Jeg synes det er en glimrende artikel. Jeg har personligt altid undret mig over hvorfor det er sådan nogenlunde ok at vise billeder af heste, der går bag lod, hvis bare man husker at skrive at de bare "putter sig". Sig det dog hellere som det er - nemlig at rytteren (ved en fejl) fik for meget ved i tøjlerne eller glemte at give efter, hvilket fik hesten til at stikke næsen bag lod. Alle kan jo komme til at lave sådan en fejl (og det sker stort set for alle på et eller andet tidspunkt), og så længe man ved det er en fejl, bestræber sig på at undgå den fremover og ikke tilstræber at ride hesten bag lod, så er det jo ikke en verdens undergang. Selvfølgelig kan det ske at hesten får næsen lidt for langt ind i et moment, hvis den fx kommer ud af balance eller lignende - havde der ikke været nogen tøjle kontakt ville mange heste dog sadnsynligvis vælge at stikke hovedet op i stedet for at trække næsen ind, men det omvendte kan selvfølgelig ske. Men i langt de fleste tilfælde, hvor hesten "putter" sig skyldes det nu (mener jeg) at hesten forsøger at undgå¨presset fra bidet.
Når hesten først fravælger foderet, så er der virkelig noget om det.. Men heste lever jo også sådan, at de vil finde enhver løsning for at slippe for det pres de bliver påført. Men jeg troede foder havde en større værdi i det tilfælde for dem.. Der blev man lige klogere  Trist at tænke på, at de bare vænner sig til smerten af en stram tøjletag, fordi de ikke kan gøre andet  Jeg tror heller ikke en hest går og "putter" sig, hvis den ikke er blevet vist vejen derned før, som tusindfryd siger, med et for hårdt træk i tøjlen.
Jeg måtte lige købe abonnement hos Epona først....  Det er et rigtig interessant tema, men det er vel ikke så mærkelig at disse unge heste synes det er ubehageligt med pres i munden? Det som også ville være interessant, er at gøre det samme med heste i flere aldersgrupper, og se på forskellen. Dette var tre dage i træk (var det ikke?) disse heste var udsat for tøjletryk, og det viser jo at heste hurtigt lærer hvordan de skal undgå tryk i munden. Men ville det være anderledes for ældre heste? Tager det tid at blive "insensitive"/vænne sig til tryk i munden? Hvis de unge tager meget tryk den første dag, måske er de lidt øm i munden fra det, så de næste to dage er de mere forsigtige - men hvis de havde holdt på flere dage, eller taget en pause og fortsat efter nogle dage, ville det være anderledes? Er det forskel mellem hesteraser, ville måske nogle ponyer reageret forskellig? Vi kan jo på en måde være "glade" at hestene heller ser ud til at at ville undgå tøjletryk end at spise, ellers havde flere måske haft problemer med at undgå at hesten spiser græsset i kanten af banen i stedet for at arbejde....   Men det viser jo også at man skal være rigtig opmærksom på graden af tøjletryk, da det nok er let at gøre det ubehageligt for hesten (selv om man måske ikke tror det). Denne studie svarer jo på nogle spørgsmål, men som ved al forskning, kommer der mange nye...   Jeg håber hun går videre med dette (som hun vel antydet), og ser frem til mere....  Marit
Jeg har også set videoen og jeg synes den er meget spændende, men jeg tænkte, at hestene på anden- og trediedagen måske er blevet ømme i munden af at have lagt så meget vægt på den første dag, og at man derfor ikke helt kan slutte herudfra, hvor ubehageligt det er for hesten. Jeg går ind for at ride med så fine hjælpere som muligt, og jeg har en meget følsom hest, der reagerer så snart der er noget, der generer damen, og der er da andre ting, der generer mere end et for kraftigt tøjletag, som man kan komme til at tage, hvis hun hopper f.eks. Måske udvikler nogle heste deres tungemuskel til at blive så stærk, så den godt kan tage noget træk, uden at det generer. Det man ser i moderne sportsdressur, vil jeg ikke kalde at putte sig bag ved bidet, jeg ser det som om hesten bliver hevet derind, og det kan da næppe være særlig behageligt. En hest der putter sig bag biddet, kan egentlig være behagelig at ride på, men den har undraget sig hjælperne, og det kan jo også være det, den kan lide. Når der ikke er nogen, der kommentere denne video kan det jo være af samme grund som for mig. Jeg er bestemt imod at man prøver at tvinge hesten ved at lægge vægt i tøjlererne, men jeg synes også man kan stille et spørgsmålstegn ved, og undersøgelsen er tilstrækkelig fyldestgørende. Man kunne f.eks lave et forsøg, hvor man den første dag kun lod hesten få et ganske svagt træk i tøjlen og så langsom forøgede trykket over flere uger eller måneder. Det kunne da være spændende at se hvilket resultat det gav.
I mine øjne er det et mærkeligt argument at sige, at resultatet måske kunne være anderledes, hvis man havde brugt heste, der var vænnet til presset fra bidet. Hele pointen er jo, at man faktisk ved at ride med for meget tøjle kontakt tilvænner hestene til noget de i udgangspunktet fandt voldsomt ubehageligt. Så ubehageligt at de fravælger foderet for at undgå det. Hvorfor overhovedet vænne hestene til at gå rundt med et konstant pres i munden når vi nu ved, at de faktisk oplever et stort ubehag ved det? Hvorfor få hesten til at resignere og acceptere et betydeligt fysisk ubehag, når man ganske let kan udngå det og stadig ride seriøst, så at sige?
Selvfølgelig er undersøgelsen ikke tilstrækkeligt fyldestgørende. Den var ikke lavet med 500+ heste. Alle aldersgrupper var ikke repræsenteret. Alle racer var ikke repræsenteret. Alle forskellige typer bid var ikke repræsenteret. Alle forskellige typer foderbelønning var ikke repræsenteret. Osv... Er det ikke det samme svar på alle undersøgelser? De fleste heste "putter sig bare lidt" igen imorgen...
Jeg mener slet ikke man kan undgå ubehag for hesten, hvis man overhovedet skal ride på den. Den er simpelt hen nødt til at vænne sig til at have mennesker på ryggen og at vi måske ikke altid sidder lige rigtigt eller undgår helt at bumpe dem i ryggen, ramme dem med en spore, når det ikke var tiltænkt, eller hvad ved jeg. Hvis man lavede tilsvarende forsøg, hvor hesten selv kunne øge ubehaget for at få foder, kunne man sikkert vise, at den slet ikke skulle rides. Hvis den kunne nå foder ved at øge vægten på ryggen, kunne man også godt ricikere, at den efter den første dag var blevet så øm i ryggen, så den ikke turde lægge vægt på ryggen mere. At en hest nemt kan vænne sig til en let kontakt til tøjlen, uden at føle ubehag, kan man da ikke se af det udførte forsøg, og jeg ville da mene forsøget var mere gavnligt for heste, hvis forsøget viste, at en let tøjlekontakt var mindre generende og at hesten gerne accepterede den, hvis den havde et valg. Så kunne man måske også komme med et mål for, hvad hesten finder er acceptabelt. For der er vel ingen ryttere, der mener de tager hårdere i tøjlen end hvad der er cceptabelt?
heller ikke, at man helt kan undgå ubehag, og det mener jeg heller ikke er muligt. Men vi vil vel gerne minimere smertepåvirkningen? Vi bruger jo netop et bid i munden på hesten, fordi det KAN gøre ondt - og derved kan minde hesten om, at bidsignalet betyder stop. Ellers kunne vi jo bare ride i grime. Men når SÅ mange ryttere bruger biddet til alt muligt andet end stop, så er det interessant, hvis bidpåvirkningen tilsyneladende er mere ubehagelig, end vi gik rundt og troede. Jeg tror heller ikke, at folk bruger biddet mere end de selv tror er godt. Men jeg har redet siden 1957, og redet rigtig meget med kandar. Og det var fasktisk først her for nyligt, at jeg lagde kandaren over mit skinneben lige oven over anklen, spændte kæden på undersiden af benet - og forsigtigt prøvede at tage i tøjlen. De felste af os ryttere rider jo bare, som vi har lært, og tror på, at når de andre og vores dygtige forbilleder rider på en bestemt måde - så er det vel i orden? Sådan har jeg selv redet i alle årene, men bl.a. alle vores debatter herinde har fået mig til at tænke over, om det nu også er ok.... Jeg kan fortælle at kandarbiddet gjorde VIRKELIG ondt og trensebiddet var temmelig ubehageligt, selv ved et ret svagt træk  Men prøv selv, og tænk så også over, om en hestemund er mere ufølsom end et menneskeben. Dette forsøg tyder på, at det også gør ondt på hesten.
Jeg synes det er en virkelig god undersøgelse, som er lavet på en god måde. Charli jeg er nødt til at sige, at du ikke har ret i, at heste ikke kan trænes med positiv forstærkning og foderbelønninger. Jeg har gjort det i 10 år, bruger det meget i mit professionelle arbejde med heste og har overvejende gode resultater med det. Undersøgelsen viser vha. mekanismen overskygning, hvor man udsætter hesten for konkurrerende stimuli, at hesten synes at ubehaget fra tøjlen er mere betydningsfuld end behaget fra foderet. Men det beviser da på ingen måde, at negativ forstærkning virker bedst. Negativ forstærkning virker, men det giver ikke arbejdslyst og initiativ som positiv forstærkning gør. Til Karen: Vi kan ganske rigtigt ikke ride uden ubehag for hesten vi kan da i det mindste godt finde ud af, hvordan vi mindsker ubehaget mindst muligt. Et forsøg går jo netop ud på at man undersøger noget, og resultatet er så det, undersøgelsen viser, ikke det, man ønsker at vise. Man kunne jo også udmærket forestille sig, at dette forsøg kunne danne basis for andre, videregående forsøg.
ind for let tøjlekontakt mm. Men jeg kan ikke lade være med at tænke på de ponyer som gerne trækker sadel og rytter MED græstråde der sidder i biddet, udover hovedet, for en tot græs? De har ikke set den undersøgelse eller også så har de bare et større behov for guf?? Min egen ville skam heller aldrig vælge foder hvis det var lig med mere pres, men der findes da nogle ponyer eller større ponytyper som gerne udsætter sig selv for massivt pres eller stød for at få mad. Jeg synes stadig undersøgelsen er interessant!
Heste kan sagtens trænes via positiv forstærkning. Hunde kan også trænes via negativ forstærkning. Man bruger dog mest positiv forstærkning når man træner hunde - ikke mindst fordi det er ganske vanskelligt at benytte negativ forstærkning på en hund som render løs. Heste og ponyer der trækker tøjlerne udad hænderne på rytteren fx for at få græs, gør det fordi de har opdaget at hvis de trækker hårdt og hurtigt nok kan de i løbet af meget kort tid få presset fra bidet til at ophøre.
forsvinder jo ikke hvis de har græs snore på??
også, at en del heste ikke stopper ordentligt selv ved at kraftigt træk i tøjlen, som gør ondt. Men hestens evne til at adskille sanseindtryk og handle på dem, svarer muligvis ikke altid til, havd vi selv ville gøre? I oplagte tilfælde, ved vi nok hvad hesten vælger - men i forhold, hvor hesten har en enorm fordel, kan den muligvis godt finde sig i smerte - måske som fodboldspillere, der nærmest kan spille videre på et brækket ben, hvis udbyttet er inden for rækkevidde? Eller simpelthen fordi dens sind er fyldt af noget andet, som ved frygt? Altså overskygning. Janne - jeg ser ikke forsøget som et bevis på, at heste for alt i verden vil undgå smerte. Jeg læser det som en 'beskrivelse' af, at tøjletræk er smertefuldt  Så smertefuldt, at de undersøgte heste hellere ville undgå smerten - end at bide den i sig for at få noget lækkert.
Min dejlige hest har haft en ret afslappet periode pga. dårligt vejr og jeg blev opereret. Vi er nu igang igen og han blev tjekket af kiropraktor inden, da han har været skæv i nakken et par gange. Hvilket han også var denne gang, samt den ene skulder var låst. Det blev rettet og vi er gået igang med at ride. Jeg har nu lagt mærke til at når han galloperer i ridehuset, holder han hovedet lidt på skrå. Jeg tænker jo selvfølgelig straks om det er noget med nakken solvom han jo lige er rettet. Staldejeren mener det er pga. manglende balance. Og hav viser ingen tegn på ubehag når han rider. Så vil jeg selvfølgelig gerne høre andre meninger/erfaringer 
Hvorfor skulle hesten have besvær med balancen ved at løbe frit i ridehuset? Det vil den kun have, hvis den har en skævhed. Jeg synes det er positivt, at du er opmærksom på hesten og dens signaler. Jeg kan af gode grunde ikke sige, hvad der er med hesten, men jeg ville nu få den tjekket igen i løbet af kort tid, hvis den fortsætter med at gå med hovedet på skrå.
Min hoppe gjorde det samme - mest på den ene volte. Havde en dyrlæge ude i dag, med tænder i speciale, og hun fandt næsten alt, hvad man kan forestille sig. Sår pga. tandspidser, foderpakninger etc. Og hun har fået raspet tænder for et halvt år siden. Hun reagerede generelt lidt sjovt på biddet. Kan godt forstå, hun var generet. 
Hej, det er Anders Kragh der har tjekket ham. Han er kiropraktor/dyrlæge. Han tjekkede faktisk tænderne og mente ikke der var noget specielt. Jeg troede nemlig det måske var derfor han blev skæv i nakken - hvis han aflaster når han spiser, Det er både når han løber løs og når han rider, han holder hovedet lidt på skrå. Men jeg tror lige jeg ringer til Anders i morgen og hører om han har en ide om hvorfor 
Dyrlæger er bare ikke gode til tænder. Få en tandspecialist ud  Jeg selv har super erfaringer med  :)
Hmm, Anders HAR specialiseret sig inden for området 
Hvis din dyrlæger ellers er dygtig og kan hvad han skal (og det går vi selvfølgelig ud fra) så vil jeg foreslå lidt opfølgende massage. Gerne flere behandlinger kort efter hinanden da hesten sagtens stadig kan have spændte muskler efter at den har gået skævt over tid. Massage er normalt en glimrende opfølgning af kiropraktisk behandling af denne årsag.
Tusind tak for et godt råd - det vil jeg sørge for. Lige nu laver vi efterfølgende strækøvelser med gulerødder ( han vender sig nærmest af sig selv til siderne når jeg kommer ind i boksen med gulerødder ;o))
tja jeg vil nu give sandra ret da jeg selv har været ude for det samme med en tidligere dyrlæge jeg havde..jeg har både prøvet at få min nu afdøde hoppe ordnet af en uddannet hestetandlæge og en dyrlæge..og med de resultater der var på hende så bruger jeg fremover KUN hestetandlæger..gerne maj nicolajsen..min nu afdøde hoppe holdt også hovedet på sned og da det også bidrog til ridemæssige problemer så fik jeg hende tjekket og jo dyrlægen som var ude og ordne hende 2 mdr forinden havde overset en masse..bagefter var det som jeg havde fået en hel anden hest at ride..nem og blød fortil..
Mange heste lærer jo også netop ikke at reagere på det ubehagelige og til tider smertefulde pres fra bidet fordi de ikke får noget ud af at stoppe/lade være med at græsse eller hvad man nu vil have dem til, fordi rytteren glemmer eller undlader at slippe presset når hesten reagerer korrekt. Hesten kan så ikke gennemskue hvad den skal gøre for at standse ubehaget fra bidet, da presset jo vedbliver uanset at den stopper, holder op med at græsse eller hvad det nu er. Og så kan den jo lige så godt fortsætte med det den er motiveret for (eksempelvis løbe, eller standse op for at æde græs).
Meget spændende debat og undersøgelse. Jeg valgte lige at udføre "kandar på skinneben" forsøget som beskrevet af Nina. Jeg synes faktisk slet ikke det gjorde så ondt,det var sådan en lidt "tung fornemmelse"... 2 og 3 delt trensebid derimod...det var meget ubehageligt. Jeg kunne tilgengæld godt få det til at gøre ondt med kandaren, rigtig ondt, hvis jeg hev hurtigt i tøjlen eller hev tøjlerne fra side til side (det har jeg engang set en række "topryttere" gøre på en opvarmningsbane. Det var altså ledt. For pokker hvor gør det ondt med en kandar i munden. Om positiv eller negativ forstærkning virker bedst? Jeg bruger begge dele, afhængig af hvad der skal indlæres.
der rider med en kontant kontakt, der virkelig giver 'sug', skal jo tage rimeligt kraftigt igennem - hvis det skal gøre en forskel, når biddet ind i mellem skal betyde stop eller brems. Og det skal det jo ind i mellem..... Det kan vi også se, at de rent faktisk gør - trækker til, trækker fra side til side, holder fast  Nugga - jeg tror ikke, du kan have spændt kæden, som man spænder den i konkurrenceridning. Hvis det bare er stangen, der ligger hen over benet, gør det ikke ret ondt - men når stangen kombineres med kæden og sidestængernes vægtstangsprincip, så skal der altså ikke bruges ret meget kraft på at opnå en temmelig voldsom virkning  Hvilket jo sådan set også er meningen med kandaren. Den skal i dén grad minde hesten om, hvem der bestemmer - også når kanonerne tordner 
du giver gammel viden ud nu! Flere dyrlæger er faktisk RIGTIG gode til tænder. Der er kommet utrolig meget fokus på det hos dyrlægerne, og flere bruger 70% af deres arbejdstid på tænder. Men ja, der er også dyrlæger der ikke er gode til tænder, lige som nogle dyrlæger kan kiropraktik, er specialister i ryg osv osv osv... Mht at gå skævt, gjorde min det også, og den var desværre skæv i nakken.
Min hoppe lagde hovedet på skrå på højre volte..Det vidst sig at hun havde rigtig ondt i sine 2 højre ben, så for at kompensere for dette, lagde hun hovedet på sned
Hej Er der nogen herinde som kender Kammerherre linien i Grib skov og ved, om der er fast bund under vandet i den nordlige ende ? Vi kunne godt tænke os at træne vand med et par heste men ingen af os har rigtig mod på at ride gennem, når vi ikke kender bundforholdene
med vandige områder i Grib Skov. Der er faktisk flere ste´er der er "sorte huller" og de er lumske. De flytter rund. Det er ikke fedt at føle at man rider på noget som nok bare er vådt og OK og så pludselig mærke at hestee SYNKER! Har prøvet det 2 gange, men har aldrig lagt mærke til hvad de forskellige steder hedder. MEN vær forsigtig. Man kan jo evt. vælge at tage der ud uden hest og så selv se om man kan vade igennem. Held og lykke med vandtræningen.
Hejsa Rider selv i området. Ved ikke om der er fast bund under vand v kammerherre linjen, men vi pjasker rundt i den sydlige ende af Grib Sø - dog ikke længere ud end til hans mave (han er ca 170 i stang). Man skal bare være lidt opmærksom, for der ligger nogle store sten i vandet, så rid forsigtigt ud. Jeg har desuden overvejet at prøve at svømme med min vallak fra den nordlige bålplads/strand i den lille klump skov, der ligger ud i Esrum Sø ved Nødebo. Der er en strand med meget fin sandbund. Denne skov-folder viser området: God fornøjelse - Pernille
Nu er det et års tid siden jeg har redet der sidst, men der plejer at være fast grund. Men det plejede at være en sti, der bare er oversvømmet nu.
Meget langt indlæg, jeg håber nogen vil tage sig tid til at læse det igennem og give noget respons, jeg kunne virkelig godt bruge det. Jeg står i en situation som jeg har lidt svært ved at finde en løsning på, og føler lidt at jeg har brug for noget input fra nogle med noget mere erfaring end jeg selv har. I den stald hvor jeg har min hest opstaldet, er der et par som har tre heste opstaldet, hvoraf de to er ungheste. Parret har meget travlt med deres arbejde, og har derfor sjældent tid til at komme i stalden. Jeg er på SU og ludfattig, så jeg har indvilliget i at tage mig lidt af deres heste mod betaling. Aftalen går ud på at jeg skal sørge for fodring af hestene fem dage om ugen, og også tage de to ungheste ind fra deres fold om eftermiddagen disse dage, og så skal jeg muge ud i alle tre bokse en gang ugentligt (de andre dage har vi nogen som kommer og muger ud om morgenen i alle bokse i stalden mod betaling). Mit problem opstår, når jeg skal tage de to ungheste ind fra fold. De står på en separat fold, fordi ejerne er bange for at der skal opstå slagsmål mellem hestene hvis de to lukkes ud til den store hesteflok. Det er altid enten mig eller ejerne der tager dem ind, for de andre opstaldere derude er utrygge ved at gå med dem. Det skyldes især den ene hests opførsel da han lige var kommet til stedet - den grå var enormt hingstet, brød igennem hegnet og løb ind på de andres fold flere gange, samt kom i slagsmål med vallakken som bestemmer i den store hesteflok, hen over hegnet. Det har gjort at ingen rigtig har lyst til at skulle gå med de to, selvom jeg egentlig synes at især den hingstede er faldet meget til ro og egentlig går meget pænt efterhånden. Og så alligevel ikke, og heri består mit første problem: For knap to uger siden havde jeg meget travlt med en eksamensopgave, og der var derfor fire dage i træk hvor jeg ikke kom i stalden, og hvor det derfor var ejerne selv der kom og tog sig af deres heste. Jeg ved ikke hvad der foregik, men da jeg kom igen efter de fire dage og skulle trække hestene ind, var den ene af dem - den grå - pludselig ret hys og blev ved med at bide ud efter mig når jeg gik med ham. Og dette er bare fortsat, og det bliver værre og værre. Og jeg ved simpelthen ikke rigtig hvordan jeg skal reagere, for jeg er ikke vant til heste der er så uopdragne som disse to er? Til at starte med, rystede eller rykkede jeg i træktovet når han gjorde det, sådan lidt væk fra mig. Men det virker ikke rigtig, og da han altså også har ret let til at gå i vejret, er jeg begyndt at blive lidt utryg ved det hele, for efterhånden er hans reaktion på at jeg beder ham lade være med at bide, at han går ind i mig og de sidste to gange er han begyndt at "hoppe" lidt, altså lægge en smule an til at stejle, hvilket jeg synes er dødubehageligt og farligt da han er en ret stor hest. Mit problem med den anden hest er, at han maser - helt vildt. Han vader ind i alt og alle for et godt ord, træder mig over tæerne og trækker afsted med mig. Og han er også en stor hest, så det er bare ikke sjovt. Når jeg skal hente dem ind fra fold, og jeg tager den grå først (for det har jeg fået at vide af ejeren at jeg SKAL) så maaaaaser ham den anden igennem ved leddet hvis ikke jeg er enormt hurtig. Flere gang er han sluppet ud og så står jeg med en bidende, småstejlende, hys hest i den ene hånd og en løs hest der potentielt kan stikke afsted ud over markerne. Det er bare ikke holdbart altså, og jeg synes virkelig ikke det er særlig sjovt mere. De fleste dage kan jeg dog få nogen til at hjælpe mig med at tage dem ind, og så skal jeg kun koncentrere mig om ham der bider? Jeg er lidt på bar bund omkring hvordan jeg skal løse det her. Problemet er også, at ejerne aldrig selv har trænet noget som helst med dem - de kan ingenting, selvom de vistnok begge har været i ridning. Men de kan ikke stoppe, gå, bakke, dreje eller noget som helst. Og egentlig ville jeg gerne træne det med dem, men jeg synes det er et virkelig, virkelig stort arbejde der skal lægges i det, taget i betragtning at de ikke er mine, og jeg ikke får løn for at træne med dem - og jeg får ikke vildt meget for fodringen i forvejen. Jeg har også min egen hest, som jeg gerne vil bruge tid på, og hvis jeg også skal træne med de to, så ryger der unægtelig en del tid fra min egen. På den anden side, hvis jeg ikke gør noget, så bliver det jo altså farligt for mig selv, og jeg er den eneste der kan eller vil gøre noget ved det - ejerne mener ikke rigtig der er noget problem, og har vist bare generelt en noget andet holdning til hvordan heste skal trænes og passes? Så jeg ender nok med at opdrage på dem alligevel, for jeg kan ikke rigtig lade være. Jeg har lavet lidt gå-træning med dem, men jeg er stor fan af at bruge godbidder, men det fik jeg så at vide af ejer at det ville de ikke have. Men jeg er også i tvivl om det kan løses "bare" ved noget gå-træning? Tænker især på ham der bider og "hopper"? Så - hjælp?! Er der nogen der har et godt råd til hvordan jeg skal løse mit problem? Mvh. Alvilda
Jeg ville sige til ejerne, at jeg desværre ikke længere kan tage deres ungheste ind fra fold ! Det er et stort og potentielt fraligt arbejde at opdrage på 2 stk's meget uopdragne ungheste, som på ingen måder har lært at blive håndteret. Ja du tjener lidt småpenge på at tage dem ind - men er det de småpenge værd at risikerer at blive slået ned eller bidt af en af bæsterne ? Problemet med sådanne heste er, at de allerede er store, og at de allerede har oplevet at kunne opfører sig truende, masende, grænseoverskridende. Dvs skal de "genoptrænes" i at opfører sig ordentligt, så starter man ikke på et 0-punkt, men på et -20 punkt ! Har du tid til det - og vil du få løn for det ? Og får du lov til at opdrage på dem ? Og sidst men ikke mindst - vil det hjælpe noget som helst, når nu ejerene ikke selv lærer at håndterer dem. Så mit råd er, at stoppe med at atge dem ind - det er ikke pengene og risikoen værd. MVh Charlotte
Du tager ansvar for at opdrage nogle heste, du ikke har muligheden for at opdrage på. Hestene er ikke dine, du får ikke meget for det, ejerne er ikke villige til at gøre noget for at ændre på situationen. Derfor ville jeg i dit sted bare sige nej. Og begrunde det med hestenes ubehagelige adfærd. Når ejerne ikke kan se problemet, så kan de bare håndtere deres heste selv. Og se om det stadig synes, at hestene er problemfri. For at opdrage sådan nogle, kræver det, at man har et sted at træne med dem, hvor de ikke kan løbe rundt, som de kan på vej fra fold til stald. Ofte er stalden et godt sted at starte. Jeg har mange års positiv erfaring i brugen af godbidder, men godbidder hjælper ikke, når hestene først ER blevet ophidsede, så de skal bruges på et andet tidspunkt. Heste skal (efter min mening) lære at respondere på negativ forstærkning og brugen af (mildt) ubehag for at de er sikre at færdes omkring. Det har disse heste ikke lært og de er jo også ganske farlige. Dertil skal man sikre sig, at hestene ikke er alt for stressede, og når de 2 heste ikke må komme ind til den store flok så gætter jeg på, at de går på en ganske lille og måske meget mudret fold. De keder sig i så fald, de er nok også usikre fordi de kun har hinanden og ikke den store floks tryghed, og samtidig står de måske i deres boks i mange timer i døgnet. Alt dette stresser dem, og gør dem mere tilbøjelige til at være vilde, hver gang der sker det mindste. Nødløsningen er at bruge stærkere ubehag som fx. hingstekæde eller lignende. Jeg går ikke ind for denne løsning, men omvendt går jeg heller ikke særligt meget ind for, at mennesker bliver trampet ned, bidt, trådt på eller mast af heste. Derfor ville jeg, hvis jeg var nødt til at tage mig af sådan et par, og ikke havde mulighed for at træne dem, bruge sådan en løsning ud fra devisen, at det gør mere ondt på mig at blive trampet ned, end det gør på hesten at mærke et tryk fra en kæde rundt om næse eller hage. Men det er i så fald nødhjælp, ikke træning. Samtidig ville jeg tage ridehjelm og gerne sikkerhedsstøvler på, når jeg gik med dem. Du må overveje, om risikoen er de småpenge værd, for ejerne kommer du nok ikke til at lave om på.
Jeg vil personligt ikke kalde hingstekæde, for en nødløsning! Har selv en ret stor (178 cm og 600 kg) 3½ års vallak. Han er en stor, frisk og meget afprøvende dreng. Vi går ture hver dag og han er meget lydig, når jeg selv går med ham. Problemet er at jeg ikke selv kan lukke ud/ind hver dag, derfor er andre også nødt til at kunne håndtere ham der. Problemet opstår så når han skal trækkes ind af andre, her går herren nemlig som det passer ham. Jeg vil hellere ha' de giver ham kæde på og han så går ordentligt, frem for at han forvolder skade på en person. Det skal lige siges, at så snart han får kæden på, er han from som et lam- uden vold eller magtanvendelse.
jeg synes, hingste kæde er supert, for du bruger jo kun effekten, hvis det er nødvendigt. Altså hvis den bliver bange, kan du normalt ikke holde en galoperende hest. Men der hjælper kæden. Min hoppe har jeg nogle gange brugt at lægge tovet over næsen, da hun kan minde om en hingst til tider   , men hingste kæde er meget mere anvendelig. Og så er "unoder" et spørgsmål om temperament. Min hoppe kan man opdrage til alm. husbehov, men hun vil altid være hys. Hun var i øvrigt vild og sky, da jeg mødte hende. Mens min plag har været utrolig lydhør på mig, og har et meget bedre temperament generelt! Tænder ikke eksplosivt.
Jeg vil også anbefale at bruge en hingstekæde. Som nævnt udøver den kun pres når man tager fat, hvilket vil være når hestene er uopdragne. Derudover ville jeg tage en pisk med, og give dem et klap når de maste dig eller bed efter dig. Her er jeg en stor tilhænger af ét stort klap, i forhold til 100 små. Og timing er absolut det vigtigste. Hvis du kan få givet hesten der bider et ordentligt rap lige idet han bider efter dig, så prøver han det maks af én gang mere hvor du også skal være hurtig. Herefter vil jeg næsten garantere at han er færdig med den leg. Hvis han maser dig vil jeg også give ham et rap med pisken, og hvis han begynder at hoppe, så et ryk i kæden. Det kan godt være at dette lyder lidt hårdt, men det er simpelhen ikke i orden at de er til fare for jer.
Som de andre også skriver - sig fra på aftalen med ejerne. Ellers kan du prøve med en rebgrime - men det skal være en af de gode i ordentligt reb og med de rigtige forhold i længedene på de forskellige dele af grimen. Fx. disse :   
Tak for alle svarene - jeg glemte helt at tjekke tråden igen efter de første par svar. Jeg endte med at gøre som næsten alle har rådet mig til - jeg droppede aftalen. Det var bare for meget bøvl og alt for farligt for mig. Kunne mærke jeg fik en klump i maven af angst hver gang jeg skulle ned og lukke dem ind, så jeg kunne godt se at det duede altså ikke mere. Så jeg fortalte det hele til ejerne, og sagde pænt at jeg simpelthen ikke følte mig tryg ved at håndtere deres heste længere. Det har så resulteret i dårlig stemning og at de slet ikke vil hilse på mig længere når vi er i stalden længere.   Det er næsten lige så ubehageligt, men hvor jeg dog utroligt lettet over at jeg ikke skal tumle med unghestene mere. Så det var vist den helt rigtige beslutning at sige fra..
Hej, Jeg kunne godt tænke mig at høre hvad I foretager jer med plage på ca. halvandet år. Altså hvilke aktiviteter og hvor ofte? Jeg spørger fordi jeg af og til rider på en haflingerhoppe hvis datter også står på stedet, men hun bliver ikke rigtig trænet på nogen måde. Da jeg ingen erfaring har selv med så unge heste, så vil jeg lige høre om det er normalt eller om folk øver ting med plage. På forhånd tak  Lene
jeg trænede min, da hun var føl, brugte Mclean, fordi hun var en stor mundfuld, og gik i panik over alt. Altså frem, stop, bak, flyt skulder, flyt bagpart, sænk hovedet. Løfte hove, blive striglet Overalt. Gå over og snuse til bomme. Gå i vandpytter. Stå bundet. Få håndklæder etc. på ryggen. Blive løs "longeret" på banen med mor. Hun står i løsdrift, man kan også stå i en boks selv, og efter brug af Mclean går hun ikke i panik mere. I dag træner jeg hende ikke (1 års), fordi hun er så kedeligt lærenem, og jeg kan ikke finde på mere, jeg skal vænne hende til. 
Mit føl på 5 md bliver udsat for det samme som mor, hun bærer mors dækken når mor bliver striglet, hun er på slæb når vi rider, og i starten var hun med til markfræs. Når vi skal ud af ridehuset skal mor have sveddækken på så får følle mors sadel på som hun så går med til vi er i stalden. Hun kan stå med ben i en spand, hun kan "klippes" (med den forkerte side) få vasket hale, trækkes med, løfte ben, stå stille i timer på staldgangen. Gnubbes over det hele, spule ben, svarer når man kalder 
Tak for jeres svar   Jeg mente nu også rent instinktivt (altså med min manglende erfaring) at det er logisk at træne ting som I nævner med en plag på den alder. Hun er blevet vænnet til grime og til at få løftet hove (det er jo nødvendigt så hun kan få ordnet hove), men ud over det går hun bare i løsdriften med sin mor og en vallak på 10 år. Jeg tænker at man kunne begynde at vænne hende til ting, gå ture med hende osv. Men det er jo ikke min hest, og ejerne har ikke rigtigt tid. Så hun ender nok med bare at være foldpynt. Hun bliver dog passet og plejet efter alle foreskrifter, det er kun træningen der halter lidt. Må se om jeg ikke kan overtale dem til at gøre lidt ved det. Lene
Jeg synes ikke du behøver overtale dem til noget som helst... Det er en plag, og den kan det den skal kunne? Hvad er så problemet? Hvis hesten fungerer i hverdagen, og der ikke stilles større krav til den end den er trænet til, så tror jeg altså ikke den har noget yderligere behov for at blive trænet.
Mine plage bliver heller ikke trænet specifikt - men de kan det en ung hest skal kunne. Trækkes til/fra fold - stå stille, gå pænt, bakke, vende og dreje. Om sommeren sker det de trækkes en tur rundt på vejen. Om sommeren sker det vi træner trailerlæsning. De strigles absolut ikke dagligt - måske en gang hver 14 dag. Hvis bare de er tillidsfulde, så kan man nemt gøre mangt og meget med dem - også selvom de ikke trænes dagligt. Så hvis du vil overtale nogle til noget - så kan du tilbyde, at du synes det kunne være sjovt at gå en lille tur med hende e.l. Men jeg ville nok "glo noget", hvis en opstalder/partsrytter begyndte at belærer/overtale mig til at håndterer min 1½ års plag noget mere. Generelt kan man sige, at det mest normale hos avlere med flere plage er, at plagene kan bindes op og trækkes med, samt få taget hove - og så lærer de "ting" når de skal tilrides som 3 års. Os som kun har en enkelt eller to plage vil ofte "hygge os" mere med at træne med dem, fordi vi har dem som hyggeheste. Men generelt må man nok sige, at det mest normale for plage er, at de ikke håndteres specielt meget og lærer en hel masse som små - for de fleste plage står hos avlere  MVh Charlotte
Der er åbenbart delte meninger om hvorvidt man træner plage eller ej. Jeg skal ikke risikere nogen sure miner, så hvis det ikke er normalt at træne med plage, så siger jeg ingenting til ejerne. Jeg tænkte bare at det ville være nemmere at vænne en ung hest til ting end at vente til den bliver tre og så pludselig skal til at være disciplineret. Det var min umiddelbare indskydelse, men jeg kan høre, at det ikke er udbredt hos de fleste. Det er jo så heller ikke mit ansvar. Tak for alle svar. Lene
min dreng på 1½ år går og hygger sig i en "børnehave" de er 3 drenge på 1½ de står i boks om natten men ellers går de og hygger sig min har altid været i hænder siden dag 1 han er meget tillidsfuld og jeg kan gør alt ved ham han har fået samme opdragelse som hans mor i det daglige og han ved hvad han må og ikke må han kan trækkes, løfte ben, få grime af og på, bindes, strigles på hele kroppen, få ting på ryggen(lette ting som underlag, fleecestæppe) , stå pænt ved smed og dyrlæge (får ros fordi han er så sød/nem ) så er det jo dejligt når folk roser en for godt arbejde 
Nu har vi flere ungheste og min mand tilrider af og til også ungheste for andre. De nemmeste er klart dem der har fået lov til at gå som foldbumser indtil de kommer i tilridning. De har ikke fået dårlige vaner og de er nysgerrige efter at lære noget nyt. Hvorimod de meget trænede ofte sætter spørgsmålstegn ved det de bliver bedt om. Vi binder vores op ved fodring i løsdriften og dem der står på stald skal selvfølgelig kunne trækkes til/fra fold. De får løftet ben, så smeden kan ordne dem. Og når vi alligevel har fat i dem, så får de en hurtig tur med striglen. Da jeg fik mit første føl der brugte jeg meget tid på hende. Hun ville ikke acceptere at andre rørte hende, og det endte faktisk med at jeg solgte hende billigt. Jeg vil mene at uanset hvor lette ting vi snakker om, så lægger man IKKE noget på ryggen af hesten før den er minimum 2.
Jeg ved ikke lige om det er postet rigtigt, men jeg skal ride stævne på en 20x60 ridebane men er der nogle der har en skitse over sådan en med bogstaver? 
Google er din ven: Lene
Den bane du linker til er bogstaverne til en bane på 20x40, den skitze jeg søger er 20x60 
Ups, sorry, her er en 20 x 60 bane   
En skat! 
Hej alle jeg har en 2 års new forest. som bliver 3 til foråret. han er faktsik nærmest udvokset! Men hvor meget må jeg træne ham nu? Har haft ham LIDT i longe. hvor langt må man gå ? Han er meget udvokset og opføre sig ældre end han er. hvad gør jeg altid glemmer han ikke er ældre end han er !
Du kan gøre den lidt vant til at lægge sadel og hovedtøj på. Sådan stille og meget roligt. Lege lidt med den fra jorden, måske løbe lidt over bomme - prøv at se hvad Gerd Roembke laver med heste fra jorden (også plage) - gå ind på youtube og Skriv Gerd Roembke - godt nok på tysk.) Din kommentar han er meget udvokset er jeg så personligt ikke ret glad for - en pony er aldrig ret udvokset i den alder... husk SKYND dig LANGSOMT og vær tålmodig. Find en anden hest at ride på hvis du savner at ride, men lad din pony blive "færdig" inden ud belaster den for meget under rytter.
hej. jeg vil hører om der er nogle som har råd til tilridning?. min hest er nervøs for sættet, når jeg vil hoppe op på ham?, han bliver bange, så derfor har jeg ikke prøvet
Kort og godt: Hvis du ikke ved mere om tilridning, så få professionel hjælp. Hvis det går galt for dig risikerer du let, at lave en hest, der ikke kan rides, eller som du skal betale mange tusinde kr. for at få rettet op på.
Jeg er enig med Tina. Lav al den grundtræning du kan med din hest, uden at det overskrider dine egne og hestens grænser. Man kan nå meget med en hest fra jorden og skabe en masse tillid, som er et kæmpe plus når det kommer til selve tilridningen. Du siger du har en lidt nervøs hest, så jeg ville helt klart søge professionel hjælp til selve tilridningen. Både du og din hest skal have en god oplevelse ud af det, og hvis det skræmmer din hest når du forsøger at hoppe op på den, ville det være bedre at lade en professionel om det. De ved hvordan de skal håndtere det. Mange steder kan man selv få lov til at følge med i tilridningen, og se hvordan de bærer sig ad. Så gør det hellere til en god oplevelse, så du får en hest der kan lide at blive redet.
Jeg er igang med at ride min til.. Det er gået fuldstændig problemfrit og vi rider rundt i skridt trav og galop.. Da jeg ikke er så høj har jeg lært min hest fra start af at jeg står på en skammel når jeg skal op. Det gør både at jeg ikke "hopper" op og at jeg ikke ødelægger sadel eller hestens ryg. ( og min egen for den sags skyld ). Når man står på noget er det nemmere stille og roligt at sætte foden i bøjlen og stille og roligt komme op. Det skal jo bare trænes masser af gange og så skal man bare have noget hjælp de første mange gange til at få en til at holde hesten mens man står op. Allerede efter en uges træning fungerede det fint for min og han står helt stille når jeg skal op nu. Held og lykke med tilridningen, synes det er en fantastisk tid med de helt unge heste der skal til og lære ;0)
Hej Karina, såfremt hesten kan stå stille, når du står ved siden af den og har fat i tøjlen eller træktovet ville jeg gå således frem: Træn det i kort tid (ca. 10 min), træn dagligt og gå aldrig til næste trin før hesten er helt afslappet, ja nærmest ligeglad med det du foretager dig. Dette er meget vigtigt for din egen sikkerheds skyld og for at hesten ikke oplever traumer i tilridningsfasen. Husk at rose hesten hver gang den gør det rigtige, undlad at skælde ud. Hesten skal føle sig 100% tryg ved det, du laver og have en positiv oplevelse. Hvor hurtigt man kan gå frem er meget forskelligt fra hest til hest. Nogle kan lære det i løbet af tre dage, mens det med andre kan tage uger. Tilridning er ikke blot et spørgsmål om at kunne en række teknikker udført i den rigtige rækkefølge. Det vigtigste er at have føling med hesten og kunne vurdere hvornår den er parat til at gå videre. Held og lykke med tilridningen Mvh Gitte
Lyder til at du er alene om tilridningen, og det er bestemt ikke hensigtsmæssigt - det er en stor fordel at have en hjælper til at trække og holde hesten. Går man langsomt frem og tænker sig om, vil jeg mene at det er forsvarligt at tilride (eller i hvert fald gøre ryttervant), selvom man ikke har prøvet det før. Start med at hoppe op og ned ved siden af, klap på sadlen og krydset, ryk i sadlen mv - bliv ved hvis han flytter sig, stop når han står stille. Professionel hjælp er selvfølgelig også en mulighed - men hvis ikke du kender vedkommende godt, vil jeg foreslå dig at kræve at være til stede hver gang. Har set og hørt om alt for mange tilfælde, hvor selv professionelle og anerkendte ryttere behandler de unge heste dårligt, fordi det bare skal gå stærkt - og har din unghest først fået en dårlig oplevelse kan det virkelig være svært at få ud af den igen.
Min mand har tilredet en del heste også for andre, og hans første råd er: Hvis ikke du er 100% sikker på hvad du laver, så overlad det til andre fra starten af. Der er ikke noget sværere end at rette op på heste som har fået dårlige oplevelser. Søren har i mange år tilredet alene, selvfølgelig kigger jeg på, HVIS det skulle gå galt. Men hellere alene end sammen med en man ikke kan stole 200% på. Vi har i år haft en hoppe, som blev utryg når han satte foden i bøjlen. Der stillede han en kasse ved siden af den på vaskepladsen og hoppede op og ned af kassen, indtil den havde vænnet sig til bevægelsen. Derefter tog han kassen med på banen, og gentog projektet. Først da den stod 100% stille lagde han sig op på den. Hun har nu haft rytter på 20 gange fordelt over knap 3 mdr. Hun går til biddet i trav/galop, laver korrekte anspring, laver volter og slangegange.
Der er flere fine korte videoer fra Gerd Roembke
hej med jer alle, når jeg sidder og læser div. tråde, støder jeg ofte på sætningen,: brug tillidsøvelser, men præcis hvad mener i med det?? Har en skøn palomino dreng på 1 ½ år, vi har været til 2 plagskuer i PSA regi og til dyrskue i Horsens, alt sammen for at han kunne komme ud og opleve noget. Og må sige at han har taget det hele rigtig flot og som prikket over iét, gik han på fløjen! Jeg er bare ikke særlig modig - har haft nogle rigtigt trælse oplevelser, (ikke med ham) og kan ikke rigtig ryste dem af mig, så det er her jeg mangler hjælp. Han er noget af det sødeste, men jeg kan se "problemer" i nærmest alt!! Et eksempel: han står bundet for at blive striglet og nusset, dette har han prøvet utallige gange før, men bliver nervøs over et eller andet, og bakker, indtil han er ved at gå i panik over ikke at kunne komme længere, jeg får ham talt til ro og får ham til at gå frem - det er jo fint, men siden har jeg ikke turdet at binde ham, så holder ham i træktov og det er jo ikke optimalt. Jeg vil også rigtig gerne gå en tur med ham, men når at miste modet, bare ved tanken om at han med garanti løber ind i de 1-2 biler der HELT SIKKERT kommer på den lille vej. Eller vi møder en scooter på naturstien, så han helt sikkert panikker og løber fra mig osv osv... så vi har ikke gået tur længe... Det mest mærkelige er faktisk, at de gange jeg har gået med ham, har han været sød?!? Jeg vil ham SÅ gerne og VED at jeg vil få den mest fantastiske dressurdreng senere, men hvordan får jeg øvet med ham og ikke mindst mig selv?? Øvelser til tillid hører jeg rigtig gerne om... Håber i kan forstå mit lidt rodede indlæg og har nogle fantastiske ideer!!
For det første har du en sød hest, og det er vigtigt. Jeg arbejder bl.a. med ryttere, der er blevet bange for deres heste, og bruger følgende elementer (forudsat at hesten ikke i sig selv har problematisk adfærd). - Rytteren skal kunne kontrollere hesten virklelig godt, så hun ved, at hesten er meget lydig og responderer på de givne kommandoer. Det er vigtigt, at man selv træner hesten eller kontrollerer ALT hvad man forventer af den, så man VED hvad hesten kan og ikke kan - Jeg lærer rytteren at teste, hvad hesten er nervøs for, og hvad den ikke tager sig af, jeg lærer vedkommende, hvordan en tilvænningsproces foregår, og hvad man gør i nødstilfælde, hvor hesten alligevel bliver bange. Rytteren skal tilvænnes ligeså vel som hesten, og man gør det på samme måde. Bringer sig selv og/eller hesten i den situation, man vil vænne vedkommende til rigtig mange gange, men på et niveau, hvor angstn kun er ganske lille. Skal gentages indtil angsten forsvinder. - Rytteren skal lære at se på hestens kropssprog, hvad den har i sinde om lidt, sådan at vedkommende er i stand til at aflæse hesten og se, hvad den har i sinde om lidt, ligesom jeg lærer rytteren teknikker til at afbryde hesten, når den bliver bange. - Lav også sjove og HELT trygge øvelser med hesten, lær den lidt sjove tricks eller lignende, så man får gode og ikke kun skræmmende oplevelser med hesten - det er vigtigt, at kun 20% af den tid man tilbringer sammen med hesten går med noget, man er nervøs for. De resterende 80% skal være trygge. - Visualisering af de situationer man frygter, altså hvor det går godt, er også meget effektivt. MANGE gentagelser af alle øvelser og stadig test af, hvad hesten kan acceptere er vigtigt, så man kender sin hest. Det kan være svært selv at overskride sine grænser uden en hjælper, der kan presse én lidt. Håber det kan hjælpe dig lidt. Det er godt, at du tager ud med ham, så du oplever, at der ikke sker noget. Det er vigtigt, at DU ved mange gentagelser opdager, at der ikke sker noget. Jeg uddyber gerne.
Hej Tina, tak for dit svar, har sendt dig en mail som jeg håber du har modtaget - ellers må du lige sige til.
dette udsagn - "min hest er ikke så god i de små klasser, den bliver rigtig god i de store klasser, men grundridningen skal lige være helt i orden..."
At man har en almindeligt gående hest, uden de store falballader, der ikke spyr ild ud af næsen, eller går slagtertrav med halen som et sejl.. Så er alt op til LA6 lidt omsonst at starte som andet end øvelse, da der altid kommer et par tøser på en 5 års BH-whatever, der heiler forbenene op til ørerne.. Da der ikke er de store øvelser tilbage i klasserne, så er det almindeligt at vende på 4 spor i overtempo, blot helhedsindtrykket er "prangende". Har man en mere tung model, så må man pænt øve sig, og håbe at ens evner rækker til at indlære hesten de mere tekniske ting, ¨så man kan score point på overgange, samling, lydighed og de mere kedelige elementer af sporten.. 
...Du kan da sætte ord på, så man får billeder. Mere humor på HN!
ja det var genialt godt skrevet  MVh Charlotte
Godt beskrevet  Men vil en "blærerøvshest" ikke altid kunne score points på det? Hvis vi antager at den lærer det samme som den "kedelige", så leverer den vel stadig den mest imponerende præstation?
Tordenskyen en hest med store bevægelser som samtidig er meget velredet og øvelsesstærk vil altid være bedre end en hest med mindre gode bevægelser, det er dog ikke altid disse heste med heilende forben kommer længere end la klasser enten fordi de går i stykker undervejs eller ikke er så ridelige de kan samles
Hej alle Jeg er helt ny herinde og håber i kan hjælpe mig med nogle gode råd. Jeg har redet på rideskole og haft halvpart som barn/teenager/stor pige, men efter jeg er blevet voksen har jeg absolut intet haft at gøre med heste og ridning. Jeg har i flere år forsøgte at blødgøre min mand og prøvet at overbevise ham om, at et hus på landet med et par heste mig og børnene kunne hygge om og med, ville være det helt rigtige for os - han er og bliver absolut ubøjelig  ( jeg er nu kommet der til hvor jeg må indse, at hvis jeg igen vil have heste i mit liv, må det ske på en anden måde. Mit ønske er at jeg på et tidspunkt køber min egen hest og får den opstaldet tæt på hvor vi bor. Men hvordan kommer jeg igang? Hvor går man som voksen kvinde hen og opfrisker alt det man kunne for 15- 20 år siden? Hvordan finder jeg ud af hvor meget det krævet at have sin egen hest? Synes der er så meget og aner ikke hvor eller hvordan jeg starter...? Venlig hilsen clar0005
..ringer rundt til rideskole ri området og forhøre dig om de har voksenhold. Tilmeld dig til en prøvetime. Hvis du stadigvæk efter prøvetimen, syntes at det er noget du vil satse på, ja så er det da bare med at få tilmeldt sig et hold. når du har været væk fra ridesporten i en del år, er det vigtigt at du får trænet dig selv op ridemæssigt, samt får opfrisket din viden om heste, inden du kaster dig ud i at blive heste ejer. Måske vil en halvpart være en ide, når du er kommet godt igang igen med ridningen.
at ride igen for ca 15 år siden, da jeg var 43-44 - efter 17 års pause fra hestene. Jeg red et år på rideskole 2 gange om ugen, heldigvis var hestene ikke elendige og ridelæreren god  Så købte min søster en hest, som jeg fik part på. Siden har jeg redet så meget jeg kunne orke og har lært en hel masse, både noget,jeg slet ikke kendte til tidligere og en hel del, som jeg godt kunne engang  Nu har min søster og hendes mand 4 heste  Så bare kom i gang - det kan sagtens lade sig gøre   Måske skal du forsøge nogle forskellige steder, men bare prøv løs 
Jeg startede efter otte års pause på et voksenridehold på rideskolen. Efter 4 mdr. fik jeg en halvpart og eneundervisning, så en part mere og 8 mdr. efter start købte jeg egen hest. I dag 3½ år senere har jeg tilredet et par heste og har selv tre heste og er mere bidt af det end nogen sinde   Det var dog rart at starte op på en "idiotsikker" rideskolehest. Jeg synes også at et eneundervisning var enormt lærerigt.
Ja, nu ligger landet jo sådan at jeg har købt mig en hoppe. Folk siger det er dumt, for de er jo skøre i hovederne. Ja, det var min gamle, men denne her var jeg helt sikker på var sød  Det er en pony på 6 år, rigtig sød. Manglede en masse opdragelse da jeg fik hende, men hun er blevet rigtig dygtig. Dengang var der ingen problemer i ridningen, manglede selvfølgelig meget rutine osv da hun ikke var blevet redet længe - fair. Hun havde en periode hvor hun stejlede på staldgangen, og væltede bagover. Jeg kan ikke lig heste der stejler, da min gamle pony væltede med mig og jeg var tæt på at knække nakken. Nu er hun så SUPER sød på stald, ingen problemer mere, den dejligste pony. - Men, nu er det ridningen. Hun har haft lidt problemer med at bukke, ikke noget slemt og voldsomt, hun er kun 6år - så en dum vane/unode.. En gang imellem laver hun også sådan nogle sjove flyvehop, hvad det er ved jeg godt nok ikke. nu er hun så begyndt at stejle, og jeg rider ikke heste der stejler. Jeg overvejede om jeg skulle sætte hende ind i boksen, for jeg HADER virkelig når de stejler, og hun er væltet på stald før. Jeg valgte så at ride videre, men jeg føler mig ikke tryg ved det, for vil ikke risikere noget igen.. /: Har i et forslag til hvad jeg kan gøre? er ved at være SÅ træt af at hun prøver mig af, det er hver dag hele tiden..
har været væltet på staldgangen kan den jo have slået noget rigtigt skævt i sin krop, så det er derfor den bukker og stejler med dig? Der kan være tusind årsager, er det noget den hele tiden har gjort, er det blevet værre EFTER den faldt på staldgangen osv? En 6 års hest skal IKKE bukke og hoppe. Foregår tilridningen på hesten præmisser vil den i langt de fleste tilfælde (hvis en er sund og rask) hverken bukke eller stejle, uanset om den er 4, 5 eller 6 år.
Hopper kan godt være lidt mere viljefaste end vallakker. Det betyder i mange tilfælde, at de ikke lader sig byde så meget, som vallakker uden at protestere. Men hopper er ikke skøre, og er ligeså forskellige som vallakker. Udover at jeg er enig med Janne i, at hesten kan have slået sig når den er gået bagover flere gange, og derfor afgjort skal tjekkes af dyrlæge og kiropraktor nu, så skal du gøre noget i det hele taget. For det første skal du afgøre med dig selv, hvor meget lyst du egentlig har til at arbejde med denne hest. En hest der stejler må IKKE rides af børn. Når hesten allerede nu har stejlet på både staldgang og under ridning, så har du enten overset meget tydelige signaler om, at den var utilpas, eller den havde uvanen med sig fra sælger. Hvis du vælger at arbejde videre med hesten, så skal du efter helbredstjek have hjælp til den, så du kan få lært at håndtere, uden at den kommer i så voldsom konflikt. Dvs. lære at se hestens tidlige tegn på, at om lidt får du en voldsom reaktion, og lære hvordan du skal gå frem for at undgå, at hesten bliver så ophidset. En hest der går bagover den ene gang efter den anden er i en meget alvorlig stress-situation og skal bestemt have hjælp. NÅr hesten gør sådan handler det meget, meget ofte om frygt. Særligt med hopper kan man godt komme ud for, at hvis man er for hård ved dem, så kæmper de voldsomt imod, men en hest, der kæmper fordi den er viljefast, vil som regel ikke komme i så voldsom ubalance, at den fx. falder under stejlen. Det er de bange heste, der ikke prioriterer egen balance, og derfor vælter, imens en hest, der er i kamp, men har kontrol over sig selv, ikke udsætter sig selv for unødig fare. Jeg har fx. et eksempel med en hoppe, jeg skulle læsse. Hesten havde en gammel uvane med at stejle, hver gang hun havde brug for det. Selvfølgelig stejlede hun også i denne situation, men jeg opdagede hurtigt, at hesten kun stejlede når hun var helt udenfor traileren, aldrig imod mig, og altid kun lige op. Dermed vurderede jeg, at jeg godt kunne fortsættte med arbejdet, fordi hun ikke var alvorligt bange af den grund at hun prioriterede sin egen sikkerhed. Det gør din pony derimod ikke, og dermed må du ganske bestemt stille mindre krav til den og finde en årsag, for der er en årsag.
Tak. Normalt stiller jeg ikke store krav til den, men tager det i hestens tempo og rider ikke vildt og voldsomt som mange andre ponyryttere. Har fået meget ros både i dressur og springning, for at ride så roligt og på hestens præmisser. Og det er egentlig ikke fordi vi lavede noget vildt da hun stejlede, hun var faktisk SUPER fin lige den dag. Skulle lave en parade fra trav, og hun er blevet god til ikke bare at stoppe brat op. Hun stod perfekt, dog med hovedet helt oppe i skyerne, så jeg tog LIDT fat i tøjlen, og nåede ikke engang at røre hende i munden, så stejlede hun. Jeg skal ikke beholde hende. Fik hende tilbudt af hestehandler, og jeg synes det var synd at så fin en pony skulle stå i spiltov dagen lang, med 5cm hove osv. Da jeg red hende første gang var det bare uden bid, stille og roligt. Hun har dog været redet efter Roll-Kür princip, da hun krøller sig helt sammen og hun har ikke været nem at få rettet ud og få til at gå lidt mere foran lod.. Men det er svært, jeg ved ikke hvad hun kommer fra og hvor mange steder hun har været. Hun har haft rigtig svært ved at være alene uden andre heste, så det har vi trænet meget. Hun går dog meget bedre i ridning når der er andre, men det er bare rart også at kunne ride alene.
Så har du jo nok købt en hest med problemer, og hun viser dig bare, hvad hun har lært sig tidligere i hendes liv. Min erfaring som adfærdsbehandler er, at når heste reagerer så voldsomt, så er fysiske problemer MEGET ofte involverede. Igen og igen har jeg oplevet, at man prøver alt muligt for at hjælpe disse heste, og alligevel bliver de ikke bedre og når de så undersøges til bunds, så finder man alvorlige fysiske problemer. Derfor vil jeg sende sådan en hest til undersøgelse først og fremmest. Hvis der er alvorlige problemer uden fysisk årsag, så er det ofte sådan, at hesten er svær at ride, spændt, nervøs og egentlig ikke til at arbejde med, men dog som regel ikke så farlig, eller bygger op over nogen tid, hvor man har god til at forudse, at nu er det nok. Disse heste er også i de fleste tilfælde mulige at bringe tilbage til et sted eller niveau, hvor man opnår ro, hvorfra man kan arbejde sig frem. Nogle få heste har været trænet så hårdhændet, at man ser voldsomme reaktioner under ridning, men hvis årsagen ligger her, så vil hesten primært reagere under ridning, og ikke i alle mulige andre situationer, hvor de ikke har dårlige minder. Jeg har været ude for nogle heste, hvor stress grundet for megen indespærring, små folde, aggressive heste og mudder har gjort hestene umulige at ride - men disse heste har ikke været voldsomt farlige, de har bare været voldsomt uopmærksomme. Jeg ved ikke hvor meget det hjælper dig, det er bare lidt baggrundsinformation om, hvad jeg har erfaret og lært om arbejdet med problemheste. Men jeg ville nok ikke beholde den - men omvendt heller ikke bare sælge den videre. Enten skal den tilbage til sælger (svært) eller den skal aflives. Man KAN selvfølgelig også EFTER helbredsundersøgelse give hesten videre til nogen, der kan og vil gøre arbejdet, men det er uetisk hvis ikke fysiske problemer med stor sandsynlighed er udelukket.
Hej Anne Synd for dig med de dårlige oplevelser og rigtig synd for ponyen. På din præsentation kan man se, at du har haft to andre ponyer før, som du måtte sælge/levere tilbage pga. deres opførsel/adfærd. Kan det tænkes, at der er en rød tråd her; har tanken strejfet dig, at det ikke er ponyerne, men din hestehåndtering/ridning, den er helt gal med? Jeg siger ikke, at det er tilfældet, men noget tyder lidt på det. Får eller har du fået rideundervisning/hjælp? Jeg håber, du får løst problemerne - både for ponyens skyld, men også for din egen skyld. Mvh. Hanne
Det kan godt været at det er mig, men HVORFOR er min nuværende pony så ikke sådan så? Fjordhesten jeg havde, havde jeg redet i 3 måneder uden problemer. Han havde bare svært ved at kunne rides alene, så det kunne jeg ikke. Jeg havde ham i 2 uger og han kunne slet ikke falde til ro hvor han stod opstaldet. Til sidst var der ingen der kunne ride ham, jeg sendte ham tilbage igen. Men inden jeg tog afsted VILLE jeg have den sidste tur på ham, og der var ingen problemer overhovedet. Så ved at flytte den tilbage til det gamle sted, var der ingen problemer. Lady, den anden pony, kæmpede jeg meget med. Skulle aldrig have haft så ung en pony, men det var ikke MIT valg. Hun stejlede en dag og væltede med mig, og jeg blev bange for hende. Jeg var bange for hende i forvejen, så hun tog jo bare @!#$ på mig altid. Hun blev solgt til en anden, som solgte hende videre senere. Cesar, min nuværende pony. Ham har jeg ALDRIG haft nogen problemer med overhovedet. Vi er kommet så langt, og har oplevet så meget sammen.. Men kan bare ikke se hvorfor hun er blevet sådan nu? Hun var SÅ sød i ridningen i starten, og vi har også haft sprunget lidt og hun er kommet rigtig langt. Hun er virkelig den skønneste pony, og hende her er jeg ikke bange for selvom hun gør alle de ting. Hun er generelt en pony med et fornuftigt hovede, og er så samarbejdsvillig osv. hun er forkælet i hovede og røv, og vi har haft det rigtig godt sammen..
Ja, normalt får jeg undervisning 2 gange om ugen, vi har dog sat det lidt på pause 
tidligere har været rigtig sød og kunne rides uden problemer, ville jeg altså få den undersøgt. Den kan være faldet på folden, have tandspidser, en sadel der trykker m.m. Nogle heste kan finde sig i smerter og ubehag, mens andre reagerer voldsomt på det mindste. Min erfaring er også at heste sjældent bukker/stejler uden en grund. Om det så er fordi man ikke giver klare signaler som de har lært at forstå eller om den har ondt er op til os som ryttere og trænere at finde ud af.
det tyder jo på at der ligger noget til grund for dens raktion under rytter. en pony der flere gange har stejle tog væltet bagover på staldgangen, kan nemt ha fået skader i sin ryg, som nu viser sig som "uartige" tendenser. Lad være med at ride mere på den eller i det hele taget bare tænke på at sælge den videre, før du er helt sikker på den ikke har en alvorlig skade. Det er ikek pænt over for en køber eller ponyen, at sælge sådan en pony videre. Hvad nu hvis den under ridning ny ejer, stejler og vælter bagover, med det resultat at rytterne bliver alvorligt skadet.
Hejsa. Vi har lige fået ny fiberbund på vores rideskole. Den ser helt kanon ud når der springes i den, men jeg synes der er rigtig mange der går og snubler lidt voldsomt når der rides dressur.... Er det fordi det kræver tilvænning for hestene at gå i fiberbund? det ser lidt farligt ud, da nogle faktisk snubler helt ned på begge knæ - også heste der normalt løfter benene ordentlig...
hvis jeres bund er korrekt anlagt burde dette ikke ske. Karina
Hvor lang tid har i haft den nye bund og hvad havde i før af bund?
Før havde vi flis - bunden er et par uger gammel. Vi får den forklaring, at fiberbunden er en tungere bund som ikke lige flytter sig hvis hesten ikke får løftet benene ligesom en spånebund vil gøre det...
jeg har læst nogle artikler, hvor de netop skriver, bunden er meget hård for haserne. Jeg ville nok give hestene mange skridt-pauser i starten.
Jeg er selv super glad for at ride på fiberbund, men hvis den ikke er anlagt ordentlig kan det stof, der ligger under godt stikke op. Det har jeg set før til stævner, og det er skide farligt. Hestene skal da overhovedet ikke snuble! Har I tjekket grundigt, om den under-liggende stofdug stikker op??
er en fast fjedrende bund hvis den er anlagt korrekt. Så hvad skal dyret snuble i??? Karina
Min 3 års vallak bliver sur, hvis den får gamacher på benene. De første 5 min er den ligeglad, men så begynder den at stoppe op og bide i dem. Hvis de ikke bliver taget af, så lægger den sig ned - med rytter på. Uden gamacher er den en engel.... Er der nogen, der har oplevet noget lignende? Det er egentlig ret frustrerende at den vil være naturhest. Det skal måske lige nævnes, at den kun har haft dem på 3-4 gange - og rytter på 3 gange.
Rammer han sig selv når han går? Laver han fysisk hårdt arbejde der gør at han har brug for støtten fra gamacherne? Hvis nej... Hvorfor så overhoved bruge dem?
Jeg kan ikke rigtig se, hvorfor jeg skal retfærdiggøre brugen af forbensgamacher....
et rigtigt godt spørgsmål lykke kommer med. Hvis ikke hesten har brug for gamacher, hvorfor så bruge dem?. Nogle heste kan bare ikke li at ha gamacher på, når deres ben bliver varme/våde af sved. Jeg foretrækker at bruge bandager med underlag.
Det var bestemt ikke for at fornærme dig. Jeg har selv en pony der bestemt ikke bryder sig om gamacher og derfor har jeg gjort op med mig selv om de i virkeligheden er nødvendige... Det er de i mit tilfælde ikke. Når hun skal til at lære sidebevægelser har jeg tænkt mig at bruge bandager og så står den altså på bare ben resten af tiden.
Vil den have dem på ørerne? Hø hø hø
Hvordan går jeg videre nu?? Problemet er at jeg har været oppe i lægge på ryggen af min unghest, og det gik fint lige indtil "torsk" åbnede porten til ridehallen uden at banke på:( Jeg er lige ved at skulle glide ned igen, men da så porten bliver revet op i samme øjeblik, bliver hesten forskrækket og krummer ryg og bukker derefter så jeg "falder af".... De efterfølgende 2 gange hvor jeg prøver at lægge mig op, gentager hesten bukkeriet:( Hvad gør jeg bedst nu, for at undgå tilridning går den skidte vej???
Når man udsætter en hest for noget nyt er det vigtigt, at alt hvad der yderligere kan forstyrre elimineres. Fx. ved, at man står tidligt op og træner på et tidspunkt, hvor der ikke er andre, laver en aftale om, at man kan lukke ridehuset og sørger for at dørene ikke kan åbnes. Alternativt træner man hesten grundigt i at være på den træningsbane, man vil bruge. Det er den bedste løsning, da man ikke kan forudsige alle forstyrrelser. Dertil skal man vurdere om ens hest nu er klar til det, man udsætter den for. Er den rolig imens man står ved siden af den, når man tager foder op til bøjlen osv. Alt ny må kun være en ganske lille smule nyt. Nu, hvor det er gået galt (og det skal du gøre ALT for, ikke sker igen) så må du starte på et lavere niveau. Først kan du træne andre ting med hesten i ridehuset, og derefter kan du igen vænne den til, at du står ved siden af den på en stol. Når den er ligeglad, så læn dig ind imod den. Senere sætter du foden i bøjlen, og hopper ned igen. Når du når så vidt, at du kan lægge dig helt op, så lig der et ganske kort øjeblik, og glid så ned. Gentag alle trin mange gange. Det er bedst, at du har en hjælper, der kan holde hesten, så den ikke får lejlighed til at bukke mere. Den skal i stedet erfare, at der ikke sker noget farligt.
Alt forarbejdet var gået som du beskriver, og alt var gået stille og rolig uden nogen som helst problemer.... Jeg havde også tænkt at gå nogen skridt tilbage som du nævner, så vi tager det bare stille og roligt igen: ) Var/er bare lidt bange for at det vil blive et problem fremtidigt, men som du skriver må jeg finde én som kan holde hesten med sikkerhed: )
Jeg er lidt glad for, at du er bange for, at det kan blive et problem i fremtiden for så er du nemlig opmærksom på noget, som er meget vigtigt. Den erindring, der sætter sig det største spor, når et individ skal lære noget nyt, det være sig heste eller mennesker, er den oplevelse, individet har første gang. Hvis oplevelsen er positiv så forbindes den pågældende begivenhed i fremtiden positivt og omvendt. Samtidig er den læring der sker, første gang nogen lærer noget nyt, en meget stærkere læring end senere læring i samme situation. Tilmed er læring sket under frygt, hvor man befrier sig for det frygtede, som din hest har gjort ved at bukke dig af, den stærkeste læring overhovedet. Derfor ER det rigtig ærgerligt, at det her sket første gang du hang på hesten, og du skal nu være meget opmærksom på, at det ikke sker igen og du skal hænge på hesten mange flere gange, end du ellers havde haft behov for, før du sætter dig rigtigt op. Men sket er sket, og du er nødt til at komme videre. Men vær i resten af processen meget opmærksom på, at alt går så perfekt som muligt første gang du gør noget nyt. Sker der uheld lidt senere i processen, fx. at du bliver smidt af når du sidder på hesten for 20. gang er det ikke nær så alvorligt.
... klare dig uden - det er der såmænd mange der gør  Hilsen Sif
Ja undskyld mig, men hvorfor pokker skal en 3-års der samtidig åbenbart er ved at blive redet til, have gamacher på! Fordi du synes det ser smart ud eller hvad?  Og jo - selvfølgelig skal du retfærdiggøre brugen af gamacher, de er jo ikke lavet til blot at pynte og passe til underlaget...  Af med skidtet og giv din stakkels hest lidt fred i sindet 
er vel en del af den almene uddannelse af en ung hest svarende til at den tidligere har lært at have grime på og sadel/bid/dækken osv. Den skal lære at stå bundet og læsses osv. Det skal man måske også bare lade være med hvis det ikke passer den? Måske kan den heller ikke lide bandager hvis den ikke kan lide noget på sine ben. Hvad så hvis den en dag ordineres bandagering af en skade af dyrlægen? Jeg ville vænne den lidt langsommere. Give dem på, rose, tage af. Og så begynde at trække den lidt med dem på, rose og tage dem af. Og så længere og længere tid. Evt. give dem på i boksen før fodring og tage dem af lige når den er færdig med at æde. Mine ungheste vænnes til små strygegamacher når de lærer at blive longeret. Sker der rigtigt mange ting for den lige nu så er den måske lidt overloadet med nye ting. Så bak lidt af og tag færre ting ad gangen. Check bandagerne om der er noget der irriterer. Måske skal du prøve et andet par. Mvh Tina
Tina: Tak for et ordentligt svar 
Fuldstændig enig med Tina - det er en del af uddannelsen. Så længe det ikke er fordi de ligger sårligt, ville jeg blive ved med at vænne den langsomt til dem. Fx professionel choice har jeg droppet helt, da de glider ned i koderne på mine heste. Men alm. stryge-gamacher skal de til gengæld bare finde sig i. Selvfølgelig kan alle heste overleve uden beskyttelsen - men det er da fuldstændig op til ejeren og bestemt ikke noget hesten dør af   Mine heste har altid været pakket godt ind under kørsel og ridning uanset alder, så det kan de lige så godt vænne sig til fra start. Bare vær obs på, at det ikke, er fordi de ligger dårligt.
God ide at tage små etaper, og lade ham se det lidt mere an og blive vant til gamacher og bandager. Har også haft en vallak som ikke kunn efterlades uden opsyn hvis den havde noget på benene. Det kostede pænt mange bandager, da den så skulle stå med bandager pga skade. Jeg syntes det er bedst at tage gamacher på de unge, for at beskytte mod slag og overben - heldigvis er det et frit land vi lever i, så man kan vælge selv!
Sikke noget at hidse sig op over...  Jeg tænker på om du kommer til at stramme dem for meget? Nu ved jeg ikke hvad det er for et mærke eller størrelse, men det kunne da være en mulighed. Held og lykke med uddannelsen af din hest. Mie
min hest har ikke som sådan noget i mod af have dem på , men første gang jeg havde dem på ham, begyndte han at opføre sig mærkeligt, han var som du siger din gjorde, ved at ligge sig, jeg tænkte de måske sad for stramt , men de sad ganske løst eller så løst de nu kunne uden at falde ned , så mit gæt ville være at den synes det er meget træls som mange her siger, eller at de sidder for stramt, hvis den er lidt hys så skal der måske ikke meget til før den reagere
som altid kan diskuteres, skal eller skal heste ikke have udstyr på benene? Ja det er op til den enkelte, men jeg har på egen krop eller hest? Jeg havde en pony som jeg red mange konkurrencer på, i starten red jeg altid med gamacher i træningen og de første gange med bandager til stævner, det viste sig at han fik MEGET ondt i benene af bandagerne uanset hvor løst de lå, 3 ud af fire gange rev vi dem af da han begyndte at halte. Så efter at have overset det på opvarmningen og siden blevet disket på banen, så røg bandagerne i skraldespanden og kom aldrig på dyret igen! Mht. gamacher red vi med dem både i spring og dressur red rundt på spring fra 1 meter og op fra ponyen fyldte 5, han løssprang med lethed 140, så det skulle på.. mente jeg! Men efter at have været ved dyrlæge med speciale i ben, fandt jeg ud af, at han ikke skulle have dem på igen! Dyrlægen fortalte, at ponyens ben ikk var bygget til gamacher af nogen slags, og de gav ham tryg skader, så jeg skulle rid euden benbeskyttelse af nogen slags. Og så måtte hesten jo lære at passe på sig selv. Efter gamacherne røg af fik min pony meget mere bevægelighed og føltes meget mere glad, dette var i en alder af 7. Nu er han så solgt, og kan se de rider ham med gamacher i spring og terræn, og nu har han så lige haft en skade, som jeg tror skyldes gamasherne han aflaster simpelthen benene og spænder alle andre steder i kroppen.. Siger ikke at din hest har det på samme måde, men min lille pony kunne ikke gå med det.. Hvad du ska gøre kan jeg ikke svarer på, men ja en stille tilvænning er nok at foretrække for dig og hesten.. Jeg ville hvis jeg var dig, tænke over, om det er noget der kan trænes væk eller om din hest virkelig ikke kan lide at have det på, nogle heste er mere sarte end andre. Nogle heste vender sig til at have bid i munden men de bliver aldrig tilfredse på bidet, når man så går bidløst er hesten veltilpas - skal man så bare presse hesten til at have biddet i munden eller gøre det der passer hesten bedst?? Gør hvad du føler er rigtigt, hvis du kan vende din hest til det, er det jo nummer 1, men kan du ikke, så ville jeg tage det stille og roligt og ride uden..? Undskyld det blev lidt langt, tror ikke det er det du ville høre, men det var min oplevelse med benbeskyttelse.. mvh kathrine
Hvad med at give ham dem på på fold, så kan kan "teg" sig lige så tosset han vil   det gjorde jeg og så gik der ikke serlig lang tid før det blev aksepteret
Første gang hesten havde sadel på, lagde den sig ned i protest. Måske er det bare dens måde at vise, at den ikke gider. Nu er den absolut ligeglad med sadel og trense. Og de tre gange, den har haft rytter på, har den taget det helt roligt. Det kan selvfølgelig godt være, at den måske protesterer på et tidspunkt. Nu er det også en lille måneds tid siden, den sidst havde rytter på. Så måske gider den ikke, når vi engang prøver igen. Mht. gamacher så er hesten ligeglad, når den står i stalden eller bliver longeret. Så jeg synes, at er lidt underligt, at den er så fokuseret på dem, hvis den har en rytter på. Det kan måske også bare have været et enkelt tilfælde.
Mine vænner jeg kun til gamacher enten før eller efter tilridning. Og så bruger jeg nogle bløde syge gamacher som kan gi sig godt. Grunde til at jeg gør det før eller efter er fordi så er der ikke så meget "nyt" på en gang. Mener bestemt de skal lære at have gamacher på da det jo kan komme at de skal pga skade. Som jagt og military hest er det også en god ting. Det samme med dækner, hætte osv. Så hvis din hest kan gå uden så vent ellers ville det nok være en ide at give ham dem på på fold i en længere periode  heste sælges
kun gør det med sadel og rytter på tænker jeg også information overload ... Det kan jo glimrende være der er grænser for hvad hesten kan rumme i hovedet af stimuli på en gang.
hvis den er flink når den bare står med det hele på, så start forfra. Giv den tid til at vænne sig til det hele, op og ligge, rose, give en godbid. Dernæst op og sidde osv. Hesten lægger sig jo fordi det bare bliver for meget for den, så det handler om at stoppe INDEN den gør det.
Tja, kort og godt. Hvad skal en hest/pony kunne, for at man kalder den tilredet frem for bare ryttervant?
hvis jeg vil kalde en hest tilredet skal den være styrbar i skrid, trav og galop.. og skal gi efter på bidet. ryttervant i mine øjne er når man kan sætte sig op på den og skridte lidt rundt uden man har en hjælper til at holde hesten.. mvh Josefine
Ryttervant: Man kan kravle op på hestens ryg, uden at blive smidt af. Tilredet: Man kan ride hesten i skridt, trav og galop, og den er rimeligt styrbar mht. tempo og retning. 
Styrbar i skridt trav og galop. Mener ikke den behøver at kunne gå til biddet. Der er mange turheste, der ikke bliver redet til biddet (går i dressurholdning), men jeg vil da klart kalde en turhest, der kan rides i alle gangarter for tilredet.
ryttervant er når hesten kan gå med sin egen rytter - tilredet er når andre kan sætte sig op uden problemer og ride rundt i alle tre gangarter
Jeg er enig med Tordenskyen og Gittepigen i deres definitioner på de to ord 
Hej hej Sagen er den, at min hest har gået med en sadel på et tidspunkt, som jeg senere hen fandt ud af ikke var helt ens i puderne. Hun har ikke virket generet af sadlen mens hun gik med den - tværtimod var hun meget tilpas med den på. Men da den gled til venstre på hende når jeg red i den (og andre sadler ikke gjorde), fik jeg mistanke om, at noget var galt. Den venstre pude var altså højere end den anden. I en anden tråd herinde, hvor jeg søger sadelråd, da hun viser tegn på ubehag med en ny sadel (som ellers ligger perfekt på hende), skriver en, at det kan tænkes, at hendes muskler er blevet uens efter den første sadel. Altså så hun har dannet færre muskler i venstre side, hvor puden har trykket/hæmmet hende. Idag prøver jeg en helt ny sadel på hende i longen uden underlag og bagefter bider jeg mærke i, at den er meget mere beskidt på højre pude end på den venstre. Desuden viser hun ubehag når hun skal i trav, både i longe og under rytter, men ikke når sadlen kommer af. Da jeg pillede sadlen af hende idag gik hun super fint rundt i longen, men jeg mistænker hende godt nok for, at have færre muskler i den ene side, hvilket måske kan skyldes hendes ubehag. Ved ikke om hun kan være øm i venstre side, da musklerne nu skal til at arbejde mere, når hun har en sadel der er lige...  Men mit spørgsmål er nu: Hvordan genopbygger jeg bedst muskler i venstre side. Er det bedst at longere mest på højre volte, så venstre side er yderst (bliver strukket mest), eller omvendt? Ved også at bomtræning er en god ting... men andre forslag modtages med kyshånd. Både øvelser fra jorden og under rytter..
kan ride tur, er det en god idé - for på den måde bliver begge sider trænet, fordi man det meste af tiden rider ligeud på tur 
lade være med at ride i en periode og evt få en massør og og tjekke musklerne. Longering lige meget på begge sider, men tag højde for at hesten ikke bliver skæv/sporer skævt = den er træt i longen. Gå ture op og ned i bakker. Igen skal hesten gå lige. Sidebevægelser for hånd (hvis hesten kan spore lige) kan også være gode, men hesten skal være afslappet og ikke spænde op/gå skævt.
Tak for jeres gode råd. Hun har endnu ikke prøvet at være på tur... vil gerne have hende lidt mere "hærdet" før vi begiver os ud, da vi skal ud i trafikken for at kunne komme nogen steder hen, der hvor hun står. Men jeg har også besluttet at få en massør/kiropraktor ud og se på hende, for der er jo ingen ide i at jeg finder en ny sadel, så længe hesten ikke er lige i muskulaturen. Er derfor indstillet på en masse jordarbejde i lidt tid og evt. noget skridtarbejde, hvis det er muligt. Janne: Tak for reminderen med, at hun ikke må spore skævt i longen. Har haft hende i dobbeltliner de sidste par dage og hun begyndte at spore skævt til sidst på den svage volte. Har før haft genoptrænet heste efter Rikke Andersens anvisninger, men det er noget tid siden... så det var rart med en lille påmindelse om, at være særligt opmærksom på, at hun ikke bliver træt og kommer til at kompensere... Versader for hånd kan hun godt, så det vil jeg også prøve at benytte mig af 
god mulighed for at træne hende i at være på tur, med dig ned på jorden   Evt. kan du jo få Rikke ud igen, hvis du har været glad for hende før. Jeg ynes selv hun er rigtig dygtig, men det vil nok være en god idé at supplere med massage.
- jeg er nysgerrig for at høre hvor meget I "belaster" jeres plage rent fysisk? - jeg har en 2,5 års hoppeplag som jeg går en 15 min tur med hver anden dag for at møde andre heste, får, biler, cykler, børn i trampolin og alverdens andre ting som er gode at vende sig til... Jeg synes hun tager alt rigtigt fint og jeg er lidt fristet af at udvide træningen lidt ved at gå længere - men jeg kan godt bekymre mig lidt for om hendes krop har godt af det fordi hun ser så "u-færdig" ud... - hun er noget højere bag til (vokser lidt i ryk)... - der er masser af små ting vi kan lave/træne på gården og uden at gå langt - så spørgsmålet går mere på om hendes krop har godt af en eventuel øget belastning i form af længere gåture ? - hvad tænker I?
Så længe hun har energi og lyst til at gå længere synes jeg endelig bare du skal gøre det! Gåture kan aldrig belaste hende så længe du ikke ligefrem skal hive hende med dig. Til gengæld mener jeg at det er en super god ide, både at vende hende til at se en masse "farlige" ting, og opbygge muskler og kondi på en rolig og fornuftig måde  Jeg gik selv rigtig meget med min hoppe da helt fra hun var føl til hun kunne rides til, og jeg har kun haft indtryk af at det har været rigtig godt for hende. Det eneste du skal være opmærksom på er om hendes hove kan holde til det hvis i fx går på grusvej og asfalt? Min hoppe har altid haft lidt svage forhove (kan ikke gå uden forsko nu), og det gjorde at vi måtte begrænse turene lidt fordi jeg ikke ville ligge sko på hende før hun skulle rides...
Jeg har en plag på 1½ år. Jeg går tur med hende 1-2 gange om ugen. Sammen med andre heste går vi gerne ture på op til en time. Når hun er alene ude er det max en halv time. Det tager hun bestemt ikke skade af. I forvejen er hun opstaldet i Hit Aktiv stald, hvor alle hestene i gennemsnit går 11-13 km om dagen. Så gå du bare lidt længere, så længe den har lyst.
at heste er skabt til at røre sig meget, derfor kan du heller ikke belaste din plag ved at gå ture med den, du lægger jo ikke vægt på ryggen af den.
Vilde heste vandrer 30 km. om dagen. Gamle, unge, føl, plage, voksne. Så længe hesten villigt går med, og så længe du går ligeud i skridt, så kan du stort set gå så langt det skal være. Man skal dog ikke belaste en så ung hest med egentlig træning som longering eller andet dressurarbejde, hvor hesten skal gå rundt eller lave mange, snævre vendinger.
- mange tak for jeres indlæg!!   vi sætter hermed turenes længde op! Vi har mulighed for både at gå på hårdt og blødt underlag så vi kan sagtens veksle og passe lidt på fødderne! 
jeg er glad for at gå med min på hårdt underlag, så hun får styrket sine sener, og bliver vænnet til det. Og så har vi en stejl bakke, jeg enten lader hende gå eller trave opad. Hun får også lov at være løs på banen ind imellem.
- ja min smed har også anbefalet os asfalt - i det omfang hun ikke slides for meget - for at styrke ben og sener 
Nyeste undersøgelser viser at hvis plagene fra 16 mdr motioneres 10-15 min hveranden dag på fast underlag, giver det en ridehest der har markant længere atletisk karriere end de plage der ikke motioneres. Undersøgelserne er lavet på store hestepopulationer og er statistisk signifikant. Så god motionering 
:-) det lyder godt! du har ikke tilfældigvis en reference til den undersøgelse? - bliver jo nysgerrig for at læse mere 
Da jeg var færdig med at longere baby i dag over bomme, kom jeg til at tænke på hvordan i andre egentlig ligger bommene, når i longerer? a tempo 3-4 stk efter hinanden? Fordelt på hele volten? Stjerneform? Fortæl fortæl
Jeg er nødt til at høre hvad det går ud på, når man ligger bommene i stjerneform? Ja jeg ved godt hvordan en stjerne ser ud, men kan ikke lige gennemskue hvordan man så bruger bommene i den sammenhæng 
Jeg lægger dem ikke hele vejen rundt på volten, da det er ret krævende for hesten ikke at kunne få "pause" mellem forhindringerne. Jeg lægger gerne 3-4 bomme efter hinanden og holder resten af volten fri. Koopers skridtlængde er 4½ fod, så passer afstanden i trav. du kan jo tilpasse det efter din hest, men en normal størrelse hest er 4-6 fødder i afstand. (altså ikke skridt med fødder lige efter hinanden) Når han nærmer sig bommene siger jeg: Hop! så ved han at han skal over bommene. (det er det samme i løsspringning.) Efter en god seance går jeg lidt væk og lader ham trave uden at skulle over bommene for så at gå tilbage dertil og bruger kommandoen: "Hop!" igen. Det er i øvrigt en metode jeg har lært hos Gitte Naldal da jeg var deroppe i træning.  VH Anne.
hvor trænet hesten er lægger jeg fra 1-4 bomme efter hinanden. Er hesten i god form kan jeg sagtens hæve dem, så den skal løfte benene højere.
Vi købte d. 30-9-10 en skøn DV (vores første) Hun havde træls pels, lange hove, var trist og mat.. Vi fik smed, fundet en super rytter og træningen gik igang.. Der var tale om en hest der ville rejse sig under ridning.. Billede fra dagen hvor vi hentede hoppen: Første dag med rytter d.8-10-10 Efter kun tre dages ridning (ca 20 min) var der ikke mere hoppen i luften, og der kom en masse energi. Hun bliver redet kort næsten dagligt. Efter 14 dage fra køb ser hoppen sådan ud: D. 1-11 melder vi hoppen til stævne.. Og se bare en prinsesse:o) Hun gik d. 6-11 en LC1 til 70% og 168 point og VANDT.. (præcis 4 uger efter køb) Og til sidst en lille video Tak fordi i gad og kigge med.. Ville blot vise skønheden som ellers var opgivet frem.. Vi er Raminas rytter og passer dybt taknemmelig for hendes store arbejde.. Anja
Dejlig og positiv historie   Tillykke med jeres dejlige hest 
Hoppen er en salgshest vi har, men ordentlig behandling og ridning er alligevel en selvfølge  Anja
Dejlig hest, både på før og efter billederne! Jeg kan ikke se den store forskel, men der er selvfølgelig også kun en måneds tid imellem 
Hun ser dejlig ud. Hun bliver nok ikke svær at få solgt 
Forholdvist langt indlæg, men har virkelig brug for hjælp.. Min hest på 7 år begyndte sidste sommer at sparke ud efter mine schenkler og var ganske enkelt umuligt at 'kommunikere' med.  Jeg blev rigtig ked af at ride på ham til sidst, og trods en masse undervisning, så jeg ingen ende på problemet. Tilkaldte dr. dyr til undersøgelse: ingen problemer, fin hest! Jeg var helt ude i at sælge ham, før jeg besluttede mig for et sidste forsøg: give ham fri og begynde forfra. Han fik således lov at stå fra slut juni til slut august. -Vi prøvede igen igen, men det var det samme. Ringede igen til dyrlægen, og insisterede denne gang på at køre ham på klinikken så der kunne tages røngten og alt hvad der hørte med.  Vi finder så en inaktiv gevækst på hans venstre forben.  Dyrlægen fortæller at mens den har været aktiv, har han prøvet at aflaste v. forben og er derfor blevet overanstreng i h. forben. sååå har han prøvet at aflaste h. forben og har derved belastet v. forben.  = to meget overanstrengte forben, der har udløst kodeledsbetændelse i begge ben.  Han blev behandlet for det og jeg fik lov at starte genoptræning efter 14 dages ro.  Vi er nu så småt ude af genoptræningen og han gør det bare SÅ godt! Jeg har virkelig forelsket mig i min hest igen og igen, for hver gang jeg har redet ham!  Men men men.. Han har stadig en tendens til at sparke ud efter schenklerne når der bliver forlangt lidt af ham.. Og det eneste jeg forlanger p.t. er at han går fremad, hvilket jo ikke skulle få den til at protestere..(?) Jeg har haft dyrlæge ude endnu en gang, for at være HELT sikker på skaden ikke er kommet tilbage, og det er den altså ikke.  Mit bedste gæt selv, er, at han har fået fat i ideen i at sparke bagud, derved gøre mig bekymret, og derved få mig til at stoppe træningen. Men jeg ved ikke helt hvad jeg skal gøre ved det.. En ting var, hvis han sparkede og så gik fremad, men det er ikke det hele. Han stopper, bakker, sparker, rejser sig en smule, sparker igen.  Jeg prøver virkelig at være opmærksom på at komme ham i forkøbet og ride ham ekstra frem inden han ligger an til at stoppe, men når han 'kommer først' kan vi sagtens ligge og kæmpe med problemet i utallige minutter af gangen (sådan føles det ihvertfald!) og det ødelægger bare den gode oplevelse for os begge! Jeg..ved..ikke..hvad.........hjælp.
Super godt du obs på din hest og har fået den tjekket  Hvad sker der hvis du holder presset med schnklerne - selvom han fortsat sparker ud? Dvs du lægger schnklerne til ham og han begynder at sparke ud i stedet for gå frem. Hvis hun nu bare lader schnklerne blive ved og skruer en smule op for presset med dine schnkler? Indtil den bare går ét lille skridt fremad og så kan du slippe presset med schnklerne igen med det samme.
At holde presset hjælper desværre heller ikke   Jeg prøver at 'hjælpe' ham frem ved at dreje ham, og så rose så snart han går frem. Det hjælper i få tilfælde. Jeg har prøvet at tage en pisk med fra starten, men så snart jeg tager pisken i hånden, stopper han op og sparker. -Og det er inden den overhovedet har rørt ham! Jeg har prøvet at have pisken siddende i underlagstroppen, da jeg tænkte min kontakt til tøjlen måske blev anderledes når jeg holdte pisken i hånden, men det ændrede intet. Han har set sig rigtig gal på den pisk..
Jeg har en hoppe på 17 år, der "knækker" i bagbene under ridning. Det lyder faktisk som hun hun knirker. Det er især i starten, efter noget tids ridning kan det gå over igen. Nogle der kan give et bud på, hvorfor hun gør det? Er der noget man kan gøre ved det, ud over at sørge for en lang og grundig opvarmning?
er noget slidgigt. Ledtilskud og lang opvarmning kan i mange tilfælde hjælpe   Hvis hesten ikke er halt eller virker til at have ondt, så har den bare godt af at blive holdt igagn
Min hoppe siger også sådan nogle knirke lyde. Har haft dyrlægen til at tjekke hende, og her var det de led hvor benet hænger når de sover. Der er sådan en lås, hvor de "låser" benet fast når de hviler. Når de så knirker, er det fordi senerne ikke er stærke nok. Hos min kommer det når den har stået stille, når den kommer i træning bliver det mindre og mindre jo stærkere den bliver.
knirken kan ikke direkte spores til gigt eller vokseværk, har jeg lige læst i en fag-artikel. Min hoppe begyndte at knirke, efter en passer havde overbelastet hendes ben.  Og nu er hun (12 år) begyndt at knirke og knække i alle led (skulder, nakke, hofte, ben), hun lyder som om, hun er ved at falde fra hinanden. Hun står i løsdrift, og bliver redet hver dag, så var det slidgigt, ville hun jo smøre sine led selv, konstant.
Min kan os godt knirke lidt når jeg skridter ham varm. Ikke hver gang og hele tiden, men indimellem. Han er ren i alle fire ben og har altså ikke gigt  Min dyrlæge sagde det kunne være hvis de havde stået og hvilet inde, fx på staldgangen og derfor låser benet en smule. Godt med skridten varm hjælper og så problemet væk igen 
Jeg har også en der gør det, ved knæet på det ene bagben, uanset om hun er skridtet varm eller ej, men det er kun i skridt, ikke i trav. Det startede for et par år siden, og hun er en ældre dame. Dyrlægen har undersøgt hende, og hun udviser ingen ømhed overhovedet, så han siger det ikke har nogen betydning, så det håber jeg at han har ret i 
De fleste jeg kender, der har spurgt dyrlægen, har fået svaret, at det ikke betyder noget. Jeg spurgte selv engang, og det led, dyrlægens egen hest knirkede i, var næsten det eneste sted, den ikke havde fejlet noget. Men ja ledtilskud kunne være en god idé. Hun er jo ved at være godt oppe i alderen.
hey alle håber i kan hjælpe mig jeg har part på en travhest. Er faktisk næsten den eneste der rider ham. hver gang vi rider i skoven, og han ikke lige vil den vej jeg vil drejer han altid til venstre også bakker han. det værste er at der er rigtig mange grøfter i skoven så er bange for han bakker ned i dem. så blir jeg nød til at hoppe af, og trække ham indtil jeg kan stige op igen. det især når vi skal op i ridehuset, han vil aldrig den vej, og der er stød hegn på hver side af stien. så jeg trækker ham altid op til ridehuset i frygt for han bakker ind i stød hegnet. det meget frusterende og ved virkelig ikke hvad jeg skal gøre. håber i kan hjælpe mig sofie
Jeg er med på en lytter, da jeg har en hest med samme tendens. Og her er der ike bare grøfter men 20 meter stejle skrænter  Lene
det gjorde min gamle traver sjovt nok også lige da jeg havde fået ham for et par år siden  specielt på en vej hvor der var stødhegh lige op af til den ene side.. suk. jeg brugte den her metode; red op af vejen indtil den ikke ville længere, og blev ved med at prøve at få den den "rigtige" retning indtil vi kom for tæt på hegnet. vendte den så, og red umiddelbart efter op af vejen igen. og sådan blev jeg ved indtil den var helt oppe i den anden ende = problem løst. og der var intet siden hen.. men det krævede en del tålmodighed :b det er også en god ide at tjekke op på om "papkassen" er lukket de rigtige steder.. dermed ment at du skal være super opmærksom på at du ikke lægger din egen vægt fremad i sadlen, så der bliver "åbent" bagtil = den kan bakke. du kan prøve at forhindre det ved at læne dig godt tilbage, trække lænden an, og drive med schenklerne (dog er det ikke sikkert det virker hvis ikke den er okay i dressuren) tag "kampen".. men pas på at det ikke bliver en reél kamp; tager den ét skridt den rigtige retning skal den roses, og du skal bare hele tiden fokusere på at forblive "cool" situationen må ikke blive farlig jo   så træk vejret, tag en dyb indånding og tag laaange seje træk i tøjlen, samtidig med du klemmer med schklerne - og ikke giver efter før den har taget i det mindste et skridt. den skal bare lige finde ud af at det ikke er farligt
Det gjorde min gamle hest også når jeg red alene på tur og han ikke gad længere væk fra stalden. Han lærte hurtigt at hvis han bakkede hen til kanten af en grøft eller hen til et stødhegn, så ophørte alt pres fra min side, og på den måde fik jeg bekræftet ham i hans adfærd. Der var jo grøfter og stødhegn lige ved siden af stien hele vejen til skoven, så der var ikke så meget jeg kunne gøre ved det. Hvis jeg pressede ham endte vi i grøften eller i stødhegnet eller på bagbenene. Jeg valgte at hoppe af og trække ham meget, og når jeg havde ham tryg opmuntrede jeg ham til at gå "forrest" for at styrke hans selvtillid. det vil sige at jeg gik ved hans skulder, så han ikke kunne putte sig bag ved mig. Jeg trænede ham udelukkende med ros og aldrig med straf. Nogle gange havde jeg held til at vende ham om og simpelthen bakke ham 25-30 m i den ønskede retning, når han nu var så glad for at bakke. Lettelsen ved at få lov til at gå forlens igen efter en lang bakketur, var ofte nok til at han fortsatte fremad (med megen ros). Stoppede han igen vendte vi igen og bakkede derudad. Det virker kun hvis man kan gøre det med absolut ro. I det øjeblik man hidser sig op og bliver frustreret har man tabt, og så er det af og trække. Min hest vandt aldrig kampen, da han jo aldrig fik lov til at komme hjem, før vi havde været helt ovre ved skoven, men alligevel blev han ved med at synes det var temmeligt anstrengende at skulle alene på tur  . Han blev dog bedre med tiden.
Hej Er der nogle der kan fortælle mig hvad U-LB betyder?
U'et står for uddannelsesklasse
Hejsa Umiddelbart forbinder jeg U-LB med en springklasse. I spring ved heste har man det sådan at det oftest starter med en U-LC, så komme der LB, så en U-LB, LA, og U-LA og så MB. Det er ikke altid sådan, men ofte. Så kan klasserne være et-stjernet eller to-stjernet. (Højde på spring) En U-klasse skal komme efter den "normale" klasse som oftest er en metode B3, B4, eller B1 (forskellige måder hvordan omspringning foregår), mens en U-klasse er i en metode B0. Der rider man "kun" hovedrunden og er man fejlfri får man en roset. U-klasser er for ungheste. (mener U- står for uddannelse). Hvis man nu har haft en mindre heldig runde i den "normale" LB kan man prøve at få en god tur i U-klassen som skal følge efter LB'en. U-klasser giver points som en førsteplads i den pågældende sværhedsgrad. I en LA fx. 10 points.
jeg vil lige pointere at u-klasser er for alle! uanset om hesten er unge eller ej. Dvs man kan vælge at ride LB+ U-lb til samme stævne på samme hest. (og dermed hurtigt når de 3 fejlfrie runder det kræves for at rykke et niveau op hvis det er det man jagter) Mern klubben kan også vælge at lave en "grov" udklasning i den første LB og så en bred dvs åben for alle i næste LB. PÅ den måde får amatørryttere lov til at komme til sløjfe-fadet i den første, men skal konkurrere mod de proff i den næste...... Her på sjælland har flere klubber valgt at lave 2 klasser på samme niveau som reglemnetet foreskriver men feks LB met B4+ B3 dvs ingen U afd. Så er der grov udklasning i den først LB og åben for alle i den næste som reglementet foreskriver. Karina
U-klasser også er til ældre heste. Men de hedder uddannelsesklasser så formålet hvad jeg har fået at vide er at man kan give ungheste en god oplevelse i en u-klasse, men ældre heste kan vel også "uddannes". Jeg rider selv u-klasser på en ældre hest plus ordinære klasser. Jeg er så ikke helt enig i at det decideret er nemmere at ride en nulrunde i en u-klasse end i den ordinære klasse. Der er flere ryttere der er lidt trætte af u-klasserne i Sydjylland... hvis man vil starte fx. to gange LB som Karina er inde på så er der ofte kun en ordinær LB og så en ULB bagefter. Hvis man så vil starte LB + LA må man pænt vente til U-klassen imellem er afviklet... Med mange starter i hver klasse kan det godt gå hen og blive en laaaanng fornøjelse...
altså at der er mange i klasserne. Jeg tror dog stadig vi her i nordsjælland tager premien for flest starter i klasserne. Det er ikke ualmindeligt at der er to afdelinger af den almindelige LB, altså ikke to klasser men bare så mange startende i den første Lb at den er delt i to. i hver afdeling er der nemt 50 ryttere. så er der u-klasse bagefter og så La på tilsvarende måde. Vi er efterhånden også ude i at Mb'erne deles i afdelinger. Karina skriver ingen steder at det er lettere at ride 0 i en u-klasse. Hun skriver bare at man har to forsøg i Lb på samme dag og man derfor hurtigere vil opnå sine fejlfri runder end hvis man red Lc og Lb hvor man jo så kun har et forsøg i Lb. U-klasserne i nordsjælland er næsten altid over samme bane som de ordinere klasser og det er derfor hverken sværere eller lettere at ride 0 i dem. omend man jo kan argumentere for at det er lettere at ride fejlfrit på en bane anden gang man rider den. Jeg gør iøvrigt selv det at jeg ikke gider vente så længe. så jeg lader være med at ride den ordinere klasse hvis der er en u-klasse imellem. Så rider ejg u-klassen istedet.
om U-klasen er over samem bane afhænger af banebyggeren, men det anbefales af DRF man bruger samme bane af tidsmæssige hensyn. I Hillrød den forgangne weekend var det ikke samme bane hver gang....... Karina
fint med lidt forskellige baner... så heldige er vi ikke her... og klasserne er nogen gange også med + 70 ryttere.... uden flere afdelinger...
hvis der ved sidste anmeldelsesfrist er mere end 70 ryttere skal klassen deles. At det ikke altid betyder at man kommer til at ligge i sidste afdeling kan jo godt være lidt iriterende, for man må ikke flytte afdeling.
når du sidder ovenpå ham, at han gør det? Hvad med, hvis du longerer? Eller trækker en tur? Skridter du bare på ham? Eller rider du 'normalt'? Vi må vist have lidt mere at vide om det  Men når han laver så meget postyr, er jeg desværre bange for, at han har ondt igen   Og noget tyder på, at du også selv er bange for det 
Han gør det slet ikke i samme omfang i longe.  Trækker tur, gør han det ikke  Jeg rider intervaller a 2,5 og 10 minutter. Han er tjekket i h og r for nylig igen, netop pga min mistanke, og der var intet overhovedet.  Dyrlægen konstaterede også, at han på ingen måde prøver at aflaste sig selv, når han gør det..
dyrlægen kan jo ikke vide, om det gør ondt på hesten - det er kun hesten, der kan vide det  Og noget tyder på, at hesten fortæller dig, at det slet ikke er rart at blive redet på  Hvis den ikke er sur, når du trækker tur - så ville jeg trække tur i et stykke tid   Hvis du har kondi til det, kan du begynde at løbe lidt med den, når den ser ud til at kunne tåle det  Hvis du kan finde ud af at longere (uden indspændinger!), kan du muligvis også bruge det - men det kommer i høj grad an på, om hesten kan bruge sig ok og ikke overbelaster sine forben der. Det kan jo være belastende at gå i longe - men det kan sandelig også være svært at blive redet, hvilket denne hest åbenlyst giver udtryk for  Men du skriver, at du gav den fri i 14 dage - det er ikke ret lang tid for et levende væsen til at restituere sig efter en ledbetændelse. Dyrlægen kan jo kun give et skøn. Hvis dyrlægerne vidste præcis, hvad man skal gøre i alle tilfælde, ville kun ganske få heste jo blive aflivet pga uanvendelighed......
Hvad med at få ham gået igennem af en fysioterapeut. Han kan jo sagtens have stivet sig andre steder i kroppen, da han havde ondt og det er ikke sikkert, at det bare løsner sig op. Det var Claus Toftegaard, der opdagede fik min hest til røngten, da hun havde brækket griffelbenet 3 steder. Dyrlægen mente ikke der var noget. Fordelen ved en dygtig fysioterapeut er, at hesten bliver mærket igennem, og hvis den har ondt eller spændinger et sted, så finder man det. Men det kan jo også have gjort så ondt, så hesten bare ikke tør gå frem. Min forige hest ville ikke gå i venstre galop, og jeg arbejdede med det en hel vinter uden det lykkedes. Han fik så hold i nakken efter en tandbehandling og kom til kiropraktor. Denne sagde, at hesten slet ikke var i stand til at gå i venstre galop, men efter to behandlinger sprang han glad an til venstre, dog ikke i ridehuset, hvor det havde gjort ondt. Det tog et helt år før han turde i ridehuset.
Tak for svar igen  De 14 dages hvile var bestemt af dyrlæge. Forinden disse 14 dage havde han stået stille en lille mdr.  Min dyrlæge er uddannet kiropraktor og har mærket ham over alt.  Han havde et led i ryggen han ikke bevægede ligeså godt som de andre, men det var ikke noget der generede ham.  Han har haft fys og der var heller ingen ting, han fik derimod ros for god muskelsætning og bygning. Min undren, kommer sig af, at han ud af det blå, stopper, bakker, sparker. Når jeg så får ham frem er der ingen ting overhovedet. Så tuller han lystigt afsted. Birte B, det er faktisk ret sandsynligt, at han måske bare er blevet bange for at gå frem. Da han var skadet og jeg red har det jo gjort ondt, og endnu mere ondt, når jeg har forlangt tempo. Kan heste blive traumatiseret på den måde?
at de sagtens kan.. dvs at de forbinder bestemte ting med tidligere smerte og forventer at det kan gøre ondt og dermed reagere på noget som ikke er der mere.. Jeg hart bøvlet rigtig meget med at finde sadel til min dreng. og det har desværre 2 gange resulteret i en trykning. 1 gang fra min sadel som jeg troede kunne ligge på ham.. 2 gang fra en bomløs. (sikke noget møg) Dette resulterede i at han begyndte at sparke ud efter sadlen når jeg lige var kommet op.. Nu har jeg haft min nye sadel (som passer ham) i snart 3 md og han er nu holdt op med det.. men det sker en gang i mellem hvis han er lidt spænt når jeg hopper op at han stadig sparker efter den. Som om han forventer at nu gør det ondt.. og når han så finder ud af at det gør den stadig ikke så slapper han af igen.. så jeg er HELT sikker på at den her er psygisk og den skal jeg bare leve med.. og ikke at det gør fysiske ondt på ham..
Tak staldrohan.  Men hvordan søren lærer jeg ham at det ikke længere gør ondt? For jeg håber da at det er tilfældet..
og får alt i verden ikke bekræfte den i at det gør ondt.. Jeg tror at med tiden holder det op.. specielt hvis man roser når de bare gør det som de skal.. små skridt, små fremskridt og så ville jeg presse den til den gør den øsnkede handling, fesk går frem, og ros. men det kræver at man bibeholder presset til den gør noget nyt. (rigtigt)
Nu kommer jeg helt sikkert til at lyde som sådan en hård mishandler. Men jeg havde lidt samme problem da jeg startede op på min 4 års. Problemet var at jeg blev lidt bange for den ligesom du bliver bange for at hesten har ondt, og derfor turde jeg næsten ikke gøre noget. Jeg fik en prof. til at ride den og fik derved af vide at jeg bare blev snydt og den ganske simpelt har fundet ud af hvordan den slipper for at yde noget. Kort: Den trængte til at få en stor i røven. Satte mig selv op for jeg ville gerne at det var mig der vandt kampen og ikke en anden. Hesten skulle have respekt for mig! Den fik ganske simpelt en i røven og jeg lover dig for den bukkede! Og straks fik den en igen. Tror den fik 3-4 store slag i rumpen til den løb vildt frem og ikke bukkede (svarede igen). Idag er der intet. Den er ikke bange for pisken overhovedet men tager den som en hjælp. Ørene er altid fremme og vi er atter blevet gode venner 
Jeg har en hest der også godt kan være ret schenkeloverfølsom, dog mest i starten af ridningen. Jeg gør det at jeg i starten kun rider hende for sæde og vægthjælp. Hvis hun bliver ved at være schenkeloverfølsom, kan det hjælpe at tage en pisk med, og bruge den som forstærkning for schenklen, altså man bruger schenklen én gang, hesten sparker måske ud, derefter bruger man pisken, ikke som straf, men som korrektion (man slår ikke hårdt), hesten vil sjældent sparke ud efter en pisk der ikke bruges som straf, men det vigtige er - at den lærer at bevæge sig fremad når man beder den om det. Derudover ville jeg bare tage det lidt roligt, der sker ikke noget ved at sidde på hesten imens den står og surmuler i 2-3 minutter (det bliver kedeligt - også for hesten), men selvfølgelig skal der derefter helst være en fremgang - i ordets bogstaveligste betydning 
kan hesten godt have fået afskræk for at blive redet - men på den anden side er det vel temmelig uetisk at slå en hest, der har ondt.....   + at man nok ikke ligefrem gør hestens oplevelse bedre, hvis den rent faktisk har ondt  Så jeg ville - som det som regel anbefales - gå lidt baglæns i træningen, og finde ud af hvad, der virker  Altså, hvad kan du lave med hesten, uden at den begynder at stejle osv. - og så tage den derfra  Held og lykke med det 
Jeg er ejer af den skønneste fjordhest, der er så fin så fin at ride. Desværre er han kronisk bange for jakker, skridttæpper der lægger på et bord eller stol i ridehallen. Han vil gerne skridte forbi uden problemer og ofte reagere han ikke i trav. Men de dage han han bliver bange, vælger han enten at løbe, eller simpelthen at stoppe op 10-12 meter før og nægte at gå frem. Jo mere jeg presser ham, jo værre reagere han( sparker efter pisk, sporer og prøver at ramme mig i hovedet med sit). Giver jeg ham en i røven, kan jeg ligeså godt sadle af, for så er han helt umulig, og bliver for presset i sit hoved til at man kan forsætte . Min løsning har været at bede ham pænt om tingene(give lange tøjler og ikke presse med benet, men med stemmen). Det pisse trælst, tager laang tid de dage han er rigtig voldsom, men gider simpelthen ikke få brækket næsen eller blive kylet af. Og desværre er han virkelig stædig, så har prøvet jeg nærmest ikke har lavet andet i en halv time end at give ham en i røven med en pisk hver gang han sparkede ud efter mit ben, eller stoppede op for at nægte at gå frem,bså for mig kan det abselut ikke betale sig sådan en metode.
Har du prøvet at ride en tur i skoven, da jeg har stor og god erfaring med at bryde nogle mønster. Når den spaker er det vigtig at du prøver at hplde præset, på tros af han sparken, for ellers beløner du ham... Held og lykke og med alle de kloge hoveder skulle der jo nok være et eller andet der viker.......
hey.. Min hest har lavet nøjagtig det samme som din gør.. Det var dog "kun" i skridt, altså ligeså snart jeg fik den i trav var der ikke noget. Problemet mener vi, med min hest, var at jeg gav den blandede signaler. Altså at jeg simpelthen var kommet til at bede den om at gå frem, samtidig med at jeg holdt den for meget tilbage med tøjlerne. Og det gjorde den selvfølgelig sur til sidst. Så derfor ´lod jeg helt være med at forsøge at skridte den til biddet i en periode, og simpelthen bare for løse tøjler satte den i trav når hun var skridtet varm, også samlede jeg langsomt op. Ved ikke om det kan være det der er problemet med din...
Hej igen.  Tusinde tusinde tak for mange gode og brugbare svar, jeg vil klart prøve mig frem med de forskellige teorier!
JEg ville få fat i en heste massør, tænk hvis han har ondt i mavemusklerne efter at have gået og aflastet i længere perioder, det kunne faktisk godt tænkes at det er der den er gal, og det kan der da gøres noget ved forholdsvis let.
åh det er et træls problem :/ har selv en der reagerede lidt ligedan.. han var øm i ryggen pga. en sadel der ikke var passet ordenligt til (selvom jeg havde haft en prof til det). han havde været ved mere end en dyrlæge, der havde forskellige bud på løsninger til mit problem.. intet af det hjalp  til sidst fandt vi en der havde den teori at det var psykisk.. for at afhjælpe det skulle han simpelthen resettes, og opskriften på det lød: 6 måneders fri kiopraktor langsom genoptræning det er langtid og vente.. men det var 110% det værd  min dyrlæge snakkede om at specielt ben og ryg skader, var noget der to langtid for dem at komme over psykisk  har du prøvet at have den på smertestillende?
Jep, han er kørt på smerte stillende. Og selvom han fik det, gjorde han det, så alt tegner på det psykisk .. om det er   eller   er jeg ikke helt sikker på.  Han var rigtig fin idag!! Ingen ballade overhovedet, havde nogle enkelte stop, men ingen sparken eller tegn på ubehag. Gik virkelig back to basics, roste ham til skyerne for hvert skridt han tog frem, og når han så stoppede holdte jeg presset til han gik frem. Virkede rigtig fint   !
mit træningsråd må også være at du giver meget bløde fremsignaler, sparker han, så holder du bare et blødt pres, sørger for at tøjlen er let og så venter du. Du kan forstærke med stemmen, men du holder det lette pres fra benene indtil han tager et skridt. Det er SÅ vigtigt at du ikke slipper pres, men det lyder til at det går i den rigtige retning.
Jannes råd.. lyder som hesten måske er forvirret og ikke helt ved hvordan den skal fjerne presset og samtidig forbinder at gå frem med smerter.. så mener der skal rolig indlæring af schenklens betydning til.. som du også lyder til at være igang med  StineGuldberg: Mishandler nej.. men i mine øjne med en stor mangel på indsigt i hestens adfærd og indlæring ja.. Heste snyder ikke deres rytter, det har intet at få ud af at snyde og deres hjerne fungere simpelthen ikke sådan at de kan planlægge at gøre noget andet end ønsket.. heste har altid en grund til deres handlinger og ingen "onde" bagtanker.. Og at den skulle have brug for en i røven, er i mine øjne helt hen i vejret, det har ingen heste.. heste lære ikke særligt godt ved straf, og da de jo ikke gør fejlene for at genere nogen og ofte slet ikke er klar over at de handler forkert giver det ikke mening at straffe.. ud over det er en pisk ikke til at slå med og bruger man den til dette er man simpelthen ikke god bok til at ride med en.. Heste tænker ikke i respekt på samme måde som os, om de gør det rette handler ikke om respekt, men om træning.. og man opnår ikke respekt hverken fra mennesker eller dyr ved at slå.. Og selvfølgelig bukker den.. ville du ikke sige fra hvis du blev slået hårdt uden at ane hvorfor ?? og så bliver den ydermere slået igen for at sige "av for pokker, det gjorde ondt" på den eneste måde den kan.. i mine øjne virkeligt skidt træning.. Forstår ikke at man kan mene det er okay at slå løs på sin hest ind til den i panik prøvet at flygte.. stakkels bange hest  At det har virket skyldes ikke straf, eller at du "vandt" eller at den fik respekt.. sandsynligvis var din hest forvirret over schenklerne (evt fordi der blev taget i tøjlen samtidigt) og den prøvede at fjerne dem ved at sparke.. men ved flugten har den så (heldigvis for den for ellers havde den vel fået flere slag for at opnå "respekt") fundet ud af at det irriterende forsvinder når jeg bevæger mig frem ad.. eller også har den bare opgivet at vise sin irritation fordi den ved at den ellers får slag..
Overvejer at tage ud at rejse 3-4 måneder efter gym. til den tid er min hoppe 18 år og lige nu (og forhåbentlig også til den tid) bliver 6den redet 5-6 gange om ugen på LC-LB niveau. Ville det være synd hor hende hvis jeg lod hende holde fri de 3-4 måneder  ? den vil selvfølgelig komme på fold minimum 7-8 timer hver dag og evt. også let motion ca. 2 gange om ugen.
det skal lige siges at hesten er normalvægtig og fejler absolut intet. Ihvertfald ikke endnu 
Så længe hun kommer på ordentlig stor fold mange timer dagl. mest optimalt løsdrift, med artsfæller, ser jeg overhovedet ingen problemer i dette. Det er ikke hestens behov at "gå til ridning" hvis bare dens sociale og fysiske behov er opfyldt (masser af udetid samt selskab) Jeg har flere heste der bare gå og laver ingenting, af forskellige årsager, de har MASSER af foldplads mange timer dagl. med læskur med hø i, er på fold min 12 timer dagl. Der er bestemt ingen af dem der lider nød, snarer tvært om. God rejser
har desværre ikke mulighed for løsdrift, men der er gode store folde med andre heste og plads til at røre sig på, og der er evt. ogwså mulighed for at hun kan blive løssprunget/longeret et par gange om ugen mens jeg er væk   så håber det går alligevel 
Så længe du er helt sikker på, at de holder øje med hesten - inkl. kan køre den til dyrlæge, hvis noget går galt - kan du da roligt tage afsted   Min hest holder også fri/barsel et års tid nu, mens jeg er i udlandet. Hesten har ingen ambitioner, og jeg vil hellere lade hende gå end risikere dårlig ridning. Jeg har været så super heldig at få hende opstaldet privat ved en hestedyrlæge og har sørget for famile/veninder der kigger til hende flere gange om ugen. Lad endelig ikke en hest holde dig tilbage fra at rejse - det skal bare planlægges ordentligt. Husk som sagt at overveje, at der er en til at køre, hvis hesten bliver syg.
Jeg er helt enig. Ridning er for vores skyld, og så længe du opfylder hestens basale behov er der intet problem i det. Heste kan nok savne menneskeligt selskab, men bare det at få nogen til at strigle og gnubbe lidt med den eller gå en tur med den er fint nok - longering er efter min og så vidt jeg forstår på hestens signaler også efter dens mening alene noget, der er til for at vi kan komme til at træne hesten fra jorden, se, hvordan den går o.lign. Jeg oplever kun sjældent, at heste bryder sig meget om longering, så det ville jeg spare den for, med mindre jeg har et helt konkret formål. Løsspring er fint, hvis hesten virker til at nyde det. Men selvfølgelig må du lave klare aftaler omkring dyrlæge og transport dertil om nødvendigt. Ligeledes omkring pleje i tilfælde af, at hesten skulle blive syg og har brug for fx. daglig sårrensning eller lign.
Jeg tænker at det trådstarter er bekymret for, er hvor vidt hesten kan "tåle" at stå stille. Jeg ville f.eks ikke lade min 19 års hoppe stå i flere mdr uden at lave noget. Genoptræningstiden for en ældre hest er meget længere og måske kommer den aldrig helt i ligeså god form igen. Min får af samme grund heller ikke "ferie", den bliver redet/motioneret jævnt hele tiden.
Det er nok meget individuelt, men jeg har da en på 21, hun har haft mange og lange perioder i de sidste 5-6 års tid, hvor hun (grundet mig) ikke er blevet redet ret meget. I dag er hun i fin form og godt gående, jeg har aldrig haft problemer med hende mht. at få hende i form igen, jeg har aldrig fulgt et slavisk 'genoptræningsprogram' men selvfølgelig altid taget meget hensyn både til hendes alder og til hendes form osv. Hun har aldrig været overanstrengt, og er altid glad og frisk - hvis hun ellers synes om underholdningen  I dag bliver hun redet 3-4 gange om ugen og går stævner til husbehov 
mange tak for alle svarene (vil meget gerne have flere):) har masser af mulighed for at få hende passet, og ligeså længe jeg har haft hest har det været min far der stod for smed, dyrlæge osv. så det vil han bare fortsætte med   satser på at der ikke vil ske noget ved det, da de fleste af jer er ret enige om det 
Jeg ville få en til at skridte gode ture på hende, hvis hun var min, og jeg skulle afsted i en sådan periode. Det er ikke alle heste, der syntes, det er fedt at gå fra at være aktiv til intet at lave.
Som de andre siger, så er det meget induviduelt. Men for mit eget vedkommende - eller min 19 årige ponys vedkommende, ville han aldrig få en så lang pause, ganske enkelt fordi det vil være meget svært at få ham op i lige så god form igen (skal siges han er konkurrence pony). Desuden tror jeg han i høj grad more sig og godt kan lide at blive redet og være aktiv... Så i din situation ville jeg finde en der kunne ride din hest 4-5 gange om ugen så bliver holdt igang til du kommer hjem igen..
hvor kan man finde et lc program for jeg skal ride det og jeg vil gerne nå at øve mig lidt inden
Hvor finder du det med piskens længde på 110 cm. henne? Sådan som jeg ser det, i reglementet for 2010 står der følgende: ... Dressurprogrammerne kan findes her:
... kan findes her:  Hilsen Sif
Jeg tænkte på, om det generelt kunne være en mulighed at få lov til at tage sin hest med ud til de forskellige klubber, hvor der bliver holdt stævner, for bare at ride der en enkelt gang, mod et engangs beløb? Eller skal man foruden engangs beløbet, også være medlem af den gældende klub, for at kunne få lov til at ride der 1-2 gange? Min hest kigger utroligt meget når hun kommer "i byen", men er ellers rigtig sød at ha' med rundt. Det kan bare godt blive for meget med al hendes kiggeri, når jeg er til stævne.  Derfor tænkte jeg, at man måske kunne træne det væk ved at tage hende noget mere med rundt omkring til de forskellige ridecentre...? Altså ligesom når man socialiserer sin hund. 
Spørg da bare i de klubber du har omkring dig. Her hvor jeg bor har nogle klubber dagsbanekort. Du kan jo forklare dit ønske og ikke få mere end et nej. Jeg kan så også fortælle dig at min hoppe på 16½ stadig glor på nogle ting til distriktsstævner....så om det hjælper med din plan?? Men skade kan det jo ikke 
men under et stævne vil stedet jo alligevel være anderledes end det er til daglg, så dyret vil nok kigge alligevel Mit råd er at træne mange forskellige steder dvs ikke kun hjemme, for så bliver dyret vant til forskellige omgivelser og vil med tiden ikek kigge når den er til stævne. Så besøg alle du kender der har bane/ridehus, dvs nyt sted flere gange pr uge i en periode. Jeg bor på den anden side af Ringsted end du gør, og lægger da gerne bane til et besøg. Karina
at drive hesten frem og selv lade være med at ha focus på de "farlige" ting. Ofte er det jo os ryttere, som fortæller hesten at "se der er noget nyt der kan være farligt".
Jeg tror du har ret, måske er det i lige så høj grad mig der skal socialiseres med nye steder....  Hun er nemlig fabelagtig til at læse enhver situation fra min side af. Men stadig har hun det meget med at stille sig op og bare glo. Eller hun mister totalt koncentrationen når hun rides, fordi der lige er et eller andet hun bare bliver nødt til at følge med i. 
Hej, Jeg vil anbefale dig at når du til hverdag rider og der er et eller andet som din hest bliver usikker på/opmærksom på/ bange for så lad hende undersøge det. Heste bliver nogle gange bange for de underligeste ting, men de ser heller ikke så godt som vi gør og fra naturens side har de et flugtinstink. så mit råd til dig vil være at lade din hest undersøge alverdens ting og sager og især det som den ikke bryder sig om  god fornøjelse
...giver lov til enkeltgangs-brug mod betaling. Ishøj Sportsrideklub gør det for en 50'er pr. gang og Hvidovre- Avedøre for en 100,-
Tusind tak for jeres gode svar og råd.   
Jeg rider en 6-års Romanov hoppe som helt og aldeles slægter sin far på når det gælder det der om at glo på alting  Det værste er faktisk, at når hun hopper eller stopper så gør hun det så brat og så voldsomt at det bare gør alting værre end det allerede er. Til hendes første stævne nægtede hun allerede at gå halvvejs ned ad midten. Heldigvis kunne dommeren se det var en ung og urutineret hest og gav os den tid det tog. Det resulterede i 47%, men en hest der kom hele vejen rundt  Dengang (april 2010) rejste hun sig og vendte rundt, det gør hun heldigvis ikke mere. Hun har nu været med ude mange forskellige steder og det bliver bedre og bedre for hver gang. Vi har flere gange haft hende med når jeg har haft min egen hest til start, bare for at ride hende på opvarmningsbanen. Det er super god træning  Desværre blev hun sparket af en anden hest på opvarmningen til et stævne i sommers og er nu ekstremt forsigtig når der kommer andre heste imod hende. Det ødelagde hele vores opvarmning til sidste stævne og da hallen også var temmelig farlig endte det med 51%  Men den dag det lykkes os at komme hele vejen rundt uden at blive bange for noget, der har de andre ikke en chance 
Hej alle hestefolk her på HN Jeg står med en problematik som jeg virkelig mangler lidt hjælp til, da jeg selv er helt tom for idder. Jeg har verdens dejligste pony som generelt har et fantastisk sind. Han er 5 år, utrolig samarbejdsvillig og har uden tvivl rigtig meget tillid til mig. Han har som skrevet et rigtig godt hoved og når han møder nyt, som han er usikker overfor, går der som regel ikke lang tid før han er overbevist om at det er ok. Dog er der én ting som efterhånden driver os til vandvid! Han er bange for hjørner. Nærmere betegnet bange for det der (kunne) komme rundt om hjørnet. Feks. har vi i ridehallen hul i barrieren i den ene ende. Her står en traktor og springmateriale. Desuden er der en stor port ud til. Det er næsten umuligt ar ride i den ende, da han spænder op og bliver temmelig bange/utryg. I naturen er det det samme. Kommer vi til et hjørne vi skal forbi, spænder han op indtil han kan se, hvad der kommer når hjørnet er rundet. Jeg kan et eller andet sted godt forstå ham. Han et en hest, et flugtdyr som bedst kan lide at han kan overskue hele det område han er på, så han kan se hvis der kommer nogen og vil æde ham  Men hvordan får jeg ham overbevist om, at der ikke kommer noget farligt rundt om hjørnet?? Jeg er meget opmærksom på mine egne signaler og er generelt meget fokuseret på ikke at blive bange for hans reaktion, så jeg ikke gør det værre. Jeg har efterhånden i timevis stået med ham (mig på jorden)steder hvor han typisk bliver bange, for at vise at det ikke er farligt, både hvis der kommer noget og når der ikke kommer noget. Jeg har smidt rundt med ting og sager og larmet og hamret på div. materialer i ridehallen. Jeg har, når jeg rider ham, typisk bedt ham koncentrere sig meget, så han får noget andet at tænke på i stedet for at der kommer et hjørne. Men lige meget hjælper det. Det jeg har haft størst succes med, er st stille et lille spring op på kortsiden, han elsker at springe, og på den måde kan jeg få ham forbi kortsiden med hullet uden han spænder op, men det er ikke noget der har givet det store. Hvad pokker kan jeg gøre og hvordan kan jeg komme af med hans angst for hjørner?? Hvis jeg er på jorden ved siden af ham er han stadig bange, men ikke helt så meget som når jeg er på ryggen af ham. Når jeg står på jorden tænker han vel, at så bliver jeg ædt først og han kan nå at stikke af  Kh Sara
Har ikke lige selv prøvet den der variant, men godbidder er ofte en god motivator for heste  Jeg ville alliere mig med en hjælper, der kunne stå rundt om hjørnet, og så stille mig med hesten så tæt på hjørnet som den føler sig tryg. Når den så er helt afslappet, kan hjælperen komme frem med en godbid. Langsomt kan du så flytte ham tættere på og lade hjælperen blive stående og lokke med godbidden. Alternativt kan du også trække den så tæt på som den er tryg ved, og vente til den står helt afslappet og så lokke den et par skridt frem og give en godbid. Du kan også prøve at stille hans foderspand med lidt lækkert i rundt om hjørnet, så han vænner sig til at der venter gode ting i det farlige ukendte. Bare et par (mad   )forslag som måske er værd at prøve. Mvh Camilla
Tak for dit svar. Manglen på tilbagemeldinger sige mig, at mit problem ikke er lige sådan at hitte ud af ;O) Jeg kan sagtens trække ham med om bag hjørnet når jeg er ved siden af ham, men din variant med godbidder og mad har jeg ikke prøvet på den måde. Det er i hvertfald forsøget værd. En spand med Mash kan måske gøre underværker. Jeg er desuden begyndt at overveje om det vil hjælpe hvis jeg trækker ham helt ud på den anden side af "hjørnet" og igennem den port der er der, den går ud til foldene og de er da ikke farlige ;O) Mvh Sara
Jeg har haft det samme problem med min hoppe. Vi har også et ridehus med en åbning i den ene ende og et gammel dommerbur i den anden, hvor islandshesteryttere har saddelrum, så begge ender er meget farlige. Ridebanen ligger lige op ad ridehuset, og der er også et hjørne, hvor der rent faktisk kommer nogen rundt om en gang imellem. Arva har det lige som din, at hvis jeg trækker med hende, så er det ikke lige så farligt, så jeg kunne ikke vænne hende til det på den måde. Jeg kan ikke engang rigtig fortælle dig, hvad det var der hjalp mig, men jeg var til kursus hos Rodrigo Matos, og han sagde, jeg holdt tøjlen alt for stramt. Da jeg så sagde, jeg var bange for at hun skulle springe, sagde han, at så skulle vi ind på en cirkelvolte. Juhu tænkte jeg, i den rolige ende at det ridehus, hvor kurset var, kunne jeg nok få hende til at gå pænt, men nej, vi skulle ride i den farlige ende med mange tilskuere, porte der gik op og i og højtalere, der larmede. Da jeg havde redet der i en halv time, gik Arva artigt rundt. Jeg kunne mærke uroen i kroppen, men hun blev hos mig. Jeg var spændt på, om det virkede, når jeg kom hjem, og det gjorde det. Jeg kan ikke fortælle dig, hvad der gjorde forskellen, men jeg tror måske det var, at Rodrigo fik mig til at tro på, at det ville lykkes at ride hesten de farlige steder. Måske smittede hans ro også hesten, da vi øvede det på kurset, så det blev lettere for hende. I begyndelsen kunne jeg tydelig mærke uroen i hendes krop, men det var sjældent hun sprang, og springene blev mindre og mindre. I dag, hvor hun er 10 år, giver det som oftest blot et gip i hende, hvis der kommer nogen rundt om hjørnet. Så mit råd er at blive ved med at forsøge at ride rundt i hjørnerne og måske stille hesten lidt versadeagtigt, når man paserer de farlige hjørner, og være indstillet på, at det tager tid.
Du skriver: Jeg har, når jeg rider ham, typisk bedt ham koncentrere sig meget, så han får noget andet at tænke på i stedet for at der kommer et hjørne. Hvis du med det, mener at du f.eks stiller/bøjer ham lidt ekstra, giver flere signaler i biddet og med schenkler, evt sporer, så kan situationen se således ud for hesten... "ååååhhh, jeg er lidt bange for det der hjørne.. av av, hun stikker mig med sporen..ååååh jeg er lidt bange for det hjørne.. av av, hun tager meget i biddet, av min mund, hjælp, farligt, av, hjælp".. osv osv. Det behøver slet ikke være fordi du rider vildt og voldsomt, men vores hjælpere er jo potentielt ubehagelige for heste, så vi skal ikke skrue ret meget op før det føles ubehageligt (smerte) for hesten... Så måske er i røget ind i en dum spiral, hvor han er begyndt at forvente at du påfører ham ubehag når han bliver utryg? Og det vedligholder hans spænding? Hvis du tror det kan være en mulighed, så vil jeg tilsutte mig to af de gode råd, der er kommet i tråden. Det ene er at bruge foder til at omkode hans forventning omkring hjørner. Du behøver ikke engang en hjælper. Inden du skal ride, går du rundt til alle de steder hvor du ved han kan blive utryg og stiller en spand foder eller bare lægger nogle gulerødder ud og så går du ud for at ride som du plejer. Hvis han bliver utryg, gør du dig så blød som overhovedet muligt, så du bliver en slags "modvægt" til hans øgede spænding. Så beder du ham om at gå hen til hjørnet og når han så kommer derhen, ligger der lige en dejlig gulerod   Husk at ride med næsebåndet løst, så han kan tygge den  Det gør du en hel masse gange og til sidst bliver det sådan at han forenter at han skal rundt om hjørnet for at finde godbidder  Du kan gøre det samme på f.eks skovtur hvor du lægger gulerødder/godbidder ud på steder der normalt er farlige, således at du ændrer hans forventning.. Og så prøv at tænke over det med at afbalancere spændingsniveauet. Hvis han kører op, kører du ned og omvendt.. Så risikerer vi ikke at komme til at påføre ubehag hver gang hesten bliver utryg og derved komme til at gøre den mere utryg.. God fornøjelse 
Min kære hjerneblødning af en hest er også bange for hjørnet - og jeg har sikkert forstærket det, for jeg har ikke ligefrem syntes, det var det mest betryggende at mærke, hvordan han spændte op, og vi så lige pludselig var et par meter længere til højre. Min fejl - som jeg arbejde utroligt meget med - er, at jeg kom til at fastholde ham, når han blev bange, fordi jeg blev bange og ikke ville have, at han løb. Jeg startede med at dreje ham væk, inden vi kom til det farlige, for at vise ham, at jeg havde styr på det her. Hver gang, han spændte det mindste op, ville jeg dreje ham bort, for ikke at komme ud i den store konflikt, hvor jeg ville forstærke problemet, og han ville springe til siden. Ved at gøre det og forsøge at fortsætte med at ride så slappede han af og fokuserede på mig. Men! Jeg skulle hele tiden passe på, at jeg ikke kom til at fastholde ham. Jeg faldt dog tilbage i min nervøsitet og vi undgik bare at ride i hjørner til sidst. Nu er det lidt anderledes. Min nye underviser har vist mig, hvor lidt der skal til, og at problemet igen var mig. Ikke at Valiant ikke var bange for hjørnet, men jeg gav ham ikke nok at tænke på. Med det sagt, så handlede det ikke om bare og udelukkende at lave det ene og det andet, så han ikke havde tid til at tænke på det farlige, men lige så meget det at have benene ved og gi efter. Det har jeg indset er mit problem. Jeg har ikke turde at lægge benene til (ikke sparke eller spore), fordi han jo løb. Jeg har ikk turde at gi efter, for han løb jo. Jeg laver derfor et mantra op til hjørnerne og gennem dem. "Ben, gi efter. Ben, gi efter. osv" Og lige nu virker det. Jeg har oven i købet vovet mig ud i at melde til starte, og håber på at være en hele bane rytter og ikke en midt på banen. 
Jeg bruger ofte følgende fremgangsmåde for at bevare kontrollen og for at arbejde på et niveau, hvor rytteren ikke er bange, når en hest ikke vil frem imod noget: Så snart man mærker hestens første tøven, så STOP. Altså ved FØRSTE tøven imens den stadig går rem. Hesten må ikke vende om, men den må gerne stå stille. På et tidspunkt, vil den falde til ro - sukke, sænke hovedet og vil holde op med at stirre stift på det farlige. Når man er nået dertil, så rid ET skridt frem og STOP igen. Det er rytteren der bestemmer, det er vigtigt, at hesten ikke er den der stopper og går. Stå igen til hesten er ligeglad og rid så et skridt mere. I starten man kan dreje af, inden man når helt ind i hjørnet. Det er vigtigt, at hesten får lov at slippe ud af situationen når den accepteret og tillader os at bestemme. Jeg bruger naturligvis også foderbelønninger. Når dette går godt i en vis afstand fra hjørnet, så stå et øjeblik på det sted, hvor du nu er kommet til, før du rider væk. Dernæst kan flytte skulderen ét skridt ud imod det frygtelige hjørne og rid så væk. Efter burde du kunne ride roligt igennem hjørnet i skridt. Afbryd hesten hver gang en bliver urolig, ved at stoppe den men den må ikke løbe væk. Jeg vil anbefale at kombinere med den af Susan beskevne gulerodsmodel. Når du kan skridte igennem hjørnet, så kan du begynde at trave. I starten med lidt afstand, senere helt ud i hjørnet. Hvis hesten et bestemt sted viger eller sætter farten op, så stop den lige INDEN. Du kan trave længere og længere ind i hjørnet inden du er nødt til at stoppe, og til sidst kan du bare ride igennem. Den højere dressur må du så forlægge til de ikke farlige steder i ridehuset, indtil du har løst hjørneproblemet.
Min plag/unghest skal i ridning til foråret, men inden da, gad jeg godt, at han var lidt vant til at komme i byen. Det han kan pt er : blive trukket med fra fold og til stald. Blive håndteret på banen ( incl longering) Stå bundet på staldgangen og blive ordnet Have smed og dyrlæge Få dækken af og på - og thats it. Han er netop flyttet fra sin gamle flok, men er faldet god til det nye sted og trives fint i den nye flok. Han er forståeligt nok lidt beklemt ved at være alene i stalden, hvilket jeg max lader ham være i 5 min, og bliver også beklemt hvis vi går langt væk fra de andre. Han har jo aldrig prøvet at være alene, og har aldrig set en cykel/bil/barnevogn ect. Så hvordan lærer jeg ham at være tryg ved mig og at føle sig tryg nok i mit selvskab? Jeg ville jo gerne kunne trække ham ud en tur langs vejen engang, så han kunne se verden. Han er ikke nervøs af natur og jeg har med succes vænnet ham til plastik, paraplyer og vandslanger, men han er kæmpestor (177cm)ung (3 år) og lidt af en tumling. Hvordan fanger jeg bedst hans fokus? og hvordan træner vi, så sikkerheden er i top? lige nu vælter han jo rundt, hvis han bliver rigtigt nervøs - stop, pruh, bak virker fint nok på banen, men kommer vi ud i det ukendte, er han meget ukoncentret og hopper rundt - hvilket vel er forståeligt nok. Gode tip, litteratur og træningmetoder modtages gerne, så kæmpetumlingen og jeg kan få nogle oplevelser sammen undenfor matriklen.....uden nogle kommer til skade vel at mærke!
nu ved jeg ikke hvorlænge du har haft ham. men personligt synes jeg det er lidt sent at starte..(Jeg ville starte med trafikken osv når lige når de er taget fra...) men det kan sikkert godt lade sig gøre  hvis han ikke kender en trense så lær ham at have den på... det bliver nemmere at gå med ham på vejen, taget hans str. i betragtning. ang. det at gå ture med ham - du kan jo sagtens trække med ham, hvis jeg har forstået rigtigt. jeg ville bruge godbidder - gulerodsstykker ol. når du så går med ham alene holder du hans opmærksomhed på dig ved at give ham lidt guffer, og så ros ham når han går pænt.(du skal gå ud for hans skulder, så du kan dreje ham rundt hvis han begynder på noget.) når du kan gå tur alene evt. på folden, hvor der ikke køre biler osv. kan du begynder at nærme dig vejen, stå tæt nok på den til at han kan se og høre bilerne kører forbi, men i en afstand så du/han er i "sikkerhed"giv ham godbidder når der køre noget forbi så får han en god relation til trafikken via gufferne... i takt med at han bliver ligeglad går i tættere på vejen... og når han kan stå pænt helt ude ved vejen kan du begynde at gå langs den... ved at du vænner ham langsomt til det og han finder ud af at der ikke sker noget ved at han er sammen med dig og at han ovenikøbet får godbidder så er det min erfaring at de unge heste bliver trygge ved situationen og derfor bliver mere rolige... ang. trensen, så synes jeg det er nemmere at styre en meget stor hest hvis den har trense på. jeg ville så tage tøjlen af og bruge et længere tov i stedet... når du så går med ham langs vejen roser du ham når det går godt og giver godbidder... håber det giver mening... held og lykke med ham Mvh Anna
Jeg kender nu også kun til at man lærer hestene trafikken at kende allerede som føl og gerne i selskab med mor. Men det jeg ville gøre med en plag var nok at alliere mig med en bil.  Altså lade ham undersøge en bil først når den er slukket. Få en til at starte den og lade ham undersøge den igen. Masser af ros, godbider og tålmodighed. Kan du alliere dig med en lastbil eller en bus så er det også rart at han kender dem inden I skal ud på vejen. En god ide når I skal ud på vejen kan være at have en erfaring hest med som støttepædagog. Desuden så har det rigtig meget at sige hvor god hestens basis lydighed er. Fx er det vigtig at den lærer at holde afstand til dig - ikke ment at den skal gå en meter fra dig, men bare så hvis den hopper eller bliver bange, at den så ikke drøner ind i dig. Min hoppe havde rigtig meget med at trumle mig når hun ville væk. og vi kunne næsten gå og danse ned af vejen fordi jeg ikke ville løbes ned. Men da hun først lærte at det er no go at trumle sin trækker, så kunne jeg gå alle steder med hende og være "sikker". Desuden så vælg en bred vej der ikke er alt for trafikkeret til at starte med.
kan du ikke få en anden hest med som selskab? Eller et andet menneske, det hjalp på min hoppe, da hun var unghest. Min plag var også ukoncentreret i starten, og tænkte mere på, hvad de lavede på folden. Jeg trænede hende, som til kåring, altså at de ikke må gå tilfældigt bag dig (det er farligt), men ved siden af, og ikke andre steder. Når de kan det, kan man begynde med bak, etc. Koncentration kan du få på mange måder. Ved at bede den om at stoppe, bakke, og en overgang brugte jeg bestikkelse til plagen. Dvs. hver gang jeg bad hende stoppe, fik hun en godbid. Hun var MEGET fokuseret på mig lige pludselig, og stop virkede til UG *S* Jeg har i øvrigt en kort pisk med, hun har lært, at når jeg rækker den fremad, skal hun gå til højre. Du kan også række hånden op. At være alene i stalden lærte jeg plagen ved at fodre hende derinde. I starten udenfor stalden, så tættere på, så lige indenfor, etc. Og i dag kan jeg endda stille hende i en boks (hun står i løsdrift) og forlade hende, hun er ligeglad. Så små skridt..
Jeg har haft hesten siden han var et år, men der hvor han har stået, var i løsdrift med mine ældre heste og det var meeeeget langt ude på landet, hvor trafikken enten var ikke-eksisterende eller meget farlig ( stærkt trafikeret landevej) Han var allerede 165 cm som et års, så jeg fik da redet nogle ture med ham som håndhest, men vi var så (u)heldige at gården stort set var nabo til skoven. Nu er vi jo flyttet hjem til storbyen, hvor forholdende er helt anderledes - både for hesten og mig. Jeg har overvejet klikkertræning, da jeg synes metoden virker meget logisk i forhold til mine almene træningsprincipper. Og Plagen er en hest, som er ret nem at motivere, når det drejer sig om mad! Men findes der noget litteratur om dette? eller om generel generel klikkertræning (dyret underordnet)?
...klikkertræning med min og har læst Alexandra Kurlands bog: klikkertræning med heste. super god bog og lige til at gå til. Du kan låne den på biblioteket. Men det er vigtigt at du har helt styr på teknikken inden du introducerer hesten for klikkeren første gang. held og lykke med det.
Hej HN Min smukke DSP hoppe bliver 3 år i 2011 og jeg har derfor gået og tænkt over hvordan jeg vil gøre med tilridningen .. Jeg har fundet frem til følgende plan: Jeg er nu igang med at vænne hende til at have sadel på og jeg regner med at bruge resten af vinteren på at gøre hende helt tryg ved tanken om sadlen og vægt på ryggen .. Vi øver pt også at hun kan stå stille ved siden af en skammel mens jeg står på den  Jeg har så planer om at hoppe på hende til foråret og ride en masse skovture på hende (selvfølgelig skal hun lige være styrbar først) Hun skal så til kåring til sommer , hvor der op til vil komme en masse træning fra hånd og derfor en pause fra ridningen .. Efter kåringen tænker jeg så at begynde ridningen igen , men denne gang med fokus på baneridning .. Og så håber jeg hun kan komme ud og starte nogle små stævner i 2012 når hun er fyldt 4  Hvordan lyder den plan synes i ? Og fortæl gerne hvordan i selv gjorde med jeres heste 
en del med min hest fra jorden. Både almen start og stop, dreje, bakke osv. Men også oplevelser, dvs gå på plastik, gåture i skoven osv osv... Da der var ca et par måneder til tilridningen skulle starte øvede vi at han skulle stå stille ved skamlen, mens jeg rodede rundt ovenpå ham (ikke hoppede op), og derefter hoppede jeg op, gik 3-5 skridt, også hoppede jeg af igen. Dette gjorde hesten stod bom stille, når jeg skulle op og af, da tilridningen startede. Derefter gik jeg frem af som det virkede som om hesten var glad ved.
Jeg laver også stop , stå og gå øvelser fra jorden nu og går somme tider en tur med hende i naturen 
Jeg havde også en idé om, at jeg selv skulle tilride Milan. Jeg har jo været over ham, siden han var nyfødt. Så mange ting var nemme med ham, bl.a. at vænne ham til sadlen og trense + gøre ham ryttervant. Hoppede jo bare op og blev trukket rundt eller forsøgte selv at styre ham. Dette var så ikke lige så nemt og jeg måtte have mere hjælp. Så han flyttede over på HORI i en måned, hvor Christine gjorde ham styrbar i alle 3 gangarter. Efter 14 dage skulle jeg selv op og lære at ride min egen hest. Det er de bedste penge jeg har givet ud.  Han er jo stadig unghest og har derfor sine små "hjerneblødninger", hvor jeg skal testes. Men jeg har også en nem unghest, som er fintfølene og jeg skal nærmest kun tænke på, at røre ham med schenklerne, så er han i trav. Så jeg er startet helt fra bunden igen med min ridning - han er tilredet på en anden måde end jeg rider. Vi får undervisning tit og er kommet et godt stykke vej nu. Tina, som underviser os var ovre og se, hvordan tilridningen var foregået og kom op på ham, så var hun klar til at overtage vores træning og hun er knaldhammerende dygtig  Christine kan jeg altid ringe til, hvis der er problemer - det er sket 2 gange. Jeg kan sikkert også få undervisning af hende, når/hvis vi kommer langt. Og jeg kan kun anbefale Christine, hvis du selv bliver i tvivl, usikker, whatever....  Jeg træner ham også efter en masse jeg har lært af Ute Lehmann. Held og lykke med det bette