jeg har valgt at holde julefrokost for nogle af dem ude fra stalden i år. vi blir 7 i alt og de er indviteret i aftensmad men hva kan man lave af julemad? jeg er helt tom for ide'er så de modtages med kys hånd...
Jamen, jeg går ikke ud fra, at du vil lave julefrokost-menu, så her er da nogle bud. Lav en vintersuppe til forret. - Bland en masse kartofler, porrer, gulerødder, seleri, pastinak, blomkål i en gang vand. Kog det op og mos det. Hæld fløde, salt og peber i og kog op igen. Server med brød og bacontern. Til hovedret kunne du servere mørbradbøffer (google er din ven) eller glaseret skinke m. flødekartofler. Kristina
jamen det må gerne være jule menú da det er en mini julefrokkost for dem jeg snakker mest med fra stalden
//Julie F. Møller
Hej Julie Uha hvor jeg husker da jeg var 14, der er masser af konflikter og det er en svær tid at komme igennem. Jeg ved ikke hvad jeg skal råde dig til at gøre, men vil så frygtelig gerne give dig et medfølende knus. håber du finder sammen med bedste veninden igen. Har du prøvet at tale med din mor om det? tit forstår forældre mere end man tror. Knus fra Tina
Hej Julie. Jeg føler med dig. Det må være lidt træls at have en tidligere veninde som bare sidder og sviner dig til. I 4. klasse (jeg går i 10. klasse nu) havde jeg 3 rigtig gode veninder, vi gik sammen hele tiden. Men en dag kom jeg til at vælte en af mine veninder Anja af hendes stol inde i klassen, det var bare for sjov, hun sad og vippede på stolen. Hun blev både vred og ked af det. Jeg vill ikke sige undskyld. Så efter denne episode snakkede vi ikke sammen i ca. 1 uge. efter den uge gik jeg hen til hende og sagde undskyld, hun tilgav mig og lige siden har vi holdt sammen, og vi er stadig veninder selvom vi faktisk aldrig ser hindanden, men vi skriver da sms´er sammen.
jeg også huske - som var det igår. Sjovt jeg har ikke tænkt på det i årevis. Da jeg var 14 år havde jeg en veninde som jeg kendte fra børnehaveklassen - vi blev veninder omkring 3. klasse. Sommetider blev vi så meget uvenner at vi kom op og slås - vi havde begge et voldsomt temperament. Det er mildnet meget med årene - vi er nu begge 42 år og stadig meget tætte veninder. Et stort trøstekram til dig i en træls tid.
Uh, jeg kan også godt huske den tid. Der skulle ikke meget til, før man var "ude" eller "inde" - man er drønfølsom i den alder. Jeg er sikker på, at din veninde føler trang til at svine dig til, fordi hun holder af dig og er såret. Så er spørgsmålet bare, hvorfor hun er blevet såret - hvis I finder ud af det, og hvis du fortæller hende, hvorfor du er blevet såret - som du jo gør så fint i brevet - så er jeg næsten sikker på, at I holder så meget af hinanden, at I ikke kan lade være med at blive venner igen. I øvrigt er det en rigtig dårlig ide at snakke om den slags med venindens veninde - det, man siger, kan misforstås på 100 måder, og så ved man aldrig helt, hvad der når venindens ører til sidst   Og SÅ er det først nemt at komme til at jokke på hinanden - helt uden at man ved, hvad man egentlig har "sagt". mvh. tina
.. Hvor har jeg også været i nøjagtigt den samme situation engang. [Jeg er 15 - snart 16 nu] .. Vi var også en lille flok piger, som efter 6.klasse, blev skilt til tre forskellige klasser, hvor nogen af os, kom i samme klasse, og andre i andre klasser. Vi blev så sygeligt jaloux når vi snakkede med dem fra de andre klasser, og til sidst blev det så slemt at vi begyndte at digte løgne historier om hinanden, fordi vi var bange for at miste hinanden.   Ja - jeg ved det er forkert! .. Jeg var også én af de kastebolde, der blev smidt rundt til flere forskellige af de tøser, alt efter hvem der lige var i skole , og hvem der lige gad være sammen med én. Baah - jeg hadede den skole. Min bedste veninde igennem knapt 1 år, blev virkelig uvenner, og vi snakkede overhovedet iik sammen i lidt over ½ år, før vi fik snakket det hele igennem, og faktisk godt begge to kunne se det var komplet latterligt det vi havde gang i. Idag, hvor vi begge går i 9.klasse, har jeg flyttet skole, og hun er flyttet på kostskole.  . Og vi kan da stadig godt sidde og grine over hvor dumme vi dog var, at være uvenner så langt tid, over nogle små helt basala ting :/ .. - Så få snakket med din veninde, evt. hvis hun iik selv rigtigt vil, måske er lidt bange for det, så snak med din klasselærer om det, og evt. aftal et 'møde' mellem dig, klasselæreren og din bedste veninde.
eller står faktisk midt i den.. er også 14 år. min bedste veninde gennem hele 6 klasse, flyttede skole ved sommerferien, fordi hun gik i årgangen over mig, og skolen kun gik til 7.. derfra begyndte det at gå galt.. hun var ikke så glad for sin nye skole -hvilket jeg ikke kan forstå. går der selv nu og er meget glad for den- og hun skulle jo af med sin frustrationer og det gik ud over mig. alt det gjorde mig meget ked af det.. i lang tid, måske 4 måneder, var jeg så langt nede, at jeg følte, at jeg aldrig kunne blive glad igen.. hver aften lå jeg vågen i lang tid og tænkte over denne følelse.. og når jeg så vågnede igen, var den første tanke der kom til mig, hvor sørgelig og glædesløs denne verden var! jeg skjulte denne følelse i lang tid.. det hele kulminerede, da jeg blev vildt forelsket i en fyr, der var fuldstændig uopnåelig for mig! jeg prøvede at snakke med min veninde om det, men hun afviste mig og sagde, at hun havde problemer nok selv! senere fik jeg også en sms fra hende, som egentlig skulle have været sendt til en anden.. i den sms skrev hun, at hun ikk ku klare mig og alt mulig andet @!#$! jeg skrev, at vi måske kunne prøve at snakke om det, og vi besluttede at snakke på msn næste dag.. hun glemte så den aftale! de næste par uger var de værste i mit liv! bare når jeg tænker tilbage på dem nu, kan jeg mærke den der følelse af håbløshed kravle op i mig! en søndag morgen brød jeg så sammen foran mine forældre og fortalte dem om den følelse, jeg havde fortalt ingen andre om. vi snakkede i lang tid, og jeg fandt ud af, hvad kilden til denne deprimerede følelse kom fra, og jeg besluttede, at jeg ikke ville have noget med denne veninde at gøre mere. fra den dag kunne jeg nyde verden igen! mig og denne x-veninde kan da stadig snakke sammen.. og en gang i mellem tænker jeg over, hvor jeg ville være, hvis jeg stadig var veninde med hende.. og en gang imellem savner jeg hende.. men jeg er ikke i tvivl om at det var det rigtige jeg gjorde..
da jeg skal til jobsamtale i morgen, og selvfølgelig gerne vil være 100 % klar, ville jeg meget gerne vide hvad  , betyder præcis... så kære h`ænder, hjælp mig... mvh katrine
øv øv øv... nogle der så arbejder som kunderådgiver der kan give mig nogle fif???
... når man taler om inbound er det når kunderne ringer til dig og outbound er når du ringer ud til kunderne. Så det du skriver opfatter jeg som et job hvor du tager imod kundernes henvendelser - men ikke selv har opsøgende arbejde Men arbejdsgivere har en tendens til at kalde opgverne ved mærkelige betegnelser - som ofte lyder mere fancy end det egentlig er. Held og lykke med samtalen, jeg håber at det er et job for dig og at du får det 
det var også præcis den opfattelse, jeg havde af ordet, men det ville være virkeligt flovt at komme op og så egentligt ikk helt vide hvad ordet betyder præcis...
Lidt heldig har man da lov at være : Vores nyindkøbte Hannoveranerhoppe Namibia e. Natiello xx / Bolero har netop fået kåret en søn i ZfdP ! HAMPTON COURT e. Hiss Highness blev SIEGERHINGST ved kåringen og stiller også til kåring i Hannoveranerforbundet 08. Det bliver spændende om han går igennem der også ... Der er et enkelt billede af ham på vores præs. Man kan også se ham på vores link til avleren Crome-Sperling. MVH Nynne
Det lader til at være en rigtig dejlig hoppe, I har købt! Det bliver da spændende at se, hvad for noget afkom, hun får ved jer. Jeg så forresten inde på   at det var en af deres unghingste, der blev reservesieger, og en af Aggesens, der blev nr tre. Så det må da siges at være en kåring med dansk islæt.
Bliver sjovt at se hendes næste afkom, hun er i fol med Denne hingst   Håber der kommer et god resultat. Hilsen Mikael
Ja både reserven og ikke mindst Aggesens nye Embassy-Stakkato glæder vi os jo også MEGET til at se i Herning !! Vi håber jo på at få kåret Stakkato-blod herhjemme og denneher er da et super eksemplar  Hilsen Nynne