vil forsøge fremadrettet at gøre brug af jeres råd. Jeg tror egentlig, at en af hovedårsagerne til at han hænger er, at han har haft store problemer med sine ulvetænder, der blev fjernet i foråret. Og når han så står stille i perioder glemmer han at det ikke gør ondt i munden mere, når vi igen stater op. Jeg forsøger så vidt muligt at varme ham godt op for lange tøjler, hvorefter jeg samler ham gradvist op. Når han så forsøger at ligge sig på tøjlen, giver jeg efter som tegn på at jeg ikke vil bære ham. Jeg håber at det vil hjælpe når han har fået sat flere muskler og fået aktiveret han's bagpart bedre. Jeg har indtagt 1 ugenligt løsspringningsdag, hvilket han syntes er væltigt underholdende, samtidig med at han max bliver redet/trænet 2 dage i træk i opstart, af hensyn til hans muskel sætning. Jeg tænker at jeg vil supplerer ham med noget E-amino for hjælp til musklerne ;o)
Jeg er enig med de øvrige. Hænger hesten på tøjlen er det som regel fordi man selv har for godt fat / for korte tøjler i forhold til hvad hesten kan præstere på tidspunktet. Men jeg tror bestemt ikke det skyldes at han tidligere har haft ondt i tænderne og at han stadig tror det gør ondt, når han har stået stille. En hest der har ondt i munden (eller tror den har det) vil netop ikke hænge på tøjlen, men derimod forsøge at afværge sig presset fra bidet fx ved at krølle meget sammen bag lod / bag bidet eller ved at slå helt fra, enten ved at stikke hovedte højt i luften eller gå meget uroligt for konstant at flytte sig for bidet. Hvis hesten tror den har ondt i munden er det temmelig usandsynligt at den selv søger at øge presset fra bidet ved at lægge sig tungt på tøjlen 
Det er dejligt at få nogle indput... Det giver stof til eftertanke  God weekend derude...
Hej, Jeg er en idiot til at huske citater, men jeg mener at huske noget lignende: Det man har fortil (i tøjlerne) er det, hesten mangler bagtil (bæring). Altså handler det om at styrke hesten bagtil, så den slipper fortil. Det opnås ikke ved at lade hesten hænge på tøjlen, så jeg siger som de fleste andre, at du skal slække fortil. Og så skal du få hesten til at arbejde bagtil, indtil styrken er der til at den kan samles lidt mere op uden at lægge vægten hen på tøjlen. Det kan betyde, at du må ride lidt langsommere i en periode, og lav noget arbejde, der hjælper hesten til at kunne bære sig (sidebevægelser som versade og traversade), cavalettistræning, temposkift (undgå dog de frie gangarter, da hesten vil tabe bæring totalt og overbelaste forbenene), gangartsskift, tilbagetrædninger, ridning i bakket terræn o.s.v. Når du har arbejdet således i en stabil periode, hvor du har ladet hesten have længere og lavere hals, bør den lige så stille blive i stand til at sætte sig en smule mere og løfte sig lidt fortil, og så bør du have en hest, der er dejligt let fortil. Hvis ikke, så er det et halvt eller helt skridt tilbage igen og fortsætte, indtil du rammer målet. God arbejdslyst! MVH Jette
Hej Louise. Jeg tror det bedste råd er, at at få noget undervisning, så problemet på den måde bliver løst.Det er super svært at vide hvad der får hesten til at brugt flugt som mulighed Men da hesten er et flugtdyr, så "smutter" den muligvis fordi den oplever et eller andet tryk (hånd, schenkel, sæde). Løber den mere når du rider uden sadel,- så tag sadel på. Har hesten balanceproblemer, så hold din hånd i ro, rid lige frem og bløde buer. Altså undgå at "forstyrre" hesten og se om den ikke aftager i sit flugtmønster.
Hej, Det kan skyldes rigtigt mange ting, at din hest løber for dig. Jeg har for mange år siden haft samme problem med min egen hest, og efter at have været rigtigt meget igennem fandt jeg ud af, at det skyldtes et fysisk problem i et ben, som gav hesten spændinger, som igen udløste balanceproblemer, som igen udløste for høj fart. Uanset hvilke fagfolk jeg havde på sagen (dyrlægeudredninger, kiropraktorer, specialbeslag o.s.v.), løste det sig først delvist, da jeg fik en dygtigere smed, men helt løst blev det først, da jeg endelig pillede skoene af, fik hesten barfodsbeskåret og for alvor kom i gang med den akademiske ridning. Træning undervejs i hele forløbet hjalp på hestens opførsel og gjorde den mere afslappet, men så længe årsagen til problemet eksisterer, kommer man aldrig særlig langt bare med træning. Så mit råd er: Find ud af, om der kan være ET ELLER ANDET, der generer din hest. Det kan - som i mit tilfælde - være en lillebitte bagatel, som ingen for alvor har lagt mærke til før, som betyder en hulens masse for din hest. Måske er den ikke beskåret/skoet helt præcist som den bør, måske er der en lille ømhed i et led, måske er den øm i ryggen, måske er kæbefunktionen ikke helt korrekt o.s.v. o.s.v. Hvis du har helt styr på det, så kan du desuden kigge på fodringen. Hvis din hest får mere krudt ind, end den reelt har behov for, så skal den jo af med overskudsenergien på en eller anden måde. På min egen hest er så stivelsesfri fodring som muligt helt klart nødvendigt, af hensyn til både krop og sjæl. Dernæst, hvis du har styr på de to punkter, så kan målrettet træning godt udrette mirakler. F.eks. kan man træne efter ARR (Anatomisk Rigtig Ridning), hvilket lærer hesten at bevæge sig skånsomt og korrekt og dermed komme i balance, hvilket igen hjælper den med til ikke at føle, at den er nødt til at løbe. Visse dressurøvelser egner sig til heste, der har travlt. Jeg selv har haft stor glæde af øvelsen (i skridt) 5 skridt, parade, 5 skridt, parade, 5 skridt, parade o.s.v. Det kræver en engels tålmodighed, men når først den sidder der og man kan ride disse parader for bittesmå, fine hjælpere, er det en fantastisk øvelse, som også kan bruges på ridetur. Når det virker, kan det overføres til trav, fordi hesten er blevet mere opmærksom på de fine hjælpere til halve parader i traven (og ellers masser af overgange til skridt). Desuden er små 10-meters 8-taller glimrende, med tydelige halve parader ved skiftet (og af og til en ekstra runde rundt før skiftet, så hesten ikke "skifter først") eller overgang til skridt i skiftet. Men som også ovenfor skrevet, få nogen til at undervise dig, for det er umuligt for os her at sige, præcis hvor du og din hest har jeres problem. God arbejdslyst. MVH Jette
Hej alle sammen tak for svarene min hest fejler ikke noget han har ikke ondt og jeg rider med den blideste hånd og schenkel man kan forestille sig.Han får jævnligt massage og har fornyligt fået kiropraktor eftersyn hvor hun ingen ting kunne finde, jeg rider i cavasson uden bid, uden sadel og uden spore. han går okay når man tager ham på volter men så snart jeg retter ham ud og han skal til at ride ned af en lang side bliver han ilter og sætter tempoet op i stæser af sted fordi han kan lide af have fart på han har altid været sådan en hest her elsker fart over fæltet han elkser at løbe stærkt så han rigtig kan tosse rundt. han får foder bestående af 600g. facebalance 300g. lucerne 3 gange dagligt og 10kg. wrap om dagen. man kommer ud på fold med andre heste hverdag. og jeg modtager jævnligt undervisning at Berit Bjældsø en gang om måneden og tager på kurser hos Marianne Brydov.
det skal lige siges at jeg siden maj har redet uden sadel da den jeg havde ikke passede og endnu ikke har købt en ny. derfor er det ikke ment som at han gør det når jeg rider uden sadel. jeg har bare rigtig svært ved at sidde fast når han gør det fordi jeg netop ikke har en sadel 
Men tak for de gode trænings ider dem vil jeg prøve jeg øver i forvejen meget parader og halveparader når jeg rider netop for at kommer dette fart problev til livs. Jeg har en hest med en god motor og masser af krudt han skal bare lære at bruge den rigtigt.. men det kræver osseaner af tålmodighed efter 2½ måneders træning med dette problem i sommers var han andelig blevet god. men nu er han desværre gået den modsatte vej igen. Så nu er det forfra   øv øv
Hej igen, OK, så vil jeg lige putte et fif mere på: Når din hest har tendens til at sætte farten op, når du vil ride ligeud, prøv så at lave en overgang til skridt lige i det øjeblik, FØR din hest vil sætte farten op. Gør det mange gange. Derefter kan det være, at du kan nøjes med en halv parade samme sted. Og pas på med ikke at give hesten en hel langside ad gangen - prøv at dele langsiden op i små bidder og skifte retning som f.eks. at ride volter tilbage "bagfra", vend over midten o.s.v. Ved at overraske hesten med noget andet end den forventer, kan man tit få dens opmærksomhed på en noget lettere måde end ved at arbejde videre med det man var i gang med. Bare et fif, jeg synes har virket på flere heste. MVH Jette
Hej Jette tak for dine gode råd og fif de har allerede virket fra første gang jeg satte mig op og prøvede i fradags der gik 2 sek så red han super!! og jeg kunne igen sidde på min hest uden af være ved at trille ned.   Jeg har fundet ud af at jeg tro egentlig mit problem skyldtes af min hest røv keder sig når jeg bare rider rundt o grundt dybt fokuseret på at holde den i et roligt tempo hvor han giver mig ryggen at sidde på. men jeg skal faktisk bare fremover sørge for at improvisere min ridning med nogle lette bløde øvelser (slangegang, ottetål, spiral, store og små volter)så gør han det jo helt af sig selv fordi han skal bruge hovedet  Med venlig hilsen Annelouise Jørgensen
Hej alle. Jeg har hørt at en ridekapsun skulle være god til longering. Hvad bruger i, og har i erfaringer med kapsunen? Vh Camilla
Jeg både longere og rider med en ridekapsun, syntes den er absolut uundværlig
Jeg synes ikke det fungerer med kapsun til longering for mig og min dreng. Han er meget smal om mulen og da kapsunen er ret kraftig, er den ikke fleksibel nok til at slutte tæt - hvilket bevirker, at den glider rundt og trækker skævt  Så kapsun fungerer sikkert fint, såfremt den ellers passer og kan ligge optimalt og stabilt på din hest 
En ridekapsun er da ikke kraftig. Modellen med cykelkæde i er smal og fin og modellen med en fastere anordning kan man bøje ind så den passer til hestens hovede. Jeg har også en med et meget smalt og lille hovede
Jeg bruger en kapsun med kæde i næsebåndet - den er alt andet end stiv, tung og klodset! Tror   tænker på en "gammeldags" kapsun. Jeg er rigtig glad for min kapsun, som jeg bruger både til ridning og longering. Den er god til at give signaler i 
Min er så absolut ikke særlig fleksibel i næsen, og den er ellers temmelig standard, skulle jeg mene. Helt alm. kapsun fra Rider's Company   Og den er skam smal nok. Den kan bare slet ikke slutte tæt om min hests smalle mule. Så kan det godt være I har oplevet noget andet, men det gør jo ikke min oplevelse mindre rigtig eller relevant   Der er bare forskel på hvad der fungerer fra hest til hest og fra rytter til rytter.  Jeg er gladest for at longere i grime   Men det er så absolut en smagssag, og man finder nok bedst ud af hvad der passer en ved at prøve sig frem 
Jeg har en klassisk kapsun / ridekapsun fra jo-po.dk (så var den også til at betale), den er supergod at longere i og ikke klodset  Den almindelige kapsun jeg havde engang, generede hesten - og den gør ikke helt det samme ved træning fra hånd, gåture, longering og ridning. Den ægte vare er et supergodt multiredskab.
skal man være nervøs. Det var jeg da også. Alt andet ville være mærkeligt. Men 30 eller 50 år, jeg har lidt svært ved at forstå din nervøsitet over for en shetlænder, da du jo selv påeger at du er erfaren. Hvis forarbejdet er på plads, burde der ikke ske det helt vilde jo... Jeg er selv en nervøs rytter, og ville bestemt ikke kaste mig på ryggen af hvad som helst. Jeg har haft mine heste siden de var 6 måneder, og lavet alt tænkeligt og utænkeligt med dem. De kender mig og ved de kan stole på at jeg ikke udsætter dem for fare eller for noget de ikke kan klare. Måske er det pga af denne tillid, at jeg turde springe på dem. Anyway du jo en klog kvinde jette, og det lyder ikke som om lille Dolf har lidt overlast. Fedt navn til en lille shetter 
Jeg vil lige pointere, at jeg på INGEN måde er en "modig" tilrider. Jeg kunne aldrig i mit liv drømme om at sætte mig op på en hest, hvis jeg var i tvivl om hvordan det ville ende. Jeg er selvstændig og lever primært af at beskære heste, og er derved 100% afhængig af at min krop virker. Hvis jeg kommer til skade og ikke kan arbejde, er der ingen der betaler min løn  Men dette er jo netop min pointe med dukken. Jeg ser absolut ingen problemer i at bruge den som Mette beskriver. I denne situation syntes jeg faktisk den kunne være et rigtig godt valg, for Mette kan heller ikke tåle at falde af. Mit problem ligger i, hvis folk IKKE forbereder deres heste, men blot spænder dukken på og håber på det bedste. Lige som trådstarter fortæller i sit første indlæg at hun har gjort, og det var denne udtalelse der fik TinaMJ og jeg selv til at kommentere. Nu gik det jo glimrende i trådstarters tilfælde, hvilket er dejligt for ponyen. Det kunne lige så godt have gået galt, når ponyen ikke har fået nogen forberedelse. Og Mette nævner netop en af mine pointer: Der er mange steder, OGSÅ de proffessionelle, der tilrider uden at vide hvad de laver. Og jeg kunne godt frygte at disse steder vil se dukken som et godt værktøj der sparer dem for en masse forberedelsestid. Så længe det ikke er et levende menneske der skal op første gang, gør det jo ikke så meget om hesten bukker rundt 
ved dukken. Jeg er ældre end Jette og tilrider selv, har et stort menageri at forsørge, så jeg gør alt for at passe på mig selv -vi har aldrig haft et tilridningsuheld. I år har vi tilredet 4 her på stedet, to lipizzanere, to varmblod......og hestene er selvsagt forberedt  , men når det er sagt, så er det VIDT forskelligt hvad de hver især har behov for og jeg har set flere uheld hos andre, hvis hesten er   af nogen som  . Den ene satte vi rytter direkte op, uden anden forberedelse end den alm. håndtering han har haft i sine 3 første år- så gik vi ud på vejen og i skoven med en pige på ryggen uden sadel. De andre fik lidt mere almindelig forberedelse: nogle gange i longe for kommandoerne og et par gange ved skamlen, samt nogen gange med signalindlæring for biddet og kapsunen, fra jorden. Vi bruger ikke sadel i starten (de får en lammepude på når vi går i skoven de første gange og når vi begynder trav, så bøjler på om det er i lammepude eller sadel er forskelligt) og vi longerer ikke systematisk- det er en alt for stor benbelastning for en meget ung hest. Vi har været på vej og i skoven med alle uden undtagelse, indenfor de første ti gange med rytter oppe, i alle årene. Det er meget forskelligt, hvad jeg har af piger til at hjælpe og hvor dygtige de er....så jeg kunne faktisk godt forestille mig at bruge dukken i visse situationer: Jeg vil hellere stå alene med en hest og evt. en dukke, hvis jeg ikke lige der, har en god nok hjælper(og hermed mener jeg indfølende, med et roligt sind og sæde- de behøver ikke være dressur-dygtige). Jeg ville ikke acceptere den mindste nervøsitet hos menneskene involveret i tilridning- det går lige i hestene: opmærksomhed, indføling, kontaktevne- men ikke nervøsitet. De der skal være mine egne rideheste, er jeg selv første rytter på ryggen af og ja,det er bedst at være to, men har man ikke en relevant hjælper - så er det bedre at være een rolig person med hesten- end at jeg fx også "skal passe på" en anden person. Netop småponyer kan det være svært at finde nogen egnet tilridningsrytter til (Jette er lille nok, det er jeg ikke) så der synes jeg da også at dukken er en helt fin ide. Vi har fx. en hoppe der skal igang til næste år, hvor jeg fint kunne forestille mig at arbejde med dukken nogle gange - mest fordi jeg ikke har lyst til nogen hjælper der. Man skal kende hende godt for at aflæse hende korrekt, hun er stor, vaks og vågen....så det vil jeg hellere gøre alene.
HAr selv avlet en hest der blev forsøgt tilredet med sådan en slags tilridningsdukke hos ny ejers træner og den kylede dukken ad h til og fik lidt af et ry og blev derfor solgt igen....til en teenagepige der uden problemer bare selv red den til med stor succes. Men jeg er sikker på at forskellige heste kræver forskellige metoder og de fleste metoder har deres berettigelse på rette tid og sted. Mvh Tina
Lavede lige et hurtigt kig på de forskellige præs. Ser lidt ud til at den der underlige, trælse, uden nogen grund angst, for at komme til skade dukker pludselig op efter 40 års alderen. Jeg har redet de fleste af mine egne heste og også en del andres til og har kun en enkelt gang måtte sige til ejeren at hun skulle finde sig en proff. Hesten gjorde egentlig ikke noget, men jeg kunne bare mærke, at jeg ikke stolede på den. Alle de andre har været adeles problemfri og min mand har altid været mere bekymret end mig, når det var tid at klatre op på dyret. Jeg kan mærke at inden for de sidste par år er jeg blevet meget mere forsigtig og da jeg ingen ubehagelige oplevelser har haft, tænker jeg at det må være alderen der spiller ind og alt andet lige, kroppe på 25 kommer sig bare hurtigere og bedre over skader end vi andre halvgamles. Med hensyn til dukken....det ved jeg faktisk ikke helt hvad jeg mener om, vil nok hellere låne "naboens" 17 årige datter   .
Jeg er så "kun" 34, så over 40 holder ikke helt  Men jeg har to kunstige hofter og en sammenvokset ryg, så jeg er simpelthen bare ikke så smidig eller hurtig længere. Og i det tilfælde syntes jeg dukken er smart. Jeg kender ikke ret mange, som jeg stoler nok på til at jeg ville smide op på min hest første gang, så hellere dukken, som jeg fuldstændig selv kan styre.
Jeg spurgte tidligere i tråden nærmere til selve dukken - hvilket ikke blev besvaret, fordi jeg skrev, at der også er en risiko ved dukken i ukyndige hænder. Jeg har googlet og fundet dukken. Den hedder en Ardall Safety Rider. Om jeg vil bruge den - ja, gerne i visse tilfælde. Er der nogen risiko - ja, bestemt. Jeg ville aldrig drømme om at slippe hesten løs med dukken på, og lade den bukke færdig. Dukken bør være en ekstra forsikring for, at hesten er klar, men tilvænningen bør foretages gradvist og hesten skal afbrydes hvis den reagerer for voldsomt, og så skal kravene sættes ned - også selvom hesten ikke kan komme af med dukken. Så vil jeg også gerne bruge sådan en til heste, der tidligere har været uridelige, til små ponyer og til at tjekke, at visse heste klarer en ny situation med rytter på - fx. den første galop eller lignende. Men jeg ville ikke bruge dukken som de viser på vidoerne, det tangerer eller er flooding, og det er uetisk og potentielt farligt.
Tina - jeg ved ikke hvad dukken jeg har brugt hedder - jeg kalder ham Viggo Mortensen og han ryttertilvænner kun hidalgoer - men det kan du jo sikkert ikke bruge til noget. Den dukke du henviser til ligner meget den jeg har brugt, men om det er den samme ved jeg ikke. Nu har jeg set videoen, og jeg tør godt æde min gamle hat på at hesten er/har været trænet eller forberedt. en helt rå hest, står ikke stille og får saddel og "rytter på" det kan jeg skrive under på. Nu er der mange forskellige måder at saddeltilvænne, ryttertilvænne og tilride på. Nogle synes faktisk det er en fordel at heste bukker med saddel sådan at den kender fornemmelsen, og rytteren der står på jorden har mulighed for at "læse" hesten inden han/hun sætter sig i sadlen. andre ville heller have at hesten er i fuldsætning ro, de kan så blive overasket over en eksplosiv bukke tur, det kan ske selv om hesten er forberedt. begge metoder kan gøre brug af dukken og det er så op til den enkelte træner og hest hvordan man går i gang med tilridningen. mht. forberedelse så skal det jo start et sted, og en hest der for første gang i sit liv kommer i fx. en roundpen kan opfører sig nøjagtigt som de heste der er på videoen. en hest der for første gang mærker en longe kan vise samme opførsel at de bruger dukken til at øve nye gangarter synes jeg er fint. Når du skriver hvilke heste du ville bruge sådan en dukke på, så kan du selv om du er professionel vel heller ikke sige dig fri for at være lidt nervøs. men jeg bliver da lidt glad for så er jeg jo nok ikke helt tumpet for det er lige præcis i de situation jeg også ville foretrække at sætte dukke op først. Mht. den lille pony vi ryttertilvænte med dukken, så er jeg faktisk rigtigt stolt, han har siden han har haft dukken på (første dag) blevet redet og trænet i både longe og roundpen samt har jeg redet ham selv i 4 dage. min datter på 10 red med på rideskole holdet, med sin far i den anden ende af trække tovet - kun i skridt - men uden at ponyen på noget tidspunkt var usikker eller skræmt af situationen. Han kan i dag ca. 14 dage efter at han havde rytter på først gang både signaler til at gå frem, gå til højre og til venstr, stoppe og bakke fra ryggen - han går med bid som om han aldrig har prøvet andet. link til dukkevideoen, hvis andre vil se den : 
Tak for en konstruktiv og positiv debat  . Jeg er bestemt ikke fri for nervøsitet og jeg kravler ikke på ryggen af noget, jeg ikke føler mig sikker på. Jeg er jo en gammel dame, og jeg er ikke modig. Men jeg ved, hvordan man laver god forberedelse... Og jeg synes, dukken er et godt supplement til den øvrige forberedelse - i stil med, at jeg normalt tilvænner til en gjord, før jeg lægger sadel på osv. Så godt et supplement, at jeg kraftigt overvejer at anskaffe den nu, hvor jeg kender til den! Efter min mening skal hesten helst ikke skal blive så bange at den bukker ved sadel- og ryttertilvænning. Og bliver den det, så skal den afbrydes så hurtigt som muligt, og man må sænke kravene. Men heste er jo levende dyr, og kan finde på at gøre uforudsete ting. Jeg tilstræber at undgå voldsomme reaktioner, dels for ikke at gøre hesten unødigt bange og dels fordi indlæring sket ifm. frygt er en meget stærk læring. Jeg ønsker selvfølgelig ikke, at hesten skal få en stærk læring udi bukkespring. Jeg ønsker heller ikke at blive ramt af en bukkende hest, eller at hesten kommer til skade. For at minimere risikoen forbereder jeg først og fremmest igennem lydighedstræning. Hesten skal gå pænt, stå pænt, vende pænt og især skal den ubetinget stoppe, når jeg beder den om det. ALTID. Og den skal være tryg ved træningen, mig og træningspladsen. Dernæst trækker jeg hesten med sadel på, først i skridt og senere i trav. Lige når hesten har sat i trav, så klikker og belønner jeg den, for det får hesten til at stoppe INDEN den kommer i tanke om at bukke. Og jeg gentager indtil hesten synes, det er en god leg. Først når jeg kan løbe med den, sender jeg den ud i longen og lader den først skridte og siden trave ganske få skridt, og jeg prøver at stoppe den INDEN den tænker på at flippe ud. Sådan arbejder jeg også med longering generelt. Det er jo ingen garanti, men risikoen mindskes. Hvis jeg har med en hest at gøre, som er for farlig at være lige ved siden af, så vil jeg heller ikke arbejde med den for enden af et reb, for jeg bliver alt for let ramt af for- eller bagben. Sådan en hest er ikke klar til sadel og rytter og første og vigtigste skridt er at afstresse hesten, så den ikke har behov for disse voldsomme reaktioner. Dernæst vil jeg helst finde et sted at arbejde med den, hvor den ikke er så tilbøjelig til at springe eller stejle - fx. inde i stalden. Hvis det ikke er en mulighed, vil jeg arbejde i såkaldt beskyttet kontakt - dvs. at hesten og jeg er på hver sin side af et hegn indtil jeg ved, at jeg kan få den på afstand, når det er nødvendigt. Det er en metode, jeg helst ikke benytter mig af, men det KAN være nødvendigt i sjældne tilfælde. Det er jo desværre et problem for mange heste, at deres ejere har for travlt til at forberede dem ordentligt - og så er det, at sådan noget udstyr kan misbruges. Og endelig er der jo trænere, som Monty Roberts, der bruger flooding som en helt essentiel del af deres træning - hvilket jeg tager stærkt afstand fra. Men flooding er også uundgåeligt. Fx. er det flooding, når man første gang har spændt sadlen rigtig fast på en hest, og sender den ud i longen. Man har ingen mulighed for at få sadlen af, før hesten er holdt op med at bukke igen - og en dag er man nødt til at tage chancen. Ligeledes når der kommer rytter op første gang. Man kan bestræbe sig på, at det går godt, men der er ingen garantier.
Hej alle Jeg har en hest, en vogn og seletøj mit problem er at jeg ikke har nogen øvelse med at få disse 3 ting kombineret. I januar starter der så et forspændingskursus op i min lokale køreforening som jeg rigtig gerne vil tilmelde mig. Nu skal jeg bare finde en måde at få min hest frem til kursuset 8 lørdage og jeg har ikke nogen hestetrailer og kender heller ikke nogen der har. Jeg bor lige udenfor Hammel og der er ikke mange leje muligheder er der nogen der privat vil leje deres trailer ud eller nogen som kender til et sted hvor man kan leje en trailer. Det drejer sig om 8 lørdag formiddage fra januar. Håber sådan jeg kan komme afsted. Hilsen Janni
.. i den køreforening, der afholder kurset - det kunne jo være, at de kender nogen i nærheden af dig, eller måske ligefrem kan anvise en medkursist i nærheden, som du kunne dele transport med. Hilsen Sif
hvad tænker i om dette billed  
Øhh - ikke ret meget. Hesten bukker, det kan der være tusind årsager til. VH Line
Heller ikke meget, det kan også være de er ved at lande efter et spring...
Har du ikke fået svar på hg? hvis man ser videon på hg, kan man tydlig se der er noget der generet den, og du har tydlighvis svært ved at sætte den i galop. Enten pga sadlen eller at den har rumperem på, måske er dig? Den går også hurtigt ned i trav. måske du skulle tjekke hvorfor den bukker.
Jeg tænker helt klart... Konflikt adfærd, kontra en mulig smerte eller et ubehag. Hesten ser i hvert fald ud til at reagere på noget der føles ubehageligt. Mvh Trine
Jeg tænker: Pony forsøger at slippe for smerte/ ubehag.
Hej HN. Nogle der har nogle gode forslag til hvad jeg kan gøre for at styrke hestens selvtillid?? Man kan se på fold at hun mangler lidt selvtillid, og hun er ikke helt integreret i flokken... Desuden er hun meget usikker og nervøs udenfor, især hvis hun ikke bliver trukket, men på bane og indendørs er det ikke så udtalt. Øvelser der ligeledes kan styrke vores bånd (læs lederskab) er også velkomne, så jeg kan få en rolig og selvsikker hest.
Du kan ikke styrke hestens selvtillid i folden. Men du kan give en foldmakkere og foldforhold der gør, at hun vil blive mere selvsikker. Det gør du ved at lade hende gå sammen med rolige, ikke aggressive heste, ved at sørge for, at der er foderbunker nok til alle heste og lignende. Der skal også være plads nok, så hun kan lægge afstand til de andre, når hun har brug for det. Udover det, så kan du sørge for, at hun er i god stand rent fysisk - dvs. ingen smerter, intet ubehag. Et ustresset liv i stabile rammer med mange timer ude er også noget, der fremmer en hests velbefindende. Båndet kan man heller ikke styrke ved øvelser, men ved samvær. Du skal altid være sammen med din hest på en måde, så den kan stole på, at der ikke sker noget farligt sammen med dig, og så skal du give den lyst til at være sammen med dig. Jeg gør det selv ved at fokusere på, at jeg både laver ting med hesten som den godt kan lide, og ting som jeg synes, den skal lave. Jeg træner med positiv forstærkning (dvs. foderbelønninger) og jeg sørger for at jeg ikke stiller højere krav til hesten, end den kan indfri. Jeg forløber mig aldrig, og bestræber mig på, at hesten altid skal være rolig under træningen. Det giver over tid en tillidsfuld hest, der kan lide at være sammen med sin ejer.
Mht. at knytte bånd med din hest anbefaler jeg dig at se dokumentarfilmen   Den handler om det at VÆRE sammen med hesten i nuet og dermed kan du få en dyb kontakt med den. Denne film er en af de mest lærerige jeg har set, og jeg berøres af at se den gang på gang. Den taler til min egen sandhed. Lav en god kop te, sæt en time af og se denne dokumentarfilm;
Tak for link. Jeg sad og så den sent i går aftes og hold da op, hvor bliver man berørt. Og så er det mere end tankevækkende at se den flotte muskulatur på de heste der ikke tvinges til noget som helst, kontra de heste der går rundt med skrækken lysende i øjnene, åben mund og tungen ude. Frygteligt og jeg sidder nu igen med tårer i øjnene. Men JP2010. Måske når ingen af os bare i nærheden af det samspil som der vises her, men et lille skridt i den retning er heller ikke af vejen. Jeg har mine heste hjemme. De er min udsigt. Fra mit kontor ser jeg 3 hk. med hestefolde og 4 glade ponyer. Jeg kan ved at kigge ud af vinduet se, om alt er ok, eller om det ikke er. Man får jo enormt meget forærende ved at have hestene hjemme og passe dem og betragte dem hver dag. Næsten hver aften, sidder jeg ude i folden med en kop kaffe mens hestene gumler af deres slowfeedere og pruster og nusser, både mig og hinanden. Og brug din intuition. Jeg har en hest med enorm vilje og fremdrift. 2 gange har jeg været ude for, at hun på udvejen, vendte halsen og hovedet for at sige, jeg vil gerne hjem. Med hende er det så bare af i en fart og få ringet til dyrlæge eller kiropraktor, for så er noget galt. Hun elsker at komme på lange ture. På den måde lærer hest og jeg at kommunikere. Hun sagde, "jeg kan ikke i dag" og jeg sagde "forstået" og stod af og trak hjem og ringede til min ynglings-Rikke. Havde jeg ignoreret hende, så havde hun jo ikke gidet fortælle mig noget en anden gang. Det ville være spild af tillid fra hendes side. Nu har min hoppe masser af selvtillid, men sådan noget styrker hende jo bare endnu mere." Yes, jeg bliver forstået  ". Så det opfordrer hende til at fortælle mere og samtidig får hun mere tillid til både mig og sig selv. Så stig af hesten. Gå lange ture og små-snak. Se hvordan din hest reagerer på en masse ting. Træk vejret roligt, hvis hesten er bange for noget som der ikke skræmmer dig. Så smitter din ro. Hesten "spiller" ikke bange. Og så er det gentagelser. Hvis jeg ikke har fået redet ret meget i et stykke tid, så er min hoppe meget mere levende og spjætter for ting som hun plejer at kigge på og gå forbi.
Tænk først og fremmest på din egen sikkerhed, dvs. ridehjelm og fornuftigt fodtøj. Det vil nok være en god ide hvis der er en, der kender hestene, der lige kan hjælpe dig igang. Og så ellers tage det stille og roligt 
Har købt denne super dejlige vallak på 5 år til min datter hun prøvet ham 5 gange inde vi slog til. Nu har vi haft ham i 2 mrd ca og vi startet ud med at få ham hjem og kort tid efter begynde han er bukke og stejle hvilket vi hurtigt fandt ud af var sadlens skyld da den gled frem på hans skulder. Sadlen blev tilpasset og han stoppet med at lave de nummer  Men hurtigt opstod et nyt problem med at han gik ud i hjørnet ved porten og ikke ville gå, men det problem fik vi også hurtigt bugt med også. han skyd dog sin skulder og vi fik massøger på ham og det hjalp også, men nu er der så opstået et nyt problem   han kaster med hovedet (fik ordnet tænder for 4 uger siden) og vil ikke rigtig gå frem i trav og når han så endelig gør det så stopper han hvis han ikke blevet drevet fremad hele tiden, han skyder igen skulder når hun prøver at bøje ham på den ene volte (havde massøger i lørdags) og er i det hele taget ikke så let at ride. Han er særlig slem på den ene volte  Han er handels undersøgt for 2 mrd siden og gik rent igennem bøjprøven og fik ingen anmærkninger så han burde jo ikke have ondt nogen steder. Er det bare fordi han har fundet ud af han kan snyde hende fordi han er så stærk i forhold til hende? Nogen der har oplevet det samme og som har et forslag til hvad det kunne være?
Han gør det fordi han   han kan. Sæt en rutineret rytter på ham for en tid, så han for respekt for rytterens besked... Og så er det vigtigt at din datter siger bestemt fra når han gør disse uønsket handlinger... Da jeg var ponyrytter købte jeg en pony(medlidenheds køb), som der desværre var mishandlet, samtidig med at han kasteret som 4 års. Fra en ret ung alder fandt han ud af hvor stærk han var, (nordbakke, belgier, araber blanding   ) så han var efterhånden blevet ret farlig... Efter jeg havde redet ham i et halvt år, købte jeg ham så, da han ellers ville blive slagtet.. Fik et kursus af Ute Lehmann (HMS) også så begyndte vi bare at træne hans respekt over for mig og mine signaler. Det lykkedes tilsidst, han prøvede selvfølgelig lige en gang imellem at få kontrollen, men med en klar markering, blev han fokuseret igen... Vil også lige tilfæje at jeg synes det er rart at høre at i allerede på så kort tid at tyed til forskellige midler for at finde hjælp... 
Jeg synes det er rigtig godt, at I har gjort så meget ud af hans fysiske tilstand. Det kan naturligvis ikke udelukkes, at der stadig er noget fysisk, men det er ligeså sandsynlig, at han og din datter ikke forstår hinanden. Ungheste har i sagens natur ikke prøvet så meget, og en ny rytter kombineret med nyt hjem kan stresse hesten ganske meget. Jeg gætter på, at han stiller sig hen ved porten fordi han får lidt fred dér og fordi det er vejen tilbage til vennerne i stalden. Men ikke bare fordi han ved, at han kan. Når jeg arbejder med sådan en hest, så prøver jeg at finde tilbage til det sted, hvor hesten er rolig. Er den fx. rolig ved opsidning? Er den rolig i skridt? Jeg arbejder så alle de steder, hvor der er "huller". Fx. kan det være, at jeg godt kan sætte mig op på hesten, men at den begynder at spænde, når jeg vil ride frem eller når jeg vil dreje. Eller når jeg vil sætte i trav. Hvis den fx. ikke er glad for at sætte i trav, så arbejder med forståelse for de fremaddrivende hjælpere, hvis den skyder skulder, så er det dét jeg arbejder med. Indtil hesten forstår. Jeg bruger altid positiv forstærkning, dvs. belønningstræning, da hesten skal kunne lide træningen, og da det giver bedre forståelse. Hvis hesten pludselig synes, at træningen er let og sjov, så er det sandsynligt, at den ikke længere går hen til porten. Jeg synes, det lyder som om hun skal have en underviser, der fokuserer på, at hun og hesten forstår hinanden før vedkommende fokuserer på præstation. Fordi grundlæggende signalforståelse og tryghed er basis for gode præstationer.
Jeg håber virkelig at det er fordi han har fundet ud af han kan "snyde" hende og derfor hurtiger slippe for at lave noget. Det gik ellers super godt en periode alt så ud til at gå den rigtige vej, men han har ikke redet med børn der hvor han kommer fra, så det er jo knap så lange ben der er på ham nu og hendes hjælper er jo ikke så stærke som tidliger ejers. Hun får undervisning på ham 1 gang om ugen, men var jeg 100% sikker på at det var pjat og ikke fordi han havde ondt og sadlen havde været lidt større havde jeg selv hoppet op på ham, men selvom han godt kan bære mig da han er en rubust islænder så er sadlen lige for lille til min rumpe og der er ingen grund til at ride i en sadel der er for lille for så får han da først ondt. og jeg har ikke balancen til at ride uden sadel mere  Men tror jeg vil spørger hendes underviser om hun måske har lyst til at ride ham en periode. Hun har tilredet og redet rigtig mange ungheste og har heste i træning.
En hest er stærkere end et menneske. Uanset deres respektive størrelser. Hvis hesten alene adlyder, fordi man er stærk (altså god til at påføre hesten nok ubehag til, at den adlyder) så bør man tage sin ridning op til revision. Hesten skal selvfølgelig ikke gå væk fra hjørnet, alene fordi rytteren er stærk nok til at holde den væk. Den skal være så tilpas med sin træning, at den ikke tænker på at gå hen i hjørnet. Jeg træner den slags ved at lære hesten at forstå signalerne OG ved at belønne dem rigeligt i starten, så de også får lyst til træningen. Jeg er nødt til at gentage, at heste ikke bare gør noget "fordi de kan". De gør noget fordi de har en god grund - hjørnet er bedre end ridningen. Gør ridningen bedre og mere forståelig end hjørnet, og hesten vil vælge at prøve at gøre noget andet. Fx at samarbejde. Vi har sin tid taget hestene til os fordi de er føjelige. Dvs. at de gerne vil samarbejde. Hvis vi også samarbejder med dem.....
Det er jo ikke fordi jeg siger man skal bruge magt for det er da bestemt det sidste jeg ville gør for så havde jeg været ligeglad med at min rumpe er for stor til sadlen og var bare hoppet op. Men da hesten er redet af voksen før vi køber ham har han måske svært ved at forstå min datters hjælper da de er længer oppe på ham + de ikke har den samme styrke som en voksens. hun bruger ikke ben til at sparke med, men kun til at trykke og holde tryk til hesten går frem da spark for mig er helt forkert og gør ondt på hesten. Ved godt at alle heste er stærker end voksne, men problemet er jo heller ikke han går over til porten da han har forstået at det ikke er der han skal stå og dovne den og han rider hver eneste gang pænt forbi nu som jeg også har skrevet i det første indlæg fik vi hurtigt rettet op på det problem. Problemet er nu at han kaster med hovedet, ikke rigtig vil gå frem i trav og skyder skulder hvis hun prøver at bøje ham på den ene volte, men på den anden volte er han meget mere samarbejdsvillig. Den gang med hjørnet brugte vi bestemt ikke magt da det simpelhen handlet om at min datter skulle lære at holde benene til ham og bøje ham ordenligt så det var ikke hans skyld med hendes. nu har hun styr på sine ben og det hele kørte super godt, men så er han begyndt at finde på nye ting og jeg prøver at finde ud af HVORFOR han gør det da der jo er en grund og hesten prøver at fortælle os noget ved at gør som han gør. Men om han prøver at fortælle min datter hun gør noget han ikke synes er rart eller om han prøver at fortælle han har ondt er jo så spørgsmålet for jeg ved godt heste ikke tænker aha nu skal jeg bare gør sådan og sådan. Jeg prøver virkelig at finde ud af hvad han vil fortælle og magt er ikke noget der kommer til at forgå hos os og derfor vil jeg sætte en rytter på ham som har erfaring i ungheste og som kan mærke om det er fordi han bare er lidt pjattet og har fundet ud af at min datter giver op når han gør som han gør eller om det er fordi han har ondt og finder hun ikke ud af hvad det er så ringer jeg til dyrlægen Mandag og pt. bliver han ikke redet før en erfaring rytter har været på ryggen af ham imorgen.
Vi har en hest, der skal have lidt stævne-erfaring. Hun har aldrig rigtig været ude i noget tid, så det skal ikke være det helt store. Så hvis du holder et stævne omkring distrikt 2 så er du velkommen til at skrive, eller hvis du kender nogen.  Hesten er trænet til at gå LC, men som start stævne vil vi gerne have det er LD  Håber i vil se på det 
... har en stævnekalender:  - eller kig på DRF-portalen. Hvis du ikke er bekendt med portalen, kan du få adgang via  Hilsen Sif
Hej, Skal vi forstå det sådan, at problemet kun findes i skridt? Intet problem i longe (også i skridt i longe) eller i trav og galop? Kommer problemet, når du prøver at drive med schenklerne (måske synes han du driver for meget), eller kommer det, uanset hvad du gør? Kommer problemet også, hvis du har longeret først og så sætter dig op? Kommer det både på bane og på tur? Jeg synes det lyder mystisk og kan godt forstå, at det må være frustrerende for dig. Du skriver, at han er dygtig til tricks og klikkertræning. Kunne du måske prøve i en periode at sørge for, at han lige med det samme han har fået rytter på bliver sat i gang med tricks eller klikkertræning, så hans opmærksomhed bliver fanget af noget andet? Så vil han jo opleve at blive belønnet for at opføre sig anderledes, og eftersom fjordheste plejer at være ret glade for godbidder OG også plejer at være ret intelligente, så kunne det være, at han hurtigt kunne lære, at det betaler sig at samarbejde   . Det samme kunne evt. gøres på rideturen, hvor du har en hjælper med til fods, der kan dirigere eller aflede ham lidt, så han ikke reagerer med sine sædvanlige mønstre. MVH Jette
Som jeg ser der, er der 2 muligheder for at en hest ikke gør som ønsket: Enten forstår den ikke (enten aldrig rigtig lært hvad du vil, eller du giver for upræcise signaler) eller dens motivation er for lille - fx. pga kedsomhed, ubehag osv. Jeg forstår ikke rigtig hvad han gør. Står han stille og krænger om den venstre schenkel, eller går han rundt og er "vild"? Hvad gør han når I skal hjem (fra tur?), som er meget mere slemt? Mine umiddelbare tanker er enten at han ikke har lært at gå frem = bliver forvirret, at han forbinder turen med noget ubehageligt - selvom du skriver han er undersøgt, eller det kan være nogle gjordkramper. Gør han det same uden sadel og uden bid? Hvad hvis du bare sætter dig op, og gør ingenting, indtil han keder sig? Det kan være han har en form for negative forventninger? Håber I finder ud af det, for det er da synd at det skal ødelægge Jeres forhold.
korrekt, når han laver det i staten og på vej hjem efter tur? Hvis det er tilfældet, er min umiddelbare tanke, at han viser glæde/iver på den måde.... Han er glad for at komme i gang og han glæder sig til at komme hjem.
Hej derude!!  Har lige set en meget rørende dokumentar på youtube som hedder   som hadler om hvor vigtigt det egentligt er at knytte bånd og lytte til sin hest. Jeg har ikke selv hest, desværre, men har redet i nogle år, og efter at have set denne dokumentar bliver jeg nødt til at indrømme, at jeg selv har gjort mange af disse forfærdelige ting der bliver vist i videoen. Synes det er et   vigtigt budskab og det var engentlig defor jeg ville lave dette indlæg.. Jeg flyttede til Spanien for 2 år siden og ville gerne finde et sted at ride, men sidste år var jeg nødt til at stoppe fordi jeg simpethen ikke kunne støtte de rideskoler der er her i området.. Efter at have set den dokumentar har jeg fået en stor lyst til at starte med at ride, eller bare bruge tid med hestene. Jeg har nu fundet en ny rideskole som jeg skal hen og besøge, og vil meget gerne høre nogle forslag mht  Er meget interesseret i at få en halvpart og kunne meget godt tænke mig at lære meget mere om hvordan man knytter bånd til sin hest, og denne dokumentar har virkelig givet mig blod på tanden til bare at gøre det. P.s. til alle jer heste eleskere, I burde tage en time af jeres dag og se denne rørende dokumentar. Det er virkelig et budskab der burde komme ud til alle dem der elsker heste.
Hej, Jeg har også set dokumentaren et par gange nu, og den er ganske tankevækkende. Noget af det, der har givet mig mest i mit forhold til min hest, som er en hoppe med meget stort H og et livligt - til tider heftigt - temperament, har været noget så simpelt som at gå tur. En overgang for en del år siden stod hun altid på sommergræs tæt på en skov, og efter en vinterstorm, hvor stort set alle skovstier var spærret af væltede træer og der ikke var ryddet op endnu, gik jeg skovture i stedet for at ride, for så kunne vi lettere komme uden om eller over de væltede træer. Det gav en helt vidunderlig chance for at opnå et samarbejde, som den dag i dag kommer os til gode. Hun lærte at forstå at hun nogle gange skulle gå først i en bestemt retning. Andre gange måtte hun vente, til jeg var kommet igennem en vanskelig passage for at bedømme, om der var plads til hende, for så at komme, når jeg kaldte (var i longeline, så der var god plads at give af). Hun lærte også, hvornår hun skulle gå ekstra forsigtigt hen over noget usikkert (grenbunker, kævler og den slags) eller springe over en grøft foran mig. Det var helt unikt, det samarbejde vi fik i løbet af den sommer! (Jeg savner det helt, nu jeg kommer til at tænke tilbage.) Idag går vi stadig ture, nu mere ud i trafik, da vi ikke har de helt store terrænmuligheder, men det kan godt give sine udfordringer, som vi så må finde løsninger på hen ad vejen. Og det er netop det, der udvikler forholdet os imellem - at der hele tiden er noget nyt, som skal løses, byggende på det eksisterende forhold. Derudover træner jeg "farlige ting" med hende. At gå under en presenning og plastikstrimler, at blive pakket ind i presenning, at få en paraply slået op og ned på alle sider og den slags ting. Vi synes det er sjovt (jeg morer mig og hesten høster godbidder) og så giver det også en dejligt fornuftig hest, når den møder noget lignende ude i det virkelige liv. Gennem vores træning har jeg fundet ud af, at negativ forstærkning (fjernelse af impuls) ikke har nogen særligt god effekt på damen, men positiv forstærkning (ros, evt. godbidder når det er fortjent) har en fantastisk virkning. Og så har jeg fundet den ultimative rideform FOR OS i den akademiske ridning. Her er der ro og afklaring, hvilket gør træningen til en stor fornøjelse for os begge. Hesten giver alt hvad den kan og jeg nyder det selv i fulde drag. Det er også vigtigt - at træningsformen er givende for begge parter. Jeg håber, at det har givet dig lidt inspiration. God arbejdslyst! MVH Jette
Jeg synes det er et ret spændende spørgsmål du stiller, for selv har jeg aldrig tænkt over, at nu skal min hest og jeg fisme knytte nogen bånd. Det er altid kommet af sig selv. Når du bruger meget tid med hesten, laver forskellige ting med den, så er jeg altså ret sikker på, at det kommer hen ad vejen. Én ting prøver jeg dog selv at huske, når jeg har med en ny hest at gøre - at vise den tillid! Hvis du viser din hest, at du stoler på den i en eller anden situation du måske ikke er helt tryg ved, vil den også meget nemmere kunne stole på dig. Hvis din hest ved, at du altid passer på den, at den kan regne med at det du udsætter den for er ok, vil I hurtigt få det ønskede bånd  Det kan godt tage lang tid, men det kan også komme meget hurtigt. Det afhænger af dig  Held og lykke med det, jeg håber du finder en hest dernede 
Jeg har nu fået gennemset videon, og fandt den meget, meget inspirerende, og jeg genså mange af dem, der igennem tiden har inspireret mig mest. Man kan ikke træne sig til et tæt bånd. Men skal beslutte sig for at omgås sin hest på en måde, så den aldrig får dårlige oplevelser i ens selskab, og så skal det BÅDE handle om samvær og om træning. Jeg vil anbefale følgende: Brug tid sammen med din hest, uden at den bliver trænet, alene med det formål at hesten skal synes det er rart, at du er der. Du kan fx. klø den, lade den udføre øvelser, den selv synes er rare osv. Noget som hesten selv vil eller tilbyder dig. Jeg bruger fx. klikkertræning, hvor jeg lader hesten berøre targets o.lign. til at lære den, at det er rart at være sammen med mig, hvis jeg ikke kan finde noget, som hesten bare gerne vil - men mange heste elsker, at man klør dem, gerne med rundstriglen. At træne med belønninger giver et væsentlig bedre samarbejde med hesten, end at bruge negativ forstærkning. Hesten arbejder selv med, og bliver ganske anderledes at have med at gøre. Frihedstræning er godt til at skabe god kommunikation og godt nærvær. Hest og træner skal være lige opmærksomme på hinanden. Det er i virkeligheden sværest for os at lære, at være opmærksomme på hesten. Jeg træner mig selv i det, ved at følge min løse hest, og så prøve at følge ham, før jeg træner ham i at følges med mig. Sådan at vi gensidigt påvirker hinanden. Meningen er kontakt, nærvær og opmærksomhed fra begge sider. Ovennævnte metoder vil formentlig få hesten til at falde til ro. Ro er udgangspunktet for al vellykket træning. Altså - find ro inden træning og træn i ro. Hvis du får (væsentlig) uro, så få hesten til at falde til ro ved noget af ovenstående, og træn så videre. Du skal have ro i dig selv, og have tid nok, når du tager ud til hesten. Arbejd med din egen vejrtrækning, din indre ro og sæt dig klare mål, så du ved, hvad du vil, når du kommer ud til hesten. Du bør selvfølgelig også søge viden og inspiration fra bøger, dvd'er og kurser. Alting handler jo ikke om træning. Det handler også meget om, at hesten har det godt, når du ikke er hos den. Altså - find et sted til hesten, hvor den trives godt, hvor der er ro, stabil, passende stor flok, mange timer på fold, faste rutiner og en masse stråfoder.
Tina MJ: Jeg tror desværre du misforstod mit svar (håber TS forstod hvad jeg mente?) Jeg mente selvfølgelig ikke at man skulle "tvinge" den til at gøre ting med hjælp af magt, men derimod ville det være godt for ponyen at blive redet af rutineret rytter i noget tid, så den lige lærer signalerne ordentligt igen.. Når datteren så skulle ride på ham igen, er de 100% sikre på, at han   signalerner... Synes det er helt OK at hun sætter en rytter på ham som der har erfaringer med unghest... TS: Håber det lykkedes at få ham til at forstå signalerne, og din datter og ham kan skabe et tæt samarbejde 
Hej hvordan er han i longe? kan han gå afslappet på begge volter der?? Er han tjekket mht tænder og evt kiropraktor? Håber at I finder årsagen til hvorfor han gør som han gør. uanset om det er et fysisk problem eller om han er signalforvirret Hilsen Anne
Han er rolig i longe ingen problemer der. Hans tænder er ordnet for 4 uger siden og kiropraktor har vi dog ikke prøvet, men han får massage jævnligt min. en gang om mrd. Jeg forstod godt hvad der menes med en erfaring rytter på ham og har fået min datters underviser til at prøve at ride ham imorgen også se hvordan det vil gå og om hun kan mærke noget på ham ...
Her er et link til naturlig skævhed: Det lyder nemlig PRÆCIS som den jeg har !!
Til vidunderbarnet: Jeg synes det lyder som en god plan at få en erfaren rytter til at ride ham for at mærke, hvordan han føles for hende/ham. Jeg læste det bare sådan, at det var for at sætte hesten på plads. Beklager misforståelsen. Hvis det viser sig, at han er anderledes under en anden rytter, så skal i nok kigge på din datters rideteknik. At hesten skyder skulder kan skyldes, at hun kommer til at tage for meget i indvendige tøjle. Jeg korrigerer altid heste, der skyder skulder ved at ride dem i firkanter, som beskrevet i Kyra Kyrklunds bog (som sikkert kan lånes på biblioteket). Til Tine-NJ: Mit svar gjaldt alene Vidunderbarnets 2. indlæg 
Mit bedste råd ville være at få fat i en     
Tak, fordi du delte linket med os  Denne film burde være obligatorisk i DRF's ryttermærkeundervisning, men jeg er bange for, at dér er lang vej igen....  Ærgerligt, at du bor i Spanien. Ellers ville du være mere end velkommen til at komme og hilse på min pony og se, om I kunne blive et godt makkerpar... Nu vil jeg gå ud og danse lidt selv med hende  De bedste hilsner Birgitte
Jeg har   på DVD og har set den rigtig mange gange. Jeg er vild med den måde at se hesten på og de måder at være sammen med den, og det passer til min egen sandhed. Desuden er hesten vor læremester i at være tilstede i nuet, og vi bør være taknemmelige for alt det, den kan lære os. Endvidere kan jeg lide tanken om, at når jeg sidder på hesten er jeg i dens hjem, og det kræver stor respekt og omsorg i måden at ride den på, når jeg ser hesten på den måde. Til jer der ikke har set filmen, kan jeg absolut anbefale jer at tage jer tid til at se den. Her er linket igen:
Den er så rørende og skøn den dokumentar. Hun er SÅ MEGA SEJ. jeg skal helt sikket se den igen:) Dejligt du har fundet en hest du kan knytte bånd til:) Jeg har næsten lige fået part på en dejlig hest, så vi er igang med at lære hinanden at kende. Det gør jeg gennem træk ture/ride ture, leger/træner/hygger på banen. Vi får undervisning i akademisk dressur og vil gerne finde en underviser i hms da jeg skal have det genopfrisket:) Derudover laver jeg strækøvelser med ham, både på fold og på bane. Men synes det med klikker træning lyder ritig sjovt/spændende, måske jeg skulle begynde på det:D altid dejligt med gode tiltag:) Det er så fantastisk at komme igang igen, så kan sagens sætte mig ind i dit sted:) Rigtig god fornøjelse. Mvh Heidi
Hej Julie Du skriver, at du skal ud og se en hest, hvis ejer går meget op i westernridning, naturlig ridning og ikke så seriøst. Den forbindelse til hesten, som "Path of the horse" tilstræber kræver STOR seriøsitet og er helt urelateret til ridestil. Man kan indenfor alle ride- og kørestile stræbe efter træning igennem god kontakt til hesten. Man kan uanset mål træne hesten med positiv forstærkning og med minimalt pres og stræbe efter, at hesten kan lide sin opgave. Visse westernryttere er MEGET "seriøse" med deres konkurrenceridning, og der findes indenfor dén gren af ridningen ligeså megen hårdhed og misbrug af heste, som der findes indenfor spring og dressur. Og det er ligeså unaturligt for hesten at trippe afsted med miniskridt med hovedet i jorden, som det er at have hovedet inde på bringen. Det belaster nemlig forparten uforholdsmæssigt meget. Og nok rider westernryttere for løse tøjler, men det er absolut ikke sikkert, at træningen er startet sådan, bare fordi slutproduktet er en løs tøjle. At behandle sin hest godt og værdigt og opnå den kontakt, filmen viser og tilstræber kræver stor overvejelse af sit hestehold og ubetinget seriøsitet. Det kræver også, at man lader hensynet til hesten gå forud for sportslige ambitioner. Men jeg mener bestemt ikke, at der er disharmoni imellem god kontak med hesten og gode præstationer. Tvært imod, så giver god kontakt og velbehag ved træningen væsentligt bedre og smukkere præstationer end hård træning. Men i starten kommer resultaterne ikke ligeså hurtigt. Jeg vil ønske dig held og lykke med din nye hest, men lad være med at have illusioner om, at indenfor western er alt godt. Det er det ikke. Ligesom det ikke er det indenfor alm. dressur, klassisk dressur eller ridebanespring. Alle steder er der gode og dårlige hestefolk. Det gælder også for HMS-udøvere - se på hesten og luk ørerne engang imellem, så kan din mave mærke, hvad der er god og dårlig hestetræning.....
Har lige set filmen nu her... Jeg er ganske enkelt målløs! Tænk at vi er sådan, mod de dyr vi elsker?! Jeg er ikke stolt af det, men jeg ved at der er ting i min omgang med heste, der skal tages op til revurdering. Det er så smuk en film, at det er helt vildt! Alle hestejerer burde se den, bare for lige at blive mindet om, hvorfor det er vi elsker de her dyr! Og hvordan vi i virkeligheden burde behandle dem... Jeg er flov over mig selv og mine medrytterer!
Jeg har også den dvd på hylden Men jeg har svært ved at vide hvordan jeg skal forholde mig til den viden man får i dvden. Ifølge dokumentaren er det jo mishandling af hesten at ride i mere end 12-15 min. Så hvis man rider i længere tid hvordan skal man så opnå den tilstand hvor der er aldrig er noget der opleves negativt på hesten? Jeg synes det er et stort dilemma, for jeg synes ikke man bare kan falde i svime over de fantastiske udsagn om harmoni i starten og så fuldstændig ignorere den sidste del. I starten tænkte jeg fandme nej den er for åndsvag den dokumentar, for jeg synes det var trist at det så er slut med at nyde lange rideture i skoven osv. Men så kom jeg (efter laaang tid) til at tænke på at man jo kan starte med at arbejde fra jorden i 10-15 min og på den måde varme hesten op og så 15 min ridning så 10 min på jorden og så 10 min på ryggen. Jeg håber at man kommer ud over det med smerterne i ryggen fordi man ikke lukker for blodtilførslen for længe og dermed ikke laver skader men jeg ved det jo faktisk ikke. Jeg har også fundet ud af at jeg faktisk synes at det er hyggeligt at gå ved siden af hesten på vores skovture. Men jeg ved virkelig ikke hvad den rigtige måde er? Men jeg hæfter mig ved det jeg synes, at jeg kan se i min daglige omgang med heste. De er glade når de ser mig, kommer frivilligt hen til mig når jeg henter dem på folden og følger gladeligt med ind.
der hvor jeg skrev sidste del mente jeg den midterste del hvor det handler om bid og vægt på ryggen
Jeg må indrømme, at jeg lige hæftede mig ved, at det er synd at ride i mere end 10 min. Men jeg er klar over, at rigtig meget af det, vi udsætter hestene for er dårligt for dem. Og der er mange meninger og ikke altid dokumentation for deres rigtighed. Fx. ved jeg, at en af deltagerne på denne film er imod bid og sko - uanset hvor ondt hesten har, fordi den ikke tåler at gå uden sko. Jeg synes ideelt set, at heste skal gå uden sko - men VI har avlet heste med svage hove og VI får hestene til at gå på hårdt underlag. Så må VI også afhjælpe generne. Og jeg har i praksis set heste, der fungerede super dårligt med bidløs optømning og meget bedre med et bid (og det modsatte naturligvis). Vi har brug for sommetider at blive mindet om, hvorfor vi har heste - den særlige følelse, som i hvert fald jeg personligt kun kan få sammen med heste og som ingen anden sportsgren kan bibringe mig. Men det er endnu mere vigtigt, at vi lærer at aflæse vores hest. Lærer at se på den, hvornår den synes, træningen er sjov, og hvornår den er ubehagelig. Hvis hesten fx. arbejder godt med i 30 min. og så begynder at stritte imod, så har den enten fået nok, eller trænger til en pause. Det er individuelt, hvor længe den enkelte hest arbejder med. Jeg synes videoen er meget inpsirerende, men jeg har ikke tænkt mig at følge den eller nogen anden video helt slavisk. Jeg har nemlig min egen hjerne at tænke med, og mine egne øjne og min egen intuition at arbejde med. Men jeg er enig i, at vi rider for meget. Vi kunne aflaste vores heste (og måske få dem til at holde længere) ved at arbejde mere fra jorden, fx. under opvarmning, og ved at stå af og trække, når vi holder pause og skridter af. Hvis vi helt og holdent overlader til andre at træffe valg for os, så fravælger vi netop noget af det, som denne video handler om - nemlig samhørigheden og følelsen for og med hesten. Og det vil jeg under ingen omstændigheder miste.
Jeg er nok en af dem der kun rider max 15-20 min. på min hest, jeg varmer ham godt op, fra jorden af først. Hvis jeg rider skovtur bruger jeg meget det, at jeg rider 10 min, går 10 min, og rider igen 10 min osv. Det handler meget om hvad øjne man ser på hesten med, og hvad er formålet med vi har hest ? Mit formål er at vi skal hygge os begge to, Gnisten og jeg 
Hej igen!! Er rigtig glad for jeres feedback. Fik mig til at tænke endnu mere.. Jeg ved godt at der altid vil være misbrug og hårdhed uanset hvilken ride gren, men havde aldrig tænkt videre over hvor mange ting i western verdenen der virker forkert, og ER forkert. Det jeg mente da jeg sagde at ejeren var mere til naturlig ridning er jo egentlig helt forkert. Det jeg skulle have sagt var at hun er ligesom alle de andre men fordi hun har interesse for en anden ride stil, western, har hun også mange af de samme holdninger som jeg har fået gennem tidens løb. Jeg har en store søster som har redet i 20 år, og hun har haft stor indflydelse på min ridning. Jeg husker tydeligt hvordan hun lærte mig at man skal følge sin egen intuition og nogle gange lukke ørene for de personer som siger til dig, at du skal save hesten i munden og gi' den en med pisken når den hopper osv. Hun har lært mig meget, men min vilje til at lære mere om andre metoder man kan bruge når man vil tilbringe tid med hesten har givet mig den holdning jeg har i dag. Som sagt har jeg redet i 3-4 år med pauser, fordi jeg simpelthen ikke har kunnet støtte de rideskoler jeg har gået på. Det som har ændret sig i dag er at jeg er blevet klogere. Før i tiden ville jeg ikke sige noget, jeg ville bare tie stille og enten gøre som de sagde eller lade være med at komme til undervisning hvis jeg følte at hestene var uretfærdigt behandlet, men nu er jeg blevet klogere. Tingene ændre sig ikke hvis man bare tier stille, og lader tingene gå sin gang. Jeg kunne godt tænke mig at gøre en forskel. Her på heste-nettet viser de billeder af misbrug, og de fleste synes det er flot? Jeg ved der er mange der ude som er mange for at åbne deres mund ligesom jeg var, men tænk en gang.. Hvis vi alle gjorde det samme så vil det aldrig ændre sig. Det er nemt at tilstå at man har gjort mange af de ting der bliver vist i videoen som er forkerte, men jeg vil vædde med, at næste gang i sidder på en hest vil i gøre det samme igen og igen, ikke fordi i ikke ved det er forkert, men fordi det er sådan vi mennesker er, vi gør hvad folk siger vi skal gøre, men sådan behøver det ikke at være. Jeg vil gerne gøre en forskel, men jeg ved, at jeg ikke kan gøre noget før jeg lærer mere om mig selv, og mere om heste. Det var derfor jeg lavede dette opslag for at få nogle forslag og ideer til hvordan jeg kan lære heste bedre at kende så jeg kan lære mere. Hvis jeg en dag kan bevise til folk, at mine teknikker (ikke bare teorier) virker bedre end deres, dén dag kan jeg gøre en forskel, men ikke før det, for hvis man ikke har gode argumenter, vinder man aldrig. Jeg har lagt videoen ud på Facebook i håb om at nogen vil se den og tænke det samme som jeg/vi gjorde da jeg/vi så den. Jeg er glad for at i kunne bruge opslaget til noget, og at det også har åbnet jeres øjne, for det har virkelig åbnet mig. Jeg håber at folk fra nu af ser mere kritisk på de forskellige ride grene, og ikke ser med deres egne øjne i stedet for at se hvad alle de andre ser. Knus og Kram
Kære HN'ere Jeg har en lille mini-shetlænder på 86 cm i stg, som min datter på 7 år har meget glæde af. Men han er en type der meget gerne selv vil bestemme, hvor han skal gå. Sætter man bid på ham, så stejler han og laver bandit-streger, hvis hun forsøger at tage fat i tøjlerne. Rider vi med grime med snor på, så kan hun ikke holde ham, og han ignorerer hende total. Er der nogen, der har en god idé til, hvad man kan bruge som alternativ til sådan en lille fyr, der har så lille et hoved, at han bruger følgrimer? Et alternativ, så min datter bedre kan styre ham, og hvor han ikke reagere så voldsomt som med bid. Hilsen Anita
Lær ham at have bid i munden uden rytter på, så han bliver tryg ved det.
Hej har du fået tjekket tænderne på ham? passer biddet ? hvis han ikke har en særlig stor mund, kan det måske være svært at finde et bid der passer. Ellers træning og langsom tilvænning så han lærer at reagere korrekt Ved ikke om man kan få kapsuner til sådan en lille størrelse, men ellers kan det måske være en ide hilsen Anne
tjek hans tænder de små bliver tit overset ..   de har samme behov som store heste
Tak for jeres svar alle. Kan dog sige at hans tænder er helt ok. Vi har tilknyttet heste-tandlæge, som kommer fast og ordner tænder på mine heste. Han er slet ikke utryg på nogen måde. Tværtimod er han ret klar på at få bid på, for så ved han, at han sikkert skal på tur, hvilket er det aller bedste han ved. Han har en mega lille mund, og derfor har jeg netop det aller mindste bid som er 8,5 cm og ikke ret tykt, ellers kan han ikke have det i munden. Problemet består såmænd blot i, at han er MEGET blød i munden, og min datter er jo ikke rutineret endnu, så når hun trækker i tøjlen er det en anelse for hårdt, og samtidig har hun tendens til at trække lidt opaf, så for at slå fra for presset stejler han selvfølgelig op. Så intet uforklarligt i det. Men så længe hun ikke føler at hun har styr på ham, er hendes naturlige reaktion selvfølgelig at trække, og når han så begynder at blive "vild" så holder hun endnu bedre fast. Selvfølgelig noget vi arbejder på, når jeg trækker ved siden af. Men på den anden side så dur det heller ikke at hun slipper ham total, fordi han er typen der tager sagen i egen hånd og selv vil bestemme hvor han skal hen, og hvor hurtig det skal gå (gerne stærkt, så han kan komme på en lang tur) Men kunne man nu finde en anden løsning, hvor hesten faktisk også synes at det var "behageligt", eller i hvert tilfælde ikke så ubehagelig som et træk i bidet er ... også når der blev taget fat i ham, fordi det enten går for stærkt eller fordi han skal dreje til en side han ikke synes er særlig spændende ... så ville det jo være fedt. Men jeg tænker at der ikke rigtig er nogen løsning på dette problem! ... eller er der nogen derude der har en super ide? Kan man evt. få en rebgrime til sådan en lille fyr .... eller vil det være for hårdt at sætte på ham. En almindelig grime med tov i siderne ignoerer han bare og bestemmer alle handlinger selv. Har også overvejet noget som en kapsun, men kan ikke finde noget så lille-bitte småt ... Hilsen Anita
Hvilket bid ville du vælge til en 2 års som skal til at lære at have trense med bid på ? Nogen siger muffebid, andre siger at metal er metal og så længe at man vælger et tykt tredelt, så er det lige meget   Hjælp..... 
hejsa jeg valgte et tredelt med parerstænger fra sprenger.
Hvis det blot er for at lære at have noget i munden er der jo også gummi bid  Her prøver vi med de der æblebid da han bestemt ikke er fan af bid i munden :-/
Heste med smalle kæber bliver gnavet i mundvigene af 3-delte bid. Jo flere led et bid har, desto skarpere. Og som så rigtigt skrevet - tykke bid fylder rigtigt meget i hestens mund og det kan nogle heste ikke klare. Jeg sværger til tyndere, udelte bid - fx. udelt Duo kunststofbid fra Sprenger. Gerne med D-ringe, da det ligger mere stille i munden og både trykker og trækker, så indvirkningen bliver så tydelig som mulig for hesten. Dette bid er udelt, har tungefrihed og en stålwire indeni, så det ikke kan knække. Især til ungheste, som jo håndteres en del fra jorden er et udelt bid godt, da man ikke skal frygte, at det bukker baglæns og beskadiger ganen. Ædelmetal har en smag, det har rustfrit stål ikke. Og så er stålbid ofte hule. Et hult bid ligger uroligt i munden. Så i metalbid ville jeg vælge et bid af ædelmetal (aurigan fx.), 2-delt og med parerstænger eller muffebid.
Jeg ville ganske enkelt bruge et tredelt muffebid, som er rimelig tyndt (16 mm) Fordi som forskning viser er der ofte ikke plads til de tykke bid. Desuden ligger muffebiddet stille i hestens mund.
Jeg bruker et rett stangbitt da unghesten min styrer fælt om bittet har noen løse deler (delte bitt). Jeg bruker det både i metall og i gummi, og er nøye på at dem er riktig tilpasset i størrelsen 
Jeg vil klart anbefale dig slet ikke at bruge bid på så ung en hest.. 2 år, så er den jo stadig kun en baby hest?? Jeg har selv redet med bid i flere år og har af flere grunde valgt af ride uden nu. Her er vil vejledning til hvordan du kan finde ud af hvad der passer bedst til din hest. Jeg vil lige understrege at dette er taget fra en professionel hjemmeside, skrevet af fagpersoner, ikke af mig.  For Naturhov er det at vælge bidløs ridning en naturlig følge af at vælge heste uden sko og omvendt. Vi mener ikke at alle ryttere og heste hverken kan eller bør ride bidløst for enhver pris, men synes at man som hestemenneske bør stille sig spørgsmålet om HVORFOR man vælger at ride med bid og om der er et alternativ, der måske kunne fungere bedre. At ride uden bid kan gøres på tværs af ride disciplin, hesterace og rytterniveau. Der findes et utal af muligheder - her nævnes et udvalg: Hvorvidt man vælger den ene eller den anden optømningsform afhænger til dels af smag og behag (for såvel hest som rytter) samt af hvad man har brug for af hjælpegivning for at kunne træne sin hest indenfor sin rideform. For at kunne få bidløs ridning til at fungere bør hesten være opmærksom overfor rytteren såvel i den daglige omgang, fra jorden som under rytter. Rytteren skal være i stand til at mærke hestens reaktioner igennem andet end sine hænder. Som rytter uden bid er man mere afhængig af de øvrige hjælpere - især sædet. Det er med ønsket om at opnå tættere samarbejde og bedre kommunikation med hesten at Naturhov vælger at ride uden bid. At slippe den totale kontrol og mindske ubehaget for hesten ved at blive brugt som ridedyr. I mange år har vi som mennesker fokuseret på OS SELV, VORES præstation og VORES liv og i jagten brugt andre mennesker og dyr for at opnå status, magt og "udvikling". Vi har brugt hesten til at gå i krig, til at pløje jord vi kunne dyrke, til at transportere mennesker og mad over afstande, til mad og drikke og vi har udviklet mange metoder for at få hesten til at gøre det vi ønsker den skal kunne. Der er skrevet masser af bøger om heste og udviklet mange forskellige ride systemer, for at lære os at ride, håndtere heste og opnå fuld kontrol over hesten. Men måske kan vi udvikle os videre og rent faktisk lære fra hesten for at blive bedre ryttere. Vi behøver ikke længere hesten i vores arbejde, vi er ikke afhængig af dens arbejdskraft for vores overlevelse og vi er ikke længere afhængig af dens 100% lydighed for ikke at blive dræbt af et sværd hug i krig. Til gengæld er vi mange i dag der ikke kan leve uden hesten pga. dens væsen og de oplevelser vi har med den - at være det menneske som hesten får os til at være. Derfor skylder vi os selv og hesten at prøve andre veje. Det betyder selvfølgelig ikke at man som rytter ikke skal lære at ride og håndtere heste!!! Men måske betyder det at man skal lære at ride på en anden måde end man er vant til. Derfor hænger det ikke sammen at bede hesten udføre øvelser for os under tvang. Hvis vi ønsker at komme tættere på det hesten kan lære os, må vi også turde give slip på noget af den kontrol vi ellers har over hesten, så det kan blive et samarbejde. De fleste heste rides med bid af en eller anden slags. Biddet er blevet så indgroet en del af ride kulturen, at det er en selvfølge for ryttere på alle niveauer at ligge det i munden på hesten. Mange ryttere er ikke klar over eller tænker ikke på, at brugen af bid skaber en lang række problemer for hesten og dermed rytteren selv! Naturhov vil her kort omtale nogle få problemstillinger ved brug af bid. Brugen af bid kan give problemer med bl.a. hestens gummer, tunge, luftveje, spiserør, lunger og ører samt hestens indlæringsevne. Hestens gummer er et af de mest følsomme områder på hesten, fyldt med sansereceptorer (ligesom dine egne gummer). Der er kun ca. 2 mm kød på kæbens knogler, og dermed kun 2 mm kød imellem biddet og knoglen i hestens kæbe (føl selv hvor skarpe gummerne egentligt er på den hest du rider). Når gummerne udsættes for et direkte tryk af bidet registrerer hesten smerte. Jo mere rytteren  , og dermed i biddet, desto mere smerte registrerer hesten. Uanset hvor bløde hænderne i den anden ende af tøjlen er, vil heste der rides med bid, blive påført  . Tryk  i munden med den "bløde" ende af en kniv, så kan du få en idé om hvordan det føles i hestens mund. Hestens følsomme tunge belastes, når hesten forsøger at aflaste gummerne fra biddets tryk og når hesten prøver at spytte biddet ud. Nogle typer bid klemmer endda også tungen når der tages i tøjlerne, hvilket er smertefuldt for hesten. Smerter forårsaget af biddet kan få hesten til at gå i panik og flugttilstand, hvilket kan føre til at den slår fra, tager biddet eller stikker af. En udbredt holdning ved brug af bid er: "når hesten suger på biddet og det skummer i mundvigene går det godt" dette mener Naturhov IKKE er tilfældet. Hesten forsøger derimod at spytte et fremmedlegeme, som generer/irriterer den ud af munden. Hestens forsøg på at tygge og spytte biddet ud giver en øget spytsekretion. Den øgede mængde spyt fremkalder synkereflekser (hesten tror at den spiser grundet den øgede spytsekretion). Disse synkereflekser kan give problemer i forbindelse med luftvejene ved vejrtrækning. Iltens naturlige passage gennem luftvejene kan blive hindret grundet en række følgevirkninger af biddet og hovedtøjet: - et stramt næsebånd hindrer luftens fri passage gennem næseborene - luftrøret blokeres delvist når hesten prøver at synke - hvis tungen er bag/over biddet - hvis halsen er meget rejst med spændt underhals og hovedet bag lodret Et mindsket areal i luftvejene medfører, at lungerne skal arbejde meget hårdt for at skaffe den nødvendige mængde ilt til kroppen, afhængig af arbejdets karakter. Hesten skal suge luften ned i lungerne, fordi der er mindsket passage i luftvejene, hvilket skaber et større undertryk (vakuum) i lungerne end normalt. Formindsket areal i luftvejene kan forårsage   (Pulmonary bleeding - EIPH) i den øverste bagerste del af lungerne (begge lunger), fordi alveolerne her er mest udvidede og derfor er sårbare over for vakuum påvirkninger. Alveolernes vægge vil briste pga. vakuummet og dermed vil der løbe blod ud i lungerne. Hestens ører er også utroligt sensitive. Grundet forløbet af nervebaner i hestens hoved, kan smerter fra biddet i munden give sig til udtryk som smerter (overførte smerter/fantom smerter) i og omkring ørerne. Nogle symptomer ved brug af bid kan være: hesten går med åben mund, hovedrysten, hesten går under biddet, hesten går over biddet, er stiv til siderne, lungeblødninger, tungen over/bag biddet, rækker tunge, tøjlehalt, hesten stikker af. Biddets vægt,  , udformning, antal af led, ruller, nitter m.m., spiller naturligvis også en rolle for hvor stor smerte rytteren påfører hesten og hvor meget biddet påvirker forskellige reflekser. Det vil gå for vidt at komme ind på alle de problemer bid kan forårsage, da disse problemer er komplicerede og vidtrækkende og mange af disse problemer kan forekomme samtidigt. Fælles for denne række af problemstillinger er: smerte,  , flugtadfærd, iltmangel og ineffektiv indlæring. Ingen ryttere kunne finde på at ligge en sadel direkte på rygraden af deres hest, da det vil gøre ondt på hesten. Paradokset er desværre, at det endnu er normalt at ligge et bid direkte på gummerne i munden på samme hest.
Hej Jeg har lige købt en dejlig unghest, som er så sød og nem   vi har bare et problem, nemlig at få biddet i munden, når det først ligger der er der ingenting, men at få det derind, det er ikke nemt  Vi har prøvet i boks, i ridehus mv. Men han vil bare ikke, de fleste dage kan vi snyde ham med godbidder el.l. Har haft mange ungdyr men aldrig en hvor dette har været et problem. Søger nogle ideer til hjælp. Vi har prøvet at smøre biddet ind i lakrids, spænde det op, lokke med godbidder, skrue bissen lidt på( han skulle jo ikke gerne blive bange) har spurgt div. Hestekyndige mennesker, men det lader ikke til at nogen rigtig har prøvet det før... Tror nu sagtens jeg vil kunne ride ham billøst, men da han gerne med tiden skulle blive min nye dressur hest, skal han jo gerne lære det... Alle ideer modtages med kyshånd, så skal jeg nok selv sortere... Det skal lige siges at der ikke er noget med tænderne.
Mine ungheste sørger jeg for, at de i starten altid står et sted, hvor hvis de vælger at bakke væk, så bakker de ind i en mur/port/bokslåge e.l. Når jeg skal give dem bid i munden, så tager jeg og holder biddet med den ene hånd, og med den anden hånd tager jeg en finger ind ved ladden og presser nedad - åbner munden og ind puttes biddet. Jeg bruger altid ordet "takkkk", sjovt nok, som signal på at de skal tage biddet. Hver gang biddet kommer ind i munden roses de stort for deres flotte arbejde   Også selvom det måske har krævet en finger ved ladden. Efter et stykke tid tager de biddet, når de hører ordet "takkk", og fra da af kan de stå hvor som helst og få bid i munden. Mvh charlotte
Umm det har også været min taktik fra start og lader sig fint gøre inden biddet findes frem men når den først har set biddet så går han bare med en og det skal jo ikke så gerne ende i en regulær kamp... Han slå op med hoved i nogle voldsomme ryk, for at undgå biddet. Det er dog ikke noget problem så snart biddet er i munden,vhverken med at få det over ørene el.l. Og Der er heller ikke noget når jeg under ridning bevæger biddet... Dog er det minimalt jeg bruger det endnu da jeg kun har været på ham et par gange. Han bliver ikke logeret i biddet da vi har en regime inden er trensen så det er ikke fordi han forbinder det med noget dårligt Jeg er lidt på bar bund her fordi at det ikke virker som om han er bange, men bare vil bestemme over et eller andet og her har han fundet noget som jeg ikke rigtig kan løse endnu.
Jeg ville bruge belønninger og træne i små steps. Fx. kan du træne ham i, at du tager fat bagom hovedet (altså armen nedenunder hovedet) uden at have hovedetøjet i hånden. Sig "dygtig" når du får lov og giv ham en lille godbid (en teskefuld müsli-foder fx.). Gentag til han er ok med det. Så kan du fortsætte med at gøre det samme, imens du har hovedtøjet i hånden, men du skal på dette tidspunkt ikke forsøge at få biddet ind i munden. Når du kan holde om hovedet på ham med hovedtøjet i hånden, så venter du med at sige dygtig, til du har ført biddet op til munden (men ikke ind) og senere fortsætter du til biddet rører tænderne, til det kan komme ind i munden osv. Du skal konsekvent blive på et sted trin, indtil hesten accepterer det uden modstand, og først derefter gå videre. Når du kan få biddet ind, så skal det UD igen, indtil du kan få det ind uden modstand. Det er en stor fordel, hvis du træner dette imens du enten rider uden bid, eller lader være med at ride. Hvis du skiftevis træner og tvinger, så ødelægger du træningen, og han fortsætter modstanden.
Jeg havde samme problem med min gamle pony de han havde været redet et stykke tid. Det viste sig, at han havde nogle ulvetænder som drillede rigtig meget, så de blev naturligvis fjernet. Efter det holdt han op med at slå med hovedet under ridning, men han ville stadig ikke tage biddet. Jeg prøvede også alt muligt, uden held. Til sidste smurte jeg biddet ind i honning to dage i træk inden han fik det i munden. Efter det var der ingenting, og han tog gladeligt biddet de ti år mere, han levede. Andre vil nok være lidt længere tid om det, men det var virkelig effektivt. Så måske skal du bare være mere vedholdende omkring at gøre det med biddet til en lækker ting, og så kan det anbefales, at den ikke kun får bid på, når den skal rides.
Hej alle sammen, Jeg er den heldige ejer af en skøn dv vallak som jeg har haft i 4 år - i den tid har vi haft 5 forskellige trænere og vi er ikke rigtig kommet længere end LC-LB til stævner. Jeg har derfor valgt at sætte ham i ridning i hele december måned hos en beriderelev som rider for Karin Nissen - jeg ser meget frem til at få ham i ridning og håber på de kan trylle med ham  Min begrundelse for jeg har valgt, at sætte min hest i ridning er, at jeg føler ikke, at jeg er dygtig nok til at videreudd. ham op i LA-klasserne. Derfor tror jeg det vil hjælpe mig meget, at de tager hånd om ham og hjælper grundridnigen 110% på plads og gør ham mere opmærksom på ens hjælper - jeg er sikker på han nok skal være mere ridelig og samarbejdsvillig efter en måned i træning og hvis han har brug for to eller tre måneder i træning for, at blive dygtig er jeg helt sikker frisk på at ofre pengene på det.
Jeg er så ikke tilhænger af at sende en hest i træning uden rytteren er godt nok udd. til at fortsætte arbejder. hvad hjælper det at din hest bliver 110% i grundridning, hvis du ikke kan følge med. og så må jeg indrømme at jeg synes det er utroligt at du efter 4-5 forskellige trænerer stadig ikke har fået sat din og hestes grundridning på plads. men held og lykke med projektet, men jeg tror nu nok jeg ville foreslå dig at få noget ordentlig undervisnin af både dig og hesten så i kan udvikle jer sammen jette
Jeg ville nok også forsøge at finde en god underviser, som bedre kan hjælpe dig i hverdagen. Jeg har selv to ungheste - en på 4 og en på 5 år, og begge bliver hvert år i september sendt i ridning ved min underviser i 2-3 uger. Begge er tilredet det forår de bliver 4 år. Ham på 5 år har altid været lærernem, så da han efter 4 måneders ridning hos mig kom til min underviser i tre uger, ja så blev han introduceret til kontragalop, schenkelvigninger, tilbagetrækning, versader og renversader. min 4 års der har været afsted 2uger i år, er en lang lemmedasker, så min underviser og jeg blev enige om, at han bare skulle holdes i gang med de tre gangarter, og så er han blevet introduceret til schenkelvigninger og versader, og intet andet. så når jeg sætter dem i ridning aftaler jeg nogle mål med min underviser. Og disse mål er meget afhængig af hestens udvikling. Men jeg får ikke en "la-hest" hjem på en måneds ridning, og det vil tage ca en uge med "dårlig inkonsekvent ridning" så er hesten tilbage på samme stadie som før. Så er en måneds træning nok ? nej ikke hvis det du reelt skal have, er en hest som kan lærer DIG øvelserne. Der skal du have en ældre hest som er redet korrekt i mange år. Resultater efter en måned ? Kommer helt an på den enkelte hest, hvor godt grundredet den er i forvejen, så det måske bare er øvelser/finpudsning der skal ligges i den, eller om den er "fejlredet" igennem flere år, og der skal forsøges at aflærer og genindlærer korrekt grundsignaler. Hvor mange måneder ? Jeg vil helst ikke undvære mine heste for længe, så de er kun væk i 2-3 uger, hvor jeg alligevel pga arbejde ikke er hjemme og kan nå at ride dem. skulle jeg sætte min hest i ridning med henblik på korrekt grundridning, så jeg kunne lærer af det, så mindst 6 måneder. Får jeg noget for pengene? Når jeg sætter dem i ridning for at lærer specifikke øvelser, så får jeg noget for pengene. når jeg sætter dem ud for at lærer det mest basale grundridning, så får jeg kun motioneret min hest. Og det er kun pengene værd, hvis hesten ellers ville have stået stille. Lettere ved ridning bagefter? Jo ved specifikke øvelser, især hvis hesten har haft svært ved en enkelt øvelse. Men grundridningsmæssigt kan jeg selv ligge træningen i hesten. Find en underviser der kan lærer dig grundridningen på helt basalt niveau. Kan du ride din hest frem/tilbage for lette hjælpere, og få den til at vige for schenklerne, ja så har du hele grundlaget lagt for at ride GP. Alle øvelser, undtagen changement, er naturlige "afarter" af frem/tilbage og vig til siden. Men halter den daglige grundridning, så bliver det aldrig en leg/dans at ride. Så afsted og find en god underviser, og læg så planer sammen med vedkommende, hvordan du og din hest kan få grundridningen på plads. mvh charlotte
Kan se på jeres svar, at jeg har fået formuleret mig som om jeg SLET ikke kan ride og SLET ikke har grundridningen på plads - bare rolig sådan hænger det nu ikke sammen!  Som jeg skriver: Så er det kun stævnerne jeg ikke er kommet videre med - jeg føler mig simpelthen ikke dygtig nok til, at gå ud og starte de små LA-klasser på min hest mod rigtig dygtige rytter som burde starte højere end LA1+2. Derfor har jeg valgt, at sætte min hest i ridning hos min nye træner som er beriderelev på Frederiksværk Ridecenter - så hun kan finpudse ham. Så han bliver mere stabil i sine sidebevægelser, galoppen bliver mere samlet og han skal general blive mere stærkere - det skal jeg selvfølgelig også selv derfor har jeg lavet denne skønne aftale, at den første måned rider jeg træning på ham 1 gang om ugen og de rider ham 3 hverdage udover derudover har jeg ham selv i weekenderne. Efter en måned hvor han har været i ridning begynder jeg igen, at ride undervisning to gange om ugen (som jeg gør i forvejen)og derudover tager de ham ca 2 hverdage også sådan så vi kan forsætte med at videreudd. ham - min plan er pt. at nu står den på finpudsning af øvelserne til LA1-2 i december måned. Derefter forsætte de med at træne ham ca to gange om ugen hvor de træner på at videre udd. ham til de lidt højere øvelser i LA klasserne og så de dage jeg selv rider træning hjælper de mig med at lære hvordan jeg skal gøre for at øvelserne sidder lige i skabet til stævner! Jeg er flyttet ind på Frederiksværk ridecenter i oktober måned og bare på 1½ måned kan jeg mærke kæmpe fremskridt - han er simpelthen ved at blive SÅ dygtig! Jeg har fundet to rigtige dygtige trænere som virkelig ved hvordan de skal guide mig og min hest og derfor synes jeg også kun det var oplagt nu hvor jeg gerne vil videre til stævner at sætte ham i ridning så vi kan komme ud og sparke røv i det nye år  Jette-Stald Møllegården: Du skriver: Er du så heller ikke tilhænger af, at når man skal ud og købe hest køber en hest som f.eks. er på LA niveau hvis du selv kun er på LC niveau? En første gangskøber skal jo heller ikke gå ud og købe en nytilfredet fordi så er de på samme niveau! Man skal jo lige lære hvilke knapper man skal trykke på og med en dygtig træner rykker man sig jo hurtigt. Nu har jeg selv været uheldig og have træner som ikke har været så dygtige som de har givet udtryk for, eller som bare ikke har passet så godt til mig og min hest iform af hvordan jeg skal lære og derfor har jeg også rykket videre 
Det lyder da til at være en fin plan, som du har lagt sammen med din nye underviser. hvis der reelt ikke er nogen grundridningsfejl hos din hest, men det bare er styrke han mangler, ja så ville jeg nok vælge at ride ham selv i meget varieret arbejde - bakketræning, løsspring, cavaletties o.l. På den måde styrker du ham, og varierer træningen for både dig og din hest - på skovture kan man træne mange gode ting, da man får en naturlig fremdrift i hesten. og så tror jeg, at du måske mere skulle overveje at bruge nogle penge på fx et kursus med en sportscoach, hvor du kan arbejde med den problematik du har omkring ikke at ville ride mod andre ryttere. Du bliver nødt til at arbejde med din indstilling, hvor du allerede har "dømt dig selv ned", fordi du mener at de andre er dygtigere og ikke burde ride de klasser. træn dig i, at ride stævner for at fx få beskræftigelse at dit galoparbejde bliver bedre med træning. Få bedre karakterer i travøvelser osv, mere end om du kan vinde klassen. men jeg må sige, at det er godt at du har fået en ny og bedre underviser, for at ligge konstant på LC-lb niveau igennem flere år med flere gange undervisning ugentligt indikerer kraftigt, at du har haft undervisning som ikke har kunnet videreudvikle dig indenfor grundridningen. mvh charlotte
min beslutning  Jeg har allerede været på kursus ved Rasmus Bagger og det har hjulpet utrolig meget! Før i tiden var jeg utrolig nervøs inden og imens jeg red programmet - nu kan jeg bedre hvile i mig selv. Jeg tror også jeg får mere selvtillid til stævner så snart jeg har haft ham i træning og han er blevet finpudset i sine øvelser   Jeg plejer også at ride i skoven mindst en gang om ugen - men igår da jeg ville i skoven var alle ridestierne så sumpet så det var ingen fornøjelse for hesten eller mig. Håber ikke det forsætter med at være så smattet (men det gør det jo nok grunden årstiden)
Jeg forstod af dit første indlæg at du ikke havde din grundridning iorden, og at du ville sende din hest i udd. uden at få undervisning - og det er jeg ikke tilhænger af Til dit andet spørgsmål om jeg synes det er fint en en nybegynder køber en ung uprøvet hest er svaret nej - Jeg synes rytteren skal være godt rustet for at købe egen hest eller have netværket godt forankret. og det er jo det du gør god fornøjelse
Tak for din besvarelse 
Da min hest blev tilredet, red jeg den en-to gange om ugen efter berideren i nogle uger. Den sidste uge, hun var der, red jeg hende selv, med undervisning, fra tirsdag til fredag. Det gjorde en verden til forskel, og det var helt klart ikke blevet det samme, hvis jeg ikke havde fået hjælpen. Da min hest senere tog en ordentlig rodeotur med mig, ville jeg have den afsted igen. Desværre var der ikke plads, ikke andet end i fire dage. Det takkede jeg ja til, og berideren tog hende de første to dage, så red jeg undervisning de næste to og fik min hest med hjem igen i bedre tilstand. For mig har det været alfa og omega at have en underviser, som kender BÅDE mig og hesten. Hun ved præcis hvordan hesten virker, og kan derfor meget bedre lære mig, hvordan jeg rider den bedst muligt. Jeg havde hesten afsted igen i sommers, da den var lettere umulig at have med at gøre. Det viste sig, at den fejlede alt muligt mærkeligt, som dyrlægerne af mange omgange havde overset, og den nåede at være i ridning i en måned. Pga. endnu mere sygdom, kom den hjem i utide, inden vi var blevet meget klogere, og jeg måtte derfor selv starte den op igen uden hjælp. Og det var også fint, for jeg kunne faktisk ikke mærke forskel på hesten! Jeg kunne muligvis være blevet skuffet - for jeg havde betalt rigtig mange penge, og mærkede ingenting. Men berideren hjalp til at finde ud af, hvad der var galt med hesten (og det var mange ting), og egentlig fik jeg bare bekræftet, at jeg rider min hest rigeligt godt selv nu, eftersom den ikke havde ændret sig. Det er også noget værd, omend det er en dyr fornøjelse. Du skal ikke forvente, at hesten kommer hjem og kan alt muligt. Hvis jeg var dig, ville jeg lade dem ride hesten 2-3 uger, for så at få undervisning for resten af tiden selv. Hvis hestens grundridning er på plads, så kræver det ingen træning at lære hesten op til la-klasserne, det kommer helt af sig selv. Men det er ingenting værd, hvis ikke du selv kan følge med.
Hej akademikere Jeg har et spørgsmål: Hvordan/hvornår ved man om ens hest er klar til samling og hvordan forbereder man hesten til samlingen? Glæder mig til at høre jeres svar  Med venlig hilsen Annelouise Jørgensen
Hej, Det er egentlig 2 store spørgsmål du stiller, og jeg vil mene, at kun en kyndig person med øjnene på din hest vil kunne svare dig helt præcist. Desuden vil jeg ikke selv påstå at være helt derhenne, hvor jeg har tingene 100% på plads... Dog har jeg en mening om det, så her kommer min mening, som altså ikke skal tages for en endegyldig sandhed - kun sådan som jeg anskuer emnet der, hvor jeg er nu. Hvornår er ens hest klar til samling? Tja, jeg er af den type, der ikke kan lade være med lige en gang imellem at byde min hest noget udfordring, som jeg ikke ved, om den er klar til, simpelthen for at se, hvordan den svarer. Nogle gange bliver jeg overrasket over, at den faktisk kan udføre det, andre gange mærker jeg, at den ikke er klar, og så må der jo bare knokles videre, hvorefter jeg kan prøve igen. Hvis man aldrig tør stikke tåen i vandet, opdager man jo heller ikke, om det er for koldt eller lige tilpas   . Så jeg prøver af og til at samle min hest mere sammen end det, den hidtil har prøvet og så mærker jeg efter, om den er i stand til det (med bevarelse af den lette tøjlekontakt og rygsvinget), eller om den går helt i stå. Ligeledes mærker jeg efter, når jeg igen lader den forlænge sin form, om den gør det korrekt eller om den falder fra hinanden/lægger sig på tøjlen. Hvis den falder fra hinanden eller lægger sig på tøjlen, så har udgangspunktet temmelig sikkert ikke været i orden = ikke korrekt samling. Altså på den igen   . Hvordan forbereder man sin hest til samling? Ved at styrke dens evne til at bære sig lige meget med begge bagben (eller alle 4 bagben, som vi aka-ryttere gerne siger) gennem navnlig versader og traversader. Samtidig er overgangene fra frem-og-ned til øget samlingsgrad og tilbage igen af stor vigtighed, idet de - som også ovenfor beskrevet - fortæller, om man virkelig har øget hestens evne til at bære sig. Det var nok et lidt vagt svar, men det bedste jeg lige kunne ryste ud af ærmet. MVH Jette
Hej Jette Tak for svaret, jeg håber der er flere som vil kommentere på indlægget. Vil gerne høre alt hvad i ved 
Den akademisk redne hest gymnastiseres vel stille og roligt frem til mere og mere samling. Derfor kan spørgsmålet efter min mening ikke besvares som det er stillet.
enten-eller....men en meget glidende og indfølende proces, der også afhænger af hvordan man definerer samling. Jeg har tre rideheste: De to er bygget til kampspring, så de vil hellere hoppe op i luften end at samles bagfra = grundridningen tager længere tid med den bygning, men vi leger da med det. Her og der, kan de pludselig lidt eller meget, mere...og lidt mere og lidt mere. Den ene er på lille-S niveau og den anden nærmer sig M.......den ene dag leverer yngstemanden en galop med super bæring og så kan jeg lave changementer...........den anden dag er galoppen ikke så fyrstelig og så skal vi lege med overgange og kontragalop før bæringen kommer...og så fremdeles. Den alleryngste er født med super-bæring i alle tre gangarter, så han smutter lige til næsten-piaffe efter få mdrs ridning (vi klapper og takker,når han gør det spontant, men beder selvsagt ikke om det, overhovedet)....men skal så til gengæld arbejdes meget- meget mere i lang form, for at blive stærk nok, til alt det talent, han er født med.
Hvor stramt sidder hans grime? For jeg synes altid at når man rider med grime, så glider den rundt og giver mærkelige signaler til hesten. Hvor sidder tøjlerne når hun rider med grime? En sidepull var måske en mulighed, men er ikke sikker på at de fås i sådan en lille størrelse. Så der kunne man bruge en grime, den skal bare være lidt stiv i det og/eller spændes nok ind så den ikke glider rundt. Har din datter mulighed for at komme over på en hest der er mere kold, så hun kan lære at styre sine hænder uden at der går slåskamp i det?
Nu ved jeg ikke hvordan din mini-shetter er opdraget, men mange gange er unoder i ridningen en konsekvens af opdragelsen. sådan een lille fyr, skal jo opdrages som var han en fuldblodshingst og det er der faktisk ikke ret mange der er klar over, eller også gør de det bare ikke. Jeg har selv en mini shetter, sødeste lille ting, der gerne står og bliver striglet og nusset i laaaaang tid, alle børn kan omgåes ham uden problemer han er simpelthen en pragt eksemplar. indtil han ikke gider mere, så lægger han sig simpelthen ned på siden lige som en lille hund, det er yderst uhensigtsmessigt når hans skal ind fra fold, rides af et barn osv. Jeg er helt sikker på at det er indlært fra føl af, han har simpelthen fundet ud af at hvis han ikke er tilfreds så stoppe løjerne hvis han lægger sig og ikke gider rejse sig igen. måske er det det samme med din mini - Vi gør det at vi genopdrager ham, vi er startet fuldstændig forfra og det virker. jeg ville udfra min erfarin, starte tilridninge igen, bidtilvænning osv. så kan du nå at stoppe stejlerier og give ham en fornemmelse af at når der sidder nogen på ryggen af mig skal jeg høre efter. god fornøjelse, det er faktisk ret sjovt at starte sådan en lille fyr op igen.
Hej, Kunne man ikke lægge en strop om halsen på ponien, som din datter kan holde i samtidig med tøjlen, så hesten ikke får de træk i tøjlen? Så kan hun ikke løfte hånden ret højt eller komme til at hive for hårdt... Og så kan stroppen afløse noget af biddets virkning (vendende, standsende o.s.v.), indtil hun bliver mere sikker i sæde og hjælpergivning. Uanset hvad, så har du begrænset tid til rådighed, for det varer ikke længe, før din datter bliver for stor til den lille pony, så det vil være godt, hvis du kan finde en løsning, der duer her og nu, så de kan nå at have glæde af hinanden. MVH Jette
Hej Kan man evt ikke prøve at ride med et hannoveransk næsebånd og så sætte tøjlerne i det i stedet for i biddet?? Ellers noget træning fra jorden så den bliver mere skarp i at reagere for hjælperne i grimen Hilsen Anne
her er hvordan min mini bliver redet    
Tusind tak for alle jeres svar og forslag  "Maya med Vito", hvor har du fået den fine kapsun henne? Det er jo netop sådan en der ville være perfekt. Grimen hopper nemlig rundt og er uhensigtsmæssig som "dejlige Tico" skriver. Hvis det ikke lykkes må hun op på min gamle 1'er pony. Men kan hun ride ham den lille, så tror jeg at hun får mere ud af det, da hun selv kan tumle ham meget bedre, og også det fact at han ikke er så stor, så hun ikke bliver bange for hesten hvis der sker noget. De har mange gode ture, hvor hun bare går tur med ham og springer med ham i snor. Hilsen Anita
På nettet findes der "opskrifter" på rebgrimer, der er sikkert nogen her der ligger inde med et link   . Så hvis I vil prøve en rebgrime er det bare at få lavet den tilpas lille nok og evt. sætte en ring i hver side, lære den lille gut stå og bak med sådan en først fra jorden, så under rytter, og så finder din datter måske også nemmere ud af hvor meget/lidt kraft hun skal ligge i tøjlen, og hvornår hun skal slippe igen 
Hvis hesten ikke bryder sig om et bid må man tage det alvorligt og finde en anden løsning. Jeg har selv redet med bid i flere år og har af flere grunde valgt af ride uden nu. Her er vil vejledning til hvordan du kan finde ud af hvad der passer bedst til din hest. Jeg vil lige understrege at dette er taget fra en professionel hjemmeside, skrevet af fagpersoner, ikke af mig.  For Naturhov er det at vælge bidløs ridning en naturlig følge af at vælge heste uden sko og omvendt. Vi mener ikke at alle ryttere og heste hverken kan eller bør ride bidløst for enhver pris, men synes at man som hestemenneske bør stille sig spørgsmålet om HVORFOR man vælger at ride med bid og om der er et alternativ, der måske kunne fungere bedre. At ride uden bid kan gøres på tværs af ride disciplin, hesterace og rytterniveau. Der findes et utal af muligheder - her nævnes et udvalg: Hvorvidt man vælger den ene eller den anden optømningsform afhænger til dels af smag og behag (for såvel hest som rytter) samt af hvad man har brug for af hjælpegivning for at kunne træne sin hest indenfor sin rideform. For at kunne få bidløs ridning til at fungere bør hesten være opmærksom overfor rytteren såvel i den daglige omgang, fra jorden som under rytter. Rytteren skal være i stand til at mærke hestens reaktioner igennem andet end sine hænder. Som rytter uden bid er man mere afhængig af de øvrige hjælpere - især sædet. Det er med ønsket om at opnå tættere samarbejde og bedre kommunikation med hesten at Naturhov vælger at ride uden bid. At slippe den totale kontrol og mindske ubehaget for hesten ved at blive brugt som ridedyr. I mange år har vi som mennesker fokuseret på OS SELV, VORES præstation og VORES liv og i jagten brugt andre mennesker og dyr for at opnå status, magt og "udvikling". Vi har brugt hesten til at gå i krig, til at pløje jord vi kunne dyrke, til at transportere mennesker og mad over afstande, til mad og drikke og vi har udviklet mange metoder for at få hesten til at gøre det vi ønsker den skal kunne. Der er skrevet masser af bøger om heste og udviklet mange forskellige ride systemer, for at lære os at ride, håndtere heste og opnå fuld kontrol over hesten. Men måske kan vi udvikle os videre og rent faktisk lære fra hesten for at blive bedre ryttere. Vi behøver ikke længere hesten i vores arbejde, vi er ikke afhængig af dens arbejdskraft for vores overlevelse og vi er ikke længere afhængig af dens 100% lydighed for ikke at blive dræbt af et sværd hug i krig. Til gengæld er vi mange i dag der ikke kan leve uden hesten pga. dens væsen og de oplevelser vi har med den - at være det menneske som hesten får os til at være. Derfor skylder vi os selv og hesten at prøve andre veje. Det betyder selvfølgelig ikke at man som rytter ikke skal lære at ride og håndtere heste!!! Men måske betyder det at man skal lære at ride på en anden måde end man er vant til. Derfor hænger det ikke sammen at bede hesten udføre øvelser for os under tvang. Hvis vi ønsker at komme tættere på det hesten kan lære os, må vi også turde give slip på noget af den kontrol vi ellers har over hesten, så det kan blive et samarbejde. De fleste heste rides med bid af en eller anden slags. Biddet er blevet så indgroet en del af ride kulturen, at det er en selvfølge for ryttere på alle niveauer at ligge det i munden på hesten. Mange ryttere er ikke klar over eller tænker ikke på, at brugen af bid skaber en lang række problemer for hesten og dermed rytteren selv! Naturhov vil her kort omtale nogle få problemstillinger ved brug af bid. Brugen af bid kan give problemer med bl.a. hestens gummer, tunge, luftveje, spiserør, lunger og ører samt hestens indlæringsevne. Hestens gummer er et af de mest følsomme områder på hesten, fyldt med sansereceptorer (ligesom dine egne gummer). Der er kun ca. 2 mm kød på kæbens knogler, og dermed kun 2 mm kød imellem biddet og knoglen i hestens kæbe (føl selv hvor skarpe gummerne egentligt er på den hest du rider). Når gummerne udsættes for et direkte tryk af bidet registrerer hesten smerte. Jo mere rytteren  , og dermed i biddet, desto mere smerte registrerer hesten. Uanset hvor bløde hænderne i den anden ende af tøjlen er, vil heste der rides med bid, blive påført  . Tryk  i munden med den "bløde" ende af en kniv, så kan du få en idé om hvordan det føles i hestens mund. Hestens følsomme tunge belastes, når hesten forsøger at aflaste gummerne fra biddets tryk og når hesten prøver at spytte biddet ud. Nogle typer bid klemmer endda også tungen når der tages i tøjlerne, hvilket er smertefuldt for hesten. Smerter forårsaget af biddet kan få hesten til at gå i panik og flugttilstand, hvilket kan føre til at den slår fra, tager biddet eller stikker af. En udbredt holdning ved brug af bid er: "når hesten suger på biddet og det skummer i mundvigene går det godt" dette mener Naturhov IKKE er tilfældet. Hesten forsøger derimod at spytte et fremmedlegeme, som generer/irriterer den ud af munden. Hestens forsøg på at tygge og spytte biddet ud giver en øget spytsekretion. Den øgede mængde spyt fremkalder synkereflekser (hesten tror at den spiser grundet den øgede spytsekretion). Disse synkereflekser kan give problemer i forbindelse med luftvejene ved vejrtrækning. Iltens naturlige passage gennem luftvejene kan blive hindret grundet en række følgevirkninger af biddet og hovedtøjet: - et stramt næsebånd hindrer luftens fri passage gennem næseborene - luftrøret blokeres delvist når hesten prøver at synke - hvis tungen er bag/over biddet - hvis halsen er meget rejst med spændt underhals og hovedet bag lodret Et mindsket areal i luftvejene medfører, at lungerne skal arbejde meget hårdt for at skaffe den nødvendige mængde ilt til kroppen, afhængig af arbejdets karakter. Hesten skal suge luften ned i lungerne, fordi der er mindsket passage i luftvejene, hvilket skaber et større undertryk (vakuum) i lungerne end normalt. Formindsket areal i luftvejene kan forårsage   (Pulmonary bleeding - EIPH) i den øverste bagerste del af lungerne (begge lunger), fordi alveolerne her er mest udvidede og derfor er sårbare over for vakuum påvirkninger. Alveolernes vægge vil briste pga. vakuummet og dermed vil der løbe blod ud i lungerne. Hestens ører er også utroligt sensitive. Grundet forløbet af nervebaner i hestens hoved, kan smerter fra biddet i munden give sig til udtryk som smerter (overførte smerter/fantom smerter) i og omkring ørerne. Nogle symptomer ved brug af bid kan være: hesten går med åben mund, hovedrysten, hesten går under biddet, hesten går over biddet, er stiv til siderne, lungeblødninger, tungen over/bag biddet, rækker tunge, tøjlehalt, hesten stikker af. Biddets vægt,  , udformning, antal af led, ruller, nitter m.m., spiller naturligvis også en rolle for hvor stor smerte rytteren påfører hesten og hvor meget biddet påvirker forskellige reflekser. Det vil gå for vidt at komme ind på alle de problemer bid kan forårsage, da disse problemer er komplicerede og vidtrækkende og mange af disse problemer kan forekomme samtidigt. Fælles for denne række af problemstillinger er: smerte,  , flugtadfærd, iltmangel og ineffektiv indlæring. Ingen ryttere kunne finde på at ligge en sadel direkte på rygraden af deres hest, da det vil gøre ondt på hesten. Paradokset er desværre, at det endnu er normalt at ligge et bid direkte på gummerne i munden på samme hest.
Ner jeg læste inlegget kom jeg til at tænke på en film jeg set her er adressen   
Hvad med at ride med trensen ovenpå grimen til den er blevet vant til det med at få trensen på, uden at "stikke af" Forudsat at hesten er god til at være bundet. Mvh Anni
Hej, Hvis hesten i alle andre forhold er nem og medgørlig, ville jeg tage dens protester alvorligt. Nu kan jeg ikke se af indlægget, om den er 3 eller 4, men der sker virkelig meget i munden af hesten i den alder. Tænder bryder frem og giver ømme gummer, så selv om hesten ikke reagerer på at have biddet i munden, når først det ligger der, kan det være, at den har haft en uheldig oplevelse med, at det har gjort ondt at få biddet ind i munden eller ud af munden (ramt et sted, hvor gummen var øm el. lign.). Vær sikker på, at biddet virkelig passer i størrelse, tykkelse og udformning til hestens mund, samt at det er spændt korrekt, så det ikke generer hesten. Vær også obs på, at næsebånd ikke er for stramt. Giv hesten en pause fra biddet og prøv så igen langsomt at vænne den til det. Jeg har på en ældre, mishandlet pony, som virkelig hadede biddet, brugt at lægge en godbid ned under biddet i hånden og lade hesten selv bestemme, hvornår den havde lyst til at tage bid+godbid i munden. Det hjalp gevaldigt og den blev SÅ nem at lægge bid på bagefter (men den var også MEGET madglad). Det eneste tidspunkt, hvor jeg nogensinde har haft problemer med min nuværende hest (som selv gaber op og tager biddet med stor fornøjelse), var da jeg i en periode havde redet med et for tungt bid og hun fik låsninger i tungebenet. Ikke så mærkeligt, at hun ikke ønskede at få biddet i munden! Hvis din hest virkelig ikke kan fordrage synet og evt. lyden af biddet, når du kommer med trensen, så kunne du evt. spænde biddet af og lægge det i krybben, når du fodrer. Så kan den da vænne sig til synet, lyden og fornemmelsen... Du kunne også holde trensen over armen, mens du strigler, og så hænge den væk igen bagefter, så synet af trensen ikke nødvendigvis betyder "bid-i-munden" for hesten. Slut evt. dagens træning af med at lægge biddet i munden, rose og belønne, og så tage det af igen, så hesten forbinder biddet med, at nu kan den holde fri, og at den ikke skal "finde sig i det" ret længe i starten. Og gør det så til det helt store nummer, når biddet er kommet i munden - skamros hesten, og når biddet er kommet ud, så fyld den med godbidder eller andet godt! Det var mine beskedne input, jeg håber godt nok, at du får løst problemet... MVH Jette
Hej igen... Jeg har altid rebgrime indenunder trensen og benytter faktisk kun biddet i en MEGET lød indspænding, således at han kan vænne sig til lidt vægt i den, anbefalet af min træner... Fremgangsmetoden for tiden er at ligge en godbid under biddet og vente til han har fundet ud af at den eneste måde han får den på er ved at tage biddet, en Meget langsommelig proces, men det lykkedes næsten hver gang nu   Så der er håb forude.
Jeg har selv lige haft samme tur, med min ellers meget eksemplariske 3 års - første gang hun fik hovedtøj på, var på staldgangen uden grime! Efter nogle gange begyndte vi så, at "diskutere" hvor hvidt det skulle på eller ej. Og som andre skriver, hvis den normalt er sød - så må der være noget der genere. Så hun fik tjekket/raspet tænder. Så var jeg ihvert fald sikker på det ikke var det. Jeg lod grimen side på, med trække tov i.Inde i boksen. Gik hun frem, drejede jeg hende rundt om mig selv. Vi har været ude i, at skille hovedtøjet ad - altså tøjler og næsebånd af, åbne kindstykket op over ørene også ind i munden. Dette hjalp en periode. I sidste uge besluttede jeg at nu var det nok, så jeg lagde hovedtøjet, stadig uden tøjler og næsebånd, op på næseryggen, når hun stod stille tog jeg hånden op, igen når hun stod stille tog jeg med den anden hånd bidet op til munden og en finger let i mundvigen op over ørene og en masse ros! Og en lille godbid for hver gang hun tog det i munden samt spyttede det ud. Det gentog vi 20 gange den dag. Og nu kan hun få det på hun ballade og tager gladeligt bidet  Har med en anden unghest, lagt en longe rundt og, som en slags grime, og stået på det, så den ikke kunne tage hoved så højt op. Men synes klart det andet var mere effektivt. Måske du skulle prøve med en almindelig grime? Foreslagende tina mj giver er også rigti gode, sådan at han lære man kan tage hovedtøjet frem, på alle tidspunkter. Held og lykke med projektet.
Jeg havde præcis samme problem med min, hun var ret voldsom, selvom tandlægen havde sagt god for hendes mund. Hun var over 4 år, da hun første gang blev præsenteret for et bid. Jeg startede med at ride/gøre ryttervant uden bid, i grime eller rebgrime. Så hun forbandt ikke biddet med ridning. Da jeg så fandt ud af hvor stort et problem det var, så gik jeg i gang med at prøve alt muligt, så her kommer en række af ting, som i sidste ende resulterede i at hun nu er super nem... - Lagde et gammelt bid i hendes krybbe, så når hun spiste raslede hun rundt med det, og ramte det med tænderne, og vænnede sig dermed til den følelse. - Tog et træktov og nogle strips, og lavde et bid ud af et stykke trækketov. Det satte jeg på trensen, og trænede med det, så det var noget blødt hun fik i munden. - Brugte generelt pebernødder som godbidder, da de går meget nemt i opløsning  - Sørgede altid for at biddet var "varmt" når hun skulle have det i munden. - Trænede med biddet uden trensen. Altså ind i boksen, bid i munden, godbidder, godbidder, godbidder. Og så ud med biddet og give "fri". Det var nogle af mine fif, i dag står hun pænt med sænket hoved og åbner munden uden problem.
Hej Igen Jeg har nu haft biddet liggende i krybben i over en uge,og så har vi trænet intensivt... De sidste to dag er det lykkedes mig at få trensen på på under 2 min, ved hjælp af en godbid så er en meget happy hesteejer ligenu  Vi er startet op med klikkertræning og det er drengen ret vild med så det har virkelig hjulpet i forhold til bidtræning 
Dejligt at læse, at det går så godt!
Jeg har selv redet med bid i flere år og har af flere grunde valgt af ride uden nu. Her er vil vejledning til hvordan du kan finde ud af hvad der passer bedst til din hest. Jeg vil lige understrege at dette er taget fra en professionel hjemmeside, skrevet af fagpersoner, ikke af mig.  For Naturhov er det at vælge bidløs ridning en naturlig følge af at vælge heste uden sko og omvendt. Vi mener ikke at alle ryttere og heste hverken kan eller bør ride bidløst for enhver pris, men synes at man som hestemenneske bør stille sig spørgsmålet om HVORFOR man vælger at ride med bid og om der er et alternativ, der måske kunne fungere bedre. At ride uden bid kan gøres på tværs af ride disciplin, hesterace og rytterniveau. Der findes et utal af muligheder - her nævnes et udvalg: Hvorvidt man vælger den ene eller den anden optømningsform afhænger til dels af smag og behag (for såvel hest som rytter) samt af hvad man har brug for af hjælpegivning for at kunne træne sin hest indenfor sin rideform. For at kunne få bidløs ridning til at fungere bør hesten være opmærksom overfor rytteren såvel i den daglige omgang, fra jorden som under rytter. Rytteren skal være i stand til at mærke hestens reaktioner igennem andet end sine hænder. Som rytter uden bid er man mere afhængig af de øvrige hjælpere - især sædet. Det er med ønsket om at opnå tættere samarbejde og bedre kommunikation med hesten at Naturhov vælger at ride uden bid. At slippe den totale kontrol og mindske ubehaget for hesten ved at blive brugt som ridedyr. I mange år har vi som mennesker fokuseret på OS SELV, VORES præstation og VORES liv og i jagten brugt andre mennesker og dyr for at opnå status, magt og "udvikling". Vi har brugt hesten til at gå i krig, til at pløje jord vi kunne dyrke, til at transportere mennesker og mad over afstande, til mad og drikke og vi har udviklet mange metoder for at få hesten til at gøre det vi ønsker den skal kunne. Der er skrevet masser af bøger om heste og udviklet mange forskellige ride systemer, for at lære os at ride, håndtere heste og opnå fuld kontrol over hesten. Men måske kan vi udvikle os videre og rent faktisk lære fra hesten for at blive bedre ryttere. Vi behøver ikke længere hesten i vores arbejde, vi er ikke afhængig af dens arbejdskraft for vores overlevelse og vi er ikke længere afhængig af dens 100% lydighed for ikke at blive dræbt af et sværd hug i krig. Til gengæld er vi mange i dag der ikke kan leve uden hesten pga. dens væsen og de oplevelser vi har med den - at være det menneske som hesten får os til at være. Derfor skylder vi os selv og hesten at prøve andre veje. Det betyder selvfølgelig ikke at man som rytter ikke skal lære at ride og håndtere heste!!! Men måske betyder det at man skal lære at ride på en anden måde end man er vant til. Derfor hænger det ikke sammen at bede hesten udføre øvelser for os under tvang. Hvis vi ønsker at komme tættere på det hesten kan lære os, må vi også turde give slip på noget af den kontrol vi ellers har over hesten, så det kan blive et samarbejde. De fleste heste rides med bid af en eller anden slags. Biddet er blevet så indgroet en del af ride kulturen, at det er en selvfølge for ryttere på alle niveauer at ligge det i munden på hesten. Mange ryttere er ikke klar over eller tænker ikke på, at brugen af bid skaber en lang række problemer for hesten og dermed rytteren selv! Naturhov vil her kort omtale nogle få problemstillinger ved brug af bid. Brugen af bid kan give problemer med bl.a. hestens gummer, tunge, luftveje, spiserør, lunger og ører samt hestens indlæringsevne. Hestens gummer er et af de mest følsomme områder på hesten, fyldt med sansereceptorer (ligesom dine egne gummer). Der er kun ca. 2 mm kød på kæbens knogler, og dermed kun 2 mm kød imellem biddet og knoglen i hestens kæbe (føl selv hvor skarpe gummerne egentligt er på den hest du rider). Når gummerne udsættes for et direkte tryk af bidet registrerer hesten smerte. Jo mere rytteren  , og dermed i biddet, desto mere smerte registrerer hesten. Uanset hvor bløde hænderne i den anden ende af tøjlen er, vil heste der rides med bid, blive påført  . Tryk  i munden med den "bløde" ende af en kniv, så kan du få en idé om hvordan det føles i hestens mund. Hestens følsomme tunge belastes, når hesten forsøger at aflaste gummerne fra biddets tryk og når hesten prøver at spytte biddet ud. Nogle typer bid klemmer endda også tungen når der tages i tøjlerne, hvilket er smertefuldt for hesten. Smerter forårsaget af biddet kan få hesten til at gå i panik og flugttilstand, hvilket kan føre til at den slår fra, tager biddet eller stikker af. En udbredt holdning ved brug af bid er: "når hesten suger på biddet og det skummer i mundvigene går det godt" dette mener Naturhov IKKE er tilfældet. Hesten forsøger derimod at spytte et fremmedlegeme, som generer/irriterer den ud af munden. Hestens forsøg på at tygge og spytte biddet ud giver en øget spytsekretion. Den øgede mængde spyt fremkalder synkereflekser (hesten tror at den spiser grundet den øgede spytsekretion). Disse synkereflekser kan give problemer i forbindelse med luftvejene ved vejrtrækning. Iltens naturlige passage gennem luftvejene kan blive hindret grundet en række følgevirkninger af biddet og hovedtøjet: - et stramt næsebånd hindrer luftens fri passage gennem næseborene - luftrøret blokeres delvist når hesten prøver at synke - hvis tungen er bag/over biddet - hvis halsen er meget rejst med spændt underhals og hovedet bag lodret Et mindsket areal i luftvejene medfører, at lungerne skal arbejde meget hårdt for at skaffe den nødvendige mængde ilt til kroppen, afhængig af arbejdets karakter. Hesten skal suge luften ned i lungerne, fordi der er mindsket passage i luftvejene, hvilket skaber et større undertryk (vakuum) i lungerne end normalt. Formindsket areal i luftvejene kan forårsage   (Pulmonary bleeding - EIPH) i den øverste bagerste del af lungerne (begge lunger), fordi alveolerne her er mest udvidede og derfor er sårbare over for vakuum påvirkninger. Alveolernes vægge vil briste pga. vakuummet og dermed vil der løbe blod ud i lungerne. Hestens ører er også utroligt sensitive. Grundet forløbet af nervebaner i hestens hoved, kan smerter fra biddet i munden give sig til udtryk som smerter (overførte smerter/fantom smerter) i og omkring ørerne. Nogle symptomer ved brug af bid kan være: hesten går med åben mund, hovedrysten, hesten går under biddet, hesten går over biddet, er stiv til siderne, lungeblødninger, tungen over/bag biddet, rækker tunge, tøjlehalt, hesten stikker af. Biddets vægt,  , udformning, antal af led, ruller, nitter m.m., spiller naturligvis også en rolle for hvor stor smerte rytteren påfører hesten og hvor meget biddet påvirker forskellige reflekser. Det vil gå for vidt at komme ind på alle de problemer bid kan forårsage, da disse problemer er komplicerede og vidtrækkende og mange af disse problemer kan forekomme samtidigt. Fælles for denne række af problemstillinger er: smerte,  , flugtadfærd, iltmangel og ineffektiv indlæring. Ingen ryttere kunne finde på at ligge en sadel direkte på rygraden af deres hest, da det vil gøre ondt på hesten. Paradokset er desværre, at det endnu er normalt at ligge et bid direkte på gummerne i munden på samme hest.
Hej Nu er der efterhånden gået 1,5 måned siden tråden blev oprettet, så i får lige en lille opdatering. Nu kan Milo stå på staldgang og få lagt hovedtøj på uden nogen form for problemer, jeg bruger stadig en godbid under biddet, men det er nu mere vane end nødvendighed. Jeg kan klart anbefale ideen om at ligge biddet i krybben og lade hesten få sin mad ovenpå, man fjerner først biddet når man kan se at hesten begynder at lege med det. Vi har prøvet det med flere heste nu, med en eller anden form for skreg for biddet og alle med lige godt resultat, nogen tager lidt længere tid end andre, men alle bliver du fortrolige med biddet. Med venlig hilsen Michelle
Men som tidligere skrevet er det min egen underviser der får ham i ridning, hun kender både mig og hesten. Vi rider allerede la øvelser til træning - han skal bare blive stærkere før vi skal ud og starte næste år og derfor får hun ham i ridning en måned for at gøre ham stærkere i sine øvelser og evt lære ham flere øvelser. I mens han er i ridning rider jeg selv undervisning 1 gang om ugen og rider ham også i weekenderne så jeg kan følge med i hans udvikling.