Hej Ænder. Nogle der har et godt råd? Min kæreste sidder med super tandpine - en af hans visdomstænder er på vej ud. Alle de forrige har krævet pincelinbehndling, så måske også denne skal det? Nogle der kender noget som evt kan lindre en tandpine lidt?
Har i husket og købe lotto med joker på idag???
Skidt pyt, jeg vinder dem alligevel, så i behøver slet ikke købe 
Det er mine... 
Altså jeg skrev det først, så må de vel være mine.. Hihi. Ellers er jeg med på at dele lidt..
Tror ikke jeg ville have vundet. Der var ellers en i Ndr. Vindinge der vandt 25 mio den anden dag.
Bare en halv mill er godtnok til mig...
Sussi - Du kan sende en PB med konto og reg. nr, så overfører jeg lige når pengene engang er gået ind 
Hejsa  jeg står faktisk lidt, og overvejer, om min 6 års pony vallak skal sendes i kommision, men føst har jeg lige et par spørgsmål til jer, så jeg kan blive lidt klogere, inden jeg tager en beslutning  vil gerne starte med, at høre jeres mening om, at sende heste i kommision og evt. erfaringer, gode som mindre gode  til sidst, hvad i har fået ud af det og har i nogle, som i kan anbefale ?  har selv tænkt på, at tage en telefonisk snak med Athur Markussen ( han bor oveni købet indenfor en overskuelig afstand) kunne det være en ide, eller kan jeg godt glemme det på forhånd ? sys i vert fald selv, at det ville passe fint, nu hvor ponyens speciale også er springning. Hans evner ligger langt over mine, i denne diciplin.   Holder mig til dressur  på forhånd tak .
Jeg rider ved et berider par der tager heste i kommision og hjælper dem med dem når jeg kan. Jeg syndes man får meget ud af det. De rider og træner hestene og når de er klar til salg, tager jeg billeder og video af hestene og sætter dem til salg, både herinde, på horse og på deres egen hjemmeside. For at få vist hesten frem på aller bedste vis. Beridere har tit forbindelser til flere end "bare" dem der kigger herinde eller på horse. Det berider par jeg kender har forbindelser både i østrig, tyskland, USA og sverige og sælger en del heste dertil. De er altid klar til at vise hesten frem, og er meget proffesionelle omkring det, ikke kun med fremvisningen, men også ang. dyrlæge, kontrakt osv fordi de har så meget erfaring med det. Det er vigtigt at du helt har på plads hvilke vilkår du sælger din hest på, og så lader dem styre det, for ellers blir det lidt for bøvlet. Der er ingen grund til at skjule hvis den har fejl osv fx røngent, for de fleste der tager heste i kommision, er ærlige med hvad det er for en hest og evt hvilke fejl den har, da det er det man helt klart kommer længst med.
Jeg købte Marabou gennem 10vildeheste, som du også kan finde herinde på HN, fint sted hun har og så er hun 110% reel og ærlig. Kan kun anbefales, der er dog lidt langt fra Vejle til Djursland hvor hun holder til. Det er 
Jeg har engang for efterhånden for mange år siden arbejdet ved Artur og Liselotte og ved at hestene har det godt der. Nogle af mine venner sender deres heste op til dem når de skal sælges og køber også mange heste der. Ville ikke være bange for at sende min hest derop og hvis du bor i nærheden kan du jo tage op og kigge til den mvh monica
Jeg sender min hest i kommision fra næste weekend af hos Jan Bastrup. Han har virkelig været sød til at hjælpe og givet gode råd til mig ang. pris osv. Nu har hun selvfølgelig ikke været deroppe endnu, men jeg forventer mig en del af ham og stedet og jeg er sikker på, at han vil indfri det  Hvis man vil af med sin hest hurtigt og ikke selv har den fornødne tid, så er det en god løsning 
Ved at blive gift lover man jo at blive sammen resten af livet (det er da i hvert fald meningen med ægteskabet, ik?). Og hvis man ikke er parat til at blive gift, må det være fordi, at man ikke er sikker på at man vil være sammen med pågældende partner resten af livet - så er det da   at få børn sammen. Ved at få børn sammen er man jo forbundet til den anden person resten af livet!!! Ikke fordi at man nødvendigvis skal være gift, før man får børn, hvis ikke man har lyst til det med bryllup og "papiret". Alt kan jo ske i fremtiden: man kan jo aldrig garantere sig imod skilsmisse, men som udgangspunkt bør man være sikker på sit forhold inden man får børn.
Jeg har så to børn og er ikke gift. børnene er 6 og 9 år. Vi er ikke gift og vi bliver det heller aldrig. Jeg kan virkelig ikke se hvorfor nogle sippede damer skulle blive forarget over at man vælger ikke at gifte sig. Jeg er ikke klar til at give nogle mit ja for resten af mit liv. Jeg vil ikke over for præsten, gud og hele verden love nogle at elske min kæreste til mine dages ende. Jeg aner ikke hvordan mit liv ser ud om 10 år. om jeg stadig elsker ham, om han stadig elsker mig osv. Men jeg ved at uanset hvordan mit liv ser ud om 10 år så er mine børn stadig det absolut vigtigste i mit liv. Bliver vi gift og bliver den ene arbejdsløs og ikke i fagforening ja så er man fuldstændig på r*ven med kun en indtægt man kan nemlig ikke få en krone i hjælp fra det offentlige hvis den uheldige situation skulle opstå. Nej jeg bliver aldrig klar til at give nogle mit ja og love at elske og ære dem resten af mit liv. Never. men for 10 år siden følte jeg mig klar til at få mine børn  Måske jeg skal nævne at jeg bor sammen med mine børns far på 16´ende år nu. Et ja er for resten af livet, det er der bare for få der tænker over når de afgiver det 
har altså ingen kontakt til hinanden.. Kun hvis enten mmig og min storebror invitere dem begge 2 på en gang, hvilket er meget sjællent at det sker.. Og de bliver ikke tvunget til at komme, de ved godt de bare kan komme en anden dag hvis de ikke gider se på hinanden.. Så den der med at være bundet til hinanden resten af livet fordi man har børn sammen, holder altså ikke..
GIFT, det er noget man tager for ikke at blive det. Jeg synes nu ikke det at være gift, forhindrer folk i at gå fra hinanden, her i vores lille samfund. Vi fik børn, inden vi blev gift. Nu er vi gift, da vi efterhånden havde så mange økonomiske forpligtelser overfor hindanden, hus, bil osv. Jeg synes da børnene holder mere sammen på familien, end et stykke papir gør.
I et af indlæggene skriver Tije 1 at ægteskab er "et ja for resten af livet, det er der bare for få der tænker over når de afgiver det." For mig betyder det at vælge at få børn med en person netop "Et ja er for resten af livet". Jeg vil ikke sætte børn i verden med en mand jeg ikke er sikker på at ville leve sammen med resten af mit liv - måske fordi jeg er vokset op i en typisk "kernefamilie" og kun har set udefra hvordan skilsmisser påvirker børnene. At folk ikke vil giftes kan jeg ikke blive forarget over men blot undre mig. At man bruger som argument at man ikke over for præsten, gud og hele verden vil love at elske hinanden dages ende forstår jeg slet ikke. Hvis man får børn sammen må det da (i min verden i hvertfald) være fordi man virkelig elsker hinanden og tror på en fremtid sammen - hvorfor tør man så ikke indrømme det? Jeg ved godt at man ikke kan sige hvordan fremtiden vil tegne sig men hvorfor leve i en evig "frygt" for at "hvis nu"? når jeg er i et forhold er jeg det 100% og derfor ligger det mig ikke særligt fjernt at skulle love at elske for resten af livet - det lover jeg i forvejen mig selv og min kæreste hver dag. Den store forskel på forpligtelsen ved et ægteskab og på forpligtelsen ved at vælge at få børn er at når man har børn er det ikke kun et løfte mellem to personer man skal kæmpe for men pludselig er der en tredje part det vil gå ud over hvis man ikke kæmper nok - for mig føles det som en større forpligtelse og et større ansvar.
Jeg tror da også på en fremtid sammen, ellers havde jeg da skippet ham for længst, men hverken du eller jeg kan sige hvad der sker i vores liv om 2-5-10 år   Jeg lever ikke i "frygt" for hvad der sker, men ser sådan på det at hvis jeg en dag skal give en mit ja, bliver det til dødens os skiller. Jeg håber da jeg er sammen med min kæreste til døden os skiller men kan da ikke garantere at jeg ikke har udviklet mig i en hel anden retning om fx. 7 år. Hvis man ser statistikkerne, bliver mange par skilt allerede iløbet af et par år. Papiret gør ofte at man får ejerfornemmelse tror jeg. Uanset om man siger ja til at blive gift eller ikke gør, er der jo ingen garanti overhovedet for at man bliver sammen. Samtidig er der det med økonomien, er man uheldig og bliver fyrret og på socialhjælp ryger man fra hus og hjem fordi man er gift. Bliver man syg og får en pension, ryger man fra hus og hjem, fordi ægtefæller har forsørgerpligt over for hinanden og skal leve af en indkomst. Det kan simpelthen ikke svare sig at gifte sig. Så hellere ofre de 1500 på en advokat og sikre hinanden i tilfælde af død eller andet.
 du udtrykker min holdning rigtig fint   du prøver at dreje det over på, at jeg ikke synes børn kan have det godt med skilte forældre. Det er slet ikke der jeg vil hen. Vi er ikke uenige om, at hvis forældrene overhovedet ikke kan sammen mere, ja så skal de selvfølgelig ikke blive sammen, det er børnene jo ikke tjent med. Jeg mener blot, at hvis man som   ikke tør love at være "hinanden" (det sig værende i en kirke, på rådhuset eller i ens hjerte), hvordan kan man så få sig til at sætte børn i verden? De (børnene) må som udgangspunkt blive skabt fordi man har planer/intentioner om at være sammen i fremtiden. At man så kan gå hen og blive skilt senere hen, det vil jeg ikke dømme.
nej jeg drejer det skam slet ikke.. Jeg fortæller dig hvordan det er med børn med ikke gifte forældre, at verden ikke altid er ond (men den er heller ikek lyserød) så den med at børn lider når forældrene går fra hinanden, og den med at man er bundet resten af livet fordi man har børn, holder bare ikke.. Mig og min storebror har klaret os fint selvom vores forældre aldrig har været gift med hinanden