Sikke en dejlig stor smuksak du har dig der   dejlig afslappet ung heste ridning,bliver helt misundelig for min egen var et total damp barn fra han var ung og er det stadig.bliv enedelig ved med at ligger billeder ind for han er skøn at skue,lige en hest i min smag   Mange hilsen fra Lotte.
Kors for en dejlig, smuk, velredet og afslappet hest! 
Han er da RIGTIG fin - både smuk at se på, og dejlig i ridning  mvh charlotte
Hvor er I bare fine sammen! Fin ridning og fin hest   Forstår godt du er glad for han  Og jeg føler mig lidt bagud med ridning af min 4 års, hun er ikke gjort så meget med som han..... Det er den tiden som man ikke altid har.... Men læg endelig ind flere billeder/videoer efterhånden   Og dit underlag er da rigtig pent til han.... 
ihhhh hvor er i søde, mange tak for roserne til min store baby hest.  jeg er super glad for den positive feedback på ridningen, det kan være svært selv at tror på at det er ok, jeg vil jo så gerne gøre det bedste med ham, hans mor red jeg også selv til for mange år siden, hun er 21 år og pensioneret fra "rigtig" dressur nu, men går stadig motionsridning, masser af ture og lidt let spring. jeg fik desværre ikke helt den rigtige hjælp den gang, var selv uerfaren ud i korrekt dressur, jeg var vist lidt en "hovdet under armen" spring og frisk tur rytter   og har gennem hele vores stævne karriere bøvlet lidt med nogen af eftervirkningerne af den lidt forkerte grundridning, som blev lang i hende den gang, men hun kom aligevel til at slutte med at gå alle MB øvelser, dog uden den helt store bæring. vi vandt en del klub klasser, men nåede ingen placeringer til C. stævner, her lå vi i snit på 60/62 % Og jeg tror at vi kunne have nået meget mere, hvis vi var kommet rigtig i gang da hun var 4 år. Jeg fik først "sadlet om" da hun var 7/8 år. Det blev en længer forklaring, men derfor er det som sagt super dejligt at jeg nu har chancen at "begynde forfra" og se at alt det jeg har lært de sidste 15 år på Brava, nu kan komme mig og hendes søn til gode. 
I er altså sådan et godt par  Jeg havde nok lagt lidt mere vægt på at få ham frem i fronten, han går bag lod det meste af tiden, hvilket er min store kæphest, især med de unge  Hvordan reagerer han hvis du giver en my mere tøjlefrihed?? 
Nej, ser det ikke som at du har for meget fat... Bare rolig  Jeg går efter deres fysiologiske muligheder når næseryggen er bag lod, og der er det umuligt at gå korrekt igennem hele kroppen, det kan hverken du eller jeg bestride  Ser det mere som om, at hvis han fik 2-5 cm mere frihed fortil, ville han også komme frem, om det så er ved du lægger hænderne de cm frem eller giver det via tøjlen, er ligegyldigt... Jeg kommenterer jo kun udfra egne idealer, og det er ikke sikkert du deler de samme... Jeg er bare lidt omvendt, for hvis unghesten putter sig bag lod fra starten af, er det et skidt udgangspunkt og tager længere tid i det lange løb, at få dem med igennem hele kroppen og opnå korrekt balance og bæring... Jeg er også bedøvende ligeglad med hvor de har deres hovede i starten, så længe de ikke putter sig bag lod, for det forhindrer korrekt brug hele vejen bagud  Håber ikke du tog det som et angreb på din ridning... Jeg fortalte bare hvad jeg så... Ikke andet....
Mjahhh... Nævner det med bag lod, fordi det er det eneste jeg lige havde at sætte en finger på, efter mit ideal... Jeg vil ikke se en hest med snuden helt nede i sandet hele tiden, før jeg klapper i mine hænder, det er ikke det jeg selv stræber efter  Remonteridningen når de er unge, ja tak, men det er jo også bare en god gammeldags rideform, der er ved at vinde indpas i dagens Danmark  Jeg har fuld respekt for at man vægter de forskellige ting, men da jeg ikke kan læse folks tanker, valgte jeg at kommentere på hvad jeg så i din tråd... Og at du så ikke ser det som et issue han er lidt bag lod, jamen, så lukkes den jo bare der  Jeg er pjattet med din sorte dreng og ser intet fordækt i din måde at ride ham på, tværtimod.. Mit mål havde lagt et lidt andet sted, that's all 
Spørger måske en smule dumt og uviden, men Jeanette hva er Remonteridningen?  TS Dejlig hest du har, og efter min mening fin og rolig ridning.
Pia: Aldrig dumt at spørge  Remonte er en form ungheste rides i, lang, ned og frem... Det er en gammel rideform... Lånt fra Hestegalleri... Og lidt fint sammensat fra remonteholdningen til samlingen...
Der er ingen dumme spørgsmål Pia, som jeanette også siger  og tak for roserne til mig og mulen  Remontere: at forsyne en hærafdeling med nye unge ikke færdig uddanede militær hesteheste. Re-Montere et ord sammen sat fra fransk. Remonte: Begrebet Remonte anvendes ofte i dressur debatter i dag, men det stammer fra den tid da hæren var den største køber af 3 års heste. Remonteperioden omfatter tiden fra 3 til og med 6 år, i løbet af hvilken grunduddanelsen fandt sted med 4 åringerne (1 års remonte)fortsat repiterende undervisning med 5 åringerne (2 års remonte)samt under erfaren ledelse og rytter lettere troppestjenste som 6 års (3 års remonte). Som det fremgår gik man forsigtigt frem med unghestene, remontens, uddanelse. Den langsomme træning bidrog til at udvikle stærke holdbare heste, som først blev sat i egentlig arbejde, når de kunne bevæge sig i balance og var såvel fysisk og psyiksk modne til det. Fordelen ved dette sindige tempo viste sig i højre gennemsnits levealder end for nutidens sportsheste.  I denne forståelse er "Remonte" altså ikke kun en betegnelse for den form en hest går i, men mere general en måde at "tænke" om hele den unge hests uddannelse, som selvfølgelig medføre en særlig ridestil med hensyntagen til langsom tilvændning, ro, balance og fokus på opbygning af hestens muligheder for at klare opgaven  Remonte ridning har desværre være gået lidt "af mode" tror jeg, det syntes jeg man kan man se på de krav der stilles i championater og unghesteklasser i dag, men det er heldigvis ligesom, at der i de senere år, er kommet mere fokus på det igen, og flere af de rigtig store kanoner inden for ridesport, feks Hasse Hoffman og Bjarne Nilsen, taler offenligt om at dommere og trænere skal hjælpe ekvipagerne med at finde tilbage til fordringerne for dressur hestens uddanelse.  jeg syns lige jeg ville vise ham en smule på den ande volte og lidt i gallop også, her går han måske momentvis mere, som Jeanette efterlyser? I får så også lige et eksembel på et typisk ungeheste "problem"   som er det forkerte anspring, jeg gør mit bedste for at "rette" ham uden at "straffe" hans fremdrift, men han har en stor galop og vi arbejder med at jeg kan galopere på ham uden at forstyrre ham alt for meget. vi træner det også på lige spor i terrænet og her får han rig mulighed for at komme afsted og bruge sine store galop spring bedre.
Det er jo netop det der er så skide spændende med de unge! De har hver deres forcer og svagheder... Jeg syntes du tackler hans anspring så fint, første er forkert, godt, stille ned i trav og prøv igen  Ca 00.30 og 00.45  Generelt syntes jeg der er en dejlig ro over jer, så det er jo "småting" at jeg lige øffer over han er bag lod  Jeg ser samme tendens med remonteridningen (indstillingen), den er stille ved at vinde indpas igen, og det er så skønt!!  Jeg skal have vores første galopanspring til næste undervisning! Mega spændt! Han gik sindssygt godt igår til undervisningen, og da underviser var 20 minutter forsinket, ville vi ikke presse citronen, nu han havde været så dygtig, trods den megen ventetid (og turen derned)... Så er da spændt på hvordan det går.. På tur er det ingen sag at sætte ham i galop  Glad, forventingsfuld Big 
Mange tak for jeres gode forklaringer. Det er ved at være nogen år siden jeg fik undervisning pga. jeg lige fik et par børn, og derfor ik syns jeg har haft tiden til egen ridning. Men... Da jeg fik undervisning var det denne metode jeg blev undervist efter, han brugte bare aldrig det udtryk. Jeg skulle også starte med at lægge min pony langt ud og ned, hvilket var nyt for mig dengang. Men hvilken forskel det gjorde. Min pony blev efterhånden så velredet at den fra at gå lc klasser på klubplan, "hurtigt" blev b-pony i dressur. (blev faktisk også A-pony i springning, men en anden historie) Med hurtigt mener jeg nok mere, at det tror jeg ik var sket hvis ikke jeg var begyndt undervisning ved ham. Jeg rider stadig som jeg blev undervist (ligger nok i mig da jeg fik undervisning en del år af ham) Jeg er godt nok lidt rusten!  Har haft svært ved det de få gange jeg har prøvet andre undervisere, der ikke gik ind for den rideform. Det har aldrig holdt særligt længe. Jeg kan også blive lidt trist over den udvikling dressuren har taget gennem de seneste år. Hvis man har ambitioner om at nå langt i dressur i dag, virker det til man må gå på kompromi med hvad man syns er korrekt ridning. Og unghsetechampionater bliver man nødt til at holde sig fra, med mindre ham hopper med på den sørgelige udvikling. Det er sådan en skam. Jeg er jo så "gammel" at min favorit ekvipage, er Anne grethe og Marzog.  Syns det var så skøn ridning at se på. Dejlig let og smuk ridning. Men tror ikke Marzog ville ha en chance i dag mod tophestene. Men han vil nok altid være nr. 1 for mig! 
Skøn hest, han er bare så lækker  En ting jeg bare ikke fatter ved det her remonte ridning, er når man ser ryttere der rider det, sidder de altid fuldstændig forfærdeligt, jeg ville simpelthen få høvl hvis min underviser så mig sidde og ligge så stort pres på fronten. Jeg er "opdraget" med at hesten skal være foran en, og så må løsne tøjlen men stadig have kontakt, det der med at sidde foroverbøjet med anderumpe er ikke mig og bliver det heller aldrig 
Hvad gør man med arvede vielsesringe? Jeg har for mange år siden fået en som muligvis var min tipoldefars (indgraveret med en dato i 63, og da der ingen Knud har været i familien i 1963 må den jo være fra 1863), nu har jeg så også fået min morfars og desværre også min mors. Dvs. at jeg har 3 guldringe liggende som jeg ikke kommer til at gå med, og hvor de 2 jo har en vis sentimental værdi. Men hvad gør man med dem? Det virker lidt "spildt" at have dem liggende og glo i et smykkeskrin. Og jeg går ikke selv med ringe, så selv hvis jeg skulle finde et passende offer at gifte mig med, ville jeg ikke genbruge dem som ringe. På en eller anden måde tror jeg at både min mor og morfar hellere så at jeg havde glæde af dem end at de lå gemt væk. Kan man få dem smeltet om til noget andet, eller måske lave noget med dem hvor de bevarer deres facon og indgravering (her tænker jeg på at bruge dem som indfatning for en sten og så bruge det som vedhæng til en kæde) - og hvad mon den slags koster at få gjort? Hvad har i andre gjort med den slags arveguld?
Jeg er enlig mor til en pige på 4 år og har flere gange tænkt over hvordan det ville være for hende, hvis jeg engang får endnu et barn.... Hun ser hendes far hver 14 dag. Han har fået en ny familie som efterhånden har vokset sig stor. Hans nye kone har 2 børn fra tidligere og de har nu fået 2 børn sammen også og han har der foruden også et barn i udlandet som kommer på besøg et par gange eller tre om året. Hver anden weekend kan godt synes noget kaotisk for min datter og hun har det svært med, at være "alene" i den store familie og hun er generelt en lidt forsigtig pige og hun bryder sig ikke om store sammenkomster med mange mennesker. Jeg selv er vokset op som alenebarn, men jeg har en søster som er 14 år ældre end mig - og vi har idag som voksne stor glæde af hinanden. Vi har de samme forældre. Jeg tænker over hvordan det ville være for min datter, hvis jeg får et barn mere - altså at hun får en halvsøster eller halvbror. Vil det mon gøre ondt værre eller? Så vil det jo betyde, at dette nye barn har både sin mor og sin far i hverdagen, men min første datter har ikke samme vilkår, da hun kun ser sin far hver 14 dag og når hun ser ham, er der mange andre børn tilstede. Jeg er nervøs for hvordan dette kan påvirke i negativ grad? Om hun vil føle sig som outsider altid? På den anden side vil jeg måske nok være ked af, at hun skal vokse op alene (ja hun har jo søskende hos hendes far, men det vil jo aldrig blive det samme som hvis hun vokser op med en halvsøster eller halvbror) men så igen....det vil jo aldrig blive en helsøster/bror og måske de slet ikke vil få så meget ud af hinanden som jeg ville håbe? Hvad tænker i om disse problematikker? Er i vokset op med f.eks. kun jeres mor og jeres mor har efterfølgende fået barn med en anden og dette barn har så begge sine forældre i hverdagen.....hvordan er/var det? Måske jeg tænker for meget i dybden....men min datter er jo selvfølgelig mit et og alt og derfor betyder det meget for mig, at jeg ikke træffer nogle valg der kan gøre ondt værre. Vi har været alene i knap 4 år....så bare det at der skulle komme en mand ind i mit liv, vil nok være temmelig stort for hende - hun er jo kun vant til at skulle dele mig med hestene   . Håber i forstod det ovenstående - det er jo noget roderi med sådan noget familieliv....
grundlæggende at børn synes det, vi voksne synes!! Altså at vores holdninger, bevidste som ubevidste, smitter af på dem og præger dem. Hvis du synes det ville være dejligt og at det ville gøre dig glad at få et barn mere - så tror jeg også din datter vil. Men går du hele tiden med en loren følelse, så får du også et barn der er usikker på om det nu også er helt i orden. Uden at ville psykologisere på dig (hvad jeg bestemt heller ikke har kompetencer til) tror jeg lidt det er samme transferværdier, du lægger på hende når du er usikker på om hun kan trives i sin fars storfamilie, for selvfølgelig kan hun det (hvis ellers den familie er bare nogenlunde almindelig og velfungerende). (Det jeg mener er at DU er usikker på det og den usikkerhed kommer du til at give videre, hvad enten du vil eller ej - gir det mening?) ..Og så er det måske bare sådan, at nogle søskende elsker hinanden uanset alder etc og nogle får aldrig det dybe forhold. You´ll never know untill yov´ve tried  Held og lykke med videre overvejelser