Har du snakket direkte med ham om HVORFOR han ikke gider den bette? Som du skriver så vil jeg sige at du er mor til 2. Her får far også lov at sove længe, da han arbejder meget, men det er sjældent han gør det... Han skifter heller ikke ble frivilligt, og l..te bleerne nægter han, men tager dem da hvis jeg ikke er der. Vi har aftalt at han giver nattøj på, det bliver så ikke hver aften da han arbejder, men når han er hjemme så gør han. Som tiden er gået er han blevet bedre og bedre, han skulle lige falde ind i rollen. Håber I finder en udvej, enten sammen eller hver for sig.
..jeg en flok veninder, der har fået eller skal have børn her i løbet af dette år. Og et par af dem "mistænker" manden for ikke at turde være sammen med barnet alene - måske er det rigtigt - jeg ved det ikke..? Min ene venindes søn er nu 3 år - og her er faderen for alvor "blevet mere obs på drengen" inden for det seneste år - hvor de har kunne fjolle, lege med biler osv. Blot en idé  Men jeg håber, at I finder ud af det  (Han kan ikke selv forklare "hvorfor" - når du har konfronteret ham med det?)
Som Maria G tænkte jeg også om du havde spurgt ham hvorfor han følte sådan? Måske skal du tvinge ham til at deltage mere. F.eks. indføre det er ham der bader hver anden gang, eller har ham fast mens du laver aftensmaden (bad tror jeg dog er det bedste, for da tvinges han til at være sammen med sønnike, hvis det er mens du laver mad, vil han sikkert bare placere ham på gulvet). Min kæreste var heller ikke voldsom interesseret i Jeppe da han var spæd, nogenlunde som du beskriver. Jeg bed det i mig, var ked af det, og havde nok de samme tanker som du går rundt med. Efterhånden som Jeppe blev større, fik flere udtryk og kunne mere, hjalp det også på interessen; den startede omkring 6 mdr og voksede stille og roligt derfra. Han er en super far idag hvor Jeppe er 4 år, og har været det siden Jeppe var omkring et år, han leger med Jeppe ligeså meget som jeg gør, og er super til at lave drenge og mandeting med ham. Jeg er ikke et sekund i tvivl om at hvis vi får en mere, skal farmand "tvinges" eller skubbes mere ud i det. Jeg følte også det var "pinligt", talte ikke med nogen om det, og i mødregruppen virkede det som om de andre var åh så lykkelige. Jeg har dog erfaret herinde, at der er mange der har det sådan, og at de fleste fædre rummer en potentiel superfar. Sæt ord på dagligt hvad du vil have ham til at hjælpe med, for mænd fatter ikke små henydninger, triste blikke eller sure miner. Nanna.
dejligt at høre at jeg ikke er helt alene, for det føler man når man antyder til andre... Jeg forstår bare ikek hvorfor de skal "tvinges" til at være sammen med DERES BØRN/BARN. Jeg er bare bange for at jeg ikke kan vente til at han får lysten til det... Plus at jeg er bange for at vis der ikke snart sker noget så er jeg nød til at lytte til min følelser og finde et andet sted. Da jeg bliver mere og mere irriteret på ham over at han skal mindes på at han har en søn midt i hans hygge aften.
Synes det lyder vildt barnligt og underligt at han ikke gider hans søn mere.. Tror ikke på han skal tvinges, men måske smides ud i det.. Tag dog på shoppetur med en veninde, så må han tidligt op og tage sig af drengen, og du kommer selvfølgelig sent hjem. Det kan være du tager for meget over? Det problem havde vi i starten herhjemme og jeg skulle lære at vente med at rejse mig og lade være med at kommentere ALT han gjorde. Synes du skal prøve at snakke med ham om hvordan det kan være han ikke tager mere over, og sige at hvis ikke det ændrer sig har du overvejet at flytte. Måske det kan få ham op ad stolen. Held og lykke.
hvis du hele tiden tager over, jamen hvorfor skulle han så tage sig af jeres søn. Hvis han ligesom tvinges til det kan det være han finder ud af at han faktisk sagtens kan være en god far. Jeg tror rigtig mange mænd er hundeangst for at blive fædre og at de ikke kan gøre det godt nok. Hvis de første 3 mdr er gået med at du har sørget for alt med den bette, så er det jo nok den nemme vej bare at glemme at han har en søn. Hvis han i stedet bliver tvunget til at lære sin søn at kende kan det være han får en succes oplevelse med det. Det er jo ikke til at sige når man ikke kender hverken ham eller dig, men han lader vel ikke bare sønnike ligge og skrige hvis ikke du er hjemme? Går ud fra du kan stole på at han så gør sit og så kan det jo være det kan sætte skub i bonderiet 
have et spark i røven. Vi har været aakurat den samme tur igennem og var faktisk ved, at gå fra hinanden pga. af det. Men han SKAL sq hjælpe til og DU skal lade ham få mulighed for det. Det kan godt være, at han skal tvinges lidt i starten... (det skal min mand stadig nogengange), men når de først finder ud af, at være sammen med bebs, så er man nået langt. Du må spørge ind til, hvad han synes problemet med at være alene med den bette er. Her var det, at manden ikke rigtig kunne takle, når den bette fik et flip.
at I skal have problemer med det. Her smider farmand mig hjemmefra... Til hest, ud og handle eller til fest, han skal nok klare baby imens   . Jeg kan kun være enig, giv dem alenetid og forsøg at være ubekymret, manden skal nok ringe, hvis det stiger ham over hovedet, men kom ikke springene med det samme, fortæl i telefonen hvad du plejer at gøre   .
et vildt gæt, kunne det tænkes at din mand har en slags fødselsdepresion? Jeg havde det sådan i starten at jeg ikke kunne lide at være alene med Magnus for tænk hvis nu han begyndte at græde og jeg ikke kunne trøste ham. Og tænk hvis nu jeg slet ikke kunne finde ud af at passe ham, give ham mad, skifte ham osv... Jeg overlod Magnus meget til John i starten, jeg kan ikke sætte ord på hvad jeg præcist følte, men det lille hjælpeløse barn var bare lige en tand for overvældende for mig. Vi talte med Sundhedsplejersken da hun kom på besøg, og hun sagde at det var en meget normal følelse for en førstegangsmor. Det blev så heldigvis aldrig til en drepresion, takket være min SP.
Kan du ikke lige forklare den her? "Eller hygger med ham når jeg laver mad eller går i bad. Nej jeg har sønnen med da far skal se tv eller ligende." Jeg gik fra min ex (faren til min datter) da hun var 2år. Jeg var mor til 2 følte jeg og tro mig.. Det skal du   finde dig i.
vores nytænkning der gør det, at mænd har svært ved at håndtere de mindste - også deres egne. Da jeg var spæd arbejdede min far hele tiden og min mor havde 4 eller var det 8 ugers "barselsorlov". Se det er jo ikke meget tid til at knytte sig til ens barn. Endvidere har de helt små babyer (under 5-6 mdr) bare ikke samme behov for deres far som for deres mor synes jeg. Så i bund og grund er det nok meget naturligt at fædrene kommer mere og mere på banen, som barnet vokser og bliver mere udadvendt. At vi kvinder så synes at barnet har brug for far = "fritid" for os, er jo en helt anden sag 
hej tøser Tusind tak for jeres respons og svar herinde. Det varmer mit hjerte at læse jeres svar. Og at der også er andres mænd der skal have et spark ud over min. Dog virker sparket ikke på min smiler... Jeg har tænkt og tænkt igår og idag og spørgsmålet der er tilbage er "hvorfor skal kvinder altid give mænd et spark før de laver noget"  TSB: Jeg har aldrig tænkt din tanke, altså det med hans familie. De gør aldrig rent, min svigermor siger altid "føj hvor lugter der rent her". Plus at de aldrig har hygget om aftenen og hans far har aldrig været der. Så kan man sige at vis det smitter af jamen så er det jo en af grundene. blive far. Men hvorfor aner jeg ikke for han hjælper jo ikke til...  Men at han ikke gør rent, vasker tøj osv genere mig ikke. Bare han er sammen med sønnen, eller intereserre sig for ham. Men lad os håbe at det kommer.. Inden babyen sov han også længe, og hjalp en del mere end nu, men han syntes at det er HÅRDT at Mettebo: Tak for dit svar, og jeg er ked af det på dine vejne. Men han fortjener en chance. Og det er også den sidste. Han skal selvfølgelig have en chance da jeg jo elsker manden over alt på jorden. Selvom følelserne er på vej væk. Så der skal selvfølgelig findes en løsning, men ikke for enhver pris. Så hellere have mor og far hver for sig. Men tøser hvad skulle jeg gøre uden jer? I er der altid for en når det brænder på. Og tak for forståelsen selvom jeg har valgt at være anonym. Knus for moderen der kan se lidt lysere på det idag
et gedigent *SPARK*! Og så skal fader-genet nok vågne! Min mand fandt det da også MEGET underligt, at han også kunne tage sig af drengene, da de var spæd. De skal ind imellem have tingene fortalt MEGET direkte, for de kommer sjældent selv med ideen om at tage poden og sparke os ud (   med undtagelse af Ann-Rikka's mand, der har haft fader-genet hele tiden   ). Et godt sted at starte, er med badet! For da er det ski** TV (også kaldet "hus-alteret" herhjemme   ) ikke et forstyrende element. Og du skal IKKE blande dig! Han skal bede om hjælp, hvis han får brug for det. Jeg er nu sikker på, at det nok skal blive bedre, når baby bliver omkring 6 mdr, så er der meget mere respons og modspil. Og det bliver sjovere at lege med sønnen. Det er vigtigt at du får en snak med din mand. Fortæl ham dine tanker og bekymringer og lyt til hans svar. Når sønnikke bliver lidt ældre og får andet end brystmælk (jeg ved ikke om du ammer), så kan din mand sagtens tage lidt over. Alt mad, der ikke kommer direkte fra dit "mejeri", kan han sagtens give! Det kan være han skal overraskes en dag, hvor han sidder i lænestolen, og så kommer du bare med baby og flaske og så må han jo sidde stille og fodre   ! Min mand er også glad fr at sove længe i weekenden (bevares det er jeg også   ), så jeg har krævet at vi har en frimorgen hver! Manden fik selv lov at vælge hvilken morgen han ville sove længe, om det skulle være lørdag eller søndag! Det var lidt af et chok for ham, men han kunne godt se det rimelige i det! Så prøv at snakke med ham! Sluk kuk-kassen og kræv en snak. Hvis han prøver den der med "jeg er træt, kan det ikke vente", så må du jo sige "nej, det kan ikke vente og jeg er OGSÅ træt"! Held og lykke med det og husk at fortælle ham, at du stadig elsker ham...hvis det passer?
Det er nogle gode råd, du har fået, synes jeg. Jeg er meget enig med HundeGitteMor. Det er ikke mange år siden, at faren slet ikke deltog i projekt baby, og det falder altså ikke alle naturligt, men jeg er sikker på, at de fleste kan "lære" det alligevel  Jeg tror, at hvis man skal have en lidt usikker far mere på banen, kan det gøres ved "positiv forstærkning"   Jeg mener, hver gang du ser din kæreste lave noget, som jeres søn reagerer bare det mindste på, så kommenter det (det kunne være at han følger sin far med øjnene, når han går forbi eller smiler, når han lige stryger kinden, eller måske siger en lyd, når han løfter ham osv.). På den måde vil din kæreste måske begynde at se det sjove i, at være sammen med søn, fordi han kan mærke at han gør en forskel. Det her har du sikkert gjort, men ellers kunne det også være en ide at sætte sig ved siden af faren med baby og simpelthen snakke med faren om det, den lille gør -også selv om han ser fjernsyn, så han deltager men måske lidt mere på afstand. Så kan det være, han lærer ham lidt bedre at kende og dermed efterhånden "tør" lidt mere selv. Rigtig meget held og lykke med det, og prøv at notere dig selv det mindste fremskridt 
At miste et barn gør en forskel tror jeg, nu skal vi nemlig begge nyde ham så meget som muligt   . Jordemor, sundhedsplejesker, læger osv. har alle været gode til at sige at tryghed godt kan komme fra far og at baby ikke skal hænge i jaden hele tiden, selvom det er verdens bedste sted i starten. Så her blev far"mænnerne" nærmest beodret til at tage del fra starten af fagpersoner. Orlov til farmand er en god ting, så de kan knytte sig til hinanden. Her holdt farmand 6 uger i træk lige efter fødslen.
Hej folkens Så er den skrukke tøs igen så skruk at hun må have nogle behov stillet  Er der ikke nogle gode internetsider hvor man kan følge fosterets udvikling. Evt. også barnets første år i forhold til lærdom og udvikling. Kæresten min ringede hjem fra DK i mandags og sagde han havde set et program på DR om fosterets udvikling og jeg blev selvfølgelig vildt mobset for det program ville jeg også have set. Så anyone med et par gode links der kan tilfredstille mine behov bare lige en dag eller to *suk*
Du skal da en tur ind på:  God fornøjelse   .
Her er en:
 er super god
mange tak for links.  Hvor det altså kribler at læse om.
...brugte jeg meget, da jeg var gravid. Det er spændende at se billeder af, hvordan junior i maven ser ud lige nu.
mener også der er  -Randi
Tak for flere link  Puha ham kæresten skal passe på når han vender hjem i morgen efter en uge væk. Han bliver bombaderet med babysnak   
Hej Vi skal giftes til næste år, og der vil vores søn være 2 år. Jeg har tænkt på hvordan vi gør på dagen, han skal selvfølgelig med i kirken, samt med til receptionen om eftermiddagen, men har så mulighed for at vores dagplejemor kan have ham om aftenen, for jeg regner ikke med at han gider at sidde til bords med 3 retters menu, min mor har sagt at hun godt vil tage sig af ham om aftenen, men det er jo nok mig han vil være hos. Jeg er i syv sind, for ved ikke om jeg vil fortryde at han ikke er der om aftenen. Har i nogle gode råd, eller fortæl hvordan i gjorde det.. Knus Robin
Vores datter vil være ca 13 måneder, når vi skal giftes, og selvfølgelig skal hun da være med til det hele. Der hvor vi holder festen er der et lokale, hvor hun kan blive lagt til at sove, når hun bliver træt. Jeg kunne slet ikke forestille mig sådan en fest uden hende! Jeg regner med/håber på at min mor vil tage sig af hende den aften - og vi træner det nok lidt inden altså det med putningen uden os - de er allerede ret gode venner, da de ses et par gange om ugen og nogen gange 3-4 gange om ugen. Jeg vil heller ikke have at mit bryllup bliver en drukfest - synes jeg ikke hører sig til, og slet ikke når der er børn til stede - og der vil være flere børn med, da der er nogle stykker i familien. Heldigvis er der et sted, der hvor vi holder festen, hvor vi kan indrette et teenage-rum, hvor de kan være, når de ikke længere gider sidde til bords. Der regner vi med at sætte en playstation op med div. spil. Vi har aftalt med præsten, at vi starter kl 11, så vi har god tid til reception og fest inden det bliver alt for sent.
Da vi blev gift for 4 år siden var vores søn 3 år og vores datter 1 år. De var med i kirken og til kaffen bagefter, så var de med over at blive fotograferet inden de blev kørt til det sted de blev passet. Vi snakkede også frem og tilbage om hvad vi skulle, men blev enige om at gøre det på denne måde, det var vi rigtig glade for.. Vi har lige været til bryllup og der var en pige med på 15 mdr og hun kunne slet ikke finde ro til at sove selv om de prøvede forskellige ting og der var mulighed for at stå i et stille rum. Så da festen var slut kl ca 01.30 havede hun ikke sovet...
giftes til august, så er Mikkel 16 mdr. Han skal med i kirke og til spisning, men skal så passes bagefter. Jeg gider ikke, som "bm", risikere at stå med en overtræt baby og jeg vil da også gerne have lov til, at feste igennem på min store dag 
Hej Vi skal giftes 12 jan. Vi har arrangeret at vores unge pige fra sidste år på 17 og vores nuværende unge pige på 18 år. Tager med I Kirken. De tager så vores den yngste på 2 år med hjem til os sammen med mine søskendes børn (alle 4 drenge under 3½ år)De to store på 6 og 8 år er med til en del af festen og bliver så hentet efter desserten af den ældste på 18, der har kørekort til den tid. De har så også alle 7 børn næste morgen da vi har valgt at sove der hvor festen holdes, da mange af vores gæster kommer langvejs fra og også overnatter. Jeg mener det er at gøre børnene en bjørnetjeneste ved at lave dem være med - vi vil få brudevalsen optaget på video så kan pigerne se det dagen efter - Når først børn bliver trætte er det kun naturligt at de vil have deres forældre. Ofte er problemet dog at alle dem børnene er trygge ved, er med til festen, men i vores tilfælde er det de 2 unge piger der har passet den lille på fuld tid de sidste 2 år, og været der når de store kom hjem fra skole - så det er 2 personer de er MEGET trygge ved. mvh Trine
giftes - 29/3 08. Det bliver kombineret bryllup og dåb. Vi kan på ingen måder forestille os denne dag uden vores børn -. og alle børn i omgangskreds og familie bliver også inviteret med. Det er helt op til hver enkelt om de så vælger at tage dem med. Vores fest bliver ikke et brag af en fest, en lidt udvidet dåbsfest der starter kl 17 med 3 retters menu osv. Vores egne tøser plejer nemt at holde sig vågne uden det mindste ved sådanne lejligheder og da vi regner med at festen slutter senest midnat, så bliver de hos os.