Jeg har også altid startet i en sort trøje, det må man godt, det eneste man skal huske er, at hvis den t-shirt man har på indenunder kan ses, skal den enten være hvid, eller have samme farve som trøjen (fik jeg engang en påtale for ikke at have overholdt). Reglen er: Så det eneste de kan indvende, at at din jakke er en jakke og ikke en trøje, det tror jeg altså helt ærligt ikke at nogen kunne finde på at kommentere.
Tusinde tak for svar allesammen  Har snakket med rideklubben hvor stævnet afholdes. Og det er iorden med en hvid bluse, sort jakke og hvide ridebukser 
Hej med jer  Jeg er nysgerrig efter hvad i giver i opstaldning og hvad der så er med i prisen? Fortæl fortæl 
Hej Ænder. Hvad er jeres holdning til det med at bortgive en hest/pony? Man ser jo af og til at der er ponyer til gratis afhentning. Går selv med tanken, hvis det bliver nødvendigt. Er der nogen af jer der har erfaring med det? OBS: Betragt dette som en spørgsmålstråd. Jeg ønsker ikke at blive haglet ned eller jordet. Mvh Trine
Jeg sidder i øjeblikket og ser på annoncer på føl/plag, og da jeg ikke selv er for høj søger jeg jo ikke en hest der ender med at blive meget over 165, så er det jeg overvejer, er det normalen at man avler så høje heste? Næsten lige meget hvad jeg ser så forventer man de bliver 165+, hvor meget skal man hænge sig i det når man leder, hvor tit holder dette vand?
Selvfølgelig avles der også små heste, vi har fx en 2-års hingst som ikke bliver så stor og det er der da mange andre der også har. På den anden side så har vi en 1-års hingst som vi forventer bliver 170+.
"Du kommer aldrig til at ride igen" - det var denne besked Rikke Krogh Christensen fornyligt modtog. Rikke har valgt at stå frem her på Heste-Nettet og dele sin historie, I håb om at det kan hjælpe andre fra at ende i samme situation. Rikke, der er 26 år gammel, startede med at ride som 5-årige, og da hun var 15 år fik hun hendes første hest. Derudover har Rikke arbejdet som rytter hos Stald Ege og Sportsrideklubben Thisted. En dag stod Rikke i den situation, at hun ikke længere havde sin egen hest, hun besluttede derfor at låne en hest, fordi hun manglede noget at ride. Efter at have søgt på nettet fandt hun en hest der kunne være et muligt emne. Rikke kørte derfor ned for at prøve hesten. "Jeg red på den i 10 minutter, men besluttede så det ikke var den rette hest", siger Rikke. Inden Rikke prøvede hesten, var hun blevet oplyst den var sød og rar, det var en hest der kunne rides af alle, men den kunne dog ikke så meget i dressur på trods af den var 7 år gammel. Rikke fik dog at vide at hesten var redet i skoven, og at den også her var stille og rolig. Rikke kørte fra stedet men modtog kort efter et opkald fra ejeren af hesten. "De ville meget gerne jeg skulle ride den, og tilbød at betale alle udgifter hvis jeg red den op til kåring", fortæller Rikke. Tilbuddet var så fristende at Rikke sagde ja på trods af hun havde en dårlig mavefornemmelse med hesten. Da Rikke ville være sikker på at hesten var i orden, ønskede hun den blev dyrlægetjekket, inden den kom i ridning hos hende. Endelig kom dagen hvor hesten blev afleveret på det ridecenter hvor den skulle stå mens Rikke var rytter på den. "Jeg nåede at ride den to gange i trav og galop,det gik sådan set fint", siger Rikke. "Så blev det juleferie og jeg ville galopere på hesten for første gang". Rikke fortæller at ejer af hesten havde sagt den kunne "sparke lidt op" i galoppen. " Da jeg sætter den i galop bukker den rigitg voldsomt, jeg røg af og og kunne med det samme mærke der var sket noget alvorligt". Heldigvis var der en anden rytter i ridehuset, hun hjalp Rikke der var kommet slemt til skade. Der blev ringet efter Rikkes far der kom og kørte hende på sygehuset. På skadestuen blev Rikke sendt i røntgen, tre læger kiggede på billederne, men de kunne ikke besluttet sig for hvad der var galt. Det endte med at Rikke blev sendt hjem. Dette blev starten på et meget langt sygdomsforløb. Rikke havde stærke smerter, og tog derfor igen til lægen men fik endnu engang at vide der ikke var noget galt, og hun skulle aflaste sig selv i 6 uger. Efter 6 uger endte Rikke dog igen på sygehuset hvor der blev taget nye røntgen billeder dog atter uden resultat. Så kom Rikke til scanning, her blev der lagt en blokade, og hun fik at vide hun skulle svømme for at genoptræne skaden. Der var dog intet der gjorde det bedre, lægerne besluttede så nu at operere Rikke, men hun fik forinden at vide det formodentlig ikke villle hjælpe. Det gjorde det så heller ikke. Rikke fortsatte dog med at kæmpe for at blive rask ved blandt andet at gå til fysioterapeaut, som dog endte med at opgive hende. Fornyligt fik hun så beskeden, at hun aldrig mere må ride eller løbe. " Det går ikke helt op for en, når man får at vide man ikke må ride mere", siger Rikke og fortsætter " Jeg fortryder jeg ikke lyttede til mig selv, da jeg i første omgang fravalgte hesten". Det hele endte med hesten blev hentet hjem, og det viste sig den havde en hormonforstyrrelse. Rikke slutter af med hendes råd til andre. "Lyt til din mavefornemmelse omkring en hest uanset hvor godt et tilbud det er. Sørg også for at hesten bliver gennemtjekket og prøverid den mere end en gang. Jeg søgte en hest der var sød at ride og fik at vide den var det, men skal ikke altid stole blindt på andre", siger Rikke. Rikke slutter af " En ridetur kan ændre alt, den kan ændre hele dit liv. Nyd at du kan ride, det kan meget hurtigt forandre sig".
..men hvor på kroppen fik hun skaden? Man får slet ikke at vide om det f.eks. var ryggen, benet eller hovedet hun slog.. Jeg vil fortsat altid lytte til min mavefornemmelse..! Håber for Rikke hun måske alligevel en dag, får lov at sætte sig i sadlen igen.
...jeg tænker også, hvor skaden sidder, siden lægerne mener, at hun ikke kan tåle at ride mere? Ridning er trods alt en af de mere skånsomme former for motion, - og man bruger jo ridning med stor succes til diverse fysiske lidelser i forbindelse med handicapridning. Mht. hesten er det bare superærgeligt.   Særligt hvis hun har fået den tilbudt under de forkerte forudsætninger, men der var vel intet, der afholdt hesten fra at kyle hende af under prøveridningen? Jeg tror aldrig, at man kan fjerne risikoen for at komme til skade, når man har med heste at gøre. Efter 9 år præsterede min fjordhoppe at tabe mig i skoven og derefter træde mig på det ene lår og i ribbenene.
er min dejlige kusine  Skaden sidder i hoften.. Sidst jeg så Rikke "live" havde hun også besvær med bare at gå.. Jeg har rigtig ondt af Rikke, hun var sgu en dygtig rytter.. Rikke jeg håber det er okay jeg svarede for dig? Knus
Charlotte: det er helt i orden du svare  Min skade sidder i hoften og jeg må ikke ride, fordi jeg slet ikke kan sprede benet så langt ud til siden. Det er fysisk umuligt for mig. Det spreder sig til ryggen, knæ, nakke osv grundet overbelastnings skader. Også har jeg fået et "mærkelig fænomen" i benet, hvilket består af føleforstyrrelser og blå mærker. Mit liv er i dag sådan, at selv meget små ting kan blive vildt besværlige. Bare det at sidde ned eller gå 15 min med hunden... Men lære det sætte pris på de små ting 
Hvor er jeg ked af det på dine vegne at en så "lille" ting har forandret dit liv og taget noget du elsker fra dig   desværre kan man jo ikke forsikre sig imod ulykker.. Alt held og lykke fremover og håber du får en stor bedring med din skade..
trist at læse din historie!  MEN selvom lægerne har sagt at du aldrig kommer til at ride igen så bevar stadig troen på det!!! Jeg brækkede ryggen i 2005 og der blev domme også hurtigt at jeg skulle ikke regne med at sidde på en hest igen - HELE ens verden bryder jo total sammen når man ikke har lavet andet siden man var 5 år! men jeg troede på det og begyndte ved fys men de kunne ikke gøre så meget for mig og stoppede behandling så gik jeg selv igang med genoptræning, bla pilates og svømning og idag er jeg helt "normal" rytter igen - har dog taget mine forholds regler, så rider ALTID med sikkerhedsvest nu!  Jeg ønsker dig al held og lykke i fremtiden!
Trist historie  Det lyder meget som det jeg også har oplevet. Min skade sidder også i hoften og går så op i ryggen, og fik også afvide jeg ikke kom til at ride igen. Rider heller ikke idag, for jeg kan simpelthen ikke uden smerter