Vil ikke sige så meget andet end at min den ene kat ikke kradser i dørkarmen, men til gengæld skriger så snart tiden er ved at nærme sig for vækkeurslyden... hvilket vil sige kl. 5:15 hver morgen uanset om det er weekend eller hverdag...   . Han må ikke sove i soveværelset, da han nemlig ikke sover men pisker rundt. Hvis han så endelig falder til ro skal han helst ligge lige oven på ens ansigt og spinde højlydt... Helere lidt nattesøvn med ham i resten af huset end at blive holdt vågen hele natten med ham i soveværelset... Det er ikke mad han ønsker men kæææærlighed, hvilket jo er sødt, men ikke på den tid   . Damn da glæder mig til jeg tør lukke ham ud på opdagelse i den store omverden... hvilket nok bliver denne weekend, nu er han nemlig ½ år og cuttet samt tatoveret. Så kan det være vi kan få nattero.
Jane: Det er jo nemlig det, det er godt med andres idéer. Jeg har selv lige haft kurset Etologi (Dyreadfærd) på LIFE-fakultetet (tidl. Landbohøjskolen) på Københavns Universitet, og der fik vi vendt rigtig mange situationer i hovedet. Det var SÅ spændende at få hæftet noget videnskabeligt på dyrs opførsel.  Det, du i virkeligheden kan sammenligne situationen med, er det Pavlovske forsøg - hunden der begynder at savle når den hører en klokke, fordi hunden har lært at klokke = mad.  Det gælder altid om at få forsimplet situationen og forstå den fra dyrets side.  Det din ene kat forventer når dit vækkeur ringer er opmærksomhed og mad. I virkeligheden skal du lukke katten ud i det sekund den holder OP med at kradse. Du må under ingen omstændigheder åbne døren så længe den kradser (surt for dørkarmen, men målet helliger midlet - og holder den ikke op på et tidspunkt?  ). Og lad så være med at overøse den med kærlighed og mad så snart den er kommet ud, for så vil dens motivation for at komme ud bare være endnu stærkere.  Ignorer den i minutterne efter dit vækkeur har ringet, så den ikke forbinder dit vækkeur med noget godt. Så snart den holder op med at kradse lukker du den ud og ignorerer den ellers. Inden du går giver du den en masse opmærksomhed og dens mad.  Der går nok nogle uger inden det virker, og din dørkarm vil nok lide lidt under det. Til gengæld vil du (forhåbentlig) være fri for problemet om en måneds tid, og så kan du jo reparere din dørkarm   Det var teorien bag - måske virker det overhovedet ikke i praksis og så får du gerne min uforbeholdne undskyldning   og en pose Whiskas med posten til den stakkels sultne kat med blødende kløer.
Jeg vil give Lise ret i, det er en tillært uvane - det lønner sig at kradse, så kommer madmor lige med det samme. Kattedyr i form af tigre og løver nedlægger et stort bytte og kan leve af det i lang tid. Deres mave-tarmsystem er beregnet til det. Alm. små kattedyr i det fri spiser mange små måltider hver dag i form af adskillige mus eller fugle. Deres maver er ikke indrettet til store måltider. Så du kan enten gøre som Lise siger og give den en kold tyrker eller sørge for, at der er rigeligt med tørfoder i skålene. De fleste katte er gode til selv at regulere deres madindtagelse.
Dejligt med så mange gode svar! Jeg vil prøve at vente med at give kattene mad, til de har været ude fra værelset i noget tid. Så må den jo lære det! Sanne: Lige den kat, der kradser på dørkarmen, er også ekstremt madglad, så den kan ikke selv styre det der med, hvor meget den spiser!  Nu I er i gang med de gode råd - hvordan undgår man, at kattene hopper op på bordet?   Når vi er der, prøver vi at sprøjte vand på dem, så snart de hopper op på bordet, men de ved jo godt, at der ikke er nogen til at sprøjte vand på dem, når vi er væk! Vi regner med, at de skal have lov til at komme ud til sommer, så vi er lige så stille begyndt at have dem ude i sele engang imellem, så de kan se lidt på verden uden at kunne stikke af! Det kan være, det løser de problemer, der er, når de kommer ud og får brugt noget af overskudsenergien udenfor.
ja så er det den kolde tyrker, du skal i gang med kan jeg høre. Jeg er også indehaver af et madøre, så jeg kender lidt til det. Jeg kender ingen gode råd mod katte, der render på bordene, når man ikke er hjemme. Udover vandplaskeriet, plejer jeg at sige, strengt:   Når de kender kommandoen, er man fri for at fare rundt med en vandpistol og ligne en idiot. Hvis de er nogenlunde velbegavede, skulle det gerne virke, om ikke andet så mens du er hjemme.
det var kattens!!
Du kan også sætte dobbelt klæbende gulv tæppe tape fast, der hvor den krasser. Min gør det hverken i tapet, sofa eller karme mere. Mvh Mette
Jeg tror desværre ikke, det med staniolen hjælper... Katten er helt vild med staniol! Nu har den lært at styre sig, men til start hoppede den altid op og rev i staniolet, når vi skulle have et stykke af - altså når vi holdt det ud over kanten på bordpladen for at rive det over! Her til morgen har jeg prøvet at vente med at fodre dem, til de havde været ude lidt tid. Så må jeg jo pænt vente og se, om den snart fatter det!   Det kommer jo nok ikke lige fra den ene dag til den anden. Så må jeg også til at ligge på lur, så jeg kan sprøjte vand på dem, uden de opdager mig, når de går på bordene... Eller måske prøve med kanel - det lyder lidt nemmere! 
Vente-teknikken virker, men det krever meget stædighed fra katteejerens side (for katte har fra naturens side rigtig meget stædighed     ). Her i huset sker der absolut ingenting (set fra kattens synspunkt) før vi har været i bad og fået tøj på. Hvis katten begynder at mjaue for at skynde lidt på de laaangsomme mennesker bliver hun ignoreret indtil hun er faldet til ro igen. Hun har kun få tilbagefald, og som reglen er hun helt rolig om morgenen, så vi mennesker kan sove længe uden hylekonsert   . Det er meget behageligt at ha' en b-kat som ikke står op før efter os. Hilsen Lisbeth
så er jeg mere rolig  Var der ikke også noget i TV for nylig, hvor de havde det med kommunerne og tilbagebetaling oppe at vende? At så snart folket skyldte kommunerne penge, så var de ikke længe om at indkræve ditten og datten, men så snart de skyldte folket penge kunne der godt gå laaang tid. Et eller andet sted får jeg lyst til at skrive "typisk" 
godt han fandt ud af det  Ja det tager lang tid med dem. Prøvede det samme sidste år, hvor SKAT tilbageholdte penge, fordi jeg havde fået for meget i boligsikring. Men da jeg havde en afdragsordning endte det til sidst med (da SKAT havde fået styr på det), at kommunen kom til at skylde mig penge.
Godt at høre, at der også er gode erfaringer med to hunde og børn. Lige nu er det ikke aktuelt, men det bliver det jo nok på et tidspunkt...og ja, der kan det jo hjælpe lidt, at de har hinanden.
Ja, vores tæve var også en rigtig baby, som sov i smørhul og fik al opmærksomheden   Det gav en del grus i sengen, og det kunne vi ikke have med en baby. Så nogle uger inden fødslen rykkede vi ind i gæsteværelset, hvor hunden var vant til ikke at måtte være på sengen   Det gav en blød overgang, og der har aldrig været det mindste med jalousi. Hundene har fra starten været vilde med vores datter, vogtet hendes barnevogn, ladet hendes legetøj være og fundet sig i hendes larm og halløj. Bosse tager godt nok hendes mad, hvis hun går rundt med den   Men hun frister ham også over evne  Mvh Julie
Så har jeg også lige et spørgsmål: Hvad så når i er hos hest? Tit og ofte rider jeg tur og har vores hund med, men jeg må indrømme at jeg synes det virker uoverskueligt at skulle have 2 hunde med på tur... Hvad når i har været på arbejde fra f.eks. 7-15 og skal ud og besøge nogle venner om aftenen hvor i IKKE kan have hunde med?
Hvor er dine labs'er dejlige - sikke de hygger  Stine P; altså, nu har vi kun Bertha med ned til mine forældre, hvor mine heste står. Her kommer hun ikke med ind, men hun kommer nu heller ikke med på rideturene. Det eneste sted vi tager Bertha med på besøg er der. Dog er hun altid med oppe at handle ind, med ved stranden med oppe i byen generelt. Sådan vil det også blive med den nye. Vi tager aldrig i byen om aftenen, hvis Bertha har været længe alene hjemme. Sådan har vi altid planlagt vores uge   Og nej, det betyder ikke, at vi ikke besøger vores venner - det sker blot i weekenden eller på dage, hvor en af os har haft fri eller har haft en kort dag. Folk er jo altid velkomne til at komme her også...
Vi havde først en hanhund (Zippo) og da han var 7 fik vi så hans nevø (Tanto) der også er en hanhund. Der har aldrig været nogle problemer med dem og de har haft meget gæde af hinanden! Det har dog været nødvendigt at gøre meget ud af herakiet; Altså ikke noget voldsomt, men sådan noget som hvem af dem der fik stillet maden ned først (Ja de spiste ved siden af hinanden og delte vandskål) og hvem der fik halsbånd på først osv. Det skal lige siges at vi bor i en 94 km2 stor/lille lejlighed på 4.sal hvor vi også bor 4 mennesker, og hundene, ja de har været ret store (gadekryds, den ene noget større end en labrador og den anden på størrelse med en broholmer).
Ja vi ahr også to skønne hunde, og jeg har aldrig et sekund fortrudt, at vi fik nummer to. Vi har aldrig oplevet slåskampe, jalousi eller lign. Vores hunde er meget forskellige og kræver forskellige former for aktivering/opmærksomhed.. men af og til er det da godt, at man har to hænder, så man kan kæle for begge på een gang  . Den eneste ulempe jeg kan komme i tanke om er når man skal noget. Ferie, weekend eller lign. Det er altså alt andet lige nemmere at få passet en enkelt hund fremfor to! Med hensyn til at tage i byen om aftenen efter en arbejdsdag, må jeg indrømme at vi prioriterer hundene først. Har vi begge været afsted hele dagen (her snakker vi 6-7 timer som er max de er alene hjemme), jamen så tager vi ingen steder om aftenen - eller en af os bliver i hvert fald hjemme. Det har givet anledning til mange diskussioner med venner og familie, men jeg vil ikke byde mine hunde først at skulle være alene en hel dag for derefter at være hos dem et par timer og så tage afsted igen - sådan er det bare!!
Jeg vil aldrig mere kun have en hund; har dog erfaring med, at "lige børn leger bedst". Først havde vi en Hovawart; hun var med i bilen da vi hentede en gravhund; ingen problemer. Da vi fik gravhund nr. 2 kom den bare hjem; klart nok skulle den "gamle" lige være lidt fornærmet, men det varede ikke ret længe...       Som det nok ses er de blevet glade for hinanden  Jeg holder på, at to hunde er nemmere end en, da de altid har hinanden at lege med. God fornøjelse med nr.2!
Jeg har 2 stk hunde - og får min 3 til sommer/efteråret. Min vidunderlige Simba som er en collie og prinsessen Trunte som er en pomeranian. Jeg har kun positive ting at sige om at have 2 hunde. Simba kan godt sommetider synes Trunte er for meget men de er skilt ad af et babyhegn om natten så Simba får søvn. Til sommer/efteråret får vi endnu en collie - så det bliver spændende..
Jeg har jo også længe haft 2 hunde (også labber). Vi har indtil videre kun haft af forskelligt køn, men til sommer får vi formodentlig nr 3. (en hvalp efter Maggie), så der får vi 2 tæver sammen med en hanhund. Jeg har aldrig oplevet andet end at hundene har været utroligt glade for hinanden. De første dage kan den "gamle" godt være lidt fornærmet over at der er kommet en irriterende lille bandit i huset, men det går normalt meget hurtigt med at acceptere. Og jo, det giver mere rengøring og lidt mere besvær, men det er på ingen måde dobbelt så besværligt at have 2 hunde, og det er skønt at hundene har så megen glæde af hinanden. Held og lykke med hvalpekøbet.
Har selv kun en, men min kæreste har 3 uden problemer. En grandenoair, og to tjekkiske rottehunde