Victor har jo stået skadet med ryggen grundet en dårligt tilpasset sadel og at vi gik for hurtigt frem med træningen... Nu har han så stået stille hele marts måned og april har været langsom optræning med trækture, skridtture uden sadel, løbeture på banen og en smule longering i køreliner med vægt på at han løftede ryggen og slappede af i overlinien... (10-15 minutters træning undtagen skridtturene, der har varet 20-25 minutter) Det er fungeret fint og sadlerne er kommet retur fra sadelmageren. Nu skal han så for alvor i gang med træningen igen - eller dvs genoptræning, for selvfølgeligt kan vi ikke bare smække sadel på ham og så ride 1 times dressur  Jeg har læseferie nu, så planen er at tage ham ud morgen og sen eftermiddag/aften, så vi kan indlægge korte træningsperioder, men stadig opbygge kondition i ham igen. Om formiddagen vil det være trækture/skridtture i kuperet terræn på ca ½ times varighed og longering i ca 15-20 minutter skiftevis - indtil videre er longeringen i køreliner og det fungerer fint. Min træner foreslog dog at jeg skulle anskaffe mig et pessoa-system, da dette vil hjælpe endnu mere på opbygning af rygmusklerne. Nogen der har erfaring med dette system? Jeg har ikke "en bondegård" at lægge i det af penge, da de seneste måneder har været dyre med dyrlæge, sadelmager osv - min træner nævnede at der fandtes discount udgaver der så udmærkede ud til 3-400 kr - men fungerer de ligeså godt som det oprindelige? Om eftermiddagen bliver han redet af en dygtig ponyrytter ude ved os, da jeg i genoptræningsfasen ikke vil belaste ham med min vægt - hun klarer ham fint og rider ham dybt og blødt - igen med vægt på at han arbejder rigtigt i ryggen - det er ikke hver dag han bliver redet her i starten. Træningen her er ca 20 minutter til start med korte trav intervaller. Vægt på løsgøring og korrekt arbejde i ryggen. I foderet får han E-vitamin tilsat for at mindske ømheder. Dertil bliver han efter træning vasket med afterwork liniment shampoo til at tage eventuel ømhed efter træning. Hele dagen mellem de 2 træninger går han på fold, hvor ryggen bliver varmet godt igennem af solen. Jeg mener vi gør alt hvad der gøres kan for at forsøge at undgå ømheder i ryggen - og genoptræne på bedst mulige måde. Har I nogle gode råd? Og er pessoa-systemet vejen frem?
Hej Har en pessoa (kopimodel)og det virker! Min hest har været opereret i ryggen. Med skridtbånd og pessoa er han tilbage som ridehest. Det er bare godt. Held og lykke. Charlotte
Hej Jeg står med præcist samme problem, dog er jeg noget længere tilbage end dig. Min hest skal stå 14 dage endnu før jeg må begynde at trække o.s.v med ham. Prøv evt. at se på   med hensyn til gode øvelser. Jeg har anskaffet mig en pessoaline efter min dyrlæge/kiropraktor anbefalede det. Den kostede mig 400 kr. Jeg har haft held med at bruge den på andre heste for år tilbage. Mvh. Dorte
Mange tak - så tror jeg jeg lægger penge i sådan en kopi af pessoa systemet, så hans ryg kan blive bygget korrekt op  Så også gerne jeg kunne få ham på skridtbånd, men det har vi desværre ikke ude ved os... Det har ellers en super effekt når det kommer til muskelopbygning 
Det lyder spændende med pessoa - men hvad er det lige for noget?? er der ikke nogen der har et billede eller et link der viser hvad det er for en tingest?? Kh Charlotte
Charrick - du kan se et billede af den her: Det er en "line" du bruger når man longere. Du kan "indstille" den i forskellige niveauer alt efter hvor din hest sal have hovedet. Min skal fx. op med ryggen, frem og dyb med hovedet. Så kan jeg ikke hverken med lange dobbelt linier eller andre indspændinger. Jeg har forresten lige købt en ny, da den anden blev stjålet. Den gav jeg kun 279 kr. for - hos faurskov rideudstyr. Mvh. Dorte
at genoptræne en hest, der havde haft en rygskade og skulle startes helt forfra. Den stod først i 4 mdr, for at musklerne blev så slappe som de kunne. Derefter træk ture i en måned. Derefter trækture hveranden dag, og lange skridtture, på hårdt/semihårdt underlag modsatte dage. Til sidst skridtede man hver dag og op til en god time (det blev sat over 3 uger). Derefter begyndte man at trave 5-10 min sammenlagt ligeud. -Det blev over 3 uger sat op til "normal". Efter de 3 uger, så begyndte man at longere i ridehus 2 gange om ugen (med pessoa). Efter et par uger med longering, begyndte man at galoppere kort i skoven. Efter knap 5 mdr begyndte man så at ride i ridehus, på normal facon i alle gangarter. Selvfølgelig med opbygning derinde også. Hesten var hos falk rønne 3 gange under denne proces, og dermed blev genoptræningen redigeret hver gang den havde været scannet og tjekket.
Hjælp!!! Nu har jeg i de 20 år jeg har redet på rideskole altid fået at vide, at jeg skal lægge vægten udad. Altså når jeg rider en volte, på højre volte, skal vægten være til venstre. Nu har jeg prøvet at ride et andet sted, og der fik jeg at vide at det er skrup forkert, og at vægten skal være indad. Jeg har prøvet at læse lidt herinde, og det ser ud til at jeg har redet totalt modsat af hvad man skal i al den tid jeg har redet. Er det rigtigt, at vægten skal være indad, og hvordan får jeg banket det ind i hovedet, når jeg nu har redet med vægten udad i i de sidste 20 år.
Jeg har også siddet skævt til udvendige, det har dog ikke været med vilje, men jeg blev opmærksom på det, fordi jeg havde problemer med at holde hestens udvendige skulder på plads, specielt i volter i galop. Jeg koncentrerede mig enormt meget om at træde ned i indvendige bøjle og rette mig i ryggen, så jeg ikke knækkede sammen i hoften. (Hvis man har tendens til at løfte den ene hånd, kan det i øvrigt godt være, fordi man sidder skævt eller knækker i hoften, for så løfter man automatisk armen for at holde balancen.) Det var faktisk ikke helt så svært at rette, for jeg kunne tydeligt mærke på hesten, hvornår jeg sad lige og hvornår jeg ikke gjorde. Det kommer selvfølgelig ikke fra den ene dag til den anden, men det gik rimelig hurtigt for mig. Jeg har noget sværere ved at rette mig ordentligt op og kigge op  Så altså, du må bare i gang med at øve dig. Mind dig selv om det hele tiden, når du rider, og mærk efter på hesten, om ikke den reagerer anderledes, når du sidder rigtigt. Mvh Anna
hej. håber nogle kan hjælpe mig. Jeg kan ikke få min hest til og laver traversader i trav på venstre volte. for den vil ikke flytte sig for benet, den vil gerne på højre volte. det hjælper ikke med en pisk da han er bange for dem, og bare løber hurtigere. han kan godt lide schenkelvigning for højre schenkel, bare ikke lave traversader for højre schenkel. Han reagere generelt ikke så godt på højre schenkel. Og så lige en anden ting. Når jeg laver overgange fra galop på højre votle så spænder han op pg løber og prøver og løbe lidt ind mod midten når jeg prøver og bøje ham ov højre ben. Så hvad gør jeg ved hans højre side. Er der nogle der har nogle råd til hvad jeg kan prøve. han er blevet redet i dressur ca 6 mdr.
Jeg har ikke lige selv oplevet, at hesten reagerer dårligere for den ene schenkel, men kan det tænkes, at du sidder lidt skævt? Det kan virkelig betyde meget. Mvh Anna
Vi er lige så stille begyndt at arbejde med lidt sidebevægelser i galop og det går synes jeg efter som det er mit første forsøg med den slags faktisk udemærket, MEN Han træder rigtig fint til siden og er rolig fortil, dog er bagparten forrest, nogle gode råd til hvad vi gør ved det?
Min har også tendens til det en gang i mellem. Jeg plejer at ride forparten mere ud mod hovslaget, så hesten kommer til at gå mere "skråt igennem". Det er faktisk sværere end at have bagparten foran, fordi hesten nemt "bryder igennem" tøjlen. Men det er altså sådan jeg gør: Drej din hest ud mod hovslaget, så forparten er tydeligt foran, og begynd så igen forsigtigt at øge sidebevægelsen. Lad bagparten hænge lidt i starten så kan I altid få den med senere, at han går foran med den kan nemlig være et utryk for at han ikke er klar til at gå sidebevægelsen "rigtigt" endnu. Laver du versader i galop? Det er en god start, og du har barrieren til hjælp.
15 januar købte jeg Sunshine. Meget stresset var hun dog i starten da hun ikke har været andre steder end hvor hun blev født. Meen, pointen i dette indlæg er. I starten da vi stod i stalden var hun meget urolig. Men pludselig stod jeg ved siden af en i stalden vis mobil spillede musik og pludselig faldte hun helt til ro. Der blev derefter spillet utrolig meget radio i hallen hvor jeg red og jeg kunne mærke at hun slappede af hver gang hun hørte musikken. Bliver jeres heste også utrolig afslappet når der er musik i hallen når i træner eller omkring jer?
Vi har altid en svag radio kørene i stalden. Dyrelægerne siger det gør hestene trygge, at der er "beroligene" stemmer der "snakker til dem". Held og lykke med den. -Nanna
jeg synes at opleve, at min bliver mere aggressiv (og deraf, udleder jeg, stresset) når der kører en radio i stalden. Under ridning, virker hun ikke til at være påvirket i hverken den ene eller anden retning. Jeg kan jo af gode grunde ikke se, hvordan hun er, hvis radioen kører, og jeg ikke er der, men hun virker bare til, at hun helst vil have ro. (måske det har noget at gøre med at jeg altid skråler med på musikken?     ) mvh maria
deltaget i en undersøgelse, hvor hun blev udsat for ting hun ikke kun lide, med og uden musik, der blev så lyttet på puls. hjertet /puls var hurtiger i ro når der var musik 
har faktisk også tænkt meget over det her. rent personligt har jeg opdaget at når der ikke er musik i ridehallen (hviklet sker meget sjældent) så går det bedre, men tror det hænger sammen med at jeg koncentrere mig bedre. Men der er vel en grund til at der stort set altid bliver spillet musik til dressur stævner?? Men tror nu også mere det er stemmerne de reagere på, hvis min er ukoncentreret i f.eks. opvarming til et stævne skal jeg bare snakke til hende, så slapper hun af og lytter efter, og ja, de andre glor når man rider rundt og fortæller sin hyp en lille historie   men det virker
Det kommer lidt an på, hvilken slags musik det er. Jeg rider mange stævner, og jeg ved, når jeg rider rundt inde i en fremmed hal osv, så er det rent ud sagt noget værre urin, hvis de slet ikke spiller musik. Jeg tror måske, at den opgiver at lytte efter "mus i hjørnerne" når musikken alligevel giver en hvis baggrundsstøj ? Musik med for skingre stemmer, store kontraster osv. kan hun ikke lide. Rytme og flow, det er fint, men hun bliver forstyrret, hvis rytmen brydes for brat eller ABC's radiovært lige pludselig snakker  Og så har hun altså dårlig musiksmag, når hun kan danse med til "I'm so lucky-lucky" 
Min Frieserpige er jo kun 1 år, men jeg synes ikke det høje knæløft er så tydeligt? Nu løber hun på en fold som en lidt ujævn så det er måske derfor? Er der andre der ejer en frieser hvor det høje knæløft kun kommer frem på jævnt underlag eller er hun bare sådan? Lidt groft sagt.. hehe.. Hun har en fin gang, men savner lidt den originale Friesergang i traven  Knus fra Emma.
Jeg var også rigtig frustreret over at min ikke have så meget knæløft som 1-2 års, men det er hun virkelig begyndt at komme efter nu. Du skal være tålmodig. Hun vokser nu og det er helt normalt at de er stive i skuldrene osv. Når hun bliver ældre at du hjælpe hende med at styrke sin trav med longering bland andet med bomme.
Hvad vil det egentlig sige når en vallak er hingstet? Findes der egentlige "symptomer" eller er det bare noget man siger, når den vrinsker lidt af hopperne, og danser rundt? Det har jeg tænkt meget over de sidste par dage, da min nyindkøbte er 6 år, og blev kastereret som 3 års. Han stod i hingstestalden sammen med mange hingste, dengang han var på stutteriet, så han må have luret et par tricks af  Jeg går ud fra, at han opfører sig hingstet, da min gamle vallak (og nogle af de andre vallakker i stalden) IKKE gør følgende: Gøder på de andres "bunker", løber rundt på folden (rundt om de andre) med højt løftet hoved og flehmer, bl.a. hvis en hest hentes. Bliver meget "Halløj der" hvis der kommer en anden hest på banen. Vrinsker og laver hingstehals på vej ned til folden. Laver hingstehals når hopperne går forbi. Og sidst men ikke mindst er han voldsomt dominerende på folden. Han vil meget gerne bestemme over de andre, og selvom alt er fryd og gammen lige pt. er det som om noget ulmer  Er ovenstående tegn på hingstethed, eller er det "normalt" for vallakker? I så fald havde jeg en unormal vallak  Hvad synes DU betegner hingstethed?
Min vallak gør de ting du beskriver. Han ved der er en anden hingst i nærheden før jeg gør og begynder at småbrumme og stille sig på tæerne, og naboernes, som står i folde ud til vejen, vil han meget gerne "lege" med. Han hyrder også sine foldkammerater rundt, især hvis der kommer nye. Og de andre mimer hans reaktioner fx. på noget farligt, det er som at se en sildestime. Han nyder også at svinge med kalorius, når vi træner noget han synes om (eller også er det forventningen om godbidder). Ikke sådan slaskeslaske, der er skam liv i den.  Heldigvis går han ikke så langt at han stejler og smider med forbenene, han er på ingen måde upålidelig eller ustyrlig/"hormonel". Han har bare beholdt nogen af sine adfærdsmønstre. Charlie var klaphingst og kastreret som 3½ års (hvorefter han blev smidt på fold med et par hopper som han bedækkede til de skumsvedte). :Pia
Det er som om, når vi træner, så er han koncentreret, men håndtering fra jorden kan godt blive lidt flyvsk, især hvis der er en han mener vi lige skal tale med  For første gang i går oplevede jeg, at den hang ude mens jeg red. Der var ikke liv i den, den hang bare  Når du skriver han ikke stejler, eller er ustyrlig/hormonel, hvad mener du så helt præcist? Altså stejler og smider med forben under ridning/håndtering fra jorden eller bare generelt?
Man bruger altid kandaret sammen med det der lignere et skarpt trensebid (et bridonbiddet). Man rider med kandar, når man rider MB dressurklasser og derover. Dog kun på heste, her i Danmark er kandar ikke tilladt i ponyklasser. Kandaret virker noget kraftigere end et almindeligt trensebid og det er derfor vigtigt at det er en forholdsvis øvet og fintfølende rytter med en god og rolig hånd, der benytter det. Der findes imidlertid også noget der hedder et springkandar, som man bruger i springklasser, det ser nogenlunde ligesådan ud, og fungerer i princippet lige sådan... Håber, det hjalp... 
Man bruger ikke   kandaret sammen med et underlagsbid - det er kun i   man gør dét. I   dressur bruges kandaren 'blank' - dvs uden underlagsbid - når hesten når et vist niveau. Der bruges kandaren for at forfine hjælperne yderligere - så man kan ride for tøjlens vægt alene - samt at det har en sænkende/samlende effekt, modsat kapsunen (som er uden bid) - der bruges til at løsgøre/som sideførende. Kandaren kræver at hesten kan bøjes for sæde og ben samt tøjlens tryk på halsen (indirekte tøjlehjælp). En del ryttere (mig selv inkl) rider med både kapsun og kandar - men bruger dem hver for sig. Jeg starter fx altid med at løsgøre grundigt for kapsunen og når vi så er varmet op og bøjet med bæring, så skifter jeg over til kandartøjlen. Liv har helt ret i at man skal sidde stille med hænderne på en kandar - 'tag og giv', 'støtte' etc er fx no-go. Et kandar er heller ikke løsningen hvis man har brug for et 'skarpere' bid til at styre sin hest. Håber ikke jeg forvirrede mere end højst nødvendigt  kh Anissi
Min dejlig blandnings vallak er noget af en bombe   han har vildt meget energi ! jeg for både hop og side galop  han er faktsik bleven så slem at jeg ikke kan ride tur mere   han er vild fræk og smider gerne rytteren af for at komme hjem   
det lyder som lidt af en mundfuld  jeg forslår lidt horsmanship.
Det er ikke så svært... eller, det vil sige: Jo, det kan være ret svært, men det er ikke kompliceret. Hvis du allerede har været igennem dyrlægetjek, tænder, sadel o.s.v. - altså VIRKELIG været igennem dem med specialiserede hestedyrlæger, veterinære kiropraktorer, uddannede sadelmagere o.s.v., så anskaf  , og få en gladere og mere lydig hest   Det handler om at give hesten noget andet at tage sig til end at hoppe rundt og forvirre sig selv. Det går hurtigt, hvis du gør det rigtigt  Hvis du IKKE har fået tjekket tænder, sadel o.s.v. endnu, så bør du starte med det. Kig også på din foderplan. Er der meget havre i? Mvh Julie
Hvis han smider dig af for at komme hjem, så har han nok separationsangst, dvs. han er bange for at være alene. Ud over foreslåede lydighedstræning skal han også lære, at det ikke er farligt for ham at være alene. Det starter med, at du i korte perioder går væk fra de andre heste - men kun hen til et sted, hvor hesten føler sig tryg. Når den kan være alene kort stykke tid, så kan du lade ham være væk fra de andre heste længere. Når du har styr på ham fra jorden, kan du begynde at trække ham en LILLE tur og den samme tur hver dag. Når du kan trække denne tur, så rid den. På samme måde kan du udvide turen, når den første tur går godt. Når hesten også gjorde sådan for flere år siden, så skal du have noget hjælp til at få jer begge på rette vej - og du skal nok starte forfra og have noget viden om at håndtere heste så du ikke kommer til skade og så du ikke har en hest med kronisk stress.
Han kunne ikke finde på at stejle eller kaste med forbenene når jeg trækker/håndterer ham. Når han reagerer på hingste eller hopper så har jeg endnu ikke haft problemer med at han så bare moser afsted, han bliver hos mig, han puster sig bare op, er lidt småurolig og står og siger høhøhø med dyb stemme. Han vil meget gerne BAKKE hen mod hingste. På folden kan han godt finde på at stå og fægte. Og så er der altid lortebunker foran hvert led på foldene, jeg ved ikke helt om de skal fungere som en slags dørskilt  Nu træner jeg jo hjemme, så jeg ved ikke hvordan hans koncentration ville være under træningen hvis der var en masse andre heste omkring os. :Pia
lyder præcis som min. Altså at han puster sig op og brummer  Fægtning er indtil videre kun foregået på fold, eller hvis de andre heste napper ud efter ham på staldgangen (kujoner). Mht. at mose afsted, jeg lagde mærke til, at sælger havde lidt problemer med at holde ham, ville han til højre, så gik han da bare til højre, så det er jo helt klart opdragelse der skal til, og det går 7-9-13 allerede meget bedre. Det eneste er bare hvis han skal ud/ind af folden, og der står en ved hegnet, så går han direkte derhen, for at ville snuse over hegnet (allerede der ser jeg herngskader, fægten med forben med tråd viklet om benene - oh ve og skræk), og det gjorde min gamle vallak aldrig, ej heller gør de andre det, så om det er hingstet eller ren og skær uopdragenhed, det skal jeg ikke kunne sige. Håber dog det bliver bedre med tid og træning  Lortebunker foran ledet på folden, det har jeg endnu ikke fundet 
Jeg har et par gange oplevet at nederste reb er revet løs/hænger i guirlande, når jeg har haft fremmede heste på en anden fold, og det er temmelig sikkert Charlie som har smidt forbenet efter dem. Han havde også en gang tabt en forsko, han har en tendens til at træde dem af når han jagter nye fordi han sætter sig meget langt ned og laver vilde spins osv. Jeg ledte og ledte, og fandt den til sidst 2 meter inde på de ANDRES fold. :Pia
langt "kast". Måske han ville gøre sig godt i den disciplin: Hestesko kast??  Når man nu en gang har anskaffet sig sådan et pragt eksemplar, som er hingstet, hvordan håndterer man det så når denne attitude kommer frem? F.eks. hvis den moser hen til de andre ved hegnet eller andre ting mens man går ved siden af/står på staldgangen? Skal den håndteres som en hingst, eller blot som den vallak den nu er? Jeg er ganske klar over, at han sikkert har lidt nykker, når han har stået i stor hingste stald osv., men spørgsmålet er bare, skal hingstede vallakker håndteres som alle andre vallakker, eller skal de håndteres som hingste? For gods ordens skyld, jeg taler ikke om, at hesten skal tæves, gå med hingstebid eller deslignende, men bare ganske almindelig omgang/opdragelse, og hvad de reagerer bedst overfor.
Charlie reagerer helt fint på helt almindelig, venlig, konsekvent opdragelse. Jeg har ladet mig narre af, at hvis han følte sig presset fx. i træningen fra jorden, så bruger han sit "hingstekropssprog", men det er ikke dominans, det er bare fordi han er usikker, ikke forstår osv. Så hvis din vallak reagerer sådan når du træner ham fra jorden, så skru tempoet ned til det halve og lad ham gå en klasse om, så virker det uden du behøver lave "lederskabsøvelser" og den slags. Og det samme ville jeg i øvrigt bruge på en hingst. Der hvor man evt. er nødt til at skrue bissen på med dem er når de taber hjernen og glemmer alt omkring sig fordi hormonerne raser, så skal de måske af og til have et lille "wake up call", svarende til en lussing mod hysteri. Men jeg har ikke nogen erfaring med rigtige hingste ud over den shetter jeg passede som 12-årig, den lille "satan"  :Pia
til jeg har tænkt det rigtige. Både med usikkerhed og hysteri. Jeg har heller ingen erfaring med rigtige hingste, kun dem jeg red i Spanien, og de var slet ikke så hingstede, måske de bare er af en anden kaliber end varmblodshingstene?
Som jeg har forstået det, er de fleste spanske hingste ekstremt hårdt opdraget, så de bliver vel sat på plads hvis de skaber sig. Der er ikke noget pussenusse og sukkerknalder dernede. "Rigtige mænd rider hingste" er ikke bare en bagrudestreamer dernede, det er en livsstil. Jeg prøvede en hoppe dernede, som ejeren (dansker) sagde var tilredet på "traditionel" vis, dvs. meget hårde bid, sporer osv. Den var ikke blevet vild og bims af det, men reagerede derimod på en sytråd fordi den ikke skulle have noget vrøvl i sin mund ved at være ulydig... :Pia
jeg red og kiggede på, var ikke redet traditionelt eller på nogen måder hårdt opdraget. Selvfølgelig skal jeg ikke kunne sige hvordan og hvorledes når vi ikke var der, men jeg tror det simpelthen ikke. Jeg ved godt de fleste spanske mænd er som du beskriver, og opdrager hestene hårdt og kontant, men disse var så rolige og afbalancerede, at det ikke kunne være kommet med hård opdragelse og skarpe bid. Vi red i øvrigt på ganske normale bid. Alle hingstene var ejet og opdrættet af piger, en af dem var dansk, og man kunne se, at de havde et specielt forhold til hver og en. Det var ikke kun livsstil, men også en hobby. En af avlerne sagde, at hun godt vidste deres heste var lidt bagud i forhold til andre avleres heste, men det var nu mere fordi hun ikke ville ride traditionelt. Og de var bestemt ikke redet traditionelt.
Hej.. JA, nu er det jo heldigvis MEGET snart min frieser hoppe kommer til DK... jubii, kan næsten ikke vente til tirsdag!!  -Så skal vi bare nusse og hygge, og hun skal lære os at kende rigtigt godt.. hun har termin sidst i maj, så hun skal vente med ridning / kørsel med vogn.. Jeg har pels sadel, som jeg ihvertfald vil bruge til hun "er i form".. -Men hvilken sadler bruger i på jeres friesere??.. Nogle som er spec. flotte og ligger godt lige på denne race??
hej ulla Jeg har en fryso og kan kun anbefale den. De er lavet til netop DIN frieser og fås her:  Jeg syntes det er en drømme sadel og jeg elsker den den ligger kanont på egbert.
Er der nogle der har en ide om hvad der sker i hovedet på min 10 årige vallak ? Købte den i oktober. få dage efter jeg havde købt den slog den et ben og stod derfor alene inde i et par dage, uden nogle problemer. hverken, stress, vrinsk, stress eller andet. den står sammen med en stor ifolet hoppe, en hoppeplag og en shetter. Jeg kan simpelthen ikke skille ham ad fra hoppen. de står i boks ved siden af hinanden, bare hoppen kommer ud på staldgangen 1½ meter fra min er han ved at dø. han stresser helt op og er til skade for sig selv. og kommer de andre på fold før ham... ja så er den helt gal. ikke bare alm brok, men den er"væk" så man næsten ikke kan få kontakt til den, og det virker som om den ikke rigtig tænker. den kørte fint i trailer alene da jeg købte den, nu hopper den rundt og skriger (efter hoppen) er hoppen med står han from som et lam. Prøvede at lade ham stå inde i 2 dage mens de andre var ude, for at han kunne forstå at det var ok at være alene. han har så fået skadet sig selv på en eller anden måde i øjet. endte på landbohøjskolen i 4 dage. derinde var der INTET, jeg kunne også gå ture med ham derinde unden noget stress (et par enkelte vrinsk men intet i forhold til derhjemme) Hvad sker der med den ? hoppen er som sagt ifolet, førerhoppe og hun er ikke specielt vild med ham. Jeg vil nu prøve at flytte den et andet sted hen i et par dage og se hvad der sker, for den er også uridelig hvis jeg forsøger at ride på ridebanen 2-300 meter væk fra hoppen. (den er så ukoncentreret at man intet får ud af det) problemet er det samme hvis hoppen bliver taget op på ridebanen og han bliver i stalden/folden med de andre 2 heste. så det er ikke kun hvis han er alene eller bliver adskilt fra de andre, det er decideret denne hoppe han skal være nærheden af. Nogle ide'er ? er snart åben for hvad som helst. Hilsen Sjanna
Jeg havde samme oplevelse da jeg lånte en arabervallak, som hjemme var nederst i hierarkiet samt en højgravid ponyhoppe som selskab. Han fik totalt ejerfornemmelser overfor sin lille kone og ville helst ikke have vi andre gik hen til hende på folden. Han var skrupforvirret og trivedes slet ikke her, han ville bare være sammen med hende og intet andet. Hun flyttede så kort før ham, og han kom ind at gå sammen med Charlie som jeg lige havde købt. Et par dage med drengerøvspjat hvor det blev etableret at Charlie bestemte og så faldt den fuldstændig til ro - hvis ikke jeg allerede havde aftalt afhentning med ejeren tror jeg faktisk jeg kunne have begyndt at arbejde med ham. Jeg ved ikke om de får en særlig beskyttertrang overfor drægtige hopper, men det er en af mine mange grunde til ikke at ville have en blandet flok. :Pia
Da du købte den spurgte du da til hvordan den var i flokken, om den var fører eller om der var én over ham??? Jeg har haft en vallak som i starten var rigtig dejlig.. Men så blev den ældste vallak i flokken aflivet. Og det kunne han simpelthen ikke styre, at han pludselig skulle bestemme og holde styr på flokken.. Han blev vildt stresset og ganske uridelig...
Nogle heste bliver meget afhængige af hinanden. Han er åbenbart på en eller anden måde blevet afhængig af hoppens selskab, og når han så skilles helt fra hende, så kan han egentlig godt kapere det. Det er en afart af separationsangst, men altså kun fra den ene hest. Kuren er, at du gradvist vænner ham til det - tag ham væk fra hoppen, ikke omvendt, et lille stykke, beløn ham, gerne med godbidder (vil han ikke spise dem, så har du taget ham for langt væk) og så tilbage til hende igen. Gradvist forøge tiden og afstand, og gerne i selskab af en anden hest. Det kan være et stort arbejde, men der er ikke andre veje, undtaget at skille ham helt fra hoppen, men du risikerer let, at han udvikler samme afhængighed af en anden hest. Jeg tror heller ikke, det har betydning, at hoppen er drægtig.
Da jeg fik ham var en en nem foldhest (og er det stadig) han kan gå med de fleste, og de skal være grove overfor ham før han svarer rigtigt igen. på folden kan de sagtens gå langt fra hinanden, og han siger absolut intet til at man tager hoppen... så længe han kan se hende. (han er på ingen måde agressiv, nærmere bange) Tina, ja det kunne være en løsning, men den er bare ikke holdbar. så kan jeg jo ikke ride den i flere mdr, og kan jo heller ikke bede hoppejer om at lade hendes hest blive i nærheden af min  Har mulighed for at flytte ham midlertidigt til en anden stald, så må vi se hvordan den opfører sig der. men sært er det ihvertfald.
Han har tilsyneladende knyttet sig meget til hende og bliver utryg når hun forlader ham. Jeg tror du får svært ved at ændre det i den nuværende flok, det kommer i hvert fald til at tage tid. En drengeflok ville måske passe ham bedre. :Pia
hvad med en kombination af de to muligheder? Det har virket for mig og Belle. Problemet er nok at det ikke er mange steder man får lov at ride på en erfaren dressurhest. Jeg sendte Belle en måned i træning og overtog derefter under kndig vejlednig hvilket har givet gode resultater, vi vandt vores første LA her i januar. Det var første gang for os begge to. Men held og lykke med det.
få selv undervisning af en der evt. kan sætte sig op en gang i mellem- ville aldrig sende min hest afsted til en jeg ej kender eller ikke kunne være tilstede når den trænes. MVH Dorthe
Hvis man sender sin hest væk i træning skal man vide, hvem man sender den til, for der foregår ikke så lidt rundt omkring i ridehusene, der ikke tåler et videokamera... Samtidig får du meget mere ud af selv at uddanne din hest med nødvendig hjælp og støtte evt. kombineret med, at en mere erfaren person engang imellem lærer hesten noget, som du gentager. Du bliver ikke selv en erfaren rytter ved at stå ved barrieren, men ved selv at ride hesten op, går der måske lidt længere før I kan starte LA, men til gengæld bliver det en bedre LA når I kan, fordi du er en meget bedre rytter. Problemet er dog, at det kan blive svært at finde én, der vil hjælpe dig på denne måde, og virkelig vil lave dig et træningsprogram, som du selv evner og vil følge til næste lektion. Nemmere bliver det at sætte hesten i træning et sted, og så forlange, at du selv rider den og får undervisning hver gang. Men husk, at en hest ikke bliver god ved hårdhed og pres, men ved samspil imellem jer 2, og at glæden ved hesten formentlig ikke bliver større fordi du kommer hurtigere til stævne (hvis det altså er stævner du vil). Det lyder i øvrigt som om hesten skal startes helt forfra, når den opfører sig, som du beskriver, og så må du starte helt fra bunden.
Jeg har meldt princec og jeg til undervisning 2 gange om ugen. 1 gang ene-undervisning og 1 gang med 3 andre. Planen er så, at se hvor langt vi kan komme og hvor nemt/svært det bliver. Efter sommer kan det så være, at jeg beslutter at få prof hjælp til ridning af hende. Synes jo også at det er spændende at lære sammen med sin hest, så nu må vi se. 1 eneundervisning er i morgen 
Jeg har meldt princec og jeg til undervisning 2 gange om ugen. 1 gang ene-undervisning og 1 gang med 3 andre. Planen er så, at se hvor langt vi kan komme og hvor nemt/svært det bliver. Efter sommer kan det så være, at jeg beslutter at få prof hjælp til ridning af hende. Synes jo også at det er spændende at lære sammen med sin hest, så nu må vi se. 1 eneundervisning er i morgen 
Da jeg er ved at træne min frieser "ung"-hest (5 år - er blevet sent tilredet...) er jeg først blevet rådet til at longere hende med indspændingstøjler og nu er jeg så af nogle andre blevet frarådet det og de mener i stedet jeg skal bruge en pessoa-line når jeg longerer...?! Men i hvertfald så skal jeg til klargøringskursus og da håber jeg at kunne få vist hvordan man "vikler" hesten ind i en sådan line. Men hvor køber man den henne? Det må gerne være en "kopi"... MVH Pernille
Jeg ved ikke noget om disse indspændinger og hvor man køber dem. Men jeg kan se at du har lyttet til flere forskellige råd og jeg vil da derfor ikke undlade at komme med et til. Det skal lyde; lad være med at bruge nogle af de der indspændingssystemer. Du kan sagtens (læs meget bedre) arbejde med din hest fra jorden eller i longe eller for den sags skyld fra ryggen uden. Min pointe er faktist at det kan gøre mere skade end gavn med indspænding, uden at jeg vil komme i dybden med det - der er uendelig mange artikler om emnet og mindst lige så mange tråde her på HN om emnet. Jeg har selv friesere og har aldrig haft brug for indspænding, heller ikke i uddannelsen af den unge. De har jo ofte mere end andre heste netop en naturlig bøjning af halsen. Jeg har mere brugt at arbejde med afspænding og nedadsøgning så ryggen aktiveres og bagparten kan bruges rigtigt - værktøjet har her været kapsun og alm. trense og så øvelser inspireret af den klassiske dressur. Men held og lykke med din hest uanset hvad du vælger.
Hvad er det du træner og hvorfor skal den overhovedet longeres?? Conni
men synes at mit " gamle" hjemme fremstillet system er bedre. Jeg bruger gummi indspændings tøjler for til, som er spændt så langt ud at hesten kan strække sig godt frem og ned. Fra gjordens øverste ringe på hverside, binder jeg to lange elastikbandager og fører dem ned bag og under hestens bagdel, der hvor pesoalinen normalt går. Bandageren bindes sammen med en knude og nu har jeg et supert system der virker til UG. Har brugt det til en del heste og det virker bare supert, samt er billigt i indkøb, da de fleste af os som regel har en del gamle elastikbandager liggende.
du kam købe- du kan gi mig et privat skriv. MVH Dorthe
Hhhmmm... - det var egentlig lidt nogle adresser på net-butikker jeg var ude efter; men selvgjort er som regel også velgjort  Longeringen skulle være som supplement til mit ridning. Så jeg også selv har en chance for at se hende fra jorden når hun "arbejder". Jeg rider primært dressur og skal have nogle muskler på hende inden hun skal til kåring til september. Og pessoa-linen´s formål var at få bagparten godt med og ikke at bøje nakken... så vidt jeg har forstået...  Men men men - nu skal jeg lige have set det i levende live så jeg kan se hvad det går ud på. Indspændingstøjlerne synes jeg lidt er noget "snyd" og vil måske gøre hesten hård i munden?? Kunne jeg i hvert fald forestille mig. Og så blev jeg rådet af nogle erfarene frieserfolk som både avler og rider, at jeg for alt i verden ikk måtte bruge indspændingstøjler men at de havde haft gode erfaringer med pessoalinen.
   Kig under tilbud 
kan jeg kun anbefale at bruge indspændinger og elastikbandager - det er billigere og man har ofte tingene lige ved hånden. Indspændingstøjler kan vel godt gøre hesten hård i munden, hvis man spænder dem for stramt. Men Pessoalinen sidder jo også fast i biddet, hvor snoren går fra longegjorden, gennem en talje ved bidringene og ned om bagparten og op til longegjorden igen - så kan del vel også gøre hesten hård i munden?!?! Linda.
i horselife. mener den er fra hkm. men mangler bare lige intoduktion til den har hørt den skal være rigtig go til hesten. pia
Mht til for stram indspænding, så har jeg dem i de alleryderste hul og alligevel bryder hun sig ikke om dem  Men jeg vil da lige prøve det med bandagerne - tak for det. Hilsen Pernille
Hej Ditte... Mange mange tak for dit svar!.. Flot side.. hvilken "model" har du??.. og hvordan bestiller man??.. i den rigtige størelse..??? -Jubii.. nu er det super-snart min frieser-hoppe ankommer (tirsdag kl 20 i næstved!)
hej jeg har lige købt en pfiff amaretto som lægger rigtig godt på frieserne de er lidt af det samme som en fryso bare billiger udgave den står til omkring 6500 kr.
Hej med dig - kan godt forstå, at du glæder dig for vildt!! Det er jo allerede i morgen!! Husk at stå klar med kamera, så vi alle kan se hvor dejlig hun er! Jeg har 2 sadler - min 7-årige vallak bruger en windsor elite, 17" bom 4. Den er tilpasset ved en sadelmager og sidder rigtig godt på ham. Jeg er helt vild med den - man sidder kanongodt i den. Til min unge 4-års hoppe, som sammenlagt kun har været redet i 4 måneder bruger jeg en wintec isabell werth, 17" med hvid kopfjern. (også tilpasset af en sadelmager) Wintec'en kan skifte "bom"størrelse og kan derfor hurtigt (i løbet af 5 minutter) tilpasses, hvis hun bliver bredere/smallere. Wintec'en er jeg knap så vild med - da jeg ikke føler, at jeg sidder godt nok fast (hvis du forstår hvad jeg mener) Men jeg beholder den indtil videre, for den passer rigtig godt til hoppen - så må min siddekomfort komme i 2. række. Når hun er udvokset og kommet godt igang med ridningen, så vil jeg prøve om jeg kan finde en anden model.
en trainer mariel til min frieser, den lægger kanon på ham.
Se det var så dejligt da jeg købte ham fra stasevang så sørrede de for det hele og få den helt rigtige til ham så jeg rørte ikke en finger  Nu får jeg en ud igen her om nogle dage for at tjekke op på om den stadig ligger godt. Vi ses jo i aften ulla glæder mig til at se vidunderet!
Hvor er det spændende - glæder mig til at se billeder af din nye Frieser  Jeg har haft en del forskellige sadler til min Frieser, da hun har ændret sig utrolig meget "muskelmæssigt" i den tid jeg har haft hende. Nu er jeg dog endt op med en Stübben Excalibur med bred bom. Superlækker sadel, som absolut ikke står til udskiftning 
Jeg har lige en tilføjelse mht Fryso. Jeg har haft en Friser i ridning som gik med en og underviser nu en som går med en Fryso Legacy. Den ligger ikke godt på hesten kurer meget frem og tilbage hvilket generer både hest og rytter. Dette er til trods for at der er ofret mange penge på at få sadlen tilpasset hesten af en god sadelmager. Desuden er sadlen så ekstremt høj bagtil og har så stor knæstøtte, at rytteren, selvom hun er en dygtig rytter, meget nemt kommer til at sidde anspændt... Mit råd er at få en sadelmager ud og prøve en stak sadler på hesten og se hvad der passer bedst til både dig og hest... Held og lykke!
Jeg har også fået min omstoppet ved en rigtig dygtig sadelmager og jeg har aldrig hørt om at den skulle klemme på torntappene?? Selv Tove Due har sagt god for den.. hmm.. Efter mit øjemål, så er der der god plads til rygsøjlen og puderne virker ikke mindre end min windsor. Karla virker da godt tilpas, når hun har den på - hun slår i hvertfald ikke fra.. hmm... Du skal selvfølgelig være opmærksom på, at selvom du får den tilpasset til hende nu, så er hun jo først gået igang med at bygge muskler og hun vil ændre sig gradvist, jo længere I kommer med træningen. Du skal derfor have meget fokus på sadlen og være opmærksom på om den skal tilrettes / skiftes ud.
Er jeg den eneste, som er lidt forvirret over hvad forskellen er på alt det, som bid kan være lavet af? Jeg er helt med på de forskellige typer af bid (bridon, muffe, stangbid osv), men hvad er f.eks. forskellen når der står at bid er lavet af: Nysølv Messingfarvet kobbernikkel Messing Kobber Kobberbelagt Seet Iron ... hvad bruger I og hvorfor? Hvilken forskel gør det for hesten og jeres ridning? Jeg har f.eks. hørt at mange sværger til messingbid uden at de helt kan forklare hvorfor. Og hvad er forskellen på et massivt bid og et hult bid (ja, jeg kender forskellen, men hvad gør det for hesten?) På forhånd tak for svar.
Messing er en blanding af forskellige metaller - kender det ikke til bid... Kobber er et metal der er varmeledende - ved ikke om det har anden effekt end farven? (ruster ikke, men irer) Kobberbelagt, her er det nok godt at vide hvad der er indenunder, for metalbelægninger kan slides af... Seet Iron, tror du mener sweet iron, som er alm jern, som ruster, hvilken hesten skulle kunne lide... mener ikke at have hørt om de sidte to i kemitimerne hvis jeg selv kunne lave et bid, skulle de være tredelt, med ringe og sidestykker der ikke kan ruste og så et midterstykke der ruster (skriv gerne til mig hvis i kender sådan et bid) MVH Anja
Hej...jeg ved ikke hvordan man gør men jeg tror at de helt sikkert er nogen inde på tråden med trav- galop og kørsel, som kan hjælpe dig... God fornøjelse med tilkørslen 
Ved ikke præcis i detaljer hvordan man gør, men min svigerfar har haflinger og frisere han kører med. Mener at han starter, når de er 2-2½ år. Han longere ikke (tror ikke han ved hvordan man gør   )men sætte køreliner på og går bagved. Når de er vant til seletøjet og linerne bruger han en ekstra person til at holde og ligge vægt i skaglerne(staves). Når de er vænnet til det bliver de spændt for vogn med en erfaren kørehest. Han har en enkelt gang forsøgt med at spænde et traktordæk eller en palle efter men det skal du holde dig langt væk fra, for det kan gå grulig galt!!! Har du derimod en person til at ligge vægt på kan denne altid slippe hvis hesten panikker.
Først lærer du hesten at blive trukket pænt. Så vænner du den til sele og liner. Sørg for, at den IKKE er bange for linerne, den må ikke gå i panik, når linerne rører den på benene. Så får du en person til at gå foran og trække hesten, mens du selv går bagved og gradvist lærer den at gå fremad og dreje for dine signaler. Hjælperen foran gør mindre og mindre, så du efterhånden selv kan overtage helt. Arbejd dig systematisk fremad. Hesten skal fx. gå fremad HVER GANG du beder den om det, og dreje, når du beder den om det. Faren ved lange liner er, at du eller hesten vikles ind i linerne, og at du går bagved, og dermed kan blive sparket. Arbejd kun med en hest, der er afspændt, og hav også en hjælper med på de første ture ud på vejen, så der er en ved hestens hoved. Det kan virke så let på kendt område, og så kan det pludselig være så svært at gå bagved, når man er ude på ukendt område. Det er en fordel, hvis du i starten i terrænet går en tur du og hesten kender, hvor du er ved hestens hoved før du går bag den, for du har mindre kontrol end du tror...
Jeg synes der er en god artikel om tilkørning af heste/ponyer i Margasinet hest nr. 2 fra 2007. Held og lykked med det 
Har en datter på 10 der desperat gerne vil have nogle tricks til, hvordan hun får hendes pony på 7 til at gå til biddet. Træner i små volter. Arbejder med lår og tøjler,,, men intet hjælper. Hun er 5 kg lettere end tidligere rytter, som så smukt kunne få den til biddet. Er der en "engel" der kunne give nogle nyttige tricks fra sig?? Lotte
Hej! Har hun ikke en underviser, som kan give hende tips? Det er nu engang bedst at vejlede, når man har set ekvipagen i bevægelse... Kristina
...er nu ikke lige dét, man bruger for at få en hest eller pony til at gå til biddet. Det er heller ikke vægten af rytteren, der er afgørende for hestens mulighed for at gå til biddet, og sådan set heller ikke hvor mange volter, hvor meget lår eller tøjler, man lige bruger. Det drejer sig om at   at kunne ride hesten korrekt v.hj.a. afbalancering af rytters hjælpersystem, indføling for hestens potentiale og dens bevægelser, og derudfra kunne tildele den præcise hjælp, som hesten til stadighed har behov for, for at kunne komme i holdning (d.v.s. for at kunne gå korrekt til biddet). Man kan vel egentligt godt sammenligne det med dét at skulle gå på line på en snor nogle meter over jorden...det er ikke bare at sætte den ene fod foran den anden og så række armene vandret ud til siderne. - Der skal balance, teknik, koncentration, korrekt motorik og indføling til, ellers går det ikke. "Tricks" hjælper ikke til at lære hurtigere at gå på line. Så undervisning af en kompetent underviser er et must -indeholdende ca. en milliard gentagelser til rytteren, for at han/hun kan yde de korrekte hjælpere til hesten. - Hvilket tegner billedet af, at det er noget der ikke lige kan læres på en enkelt dag eller to. Held og lykke med det. Hilsen Linda.
er det flot skrevet  Det skal lige nævnes, at noget af det rigtig svære, udover balance, er timing  Derfor kan det også være svært at se, om to ryttere rider på samme måde - for selv om de tilsyneladende gør de samme ting - så føles det forskelligt for hesten, hvis fornemmelsen for timing ikke er til stede hos den ene rytter. Dressur er som Linda skriver, noget der   læres, men sjældent læres sådan bare lige 
tak fordi i gad og beskrive fænomenet. Jeg er sikker på at min datter heller ikke regner med at lære det fra dag til dag. Hun har undervisning et par timer ugentligt i dressur, men på hold og en enkelt time i spring. Ud over dette træner hun selv. Men når man er 10 år og genert - og på en ny rideskole, så er det ikke altid lige let... Måske det ville være godt med enetimer i stedet for. Hun har vundet LC1 og skal nu starte LC2 op - så hun vil SÅ gerne lære noget mere... Og som forældre vil man bare gerne hjælpe, men videnskaben om de 4 benede er ikke den største. Endnu engqang tak - rigtig godt skrevet - selv jeg fik fat i meningen... hi hi
dejligt at høre, at hun SÅ gerne vil lære noget  Med sådan en entusiasme skal hun nok komme langt  Du kan snakke med hende om, at hesten skal kunne forstå og tyde hendes signaler til den, og så skal den have en motivation for at følge hende. Dvs. det skal ikke være ubehageligt for den at blive redet på, og rytteren er nødt til at 'mene' tingene på samme måde hver gang, for uden konsekvens bliver signalerne jo uforståelige for hesten   . Men på den anden side skal man også   den om at gøre noget for sig! Man skal ikke tro, at hvis jeg nu bare kæler lidt for dig, så går du nok til biddet med mig  Hvis du slet ikke har forstand på det, så skulle du prøve at læse lidt, fx i den bog, der hedder 'Dressur med Kyra'. Hun har også lavet nogle videoer, som er rigtig gode. Men jeg ved ikke om de kan skaffes. Det kan være at der er nogen, der har dem i din hestebekendtskabskreds  Du kan sagtens skaffe dig en masse viden bare ved at betragte, læse og snakke med folk + skrive herinde 
Hurra for en ponymor, der involverer sig i afkommets hobby, og ikke bare lader pigen sejle i sin egen sø, så hun kan lære alt muligt usmart af de andre piger på rideskolen  Mine bedste tip til at hjælpe hesten til en mere hensigtsmæssig holdning: Lad være med at genere den. Bed den ikke om to modsatte ting samtidig (f.eks. fremad med benene og stop med tøjlen). Mén hvad du siger, og sig hvad du mener. Vær forudsigelig og konsekvent, tålmodig og ansvarlig. Gå ALDRIG ud fra at hesten er ulydig af respektløshed eller fordi den er dåååm. En anden bog, der er god for ponymødre er Træning af Heste på Hestens Præmisser af biologen og træneren Andrew McLean, som i parantes underviser en del ponyryttere i dressur, såvel som eliteryttere verden over. Bogen vil sætte dig i stand til bedre at vurdere potentielle undervisere til din datter, så hun ikke havner i noget snavs. Det er der desværre en del af. Mvh Julie
Ja jeg behøver Jeres hjælp -har prøvet at søge men fandt intet. Har en dejlig stort velgående hoppe på 10 år jeg er igang med at træne op (tidl avlshoppe) og det går godt fremad med dette nu hvor mit kraveben så småt er helet efter operationen.  Men jeg kan simpelthen ikke sidde ned på hende.  Hvordan lærer man det? Jeg prøver ihærdigt men det lykkes max 2-3 travtrin   Hvis jeg rider uden sadel går det bedre - men jeg kan jo ikke troppe op som "bareback" rytter til alle kommende dressurstævner hvorfor jeg gerne vil kunne sidde ned med sadel  Jeg har desværre ikke mulighed for at blive longeret af longefører da det ej er tilladt hvor vi står opstaldet. Desuden har jeg en tendens til at falde ret forover i letridning som jeg bare ikke KAN slippe af med selvom jeg prøver at fokusere på min opstilling - det går nogenlunde når hun slapper af og bruger sig, men når hun spænder det mindste op/øger tempoet af sig selv(vi rider udendørs og hun er en meget vågen hoppe) falder jeg frem igen   der er ingen problemer i galop, der kan jeg sagtens sidde pænt tilbage  Jeg er godt klar over at det jo er hos MIG hunden er begravet og jeg vil gerne have dette mindsket i håb om det en dag er helt væk.  Så please kom med jeres erfaringer/guldkorn! Jeg håber I har nogle gode råd der kan hjælpe!
Af med bøjlerne du -det skal nok hjælpe!!  Mht. letridningen..Den kender jeg godt til tider og især nu når jeg ikke har fået undervisning i et godt stykke tid. Heh! Men så har jeg en lille huske-alarm-i hovedet, når jeg rider..og den siger: tilbage med skuldrene-hænder op på højkant-frem med patterne-kig op-tærene i rideretningen osv! Når jeg rider, kan jeg efterhånden godt mærke mine fejl..det er bare lidt sværere at få det rettet op uden en underviser, der står og råber på en, og især når man har holdt en pause fra ridningen 
Som KHM siger, så af med bøjlerne. Jeg havde store problemer med at sidde ned i trav i januar og februar, fordi jeg ikke har redet i meget lang tid. Jeg bumlede rundet og kunne ikke styre mine ben, så smed jeg bøjlerne og vupti, så kunnne jeg sidde ned  Så bare klø på uden bøjlerne   i starten kan det godt være lidt anstrengt og give ømme mave- og benmuskler, men efterhånden kommer det:)
jeg kan efterhånden også godt mærke mine fejl og det er selvf en fordel  det er bare liiige det at rette det selv da vi pt ikke kan ride undervisning (syg underviser) og i det daglige arbejde når hun ikke står der - jeg kom til skade sidst i januar så vi har kun redet "seriøs" dressur ret kort tid og det influerer jo   . Mht at smide bøjlerne er det noget jeg også før har praktiseret, problemet er igen at min balance ryger så snart hun får øje på noget og dermed "spænder" (hvis du forstår) da hun så "mister" koncentrationen og glemmer at "gå pænt" - nå lidt svært at forklare - hendes opmærksomhed og "uha det er farligt" er jo nok mest en undskyldning for ballade  Synes bare det er nemmere uden bøjler, når jeg så får bøjlerne på er det det samme kamp med at sidde ned   Men jeg må jo nok bare tage at udnytte når hun slapper af og så smide bøjlerne og kæmpe videre 
Jeg har præcist samme problem, og bare rolig - det er blevet MEGET bedre. Da jeg købte min dejlige unghest i august kunne jeg godt sidde på den anden hest jeg prøvede der, men ikke så godt på min.. Men da hun bare var den dejligste måtte jeg jo tage kampen med mit sæde. I går red vi vores første stævne sammen, og jeg kunne ligefrem sidde noglelunde efter at ride letridning (jeg er normalt nødt til at skridte først så jeg lige kan få styr på migselv). Så bare klø på, og den mantra sus nævner er bare super god at bruge hele tiden!! Held og lykke med det, det skal nok blive bedre!!
Jeg ville vente med at sidde ned i traven til hesten går mere stabilt og afslappet. Hvis hesten spænder og smider ryggen, er det meget svært at sidde ned uden at genere hesten voldsomt, og det er jo ikke så smart. Jeg ville lave tonsvis af overgange mellem trav og skridt, så hesten lærer at acceptere den anholdende hjælp. Når hun begynder at vente på dig, så sæt hende i trav fra skridt, trav nedsidning nogle få trin, og tag hende så ned i skridt igen, få hende på plad i overlinjen, sæt hende i trav igen og så fremdeles. Efterhånden som du og hun slapper af de få travtrin, så sæt antallet af travtrin op. Jeg ville gøre det samme, hvis hun spænder op, når du rider letridning. Tag hende ned i skridt, lav en volte, så hun får noget andet at tænke på, og når hun slapper af igen, så sæt hende i trav. Sørg for at holde hende beskæftiget i traven, lav små tempovekslinger, stil hende lidt til den ene og den anden side, lav masser af voltefigurer og sørg i det hele taget for at du er så "interessant", at hun glemmer at glo på alt muligt andet. Det skal ikke være en kamp at sidde ned, det har hverken hesten eller rytteren noget ud af. Når hesten bærer sig korrekt, vil den tage rytteren med, og så er der normalt ikke det store problem at sidde ned. Held og lykke!
Jeg tænkte det samme som Stine, hvis hesten går og spænder hjælper det ikke at smide bøjlerne og sidde og skumpe rundt, det får den ikke ryggen med af. Det tager nok bare lidt tid inden den er i form til at tage dig med i ryggen. Jeg forsøgte mig med nøjagtig den taktik Stine beskriver med overgangene i går da kamelen ville rende hele vejen hjem, og jeg fik en super trav ud af ham til sidst, hvor jeg bare sad helt roligt i hele kroppen og tempoet var endda højere end hvad han plejer at præstere, det var så lækkert og lige det han er indkøbt til, nemlig en gang der kan smidiggøre MIN stive lænd. Eventuelt kunne man tage et kig på HVOR i din opstilling det går galt når du læner dig forover og måske få korrigeret dette, det er noget Trine og jeg arbejder en del med i øjeblikket. Det er ikke sikkert du skal "rette ryggen", du skal måske korrigeres i hofte, bøjlelængde, placere dit lår anderledes osv. :Pia
hov har ikke set før nu I har svaret. "spænder" er nok den forkerte betegnelse det er ikke dette jeg mener - men i og med vi nu rider udendørs og vi har haft pause pga min skade er der flere interessante ting som kan stjæle hendes opmærksomhed(især løsdriften lige ved banen er super spændende synes hun   .. Men jeg sidder normalt også kun ned når hun bærer sig helt selv og forsøger at lave en masse overgange/tempovekslinger. Det er ikke en "kamp" (for a bruge jeres ord) i fht andre heste jeg har redet - jeg har bare aldrig haft så svært ved at sidde ned da de har haft mindre gang/rygsving. Men det går allerede bedre - i søndags kom vi næsten helt igennem LC2 prgrammet i "fin stil" (i fht vores niveau) bortset fra jeg så mistede balancen da jeg fik sat hende i kontragalop den sidste volte  Men jeg kæmper videre, og fremad går det da   tak for Jeres svar 
Jeg er enig med de andre i, at det er undervisning der er vejen frem, så det er godt at høre at hun allerede får det. Der er ingen af os der kan klare det alene  Jeg tror at det vil være en rigtig gd idé med nogle enetimer -som du selv foreslår. Det giver bare så meget mere end holdundervisning! Specielt hvis hun er den lidt forsigtige type der måske ikke rigtigt får gjort opmærksom på sig selv kan det være lidt svært at få det store ud af undervisningen. Jeg vil tro, at hvis I skifter den ene undervisningstime ud med f.eks. ½ times eneundervisning (mere kan jeg ikke klare   ) så vil det være super. Samtidig vil det være rigtig godt hvis I måske i fællesskab læste nogle gode heste/ride bøger.
og så en indskudt bemærkning; hvis du selv er urutineret og har svært ved at bedømme underviseren, så vælg en (i DK) uddannet underviser. Der er et par stykker på nogle af rideskolerne i mit område, der ikke underviser alt for heldigt, og det er der sikkert også der, hvor du bor  En underviser, der har været igennem noget dansk uddannelse kan i hvert fald et eller andet. Det kan godt være, at underviseren skal skiftes ud senere hen, når i har mere erfaring i at vælge, men så har i da fået en god start 
Som Nina skriver er Kyra's ABC (Dressur med Kyra) en SUPER god bog. Den beskriver det vi andre har så svært ved at sætte ord på. Men jeg skal prøve kort: At en hest "giver efter" er faktisk bare en bi-virkning, af at hesten er rigtigt redet. Når en hest er redet rigtigt, bruger den sin ryg, "løfter sig" og sætter bagbenene længere ind under sig. Man er ikke i tvivl når dette sker, for så føles det simpelthen suverent fedt. Hesten svæver og den bliver pluselig meget let at sidde på. Og når en hest "skyder ryggen op ad", kan den kun bukke i nakken. Prøv selv. Hvis du skyder/buer ryg, så bukker du også nakken, hvis du ikke lige tænker meget over det, og laver noget helt krampagtigt! Alt for mange er fokuserede på at hesten skal give efter. Men det er faktisk ikke det, man skal kigge på. Man kan nemlig sagtens tvinge en hests hoved i en "bukket" position. Men ryggen skal med! SÅ går hesten rigtigt. Så hun skal lære at lave nogle ryg-øvelser på hesten. Overtrædninger, travers, versader osv. Det er gode øvelser. Så skal ryggen og dermed nakken også nok komme...
jeg har heller aldrig kunne sidde ned.. så begyndte jeg at "arbejde" ude på en stutteri.. der havde jeg så min hest med ude en dag... ejeren af stutteriet smed en elastik chambon (lavet om så den ikke trækker i nakke osv, men får hesten til at gå rigtigt og slappe af).. og siden den dag har jeg så småt kunne arbejde med min nedsidning... de første MANGE gange var det ikke ret lang tid af gangen.. men hvis hesten får hovedet ned, og bruger ryggen RIGTIGT, så hjælper det MEGET på det... gider ikke have kommentare angående den elstik... det er forskelligt fra person til person hvad de vil bruge som hjælpemidel... og elastikken er MIN foretrukne...
BettinaL: See your point   det går ti gange nemmere hvis jeg "koncentrerer" mig om en mest mulig smidig lænd  Alle: En lille opdatering herfra- det går allerede meget fremad dels i takt med vi har fået noget undervisning og så at hun (og jeg,ikke mindst!) er blevet mere afslappede  så tak for jeres svar 
Hej Zandra  Når man bakker sin hest betyder det: "Hey! Det er mig, der er øverst i hierakiet, og derfor er det mig, der kan bakke dig" Det er hesten, der viger for dit psykiske eller fysiske tryk, når du sender den tilbage. Og på den måde fortæller du den, at du er øverst - altså er den, der viger for tryk, lavest  Hvis man har en hest, der er vant til at være den bestemmende, så vil den måske første gang, du vil vise, at du er lederen, stritte imod, da den jo skal et trin ned af rangstigen. Om man så vil kalde det underkastelse, er lidt op til ens eget ordvalg   Jeg ville nu sige, at den accepterer og respekterer en som leder, når den "giver efter"  Hilsen Simone 
Det må du spørge hesten om...  Det er jo svært at vide, men personligt ser jeg det ikke som specielt dominant, at jeg beder den om det - jeg ser det som en kommando på linie med alle andre komandoer - dog er bak-komandoen dog en eskalering af stop-komandoen, så lidt anderledes er den jo.
Det er nemlig lige præcis det som Simone skriver jeg mener  Altid det jeg har lært.. Skulle lige høre, hvad i mener det er, når hesten bakker  Hvorfor mener du ikke det er ' underkastelse' 99E?
Det er ikke underkastelse. Heste er slet ikke så firkantede om rangorden, som mange tror. Der er mange forskellige rangordener i flokken. Nogle heste hersker over vandet, andre over foderet og nogle over det personlige rum. At bakke eller flytte på en hest handler om det personlige rum - vi vil gerne have magten over vores eget personlige om, og over, hvor hesten flytter sig hen, når vi har fat i snoren, og det gør vi ved at flytte på den. Lykkes det os, så er det os, der bestemmer over vores personlige rum og håndhæver det ved at flytte hesten væk fra os, når vi vil have plads. Derfor er det at bakke ikke mere dominerende end det at flytte hesten til siden. Det betyder ikke, at vi i hestens øjne hersker over fx. foder og vand på folden, de kampe skal vi tage særskilt. Der er selvfølgelig visse individer, der er født til en høj rang, og derfor bare har ret til ressourcer som føde, vand, plads og skygge, men disse hestes opgave er primært at skaffe flokken det, den har brug for, og disse dyr giver sig ikke af med rangordenskampe. Ved at kæmpe mange af dem med hesten viser vi den faktisk vores svaghed, for en hest kæmper kun om ressourcer hvis den har risiko for at miste dem. Heste kæmper ikke, hvis der ikke er knappe ressourcer at kæmpe om. Der er ikke mange knappe ressourcer at kæmpe om på en græsslette med uendelig plads - der er lige lidt eller lige meget græs til alle, hvis en hest føler sig truet flytter den sig, så tilbage er kun skygge og damer i bedækningssæsonen. Det skal vi huske, når vi træner. Blandt tamheste ses mængder af ressourcer, mest af alt pga. pladsmangel og fordi de går på jordfolde. Man ser jo ikke heste slås om græsset på sommergræs...
Nej, det er ikke underkastelse, når man bakker hesten. Det er udtryk for at hesten anser det som en god fidus at bakke, for så får den en gulerod eller også undgår den et træk i tøjlen eller et klap på forbenet eller en finger i bringen eller hvad man nu bruger. Når hesten har erfaret, at den altid får sin belønning (godbid eller ophør af pres), hvis den bakker, når man giver sit bakkesignal, vil den bakke hver gang. Med mindre der er noget, der motiverer den mere for IKKE at bakke. Så er DET den bedste fidus, og den bedste fidus bestemmer, hvad hesten gør. Nogle træneren bakker hesten, når den bliver vild, og så kan det være, den bliver mere rolig. Men det er altså ikke fordi den underkaster sig. Det er fordi den får noget andet, ikke-flugtagtigt at tage sig til. Hesten erfarer, at det er en god fidus at gå baglæns, og så kan det ikke samtidig være en god fidus at bøvle afsted. Men som Tina siger har det intet at gøre med dominans. Heste kan godt bakke hinanden, men det sker kun i trange omgivelser, hvor den svageste hest ikke kan dreje rundt. Så bakker den ud... f.eks. væk fra et vandtrug i et hjørne af folden. Men der er ingen hjørner på steppen, så det er lidt noget vrøvl at hesten skulle tilknytte nogen betydning til det at bakke. Mvh Julie
måde den giver sig på i sammespillet mellem dig og den. Kik på heste der leger i naturen, ingen vil vige hvis de kan slippe for det- fx to hingsteplage der leger rejser sig op ad hinanden i forsøg på at få den anden til at vige et skridt baglæns- når den ene har gjort dette stopper deres leg og de starter måske forfra- E99- er helt uening med dig i at de ikke går lige så meget sidelæns i panik som baglæns- jeg er ofter ude for heste der springer sidelæns væk fra noget end heste der går baglæns når jeg rider og/eller trækker med dem-i den kære parelli´s navn lærer vi at denne adfærd er minst lige så brugt. Der er jo et ordsprog/læresætning der hedder: når man kan få hesten til at gå sidelæms og baglæns for lille signal- kan man få den til hvad som helst. MVh Dorthe
Jeg tror ikke du har læst 99E indlæg ordentligt. Hun skriver at heste oftere løber FREMAD i panik, end de løber baglæns/sidelæns i panik. Ellers er jeg jo rørende enig med Julie (som stort set altid   ) Dog vil jeg sige, at det er muligt at bakke en hest, så hesten nærmest føler det som et overfald. Men hvis man er bare lidt klogere, og lærer sin hest at bakke på en fornuftig måde, så er bak en øvelse akkurat ligesom f.eks. sidelæns.
Jeg var naturligvis ikke ude på at bilde nogen ind, at hesten ikke kan bakke, når den er bange eller vice versa   Kun at man kan stoppe en flugtreaktion med et velforberedt stop/bak-signal. Jeg undskylder for den klodsede formulering. Nu har jeg forresten lige fået en idé til mit næste videoprojekt. Jeg har længe ville flytte mine vandtrug, fordi de netop står i et hjørne, hvor de svage heste godt kan komme lidt i klemme, når vandet har været væltet, og jeg fylder op igen. Så har de alle sammen meget travlt med at drikke, og så kan det ske, at nogle af de store tryner de små. Hjørnet forhindrer de små i at snurre, og så ser jeg MASSER af febrilsk bakkeadfærd. Det vil jeg lige filme lidt af, og så flytter jeg truget og ser, om de stadig BAKKER væk fra vandet, når der er plads til at snurre og gå forlæns væk. Jeg er meget enig med 99E her, og jeg tvivler stærkt på at nogle af hestene vil bakke, når der er plads til at gøre noget andet. Men lad os se. Mvh Julie
mener naturligvis oxo at fremad er primær flugt adfærd- jeg læste det som om at E99 havde skrevet at baglæns var en mere brugt flugt adfærd end sidelæns- her er jeg enig med Julie i at baglæns kan bruges, når de andre muligheder er lukket. Mener stadigvæk at baglæns er en måde den giver sig på i samspillet, både i forhold til menensker og i forhold til andre heste. Det er klart en adfærd der er tydelig i mit daglige arbejde med heste, og jo mere fokus jeg har på sidelæns, jo mere går det op for mig hvad den kære parelli mener- at hans skreven sæting kan tolkes forskellig er mig ligegyldigt. Har jo lært en del mere i USA- det bliver fint at få nogle flere hjem med opdaterninger. MVH Dorthe
Julie, det lyder som et spændende videoprojekt, som jeg gerne vil se resultatet af. Desværre vil det dog ikke give et helt retvisende svar af naturlig adfærd hvis hestene forbinden er trænede i at bakke. Heste bruger jo alt, hvad de har lært, og jeg har flere gange set, at heste i leg bruger positurer og bevægelser, jeg har lært dem under træning og som de ikke kunne eller i hvert fald ikke brugte ret ofte forinden. Derfor tror, jeg, at en hest, der er trænet i at bakke vil bakke oftere end en, der ikke er. Men jeg glæder mig nu alligevel til resultatet.
Det tror jeg, du har ret i. Desværre har jeg ikke nogle heste, der ikke er gode til at bakke i forvejen   Måske heldigvis... ellers kunne det være, de rendte i hegnet, når der var trængsel om vandtruget? Mvh Julie
Jeg glæder mig også til videoprojektet. Og jeg tror Tina har ret i at hestene bruger en bevægelse de har lært, mere end andre. Et eksempel er min gamle Cille, der efter jeg lærte hende at stejle på kommando, ofte har brugt det på folden. Før i tiden så jeg hende aldrig nogensinde stå på to ben, men nu forekommer det jævnligt, f.eks. i går da de blev lukket på græs  Dorthe: Jeg kunne godt tænke mig et lidt mere uddybende svar fra dig om hvorfor du mener hesten "giver sig i samspillet". Hvordan oplever du det?
Jeg startede i efteråret med at springe på en 7 års hoppe, som aldrig før havde sprunget (kun et par gange i løsspring). Hun startede selvfølgelig på et ganske alm. tredelt bid, og det gik rigtigt fint de første par gange. Hun viste meget hurtigt, at hun var helt tryk ved springene (trak fint på dem, og rolig både før og efter spring). Desuden har hun helt klart flair for springning, hun springer mod god teknik, kraft, og bruger ryggen meget (jeg blev lidt overrasket de første par gange..:-). Efter hun havde sprunget 8-9 gange blev det hele lidt morsomt (på den negative måde. Hun begyndte at løbe både før og efter springene. Dette var helt klart bare fordi hun synes, at det var mega sjovt, og hun havde ikke på noget tidspunkt oplevet noget, som hun var blevet utryg ved, og derved løb fordi hun var bange/ville have det overstået. Dette medførte, at jeg for det første ikke havde styr på hende men også, at når hun selv tog styringen (med sin ringe form for rutine på en springbane), så fik hun nogle dårlige spring, hvor afstanden ikke passede o.lign. Desuden var det ikke sjovt for mig som rytter, når en stort springene hest tager styringen. At hun løb, gjorde at hun faktisk også selv blev lidt utryg ved situationen, når hun fik nogle dårlige spring. I samråd med træner, besluttede vi at lægge et trerings bid på hende. Med dette bid kan jeg ride hende helt normalt, hun løber ikke (og hvis hun prøver kan jeg stoppe hende). Jeg kan "komme igennem" på hende i kombinationer, og jeg kan meget bedre kontrolere hende på banen. Dette bid medfører, at både hest og rytter får en dejlig, rolig, runde på banen, uden at jeg skal være voldsom. I dette tilfælde mener jeg, at stærkere bid er løsningen. Hesten får nogle gode runder, og hun er meget mere koncentreret om opgaven. Selvfølgelig kan man altid træne mere grundridning, men det er ikke noget problem på hende, for her er hun ganske sød. Nu har jeg fortalt "min historie". Hvad er dine erfaringer, og holdninger. Selv mener jeg, at man skal ride med det mildeste bid som muligt.
Felur springer med et tre-ringsbid (bruger dog "kun" den næstnederste ring). På den bid kan han næsten styres med en lillefinger. På hans normale tre-delte "maser" han igennem. Jeg har solgt en gammel to-delt pelham til en anden pensionær. Hun havde meget svært ved at holde hesten efter et spring og det gjorde jo så, at hun næsten "red baglæns" hen til en spring for at foregribe begivenhedernes gang. Så kom pelhammen på med en delta-tøjle og pludselig var hesten nem at stoppe. Ridningen blev anderledes og rytteren turde slippe, da hun havde langt større sikkerhed for også at have kontrollen efter springet. Og underligt nok, så rendte hesten ikke, da rytteren slappede af  Man kan jo så prøve, at gå tilbage til det oprindelige bid efter nogen succesfulde springtimer. Men alt i alt, så ser jeg hellere forsigtig ridning på et "skarpere" bid end hensynsløs flåen i et trensebid.
Har en dejlig Oldenborg vallak på snart 4, har trænet ham i HMS under hans tilridning osv. Har brugt det at bakke ham, som en "straf", når han bliver stædig (er han tit)... Det har også fungeret perfekt bla. da han skulle introduceres til at gå ned i vandbad. Når han ikke ville gå længere stod jeg med et konstant træk, hvis han slog fra og bakkede, så bakkede jeg ham mere og bagefter gik vi frem igen. Efter et par gange med at bakke tilbage overgav han sig og gik hele vejen ned og fik selvfølgelig meget ros. Han er bestemt ikke en type der er bange, men bare stædig, så disse små kampe er svært at undgå. Nu er problemet bare, at ligepludselig kan jeg slet ikke få ham til at bakke mere. hvis jeg skal bakke ham, så drejer han istedet for at gå tilbage. Både hvis jeg bruger små tryk, al kraft, store armbevægelser, hopper el. andet... Han er fuldt kommen kold og ser meget ligeglad ud... Han er heller ikke særlig let at få ind fra folden altid, men der er det så bare fremaddriften der er problemet. Det ligner virkelig at han tænker, 'du kan rende mig, jeg bliver her'... Har også brugt bakkemetoden på tur i træktov, når han blev lidt for ivrig og gik for hurtigt, så stoppede jeg ham op, bakkede et par skridt og gik frem igen imens jeg roste ham... Han har været utroligt dygtig til alt, stoppe med det samme når jeg stoppede, bakke når jeg gik hen imod ham og rystede tovet let, hele tiden vige for mig og holde mit personlige rum. Men han virker faktisk bare ligeglad nu... Jeg kunne i princippet hoppe 3 meter op i luften og baske med arme og ben for at få hans opmærksomhed, til feks at stoppe når jeg stopper, og han ville være ligeglad... Nogen forslag til hjælp med dette?
Jeg tror, du kæmper for meget med hesten. Du skriver meget mere om, hvad du straffer med, når han er stædig og hvordan du eksalerer signaler, hvis han ikke gør som ønsket frem for, hvordan du forstærker (belønner) ham, når han gør noget rigtigt. Set fra hestens synspunkt er der ingen særlig grund til at gå med dig ind, hvis hele træningen foregår på den måde. Hesten er ikke din fjende, han skal gerne være din ven, men ved at tænke ham som og behandle ham som din fjende eller modstander laver det netop en modstander ud af ham. Prøv i stedet at tænke MEGET MERE over at rose ham for alt det gode, han gør - enten med godbidder, kløen eller andet, du ved han kan lide. Samtidig skal du også tænke over, at når du bruger negativ forstærkning, så er det ikke, hvor kraftige signaler, du giver, der giver indlæring men hvornår du ophører med signalerne - indlæringen sker først, når du holder op igen. Det kan være nærliggende, når hesten fx. endelig bakker, lige at give den et ekstra skub, så den bakker endnu mere, men vil du lære hesten at bakke for fine signaler, så skal du også forstå at ophøre med ubehag, når han viser den mindste tendens hen imod det, du ønsker for senere at højne kravene. Skru ned for signalerne, så skruer hesten nok også ned for modstanden. Giv ham gode grunde til at gå med dig ind, og til at gøre det, du ønsker dig.
Tak for svaret... Jeg vil sige, at jeg syne jeg roser ham meget... Er stortset stolt over ham hver dag, selv om han måske har været en bølle.. Jeg vil dog helst ikke belønne ham med godbidder, for han er en napper. Det har taget mig lang tid at få det under kontrol, men han gør det stadig når han er irriteret eller keder sig... Mht. negativ forstærkning, så stopper jeg også med presset ligeså snart han giver den mindste smule efter, enten om han kommer frem når han ikke vil, eller om han bakker. Problemet med bakningen, er jo så bare, at han har fundet ud af at ham bare skal flytte forparten, men ikke bagparten... Men vil nok give ret i, at jeg sikkert kæmper lidt for meget... Tror det er pga frygten for ikke, at kunne styrer hesten lige pludselig..
Når hesten napper, behøver det ikke at have noget at gøre med godbidder. Min ene hest bed engang helt forfærdeligt fra sig, og det er den holdt op med nu, selvom jeg hele tiden har brugt godbidder. Der er påvist en statistisk sammenhæng mellem bideadfærd og manglende forståelse for stop- og bakkesignalet. Så hvis du ikke kan bakke din hest, kan det meget vel være årsagen til at den napper. Skulle du f.eks. bruge godbidder til at træne hestens bak, kunne det sagtens resultere i at den også holdt op med at bide. Det er IKKE godbidder, der får heste til at bide i mennesker. Alle mine seks heste (inkl. to plage på 2 år) får sindssygt mange godbidder, og ingen af dem bider. Det er sjovt at læse om din hest, der var så "god til det hele" - altså til at gøre som du gjorde, stoppe når du stoppede o.s.v. Det er nemlig ikke nødvendigvis ret smart at lære hesten at gøre sådan. Jeg kom selv til det med en hest, der var meget følsom og som af sig selv fulgte mine bevægelser. Problemet var bare, at den aldrig rigtigt havde fået lært de primære signaler fra træktovet, så da den pludselig var blevet stor og stærk, og vi en dag blev uenige om retning, kunne jeg overhovedet ikke styre den. Dens opdragelse faldt fuldkommen fra hinanden, og først da jeg havde gentrænet det hele forfra, blev den glad og rolig igen. Mvh Julie PS: Det er ikke en straf for hesten at bakke den - med mindre du bakker den på en væmmelig måde. Og hvis du gør det, kan det være, det er derfor, den ikke vil bakke mere.
Tak for svaret... Det er efter han har været en måned til berider og er blevet flyttet frem og tilbage, at det hele er gået galt... Han går ellers i Hit aktiv stald nu.. og nyder det meget, men det føles bare som om at hans ugidelighed er blevet dobbelt så stor samtidig. Nej bakker ham ikke ubehageligt, men vil stadig gerne ha han flytter sig når jeg ber ham om det. så straf eller ej, skulle han gerne kunne det... han er så dygtig når jeg strigler ham og skal rykke fra den ene side tilæ den anden, der skal jeg bare sige ryk og han gør det med det samme... Sådan ville det os være rart med bakningen... Ved ikke om det har noget med det at gøre, men er også begyndt at træne klassisk dressur fra jorden og det er også efter det, at hans respekt for mit personlige rum er røget. Han vader ind i mig hver gang jeg skal vende ham... Men jeg prøver at hive lidt godbidder frem igen så, det kan være det hjælper bare for en periode...
Selvfølgelig skal han da lystre dig, du skal bare have lært ham det igen. JEg forstår udmærket din angst for ikke at kunne styre ham, lige pludselig. Også derfor er det vigtigt, at du får ham til at lystre dine signaler men UDEN kampe, for hver gang du kæmper, så træner du ham også lidt mere i at kæmpe imod dig... Jeg vil KLART foreslå dig at bruge godbidder til at få genlært, at han skal flytte sig for dig. Så skal han nok få mere lyst... Han har lige været til berider, og så er du også begyndt at træne klassisk dressur - det lyder som meget at skulle vænne sig til for en ung hest. Mon ikke du skulle skrue lidt ned for tempoet og lade ham stresse af ovenpå flytningerne til og fra berider. Han bør IKKE begynde at gå ind i dig, fordi du træner klassisk dressur, tvært imod, så er der noget i vejen med hans forståelse eller dine signaler. Gå et skridt tilbage til det basale, at han kan flytte sig for dig, starte og stoppe og gå pænt, og så start op på dressurtræningen igen... Også når man træner klassisk skal hesten lystre på de grundlæggende signaler, men mange klassiske instruktører glemmer, at hestene ikke er født med en forståelse for disse signaler. God arbejdslyst.
hver gang du vil træne en bestemt ting med ham. Gennemtænk fx hvordan du vil bake ham før du gør det så du ikke kommer til at lave støj overhovedet. Og giv ham tid til at regne ud hvad du vil have ham til og til at flytte på sig i sit eget tempe i første omgang. Alting skal være under kommando kontrol. gå frem/med, stop, bak, drej, sænke nakke/nakke op, spis græs, stå stille, og så videre, alting skal være gennemtænkt og enslydene hver gang. At din hest nemt rykker fra side til side når du strigler er fordi det har været nemt for den at regne ud hvad den skulle fra starten af for at du stoppede med tryk/kommando hvor efter den så bare gør det helt rigtigt hver gang. Heste er ikke modstandsdyr. De gør som vi vil have dem til hvis træningen er letforståeligt og positiv. Når hesten bliver urolig fx. nappe, går sin vej osv så har det tit noget at gøre med at den i bund og grund er forvirret over træningen. Og det viser sig så som en slags modstand, sådan kan det i hvertfald opfattes.. I starten skriver du at du bakkede hesten når den ikke ville gå med i vandet. Det er to forskellige opgaver du forsøger at kæde sammen. At bakke og at gå i vandet. Jeg tror ikke din hest forstod at din bakken fordi han ikke gik med varen slags "straf". Derimod opgav du gå i vandet træningen og gik direkte til en bakkeøvelse.. et hurtigt mix af gå frem(som kiksede) og lige efter bak som måske lykkedes. adskil øvelserne og træn med mindre udfordringer fx. gå frem imellem bomme over bomme, over plastic, igennem vådt grus og når det virker og han reagerer fint i alle gå frem situationer så kan du forsøge dig med vand, og se om din træning er nået dertil endnu. Der kan sagtens komme slør i valsen når hesten har været i en andens træningshænder, det er jo et nyt menneskes regelsæt og individualitet i håndteringen han så skal lære og at han er blevet værre skyldes formentlig forvirring. Fortsæt med din egen træning og stop med at hoppe og bruge store kropsbevægelser. Vær obs på om han virker interesseret eller distanceret til dig. Hvis han er interesseret så fortsæt din træning på en rolig facon med kropssprog mest muligt i nul og brug i stedet en pisk til at nå ud og hen til ham så du kan eskalere dit signal (forsigtigt med vedholdende) uden at skabe spænding pga. angst for din hoppen rundt. Nu hvor han virker døv for alt må du starte med helt bitte bitte små resulater. Dvs at for at du kan få vendt bøtten skal du ophøre alt tryk ved den mindste smule respons, og giv ro på når han reagerer på dig. Du kan starte med bare at få han til at dreje halsen imod dig. og så ros med din stemme på en rolig men glad måde når han opfanger og tolker det du "siger". På det stadie du er i nu, ville jeg heller ikke bruge godbidder endnu, jeg ville først skabe en kontakt igen, så godbidderne ikke virker vigtigere for ham end din træning som han jo lige p.t slet ikke "hører/ser". Men efter et par dage hvor der igen er skabt lidt fokus ville jeg koble godbidderne på, fortsat med stemmen. Du kan godt bruge godbidder i stalden hvor han er god nu. Og ellers hvis han er rolig i træningen og bare lidt lyttende. Måske træner dufor mange ting lige på en gang i og med du er startet med akademisk imens der er lidt kludder i grundtræningen, plus han har været trænet andetsteds. Prøv bare at få styr på gå frem, stop, dreje og vige først, derefter prøv bak igen og SÅ når det sidder fortsæt aka. træningen. Ligesom i akademiskhvor man går frem A B C D og så videre så skal grundtræningen være iorden før man begynder på A i Aka. Du blander flere forskellige træningsformer sammen når du bruger natural horsemanship og noget af McLean også. Jeg ville droppe det N. HMS og bruge McLean da den er mere stabil og mindre flagrende. At bakke hesten er fx. ikke en straf, kun hvis du overdriver dine signaler og giver hesten stress ved det, og altså hvis du bruger det som straf. Ro på signalerne, ikke så meget løshængende tov og ingen flytten ben fra hesten uden forudgående kommando fra dig, elers skal han gå tilbage eller frem eller dreje eller vige tilgage hvor du først havde stillet ham. N. HMS er sjovt og jeg bruger det hvis jeg får en rå måske lidt vild hest ind som jeg ikke ønsker direkte fysisk kontakt til med det samme men ellers fortrækker jeg at være forholdsvis tæt på hesten med kontakt til hesten via tovet og opererer ikke så meget med det personlige rum da det kan skabe unødvendig forvirring ved en ellers modtagelig og rolig hest. Kropskontakt er godt og det giver tryghed for hesten, hvis den ellers ikke flakker vild omkring lige op ad en.. Det var en rodet omgang men jeg er på arbejde og har måtte gå noget fra og til... held og lykke med ham.
Hvad gør man ved en hest der igennem meget langt tid har "set spøgelser" i den ene ende af ridebanen? Han vil ikke derned og spænder op i kroppen. jeg har prøvet at være sød og rolig, jeg føler at jeg har prøvet alt, men ligemeget hjælper det. enten kikker han bare meget eller også vælger han at stejle eller at "stikke af"... Hvad skal jeg gøre? (det skal lige siges at han kun gør det når man rider på ham, aldrig når man arbejder fra jorden).
jeg tror det skyldes rytteren som muligvis "frygter" den ende af ridebanen...jeg har selv haft det samme med en dør som engang haved braget op pga. gennemtræk. hvor jeg var ved at flyve af hesten...men hvis du slapper af og starter med trække hesten rundt nede i den ende hvor "spøgelserne " er, og bagefter får en til at trække dig ned i den ende..så kan du hurtig finde ud af om det er din "underbevidsthed" el. hesten som har et problem med den ende held og lykke 
har selv haft problemet med spøgelser-død træls og ligemeget med hvem der sad på den hest gjorde den det stadig. det eneste jeg har set resultat af er at tsille hesten til at "sove" evt. tage en stol og sætte sig med heste og lære den at sænke hovedet ved at lægge hånden på nakken eller hvad man nu synes virker praktisk. dette ville jeg gøre i omkring 15 min i til fælde af at detr er rytteren der er anspændt skulle man måske prøve det samme fra ryggen hvor den bare står og slapper af,,, gradvist tåttere på det farlige, håber du kan bruge det 
Men hvor er det svært når først kyllingen er kommet op i os. Vi ved det smitter, og personligt har jeg det sådan at jeg nu har fundet en del gode unskyldninger for ikke lige at komme ud og ride. Det kan være blæse vejr, regnvejr, ikke redet et stykke tid o.s.v. Men i morgen vil jeg overvinde frygten, være den leder der skal til. For det er som du siger lederen hesten mangler.
På en springbane rider jeg på alm 3delt - men på jagter har jeg et pessoabid på hyppen. Med det bid svarer han på de halve parader og husker at jeg sidder deroppe. Da jeg prøvede at ride jagt på det alm. sprang han nærmest med hovedet hvilende på krydset af hyppen foran - og det synes jeg ikke var spor morsomt... Vil selvfølgelig helst ride jagt også på det alm bid - men flok instinktet overdøver mig... På ture derhjemme i flok kan han også rides på det alm så jeg ved ikke lige hvordan jeg skal træne mig ud af det... Henry: I dit tilfælde ville jeg fortsætte træningen og få lagt træningen således at hesten hele tiden får noget at tænke over således at den ikke har tid til at løbe. Man kune jo godt frygte at den med tiden evt. også begynder at gøre det samm på dette bid... Kan du ikke lave serier - lægge bomme ind imellem og træne stop efter spring osv f.eks... Men sådan noget er jeg sikker på at du og din træner allerede har i tankerne - så håber det I får styr på hyppen - også på det alm bid.
I mange tilfælde er det eneste fornuftige at få redet noget dressur på ponyen og derved få finpudset signalerne, men jo, der findes også steder, hvor det skarpere bid er den rigtige løsning. Min pony har det f.eks. langt bedre med et gummipelham. Der sker så meget i hovedet på hende, at det er alfa og omega at bidet ligger stille i munden på hende under springningen.
jeg rider selv med 3 rings bid på min hest... han løber simpelthen ud af hånden på mig på tre-delt bid... og for mango er det den rigtige løsning... i dressur rider jeg med tredelt bid, nærmest med en lillefinger...
Jeg synes, det er mere fornuftigt at lægge et stærkere bid på hesten, så man kan koncentrere sig om at få redet en ordentlig runde i stedet for at bruge alle kræfterne på at holde hesten.
med de folk(og med folk mener jeg annerkendte beridere) som putter et pelham ex. i munden på en elevs hest fordi den er for lang? Ikke noget med at hesten er svær at stoppe. Den er bare ikke samlet nok. Tadddaaa det bliver den så lige med pelham. Er det så i orden? Det syns jeg ikke. Her er det dressuren der skal styr på.
lene: nej det synes jeg ikke på nogen måde er iorden...
Jeg er lidt øhhh MEGET måløs over det lene skriver for det har da absolut ingenting med samling at gøre. Det eneste der evt. kommer ud af det er, at eleven kan trække hesten ind med næsen, hvilket er enormt ukorrekr og meget usundt for hesten, men det har jo intet med samling og bæring at gøre da disse ting kommer bagfra??? derfor håber jeg da ikke på at der er nogen uddannede beriddere, som rider med pelham, eller råder deres elever til dette, for at øge samlingen??? Angående trådstarterens spørgsmål, så må jeg tilslutte mig mange af de andre. Et lidt skarpere bid må være at fortrække kontra at man skal sidde og hive og trække i hestens mund. Selvfølgelig skal dressuren være på plads før man kan forlange at springningen kommer til at virke og at man kan springe på et alm. bid er da bestemt at fortrække. Hilsen Gitte
ved da godt at hesten ikke bliver samlet med et pelham i munden, men det føles sådan for en knap så knøv rytter fordi hesten jo så går med hovedet inde og de kan stoppe den!!! Og jo jeg kender til en uddannet berider som har gjort dette ved flere af hans spring elever!
Må tilslutte mig koret om hellere at ride med små signaler på et lidt skarpt bid end store signaler på et mildt bid. Rider selv med et pessoabid i stedet for at bruge mange kræfter på at ride med et alm 2-delt, og det går super godt med det bid. Så er der "hul igennem" og hun venter på mig i stedet for bare at spurte afsted. Linda.
Er der kun to muligheder? At flå i et trensebid eller at lægge et skarpere bid på? Hvad med at lære hesten at reagere korrekt på et trensebid? Det er da efter min overbevisning den bedste løsning. Hvorfor er det vigtigere at komme rundt på end springbane end at Kunne stoppe sin hest i alle situationer? Nu rider jeg ikke med bid, men jeg springer lidt. Jeg fik hurtigt lært min hest at det betyder ros at komme godt over på den anden side af springet, derfor begyndte hun at ville hurtigere over springet, for hurtigere at få ros (ros = mad i vores verden) og trak derfor til. Jeg havde ikke fået forklaret hende at tempoet også har en betydning, det er ikke over springet for enhver pris. Så jeg trænede stop. Trav frem mod springet, stop, bak. Trav, stop, bak. Mange gange. Indtil hun forstod at stop er lige så vigtigt som spring. Så når jeg beder hende stoppe, skal hun stoppe, når jeg beder hende springe skal hun springe. Men hun skal ikke gætte, hun skal lytte. Nu kommer vi fint på springet i et tempo jeg har bestemt, for nu har hun lært at det er lige så vigtigt at reagere på ½ parader, som det er at springe. Det jeg hører jer sige er at det er vigtigere at springe end at stoppe. Det lyder farligt, og det tør jeg ikke! Så jeg træner stop... Og et hårdere bid er ikke en løsning i min verden.
Er enig med Cherokee... Det er vigtigt at lære hesten at lytte efter hvad dens ejer vil fortælle den.. Evnt træne med parade, volter og lign. før/efter et spring, så vil den også hurtigt lære at være mere lydhør og ikke bare spæne derudaf...
Og hvorfor gør folk så ikke dette, lære at RIDE inden de tager af sted til stævner ??? Nu har jeg i 2 dage kikket på diverse rytter på nakken af deres heste, og der er godt nok nogle som ikke rider deres heste som disse fortjener. Det er så ærgelig at se på, fx en super springer, som hopper ærligt, har en idiot af en rytter på nakken. Denne rytter hiver og flår i den stakkels mund, også til daglig, for ellers løb dyret da ikke med hovdet i sky klar til at reagere på næste huk i munden. Hvorfor kan denne rytte IKKE fatte at hun får ikke det bedste ud af denne super ( hingst ) som en rolig rytter kunne få. Jeg var klar til at skrive en check på det beløb hun ønskede...bare for at få den væk fra en så stupid rytter. Jaja hun er nok sød ellers, men ride det var ikke hendes styrke..
Dels så passer det jo ikke, at biddet ikke er hårdere end hånden for enden af tøjlen, som man ofte hører nogen påstå. Nogle bid fungerer bare sådan, at de giver et større ubehag for hesten, når man tager i tøjlen - og så skal man være en utrolig dygtig rytter for at kunne styre den tøjle - og det er ikke nemmere på en springbane end andre steder. Risikoen for at komme ud af balance ér bare større dér. Jeg er dermed ikke tilhænger af, at man bruger skarpere bid for at kunne holde hesten - eller hvilken anden årsag man nu kan finde til at smide et skarpere bid i munden på hesten. Jeg mener sådan set, at hvis ikke man kan ride sin hest rundt på springbanen (og alle mulige andre steder) på et almindeligt bid (todelt, tredelt, whatever), så har man ikke grundridningen på plads, og så skulle man nok få det i orden, før man begav sig ud i at springe.
Jeg tænker at man måske skal lære at lave en ordentlig halv parade?? Så lytter hesten og vil ikke løbe fra rytterens hånd. Man er måske lidt doven hvis man lægger et skarpere bid i munden på sin hest, i stedet for at lære at ride på en ordentlig måde??  
Jeg tror på at man, hvis man forstår at bruge biddet, kan få meget possitivt ud af at vælge et skarpere, eller anderledes bid til sin hest. Jeg synes dog at for mange er for dårlige til at vælge det rigtige bid, hvorved problemet forværres. Det mest almindelige 'stop bid' er treringsbiddet. jeg synes dog ofte at de heste der går med det havde haft bedre af noget andet, da treringsbiddet lidt har en effekt der kan få hesten til at løbe med hovedet nede, hvilket jeg finder sværere end med hovedet oppe, da de med hovedet nede ofte får trukket en ud af sadlen. Jeg tror også på at man kan løse problemer ved at bruge et andet bid og tænke over sin ridning i det daglige. Gør man dette rigtigt vil man kunne trappe ned i længden. Min den skimlede kan jeg sagtens ride på trensebid. jeg gør det ofte til træning. kun ugen op til stævnet går han springtræning på sit 'stævnebid', et waterfordbid. Det er ikke fordi jeg ikke kan ride rundt på trensebiddet, det kan jeg sagtens. men den går bedre, laver et bedre spring og er bedre på tøjlen når jeg har det andet på, så hvorfor skulle jeg dog vælge at ride med trensebiddet. Det ville ikke gå stærkere og jeg ville ikke være nødsaget til at trække vildt meget hårdere. han reagere jo for min halve parade for sædet. Men der har jeg konstateret at waterfordbiddet gør det ekstra for mig og min hest i de 'store' klasser. Til c-stævne i La og også ind imellem i Mb rider jeg gerne på trensebid. Ligesom jeg også ind imellem tager et landsstævne på trensebid. Det jeg synes er forkert ved de mange forskellige bid er at alt for få ved hvilket bid der ville være bedst til ligenetop den hest de rider på i det stadie den er på lige nu. Når først de så har fundet et bid hvor et eller andet virker rundt på banen, så rider de med dette bid i årevis. uanset at hesten ændrer sig til enten det værre eller det bedre. Der må være en mening med galskaben og der må ligge tanke bag handling.
Skal måske lige starte med at skrive, at de var i januar han var til beridder og blev flytte til nyt sted efter at ha været der... han fik en måneds ro efter det og så begyndte jeg så småt på det basale igen, fordi han havde glemt alt... bagefter bomme og nu bomme og klassisk... Han virker på ingen måder overstimuleret... Men spændende er det, at i dag har jeg haft kiopraktor på ham. Han var skæv i nakken, skulderen og lænden... så jeg forstår bedre nu, hvorfor han har været modvillig til alt, han har simpelthen haft ondt, svært ved at gøre de ting jeg bad ham om... (undrer mig så at han er blevet det efter en tur hos beridder og at hun ikke kunne mærke det) Nå men hans sadel, som er helt ny og jeg fik Hubertushuset i Ringsted til at komme ud og tilpasse til ham, havde så også et tyngdepunkt alt for langt tilbage, for tæt på skulderen og sluttede ikke ordentligt til hvor den skulle... Nu blev drengen i hvert fald masseret og knækket ordentligt igennem... vi har fået en masse strækøvelser og skal træne bomme og klassisk og han skal ha en tur igen om en måned, så burde den være i orden... Så jeg håber det kommer til at gå bedre nu...  )
Det er godt, at du fik ham gået igennem og faktisk også fandt noget, som kan behandles. Men husk nu, at få ordnet sadlen også. Hubertushuset kører ud med sadler, men ikke med sadelmager. Deres sadelmager tilpasser sadlen efter butikspersonalets anvisninger, men det er SLET IKKE det samme som at en sadelmager selv kigger på sadlen og tilpasser den.
Ja ved det godt, tænkte jeg ikke på da jeg købte den... Men de får den lige tilbage i hovedet igen på en eller anden måde... Så må jeg lave en aftale med dem om, at de køber den tilbage, med lidt pristab for mig... Den er max blevet brugt en måned sammenlagt... Hvis de kan tillade sig at skrive på deres hjemmeside:
Det er en del år siden jeg sidst har stiftet bekendtskab med deres sadelservice, og jeg ved faktisk ikke, om hun faktisk ER sadelmager. Det kunne retfærdigvis godt være, de tilbød noget bedre i dag...
Nej, det er nemlig lige præcis det, de ikke skal. De har lavet fejlen, så de burde betale omstopning af sadlen af en sadelmager, der rent faktisk har set den på hesten OG dine følgeudgifter til kiropraktor og deslige, men der er jo endnu ikke to torsdage i en uge, så det gør de nok næppe. Men held og lykke med den fremtidige træning af en hest uden ømheder.
større og større op imod den "farlige ende" og forstørre volten en smule for hver dag der går. En dag rider du pludselig på hovslaget i den anden ende og har ikke engang selv opdaget, hvordan du er kommet derhen. Hvis hesten godt ved, at du alligevel ikke helt mener det, du siger, den skal - og du måske er lidt usikker på, hvad den finder på at gøre - ja, så kan du være sikker på, at hesten kan mærke det og "udnytter det". Så tager du en kamp, som er tabt på forhånd - det er spild af tid og gør kun din leder-rolle dårligere i forhold til hesten. En hest man kender og som man er sikker på og som man faktisk ér leder-figur for, kan man godt presse lidt, fordi man ved, hvordan den vil reagere. En hest man ikke er sikker på, skal man hellere "narre" efter "little by little"-metoden. Alting behøver ikke være en kamp om, hvem der bestemmer.
Jeg synes bestemt ikke løsningen er at skælde hesten ud. Der er ingen grund til at gøre ondt værre ved at påføre den yderligere stres. Af årsager som vi ikke kender synes den det er meget farligt, og den ende af banen stresser den. Så skal den ikke skældes ud, men vises at ingenting sker. Jeg er eks. bange for edderkopper. Det er også en fuldstændig åndsvag ting at være bange for, men ikke desto mindre er jeg det. Jeg ville ikke tage det særlig pænt hvis en eller anden skældte mig hæder og ære fra, for at få mig til at ae en edderkop. Jeg ville helt sikkert have det bedre med langsom tilvænning og ros. Du skal ikke rose hesten for at stoppe op og stå stille, men du skal rose den for at tage selv det mindste skridt fremad mod det farlige. For lige at bruge edderkoppe eksemplet igen, skal jeg altså ikke have ros hvis jeg tager benene på nakken og løber skrigende ud af stuen, men gerne hvis jeg tager et skridt tættere på kræet end jeg egentlig var indsstillet på. Min hest har haft helt samme problem, jeg starter ridningen med at lave "stop og gå" øvelser. Ganske simpelt: Gå et par skridt, stop. Hvis hun stopper med megen vægt på tøjlen bakker jeg et par skridt og prøver igen. Hele vejen rundt på banen... Jeg går som oftest ved siden af hende, i stedet for at sidde på ryggen af hende, det gør det lidt nemmere. Når vi har startet dagen på den måde har jeg ikke de store problemer. Hun er opmærksom, men det betyder bare at jeg sætter kravet lidt ned i den ende, så det ikke bliver alt for meget på en gang. Signe
Hesten er et ret økønomisk dyr, og vil ikke bruge kræfter på, at være bange for ingenting. Det gør jo livet meget kompliceret. Sedoj har i en lang periode også set spøgelser - troede jeg. En græstot der blafrede i vinden, var såmænd nok til at bringe anspændtheden og trompetfnyset frem i ham. Jeg har altid givet ham tid til at kigge på tingene, og det var faktisk en lidt dum ting. Sedoj havde nemlig fundet ud af, at hvis han spændte op, fnøs og veg til siden, så holdte vi pause. Jeg mente selvfølgelig ikke, at vi holdte pause, for vi stod jo og kiggede på tingene, men den mening havde Sedoj ikke. Så når han nu spænder op og viger, så presser jeg ham frem med et vedholdende schenkeltryk. Det er selvfølgelig også vældig nemt, når han nu ikke har tendensen til at rejse sig. Hvis hesten stejler, så er det fordi, at den ikke går fremad. En hest kan ikke rejse sig, når den går frem, så let er det. Så at starte på volter, og gøre dem større, så du dermed beholder en fremaddrift vil være en god ting. Derudover skal du også være sikker på, at hesten ved, hvad frem betyder - og når den også vil stikke af, så skal du også have en stopknap installeret. Så find ud af, hvor hestens grænse for det farlige sted er, og hold dig på den anden side af grænsen indtil han er helt afslappet. Mens du så rider rundt, så prøv at ride bare et enkelt skridt længere mod det farlige sted, og fortsæt rundt på volten. Når hesten så kan gå på dette område i afslappet tilstand, så tage et skridt mere ned mod det farlige sted osv. Men hold dig hele tiden på en volte. Sørg endelig for at hesten holder samme tempo hele vejen rundt. Altså den må ikke sænke tempoet ned mod den farlige ende, og den må ikke øge tempoet væk fra den farlige ende. Og det er først, når han kan gå på volten i et roligt tempo, at du kan gå skridtet videre... Ja, jeg kan ikke fatte mig i korthed - beklager.
Ja jeg havde mange tanker i mit hoved, inden jeg skulle ud og ride. Jeg fik i går en god veninde til at ride hende ud, hun kunne godt mærke hun så spøgelser til at starte med. Men hun forlangte venligt men bestemt, at hun skulle fortsætte uden at stoppe. Vupti det forstod hun, hun blev tryg af at den rytter der red hende ikke lod sig skræmme af små skridt til siden eller stoppen op for at se hvordan alting så ud. Jeg så hvordan det gik, og i dag besluttede jeg det skulle være mig der bestemte. Hun prøvede et par gange at stoppe, vige lidt for vand over en bro. Men det der var vigtigst, jeg holdt hovedet koldt, tog et par dybe vejr trækninger og red afsted og efter kort tid på en hest der stolede på mig. Jeg har også været slem til at lade hende stoppe og se på det der var længere fremme. Og den bro med vand under, den trak vi altid over. Om det er min venindes ridning der gav udfaldet, eller min beslutsomhed, det er svært at sige.Men det var vigtigt for mig at se, at hesten var der ikke noget i vejen med.Som min veninde sagde, det der er galt sidder i dit hoved.
Jeg ville starte at gå lidt med den dernede, og træne lidt fra jorden først. Når hesten er tryg der, ville jeg først ride der. Det hjælper ikke noget at blive sur og begynde at sparke den fremad, du må bygge noget tryghed op mellem dig og din hest, på en god måde, så din hest også er tryg ved dig når i nærmer jeg andre "farlige" ting.
Jeg er meget uenig i din løsning. Hvad vil du så foreslå man skal gøre, når hesten, der tydeligt har advaret om sin angst - eller har afsløret rytteren - faktisk gør alvor af sin trussel om at smide rytteren af for at undgå den farlige ende? Finde en rodeorytter eller hvad? En martingale forhindrer nok hesten i at løfte hovedet, men det er symptombehandling, og en hest med martingal bukker fint... Har du selv haft held med den metode?
Julie - jeg er også meget uenig. Du skriver at det 'aldrig er hestens skyld', men alligevel ville du presse den derned og bruge martingal? Camill - et andet råd, er også at starte med at arbejde lidt i den ene ende i banen, altså der hvor der ikke er "spørgelser". Går det godt nok - så vil jeg foreslå, at du roser hesten meget, og går ud af banen igen, hvorefter du evt. stopper træningen. Altså; Du stopper hvor det går godt, roser og giver hesten en god oplevelse med banen, istedet for den forlader den med angst. Når hesten slapper af, kan du arbejde dig langsommere ned mod enden til "spøgelserne". Du kan også prøve, at når den nærmer sig enden - så fører du den tilbage til den anden ende, eller bakker den nogle skridt baglæns. Altså når den går mod den ønskede reaktion. For mig at se, er det ihvertfald vigtigt, at hesten hver gang den har været på banen - slutter med en god oplevelse. Og det er uanset om i har arbejdet i enden med spørgelser eller ej  Vær glad for små fremskridt, og stop når det går godt 
anderledes på det. Det behøver ikke være rytteren som er bange for at ride ned i den ene ende af ridebanen. Rytteren har simpelhen "forladt" sin hest, den har ingen leder mere og når den ikke har en leder mere begynder den at passe på sig selv. Det selvom du sider på ryggen af den og er sød og rolig. Du har med andre ord ladet dig "transporteret" rundt på ryggen af hesten og ikke redet den. Nej, der ingen nem løsning. Du skal tilbage til der hvor du bestemmer lidt. Du skal så til at ride. Du skal bestemme hvert et skridt og hvor den ser hen. med ander ord "den skal blive hos dig" og ikke se efter spøgelser, heller ikke hvad andre laver på banen eller uden for banen. Held og lykke med arbejde. VH CDC
Hvis min hest bliver bange, som han ofte hør, vender jeg ham om lige på stedet og så rider vi frem og tilbage indtil han fatter at der ikke er noget at være bange for. Man skal tage styringen og fortælle ham, at der er virkelig ikke nogen stor farlig tiger, bagved de store wrapballer, stenen eller træet.. Før der lod jeg ham også stoppe op og kigge, og så kunne vi stå der i 100år.. Nu forlanger jeg, at han dælme skal gå videre, selvom man er lige ved at tisse i gamascherne af skræk, men that's life prulle hest... Aldrig pylre! Men gerne ros, når dyret med bævrende ben bevæger sig fremad.
Jeg synes, det bedste er at ride videre, så vidt muligt i samme takt og tempo som man hele tiden har gjort, og som om der ikke er noget at kigge på. Jeg rider for tiden en hest, som kigger meget og gerne vil stoppe op og vige bort. Jeg synes, at det hjælper rigtig meget at drive lidt på hesten og samtidig siger jeg som regel den der lyd... hm hvordan skriver man den.. altså slår smæld med tungen i takt med traven (hvis man nu rider i trav - det synes jeg som regel er nemmest) for at hjælpe med at holde takten - det plejer at virke godt, efter en omgang eller to er der ikke noget mere. Håber du forstår, hvad jeg mener. Sådan som jeg tænker det, så vil både ros (inden hesten er afslappet og gået forbi) og skæld ud bekræfte hesten i, at her er en grund til at reagere. Ved at bede hesten om at fortsætte fremad så retter man den egentlig bare og fortæller den, at den ikke skal reagere, men blot fortsætte uændret. Og som flere andre har skrevet, så kan man starte med at ride volter og altså ikke ride hesten hele vejen ned til 'det farlige' i første omgang. Det gode ved denne metode er netop, at man undgår at få de her stop og i stedet bevarer takt og tempo. Mvh Anna
Åh, hvor jeg kender det  Lulu ser konsekvent lilla smølfer nede i den ene ende af banen...og korttidshukommelsen er desværre ikke så god, at mussedyret kan huske at hun rent faktisk endte med at gå afslappet forbi dernede dagen før...sååååk!  Hver dag starter med "vild" panik-venden rundt på en fem-ører-fnysen når jeg rider ned mod den farle ende (såvel med løse tøjler i skridt, som i trav). Jeg er så bestemt og rider  . Prøver hun at vende, har jeg fat i hende med udvendige tøjle og indvendige schenkel, for at holde hende på plads på hovslaget. Smutter hun alligevel fra mig, laver jeg resolut en volte, og prøver igen. Jeg skælder ud med stemmen hvis hun går i selvsving, og roser når hun går afslappet forbi. Ens tålmodighed bliver godt nok sat på en prøve, især når det altid ender godt, og hun kan gå forbi dernede som intet var hændt...grrr! Det har så resulteret i, at jeg har udviklet Nordsjællands bedste knæslut  Jeg kan i øvrigt også anbefale den med at ride en volte i den "sikre" ende, som du gradvis gør større - pludselig kan man ride i den "farlige" ende. Jeg har også haft succes med at ride øgning i trav ned mod den farlige ende, og korte ned til meget kort trav   hesten begynder at kigge og spænde op - det kan i hvert fald holde Lulu beskæftiget et langt stykke henad vejen. Tror måske denne type heste hurtigt keder sig - så en masse øvelser til at holde deres koncentration, og afvekslende træning er måske også en stor del af det...? Håber du finder en løsning der virker!    Christina
heste, der er lette at styre på en springbane, fordi de lærer halve parader. Nogle heste og ponyer har bare rigtig meget fut bag i, når de kommer ind på en springbane. Skal man så bare lade være med át springe på den? Hmm?
Men man skal bruge biddet med omtanke. og jeg tror på at man ved rigtig brug af et skarpt bid kan få lært hesten at vente så man i længden kan trappe ned.
Jamen det optimale er da at kunne ride sin hest på trensebiddet overalt... Nu siger du at grundridningen skal være iorden - men flere jagtheste der er uddanede dressurmæssigt til M-niveau (og nej - ved godt at det ikke direkte er = at de har grundridningen iorden) rides heller ikke på et trensebid da de også bliver så opstemte på jagt at det bliver et rarere ridt (for begge parter efter min mening) at de får et andet bid i munden og derfor ikke lægger sig på biddet med et konstant træk hele vejen rundt... Selv kan jeg jo så godt lide 3-rings bidet idet jeg synes det må være noget af det "behageligste" trods alt at have i munden (her tænkt med løs tøjle)
Har du nogen sinde set ludger, rodriggo, otto becker etc. til daglig træning, eller bare til 'distriktsstævne'? Mange af dem rider kun med de skarpe bid i Ma og S, specielt tyskerne rider aldrig med skarpe bid i de små klasser, og det er af en specielt grund. i tyskland rides alle klasser op til og med hvad der svarer til Mb herhjemme, på trensebid. Man må slet ikke ride på andet. Jeg tror skam også sagtens mange af dem kunne nå rundt i S på trensebid, men de har bare fundet ud af at deres heste springer bedst på et eller andet fancy bid og derfor er det naturligvis det fancy bid de rider med ved store shows. Vi ser jo kun de store shows i fjernsynet og tror derfor naturligvis at det er det bid de altid rider med, for vi er vandt til fra lille danmark at hvis man en gang har hældt en pelham i munden på dyret, så er det pelham den går med.
Som sædvanligt er jeg enig med Line´s gode indlæg..  Jeg rider de fleste af mine heste på trensebid.. Ikke fordi jeg synes det er "finere" men simpelthen fordi det er det bid der giver mig den bedste følelse af kommunikation med hesten.. Problemet med de fleste "stærkere bid", synes jeg er, at de fleste af dem har udveksling/glidefunktion.. Som pelham stangen og treringsbidet.. Hvis jeg har sådan et på, så føles det som om anholdningerne sker i bidet, og som Line også skriver, så har det en tendens til at få hesten til bøje for meget på nakken... Og jeg vil jo gerne have hovedet  , når de skal springe..  Mit favorit, skarpere bid, er et gag bid hvor jeg rider med 2 tøjler. Det er et almindeligt bid inden i munden, men gag-tøjlen løfter opad i bidet.. Når man rider med 2 tøjler kan man bruge den almindelige tøjle størstedelen af tiden og så skrue lidt op via gagtøjlen når der er behov, og så fortsætte på den almindelige tøjle bagefter.. Det sender også en i retning af at man senere hen kan ride på et almindeligt trensebid igen  Jeg synes ofte at 3 ringsbidet bliver brugt på heste der er meget tunge på tøjlen.. Det synes jeg er lidt forkert, da de oftest er tunge fordi de trækker ud på forenden.. 3 ringsbidet hjælper lidt til med at bøje nakken, hvor disse heste måske i stedet havde brug for at blive løftet fortil og tippet om på bagenden, for at blive lettere i hånden.. Så udvikler det sig måske til at man får brug for endnu mere bid i fremtiden, fremfor at bruge det skarpere bid, som en mellemstation og et træningsredskab..
Jeg mener godt at man kan begynder når de er 3½ år, selvfølgelig skal man ikke overdrive, jeg mener klart at dressuren skal være godt med inden man begiver sig ud i at springe. Men lav f.eks en masse bomarbejde i trav. små kryds er også godt med bomme foran så afstanden er lagt. Jeg mener ikke man skal springe i hver uge, langt fra men som lidt afvæksling er bomarbejde og små kryds ikke af vejen. Hvis man havde tænkt sig mere syntes jeg man skal vente til de er 4 år.
-og ikke generet at at vokse og ellers rimeligt ridelig plejer min regel at være at man må springe fra årsskiftet til det år den fylder 4 år. Så passer det ca med at den er klar til diverse 4 års klasser det år, med mindre den igen begynder at vokse meget eller bliver skadet. Tine
Hej Line Rider en 4 års hoppe og vi springer ca. hver 14 dag og det er ikke store spring, men vi startede med at ride over bomme på jorden og da hun ikke syntes at de var farlige mere, begyndte vi med krydsspring. og hu-hej hun syntes det var sjovt. Starter stadig med bomme på jorden og krydsspring inden vi flyver over et stationært spring. Husk ikke at presse på med højden man kan memt blive grebet, når det går i flyvende stil henover. Hilsen Lizzi
Alt det der kunne jeg godt lige se for mig. ti hi   Det er da også en mærkelig verden... Spændende med teorierne omkring indlæringen i de forskellige opgaver som sådan en hit stald byder på.. Måske var kraftfoderet også en stærkere "motivator" for at blive og spise end wrappen var i forhold til de andre nye ting som "fik birdie til at flyve..." Du skulle næsten have filmet det 
HIT stald så har hestene altid været hurtigere til at lære at gå i kraftfoderautomaten. Jeg tror alt andet lige så er kraftfoder bedre madmotivator end wrap. Desuden er der som regel mere ro i kraftfoderautomaten, den er placeret et roligere sted, bag stalden bag en bakke, afsides vejen og der er ikke en nabohest ved siden af. Vi har en fuldblod der brugte lang tids træning og tilvænning at gå i høautomaterne, men den var også taget ud af løb pga traumer med startbokse på galopbanen. Men det lykkedes til sidst med hjælp fra en klikkerekspert   . MVH Christina
Jeg kunne godt tænke mig at høre lidt (læs; meget) om distanceridning. Ja, jeg er fuldstændig grøn inde for faget. Men jeg har en rabarber som måske kunne overveje at gøre de danske veje usikre... Så ville gerne høre lidt om projektet... Helst "løst skrevet" i stedet for et link til en facts-side.
Du kan komme ud på ret trafikerede veje i kortere tid ad gangen. Så en trfikvant hest, der ikke går i panik ved synet af en lastbil vil helt bestemt være at foretrække. Ruten er markeret med enten strimler, kornpletter, kalkpletter eller lignende. Du skal have markeringerne på din højre side. Der findes ruter fra 5-120 km. De findes vidt omkring i hele Danmark, så der burde være et ridt inden for rimelig afstand af dig. Det er en god idé at ride afvekslende ridning. Jeg vil sige, at op til en 20-30 km. kræver det nok ikke den store special træning. Men her vil jeg gerne henvise dig ind til distanceridning.dk, hvor de har en artikelserie om træningen. Jeg har dog selv redet op til 60 km. til distancestævner med almindelig rideture i skoven og dressur samt spring. Jamen det er jo helt afhængig af hestens kondition og rutens beskaffenhed, men alle tre gangarter bliver som regel brugt over hele turen. Nogle kan holde til at trave i flere timer, mens andre bedst gør sig galoppen, og så det gælder om at kende sin hest, og vide, hvad man akn forlange af den. Der findes forskellige former for tidsangivelser. Vi har f.eks clear-round, hvor det blot gælder om, at komme i mål inden for en bestemt tidsramme. Ofte fra 7-8 km/t som minimumshastighed og en 12-14 km/t som maksimumshastighed. Det er jo så i gennemsnit. Så findes der idealtidsklasserne, hvor det gælder om at ramme en bestemt hastighed i gennemsnit. Idealtiden ligger som regel på en 9-10 km./t så vidt jeg husker, men det afhænger igen af rutens beskaffenhed og længde. Og så er der fri tidsklasserne, hvor der kun er en minimumshastighed, og man må ride så hurtigt igennem som man kan. Du må ride alene eller sammen med op til to andre. Deruder er det jo tilladt at slå sig sammen med nogle på ruten. Der er dog også klasser der bliver startet som massestart, hvor alle tager afsted på samme tid - og som regel med en master de første kilomtre. Dyrlægetjekkene sker inden og efter ridtet. Ved ridt over 40 km. er der også dyrlægetjek undervejs med tilhørende pause. Inden ridtet bliver hesten tjekket for haltheder, ømheder, dehydrering og andre almene sundhedstegn. Hesten skal være sund og rask for at få lov til at starte, og med en puls på under 60 slag/min. Efter ridtet bliver hesten tjekket for de samme ting, og igen skal pulsen være under 60 slag/min. Man har 20 min. fra man kommer i mål til at man skal melde til dyrlægekontrollen. Det er nøgagtig det samme der sker, når der dyrlægekontroller undervejs. Man trækker ind i vetchecken, og dyrlægen måler så hestens puls, lytter til tarmene, tjekker slimhinder ved at kigge i øjnene og trykke på hestens tandkød. Derudover bliver der så gså tjekket for dehydrering ved at rykke ud i hestens skind. Derefter går mønstringen så igang. Hvor man først trækker hesten i skridt væk fra dyrlægen og tilbage igen. Og derefter igen i trav. Hvis hesten i en af disse dyrlægekontroller ikke er sund og rask eller står med en puls på over 60 slag/min. så er man diskvalificeret. Der kan også være pulskontroller undervejs, hvor hestens puls bliver tjekket, og man helle ikke får lov til at forlade området, hvor hestens puls er under et vist antal slag/min. Det var der ihvertfald dengang, hvor jeg startede. Jeg håber det opklarede lidt...
Endelig er tiden kommet, hvor Taipan er kommet i gang med sin genoptræning efter at have stået i 2 år... Skulle have været i gang indtil flere gange, men hver gang er der kommet noget på "tværs" -   pga spat'en i højre has, men alt muligt andet... Men nu - ja, nu er han kommet i gang og skal til at trave. Men men men - da han har stået såååå længe, så er muskler og sener jo ret så stive og balancen er heller ikke for god... Har et genoptræningsprogram fra den tidligere hest, som jeg blot forlænger rent tidsmæssigt, men her står ikke noget om "afslappethed" eller i holdning, bæring m.v. Hvordan skal traven være? Skal han blot trisse stille og roligt i trav eller skal han gå samlet?
er en rigtig god idé at gøre som på de unge heste? Frem og ned og i et godt men roligt tempo? Måske det vil være godt at ride ligeud i starten, f.eks. i skoven, indtil han er i bedre kodi og balance?
tempo fremad og lad ham så søge frem og ned, så han slapper af og finder balancen, rid gerne letridning, da det hjælper ham til at finde en bedre balance når du ikke hele tiden sidder tungt på ham.. Rid også gerne ud - enten i skov eller på vej. Kira
Takker for jeres svar. Pyha, så gør jeg da ikke noget forkert, idet jeg faktisk også gør, som I skriver/foreslår... Vi rider kun lige ud, frem-ned og let-ridning. Og jo, I har ganske ret - en tur "ud i det blå" vil være gavnligt for hestens sener, muskler m.v., men desværre er hesten en endnu større "kylling" end jeg - forstået på den måde, at han spænder totalt op og er parat til at vende mulen hjemad, også selvom han har følge af en anden hest... blot det at komme op ad indkørslen (som er lidt over 100 meter) kan tage rigtig, rigtig lang tid og de flotteste M-dressurøvelser vises  Igen, tak for svar - dejligt, at vide, hvor man kan henvende sig 
Jeg var selv lige ude på folden og tjekke hegn/strøm i dag. Jeg holder selvfølgelig hele tiden øje med hvor hestene er og på et tidspunkt kommmer min næsten 2 årige frieservallak løbende efter mig ude i "hovslaget" langs med hegnet, hvor jeg jo går og tjekker strømtråden. Så må man tænke hurtigt. Men jeg flytter mig nu ikke og siger bare hårdt nej og han strejfer mig kun med skulderne, hvor jeg altså lapper ham én på bringen. Blev egentlig hverken forskrækket, bange eller sur. Bare irriteret og opsat på at det skulle han dælme ikke finde på én gang til. Men hvad har du gjort, hvis din har lavet sådan et "nummer"? Tror min gjorde det fordi jeg havde taget grimen af ham en håndfuld minutter tidligere pga han er ved at få lidt gnavesår...og der kunne jeg godt mærke at nu følte han sig lidt mere fræk..   Så han har ikke ville løbe mig ned i en ond mening, men nok fordi han ville "lege". Han var forinden også pludselig lidt mere "nappe-trængende", bare fordi han nu var "au-naturel", min lille bandit 
Jeg havde helt klart markeret mig, som du har gjort. Den er nød til at se dig som lederen, og denne løber man absolut ikke ind i uden en irettesættelse. Havde du ikke sat dig respekt kan det være, at det vil være en fuldtræffer næste gang og det er for farligt for dig.
du har fået ham væk på- hesteadfærd som nappen og den slags har IKKE hjemme i selskab med mennesker- derfor er det vigtigt at du får fortalt ham det på en god og respekt fuld måde, som du netop gjorde- jeg havde en gang en hest som løb folk over ende- den havde desværre nok sluppet afsted med det nok gange til at den havde fået det ind som acceptabel adfærd, det er dels farligt og dels næsten umuligt at slippe af med når det er kodet ind, den kunne holde fint afstand fra mennesker, men så lige pludselig kom den. Flere hingste har ligeledes sådan en adfærd og de forsøger meget tit at få "magten" på denne måde. MVH Dorthe
Han ville jo nok have godt af en jævnaldrende drengerøv han kan krudte af på og løbe ind i. Min hest har løbet mig ned 2 gange, men ikke på den måde og med overlæg, den ene gang så han mig ikke, den anden var jeg så dum at gå foran ham på en smal sti hvor han så blev bange for noget/gren i rumpen? og bare satte af i panik. :Pia
da jeg købte min frieser i vinters var han stadig hingst, jeg skulle så for første gang prøve at have ham med over i ridehuset efter knapt 2 måneder, jeg trækker så lidt rundt derinde for han lige kan se det hele, men pludselig bliver han forskrækket nede i den ene ende, og før løbet mig ned og jokket på mig. Men har aldrig gjort det siden, da han bestemt blev meget forskrækket over det.
Ja, det er da dejligt at høre jeg ikke har været helt galt på den så. Men han har nu heller ikke forsøgt sig på det siden, selvom jeg helt bevidst har bevæget mig ud på folden igen for at tjekke hegn, da der ikke var 100% strøm hele vejen rundt..men han begyndte ikke på noget tidspunkt at løbe. Dog har jeg måtte sige til folk at de ikke skal løbe på folden og slet ikke når de går/løber væk fra hestene, fordi Romeo synes det er sjovt at løbe efter..   ...troede ellers kun det var Bjørne, man ikke måtte løbe væk fra   Måske min dreng tror han er en bjørn?...Nej, det er selvfølgelig ikke acceptabelt uanset..men helt klart skal han sættes på plads og jeg er bestemt opsat på at han ikke skal løbe om hjørner med mig. Desværre er han slet ikke "bange" for longepisken. Jeg kan vifte den så tosset jeg vil og han kommer stadig bare luntende hen til mig. Den er også lidt klodset at gå med, når man skal have lidt andet med ud for f.eks at tjekke/reparere hegn. Men vil da helt sikkert overveje at have træktov om nakken...eller købe mig en lille pisk jeg kan have pakket ned i støvlerne eller buksekanten..så kan han jo altid få et lille lap på bringen eller numsen..  Men han elsker at løbe sammen med folk der kommer løbende ude på vejen, hvis han står deroppe og han er begyndt på at komme mig travende imøde, hver gang han ser mig...så måske det er derfra han har det..han vil bare "være med" tror jeg..og den pågældende dag var jeg nok kommet så langt væk fra ham at han måtte sætte tempo op, men måske glemte at stoppe..ja, hvem ved...historier/forklaringer kan man have mange af.. 
Næææ...Eva..min Romeo er langt fra en bisse og ved ikke hvor mange tråde du har talt..men det er da vist kun et par stykker. Og som de fleste hestejere (går jeg ud fra, hvis man da er lidt nysgerrig på andre træningsmetoder end ens egne) søger jeg indimellem at høre fra andre mht til træning. Jeg har kun mig selv herhjemme..så måske nettet bliver misbrugt, men læser man ALLE mine tråde og specielt nærlæser dem jeg skriver vedr træning så synes jeg bestemt ikke min dreng fremkommer som bisse. Han er det sødeste og tager alt med den største ro. Han er en legetrold og prøver indimellem grænser af. Men ja..han er altså stadig en "baby" og det synes jeg er meget naturligt. Jeg vil bare det bedste for min hest, specielt mens han er mest sårbar for indtryk, så hellere spørge én gang for meget end for lidt. Romeo er altid den nederste i hirakiet på folden, når der er andre heste. Men tror da han er blevet opgraderet siden vi fik vores pony. Og alligevel har han ikke ændret sig overhovedet overfor os. Så se ikke min indlæg og spørgsmål som om han er et problembarn. For jeg skriver sjældent først når hesten er et problem, men hellere aller første gang jeg oplever noget nyt/noget jeg gerne vil be-/afkræftes i, så jeg undgår at han går hen og bliver til et problem. Vi kan også sagtens hente de andre heste ind fra folden uden bøvl med Romeo. Han følger som regel lidt med noget af vejen, specielt hvis de kun er 2 heste på folden, men det er aldrig et problem.
Min forrige hest Roman kunne være MEGET nervøs og han løb faktisk lige direkte ind i mig en dag på vej ud af ridehuset. Først ville han ikke ud - og da han endelig bestemte sig, foregik det i fuld firspring - lige ind i mig !!! Det var kun sekunder, hvor jeg hang i tøjlen under hans hoved uden nogen forbindelse til jorden, men det føltes som laaange minutter. Det er noget af det mest ubehagelig, jeg har oplevet - og det sidder stadig i mig!!! Jeg var gul og blå på den side af kroppen, hvor han ramte mig. Sys
Tja, jeg skrev jo ikke han rendte ind i mig. Han traver den pågældende dag efter mig og drejer af lige som han er en håndsbredde fra mig og i det han drejer af mærker jeg lige hans skulder. Så løbe ind i mig har han aldrig gjort. Men gav ham jo alligevel en irettesættelse for at markere. Måske en hest løber ind i én, når den rent fysisk ikke gør det? Hmm...den skal jeg lige tygge lidt på. Min logik siger mig nu engang at løber en hest ind i dig er du ikke i tvivl, fordi så mister man som minimum balancen. En hest har i min verden en ret nøjagtig forståelse for hvor den er og har hele sin krop. Så hvis han ville rende ind i mig/være bisset, så tror jeg ikke der havde været nogen tvivl. Men forstå du det da bare som du selv vil. Det ændre jo heldigvis ikke på virkeligheden uanset om jeg får den skrevet 100% forståeligt eller perfekt=letlæseligt for alle.  Nå, men man kan jo heller ikke forlange 100% anvendelige svar/indlæg, når man ikke kender hinanden og ikke selv har været der, hvor det sker. Så helt ok. Hvis du har forstået det på den måde det lyder til du har..så er det vel ikke så underligt du tror jeg er mindre sindsforstyrret og har en bisset hest uden opdragelse. 
Min gør det aldrig. Han kommer geren hen og snakker/nusser, men ikke andet. Alt foregår i stridt. Men hans foldkammerat kan finde på at gøre det. Og han kommer gerne bagfra, og noget voldsomt. Ham vender jeg mig gerne om imod, "puster" mig op og råber bestemt NEJ af ham. I hvert fald når jeg ikke har tov med. Ellers svinger jeg med det, samtidigt med at jeg "puster" mig op og råber bestemt NEJ af ham. Når jeg har Milan i hænder, ja en hver hest faktisk, så går jeg ALTID ved dens skulder. Jeg ved at Milan hopper VÆK fra mig, hvis han bliver forskrækket, men hvorfor tage chancen? Engang dummede jeg mig, ogkom til at gå foran ham... men da det blæste, og han blev forskrækket, hoppede han ind i mig. 100 % min fejl, som jeg ALDRIG gentager. Jeg går ved skulderen, og holder øjne og øre åbne  Milan har det lidt i perioder, hvor han let bliver irritabel på mig, og syntes at alt hvad jeg beder ham om er helt forkert... og så markerer han med tænderne. Han har aldrig bidt rigtigt, men markerer. Det resultere i et klap over mulen, og at jeg "puster" mig op og råber bestemt NEJ af ham. Min hest har respekt for mig, men er stadig unghest, og vil gerne prøve grænser en gang imellem.
ja så går vi snart igang med den nye ridebane, som er sat til at skulle være 20x60. den kommer til at ligge modsat den gamle bane og derfor bliver der ca 20x20 m. tilbage af den gamle bane, som jeg så vil ha skal blive til en rund bane hvor der kan longerers. Men hvad er den bedste str. på sådan en rund bane. Der kommer højt hegn rundt om, så man kan træne uden longe. Gode ideer modtages med glæde.
Nu har du jo større heste end jeg, men jeg er lidt ambivalent. Jeg synes 20x20 er for stort til løslongering fordi man ikke kan nå ud til hesten. Måske fordi jeg ikke bruger longering = centrifugering, men meget fredsommeligt arbejde hvor jeg har meget kontakt med hesten og skal kunne flytte skulderen på den fx. 15x15 som jeg har er rigtig fint til at arbejde løs med mine "ponzer", men til gengæld for snævert til galoparbejde med mindre de er i rigtig god form - og jeg tror måske Herman ville få lidt problemer på så lille en volte? :Pia
Jeg ville lave den med en diameter på ca.16 -18 meter
jeg har selv undersøgt det lidt og er blevet rådet til at anlæge en på 18 meter, har arbejdet lidt i en på 16 meter med den lille hest 160 og kan godt se den skulle værer lidt stører.
I øvrigt behøver den jo ikke være rund. Jeg foretrækker lige sider. Hvorfor ikke starte med de 20x20 firkant (så hedder det bare en picadero   ) og se hvordan det går. Evt. teste 16x16 bare med noget bånd og tentorpæle. Så kan I lave en permanent indhegning når I har fundet størrelsen til jeres heste og arbejdsopgaver. :Pia
Vi fik anbefalet en diameter på 18 meter, da vi har store heste i stalden. Linda.
Jeg ville lave en på 13 meter i diameter, men jeg har jo også levet i et cirkus hele min ungdom  Manegen er altid 13 meter i diameter i et cirkus - over hele verden. For flere hundrede år siden blev det beregnet at skal man have en god balance og udnytte centrifugalkraften (staves??) bedst, til akrobatiske øvelser til hest, skal manegen være 13 meter til en galloperende hest. Mon ikke hesten selv drager fordel af dette??? Conni
Som følge til mit seneste indlæg om trailer-loading og binding til bagbommen: Jer der gør det,   gør i det? Hvilke slags knude binder i, så man er   på den ikke går op?  trailervandt mener i en hest bør være, for man kan køre med den sådan? Hilsen Zandra
Mht. knuden så kan jeg ikke fortælle det, for jeg ved ikke hvad den hedder. Det er sådan en gammel Parelli knude jeg plejer at binde. Og den bruger jeg også til hverdag når jeg binder mine heste. Nu kører jeg kun yderst sjældent med heste der ikke er 100% trailervant, det er kun i yderste nødstilfælde hvor der ingen vej er udenom, at jeg er til at overtale... Og hvis hesten er 100% trailervant, kan man godt binde den til bagbommen. Når jeg siger trailervant, så mener jeg en hest der kan gå fuldstændig afslappet ind i traileren, stå fuldstændig afslappet derinde uden der er lukket bag, og uden at den prøver at komme ud, og stå fuldstændig afslappet under kørslen. Kan den det, så vær ikke bange for at binde den til bagbommen. Kan den ikke det, ville jeg ikke køre med den.
Jeg har faste kæder i traileren, så jeg ikke skal sidde hele vejen og bide negle i frygt for at knuden er gået op. Du kan købe færdiglavede kæder til traileren i mange ridebutikker
... binder man hesten til bagbommen? - og hvad er formålet? Hilsen Sif
Jeg undrer mig ofte når jeg læser om hvordan nogle folk træner deres heste i springning, De springer 130-140 til træning,og ekstremt meget mindre til stævner. Hvorfor (!!!) ? Skal man springe så højt til træning, det er da at tage modet fra dem, når man ikke engang springer noget nær så højt til stævner. det er da meget bedre at springe små spring til træning. og så øve temposkift. kontrol iosv. Hvis de kan hoppe højden er det da ikke nødvendigt at træne hver gang?
Jeg tror at det skyldes, undskyld jeg siger det, at folk tit pynter på det. Enhver kan jo sige de springer sådan til træning, men ingen kan jo kontrollere det. Det, eller også har de ingen ide om hvordan 130-140 ser ud. Derudover er der trænere som synes det er fedt at banke deres elever op over et spring på de højder, men hvad nytter det når en bane til stævner består af 8 -12 spring? Nogle vil sige at det giver selvtillid, at vide man kan hoppe de højder, men hvad nytter det, når man ikke kan kontrollere hesten efter spring nummer 3 eller 4? Jeg har også set videoer her inde af folk der stolt viser de kan springe 130 140(gerne efter en 2, 3 eller 4 refuseringer). Men kønt er det ikke. Jeg krummer tæer og er rædselslagen for hestens ve og vel. Så ganske almindelig uvidenhed tror jeg ligger til grund for det. Lene
det bedst med at springe lidt højere hjemme, og så lidt mindre ude. F.eks. ride LB (enkelte LA spring) hjemme, og så starte en LC ude. Hesten er nok ligeglad, når det er i disse størrelsesforhold vi taler om, så så længe det er i de små klasser, så er det kun af egoistiske grunde. Skulle jeg springe en MA så nytter det jo ikke noget, at jeg kun ligger og træner 120 spring hjemme, her ville jeg sige også for hestens skyld, skal der lidt højde på. Jeg skal ikke kunne sige det, men en hest der ikke er vant til at gå den højde spring, vil måske blive overrasket eller i værste tilfælde pådrage sig en skade, fordi den ikke er i form den højde. Det skal siges at jeg ikke springer MB/MA eller derover, så dette er kun af min egen overbevisning, og ikke erfaring 
Ja jeg giver delvist ret. Det duer jo som sagt ikke, at træne mindre spring derhjemme, end man starter til stævner, men der er jo heller ingen grund til at springe 140 hjemme og så starte en LC til stævner. Der synes jeg også, det er bedre at træne temposkift, galopchangementer, mv. Det gælder om at få tingene til at passe sammen.
Hej alle nu står jeg i det problem min lille plag har fået meget stramme sener af at stå stille her i vinters, og pga. vokseværk. hun går meget dårligt (ikke hun har ondt) men hendes gang er blevet VILDT kort bagtil. jeg har fået afvide hun nok skal vokse sig fra det, men nu hænger det sådan sammen at vi skal til roskilde dyreskue og andre udstillinger i sommerens løb, og når hun går så dårligt bagtil er hun dømt til bagerst i rækken..! hvordan kan jeg "løsne" hendes sener op så hun ikke er så kort? har vist hørt noget om det skulle hjælpe at gå på hårdt underlag LANGE ture. men synes ikke rigtigt det hjælper (eller også har jeg bare givet op for hurtigt   ) håber nogle vil komme med gode råd..!
Signe, senerne er musklernes "ender" for at sige det lidt poppet: Altså musklens tilhæftning på knoglerne, som gør det muligt at overføre energi fra muskelsammentrækninger til bevægelse i skelettet. Når en muskel trækker sig sammen, og bliver kortere, trækker dens sener i de knogler, den sidder fast på, og leddene bøjes og strækkes på denne måde. Alle led har bøje og strækkemuskler, som bøjer og strækker dem     Hvis en bøjemuskel bliver stram og kort, kan dens led ikke strækkes ud ret meget, for så kan strækkemusklerne ikke udføre deres arbejde. Det er faktisk ikke senerne, der bliver stramme som sådan. De er allerede ret stramme og kun ca. så elastiske som malertape på en rask hest. Al "strækket" sidder i virkeligheden i musklen, så det er den, du skal fokusere på. Når heste får seneskader, er det tit fordi senens muskel er kort og stram, og så skal senen strække sig i stedet. Det kan den ikke, og så begynder tilhæftningen på benhinden at blive beskadiget. Jeg vil ikke mene, at du skal rode med senerne. Men du kan hjælpe din hest til at strække ud i musklerne bag på låret, så den bliver mere smidig, og kan sætte baghovene længere frem under sig. Du kan f.eks. lære at massere og strække den ud efter træning. Eller du kan få en massør til det. Du kan også lade den gå i skridtmaskine eller på løbebånd (i skridt), så den får bevæget sig en masse. Træning over bomme kan også manipulere hesten til at tage længere skridt med bagbenene, hvis du leger med afstandene o.s.v. Måske kan du klikke hende til at læne vægten bagover i et stræk af begge baglår samtidig. Og du kan strække overlinien ud ved at lære hende at stå på en platform med forbenene. Mvh Julie
JulieTaylor: okey så blev jeg klogere   , mange tak   ... og gode forslag du kommer med, dem vil jeg lige prøve at arebjde lidt med ..!!!  
jeg springer kun det til træning, jeg også starter til stævner.. faktisk springer jeg tit lavere til træning end jeg gør til stævner *GG* men sidste gang jeg sprang, slog jeg min "rekord".. så nu skal jeg vist igang med at starte LC til stævner, for hun har efterhånden for nemt ved de der 80 og 90 cm... så må hellere rykke op, selvom jeg ikke er udklasset endnu *GG*
for mange tror jeg det handler om at de ser det som en måde at fortælle om at de er enormt dygtige. for det er vel det det handler om. det er vel ikke anderledes end når man beretter vidt og bredt om at hesten kan passage, omend den knap kan samles til en travers. Det er vel lidt for at blære sig, den lette måde at måle hvem der er dygtigst, for i manges hoveder handler det jo om at ride størst spring, så er man dygtigst. derfor tror jeg også tit at trænere bygger støre spring end de burde, for det er vel hvad kunderne forlanger. Personligt springer jeg sjældent mere end 120-125 til træning. ind imellem er det da større, men sjældent. og det uanset at jeg skal til stævne og ride Mb eller Ma. et eksempel er træningen til det stævne jeg lige har været til. forrige uge sprang vi en bane på 120, han sprang vildt godt så ingen grund til at gøre mere. i onsdags var vi til banetræning her sprang vi 10 spring på max 110. i weekenden har han gået La og Mb. Hvis hesten er i form, tror jeg mest det er for rytterens selvtillid at man springer højere. tilsvarende ser man jo også på opvarmningen rigtigt tit folk der springer 130 i opvarmning til Lb og La, dette finder jeg helt unødvendigt og spild af gode kræfter den kunne få brug for på banen.
Men hvorfr er det nødvendigt til jer der springer højt hjemme, Skal man ikke bare have prøvwet af nogen gange om hesten kan springe højderne. Så er det jo ikke nødvendigt længere. Jeg ved udemærket godt at jeg ikke sopringer vildt højt, Lb og La, og en enkelt mb har vi startet. Til træning springer vi Le, Ld og Lc, sjældne gange sprinegr vi op til La, måske mb højder, men meget sjældent.
For nogle tror jeg at det er fordi at de gerne vil have at det til stævner virker "let" for hesten, det den stilles overfor = større chance for succes - det er mit bud på hvorfor man springer (meget) højere hjemme end ude. Skulle jeg springe højere end normalt hjemme ville jeg lave en serie så man får det hele "serveret". For jeg er også typen der lige skal overbevises om at det godt kan lade sig gøre at springe 10 cm højere end ellers. Og når først vi har prøvet det etpar gange i en serie - ja så er der noget i mit hovede der siger vi kan - og så har jeg ro på når vi rider på forhindringer bagefter i samme højde. For mig når jeg ser andre springe er det ikke højden der imponerer - mere måden springene passeres på... Når rytmen er den samme hele vejen rundt og rytteren forstår at tilpasse afstandene så springene "bare" kommer istedet for et galopspring - det er lækkert at se på istedet for en rytter der presser på sin hest for at få den over en enkelt forhindring der er alt for høj til dens niveau...
træner vel også enkelte MB spring ikke? Eller en enkelt bane i ny og næ? Hvordan gør man ellers en hest klar til en hel MB/MA bane?
Men det er langt fra en gang om måneden. lige i starten da jeg skulle til at ride Mb gjorde vi det at vi sluttede hver time med et eller to spring på 130-135, men det var ikke for hestens skyld. det var for min maves. Når vi springer stort er det fordi der ikke er et vigtigt stævne i weekenden efter, det er gået godt på de 'små' spring og hesten virker oplagt. Dette er mange parametre der skal passe sammen. Grunden til at vi ikke springer stort op til stævnerne er jo at vi for det første ikke vil give vores amateurheste en dårlig tur, de skal være vores kammerater der slæber os rundt i den ene store klasse efter den anden. det kræver altså at de kommer ud fra banen (både træning og stævne) med ørene fra mindst 90% af gangene. De kommer ikke ud med ørene fremme hvis de har skulle antrenge sig unødigt. har man en dag hvor alt klapper kan man sagtens ride ud af banen med ørene fremme selvom man har sprunget 150 cm, men det grønne felt og dermed sandsynligheden for at ramme springene så det er let for hesten er bare noget mindre på en bane på 150 end på en på 120. Man skal jo selvfølgelig ikke melde en hest i MB man ikke har forsøgt at springe 130 på, men jeg synes ikke der er nogen grund til at springe 130 hver gang i to måneder førend man gør det. For så får man alt for hurtigt slået dem i hjel. Hvis hesten har nok i kassen, hvilket de helst skal have som amateurheste, så er det jo ikke hvor høje springene er der er afgørende. Jeg siger ikke at min måde at træne på er den bedste, men jeg synes at alt for mange springer alt for stort, de glemer at tænke på at det er deres bedste ven og eneste redning de sidder på. Jeg har en teori om at det også er derfor at der er så mange der cykler rundt på rigtigt gode heste i Lb og La, men når de melder Mb står den der på første spring. Når man rammer Mb skal man begynde at ramme de fleste afstande og hesten skal stole på man ikke byder den noget den får svært ved. og det er netop det sidste man ofte kan få ødelagt når man ligger og springer stort hver gang. Ligesåvel som jeg også tror at mange glemmer at få givet dem de pauser de fortjener. både fysisk og psykisk skal man passe på ikke at drive rovdrift på dem. selvom de elsker at springe kan de godt ind imellem trænge 14 dage uden spring. Mine springer ikke ugen efter store stævner, ca hver tredje eller fjerde måned har de stævnefri, her har de 14 dages springfri i starten af måneden. Javist, de bliver da lidt friske når de skal igang igen, men det er jo også hvad jeg vil opnå. Det er jo det der er vigtigst for os amateure at hesten render til mål og kommer hjem med ørene fremme.
...fordi mange mennesker godt kan lide at sige "ihh nu har brune lotte altså sprunget 180 cm" også tror de deres hest er blevet en verdens stjerne. Det virker lidt som om der går sport i det, ligesom når børn begynder på hvis´ far der er stærkest.  Men jeg syntes tit at til alm C stævner bliver springende i opvarmningen sat meget op...over hvad reglementet forskriver  Og der er folk som "tæsker" rundt i evigheder over de store spring i opvarmningen...men jeg må nok indrømme jeg ikke helt har hittet ud af hvorfor  Man kan altså ikke lære hesten at springe højt og få alt på plads til opvarmningen til et stævne... I min verden springer vi LB/LA højder til undervisning, og det hopper vi også til stævner. Vi er så begyndt at tage et par spring der er lidt højere...men det er altså for min skyld...fordi min psyke lige skal trænes lidt  Men inderst inde ved jeg at hvis min hest er redet på plads, så kan jeg ride lige fra et spring på 70 cm til 140m uden det gør den store forskel. Men tilbage til hvorfor folk springer meget højere hjemmme end til stævne...Ja min konklusion må være at de inderst inde godt ved, at de ikke er så gode at de kan hoppe så højt til stævne..ellers er de rosetryttere. Men det må da være ærgeligt at slide sin hest op derhjemme ved at hoppe højt, for jeg tror ikke der er uendelige høje spring i en hest...og som amatør rytter så syntes jeg man skal passe på sine heste, for vi har ikke en halv million til en ny.
Jeg mener også, at det vigtigste i træningen er at få nogle gode spring. Højden på disse er for mig ikke så afgørende, for jeg har ikke brug for at "bevise" overfor omverdenen, at min hest kan springe så og så højt. For jeg har indtryk af, at det ofte er grunden til at visse personer springer kæmpehøje spring til træning. Det er da federe at kunne ride en bane på fx 110 cm, hvor man har en god rytme og alle afstande passer, end med hiv og sving at kæmpe sig over et enkelt spring på 160 cm! Min 5 års er netop begyndt at gå LA til stævner, men til træning er det da kun en enkelt gang vi har sprunget bane på den højde. Ellers er det mest et enkelt spring hist og her der bliver 120, mens resten er i LB-højde. Og det fungerer fint, hesten får nogle gode oplevelser, og rytteren får troen på at det kan lade sig gøre, netop fordi hverken hest eller rytter bliver presset for meget i det daglige.
Mange springer højere hjemme fordi det er vante forhindringer - nervøsitet over nye spring og "udebane" mv. gør vel at man ikke byder sin hest for meget ude  Men er man oppe over LA burde udebane og nye forhindringer ikke være årsagen - men mange tænker vel bare på at få en "god runde"   uden at vinde eller blive placeret  Kan hesten højden er der ingen grund til at træne den konsekvent hver gang hjemme - men mere teknik og afstande - lydighed mv. og lidt højde indimellem ville være mit bud på "god træning" 
Tja jeg har også set det med dressur, til daglig træning rider de en bane på LA, og hvor man til stævner rider LB, tror at et er fordi at hesten først skal vendes til stævner, for stævner er jo lidt anerledes end træning der hjemme... Der er jo mere larm og mange flere heste og sådan nogle ting:-). men til stævner rider jeg selv det jeg rider til træning   ..  (også kaldet nathja-pigen) 
Du har måske overbelastet hende? Dvs FOR meget springning. Lad hende få en/to uges pause hvor du evt kun hygger - i skoven eller rider lidt hygge-dressur. INGEN springning overhovedet. Det kan også være hun er påvirket efter styret - eller at din selvtillid spiller dig et lille puds fordi du nu er bange for og nærmest "ved" hun stopper. Det kan også være du bliver så irriteret at du jager hende for meget - og så bliver hun frusteret og stopper dérfor. Der mange grunde. Hvad med hvis en anden rytter springer hende?
Ja, det er jo ingen hemmelighed at Speedy ikke har den store fylde, men jeg kom til at tænke på hvordan jeg bedst kan genopbygge/træne hendes muskler. Jeg kan jo pga mit ben kun ride ture i skridt og til dels trav indtil mit knæ er stabiliseret, og jeg er lidt i tvivl om det er nok til at gi' hende lidt fylde? Hun er jo pt stadig ganske tynd, men hun tager fint på i vægt. Er vokset et helt hul i gjorden siden jeg fik hende, men hun mangler altså muskler da hun ikke har været redet regelmæssigt i nogle måneder før jeg fik hende. Nu bliver hun redet 3-6 gange om ugen (eller vi trækker en tur hvor vi også løber lidt) i 1-2 timer ad gangen; mere kan mit ben ikke holde til pt. (søger en part til at aflaste mig lidt). Mit spørgsmål er kort og godt: Mvh Louise Hertz.
I kan enten skridte i bakker eller du kan træne hende fra jorden med bomøvelser og cavaletties. :Pia
Det tager tid at bygge muskler op på en hest, som er total muskelfattig. Og heste såsom traver og fuldblods bliver jo sjældent kæmpestore muskelbundter at se på. Selv når de er i top form til løb, så ser de jo meget slanke ud set i forhold til feks. en dressurhest. Men som sagt tager det tid at bygge muskler op - især hvis hesten skal igennem et genoptræningsforløb, som jo de første par måneder vil bestå af skridtture. Men selv disse skridtture vil jo sætte muskler på hesten. Jeg har selv været igennem genoptræning og muskelsætning på min egen hest, og det tager altså bare tid. Som de andre skriver er bakke-arbejde godt, og arbejde over cavalettier, og så selvfølgelig dressurarbejde. Men er hesten i genoptræning tager det jo tid før I skal i gang med hårdere arbejde, som må foregå på andet end plan bund. Husk også at fodre hesten efter at den skal sætte muskler. Man kan få forskellige tilskudsfoder til hesten som skal sætte muskler bla. MuscleBuilde - det skulle være en hjælp. MVH Charlotte
Som nogle andre skriver, så er terræn rigtig godt til at bygge muskler med. Rid en masse i skoven, både i skridt og trav. Sørg for ikke at ride ligeud i 60 minutter, men derimod arbejde med bøjning og smidighed - det sætter nemlig også muskler. Men igen, der tager tid - meget lang tid, og det er bestemt ikke den sjoveste tid, da man ikke rigtig kan komme til at lave det helt store på dyret. Pøj pøj med det 
Sørg for at gøre det til en god oplevelse for den, ikke blive sur og irreteret. Måske skulle du også prøve at starte en klasse lavere, og se om det hjalp? Måske har den også været påvirket at få meget stress, eller er blevet usikker ved dig? Jeg ville nok tage en pause, og prøve at springe lidt lavere i en periode. Også selvfølgelig hele tiden rose hesten, når den gør det ønskede, så den kan få gnisten og lysten til at springe 
Hej, nu vil jeg også spille kloge-Åge. Efter et styrt hvor hun ender på knæene, kan det være der faktisk er noget fysisk galt. Hvis jeg var dig og hun blev ved med at stoppe, så ville jeg få hende røngtenfotograferet og scannet for at se om der var noget galt. Lene
Sådan et styrt kan sagtens gøre at den er blevet lidt forskrækket og har fundet ud af at det kan gøre ond at springe. Det kan tage MEGET lang tid førend den finder ud af at det ikke gør ondt at springe. du er nødt til at gøre det overskuelligt for den. dette kan være ved at gøre springene mindre, det kan også være ved at sikre dig at du kun rider derhen når afstanden passer eller tusind andre ting. Derudover så vil jeg da antage at du har fået den undersøgt for skader i forbindelse med styrtet. ofte er det jo smerter der får heste der normalt ikke glor til at begynde at glo eller ikke at ville springe dobbelspring. den behøver jo ikke at være halt for at have ondt når den lander.
hvad siger din ridelærer ? De fleste trænere/beriddere er meget flinke til at hjælpe til med gode råd i situationer som disse. Jeg går bare automatisk udfra at du ikke ligger og træner hesten alene, i såfald vil jeg anbefale dig at starte hos en kvalificeret underviser der kan hjælpe dig over dit og hestens problem. mvh Jeanne
lydr som en rigtig god ide at tage ham med derud, hvad med at se om du kan få lov til at starte en klasse uden for konkurrence næste stævne og tage ham med ind på banen så han kan hjælpe dig og fortælle hvad du skal gøre hvis hun stopper...??
Ret mig hvis jeg har misforstået, men er er du ved at give op fordi den har stoppet nogle uger. Hold da op, så var jeg stoppet 1000 gange på den pony jeg har nu. Er det ikke at give op for let? De andre og dig selv har sagt de råpd jeg ville gi 
Hvis det er mig du mener (Den gamle spring-lærer, som du overtog holdene fra) eller Morten, så er vi snart på banen igen  Jeg kommer hjem til Bornholm igen 1/7-07... Så er jeg da klar til at undervise igen, hvis det har interesse. Morten starter også igen, mår sæsonen for vandrehjemmet er ovre. Uden at kunne direkte sige, hvad der er sket i mellem tiden med jer, vil jeg mene at det er en pause ponyen trænger til. Jeg ved, at den har massere af kapasitet, men prøv ikke at udnytte det hver gang der springes. (Det kræver trods alt en del kræfter) Masser af tur og gerne en del dressur med gymnastik/cavalettis/frem og nedadsøgning, da den mangler en del muskler på forpart/hals.. Det sås til det sidste militarystævne, hvor jeg dømte dressur delen. Og ja, det er møg kedeligt og tager laaang tid...  Måske du også skal have tjekke ryg/nakkemuskulaturen nu når massøren kommer forbi? (Pga. styrtet) Husk nu at din nye ridelære (uden at nævne navne) har lysten til at hæve bommene unødigt i undervisningstimerne, sig stop før det bliver for meget! Det er kun dig der kan afgøre det, før ponyen siger stop. Hvis det er så er jeg jo stadig på mobilen, og jeg er hjemme på øen HVER weekend.. Held og lykke, og fat modet.. Vh. Cecilie