Nu har jeg siddet og kigget inde på dansk rideforbund. har endda kigget reglementet igennem 2 gange men kan simpelthen ikke finde udklasningsregler, er der nogen der kan hjælpe? som enten kender reglerne eller ved hvor jeg finder dem. det drejer sig bare om klubstævner.
Noget af teksten er hoppet nedad på siden...Hvis ikke du kan gennemskue det, kan de i hvert fald findes under distrikt 11/13´s hjemmeside. mvh
Sådan skulle det være:
Laver klubberne selv deres udklasningsregler - i hvert fald ved D-stævner. Du skal derfor kigge i propositionerne fra gang til gang - ovenstående er ikke enslydende for alle rideklubber! Hilsner Linda
Hej. Jeg søger nogle gode råd, om hvordan jeg kan lave "sjov" træning med min 7 årige datter og hendes welsh mountain pony. Hun snakker om f.eks. ponygames øvelser, og jeg har vredet hjernen for at finde på noget, da det ikke er noget jeg har så meget erfaring med. Så kom med jeres gode ideer - også gerne til, hvordan man på en sjov måde kan få lidt mere dressur trænet for både rytter og hest på en alternativ måde. mvh Grete
Jeg er lige med på en kigger  Jeg har en søn på 4½ og selv om han stadigvæk arbejder med sin grundridning - vil jeg dag gerne gøre det lidt sjovt undervejs.
Jeg har altid brugt legene fra ponygames når jeg underviser (specielt de små). Du kan finde rigtig mange gode idéer og leget på DRFs hjemmeside under breddeaktiviteter:  Jeg har også ofte at de forskellige lege sammen til små baner. Feks. først slalom, så balancegang, så et lille spring, flytte noget (f.eks. fra noget højt til noget lavt -eller bare fra et bord/tønne til en anden) og så slalom igen. Eller hvad man nu kan finde på og har udstyr til. Det gode ved mange af legene er jo netop at de kan laves med forskellige sværhedsgrader alt efter hvor rutineret rytter der er tale om (med/uden sadel, med/uden bøjler, skridt/trav/galop, med/uden hjælper, uden at holde i tøjlen osv.) Man kan også opbygge små labyrinter (af bomme) som man så skal ride igennem uden at hesten træder udenfor. Det er godt for "styrbarheden". Man kan også bakke hesten igennem...
Da jeg var ponyrytter red de fleste vist med hannoveransk næsebånd. Senere hen red næsten alle med kombineret. Nu er der igen flere og flere, der skifter til hannoveransk. Hvorfor? Hvad er fordelene og ulemperne ved de to forskellige? Er det ren og skær mode, eller er der en forklaring? Hvis det er mode, der er afgørende, må jeg sige, at jeg synes det klæ'r de fleste bedste med det kombinerede. Hvis det kommer til behagelighed og frihed for hesten, vil jeg mene, at det kombinerede er det rareste? Det 'klemmer' ikke lige over næseborene. Hvad rider du med? Og hvorfor?
Calistro, som jeg købte for 2-3 måneder siden, havde også altid været meget nervøs ved opstigning, men nu har jeg kunnet stige op på ham selv i lidt over en måned! Jeg fik MASSER af hjælp af en berider, der holdte ham og snakkede med ham nede fra jorden, mens jeg fik et ben op, så jeg kunne komme op og ligge på ham. Når han slappede af fik jeg foden i bøjlen, og så snart han stod stille kunne jeg hurtigt men forsigtigt svinge benet over og sidde der. Og så fik han selvfølgelig masser af ros og godbidder. Mit bedste råd er at tage det stille og roligt, hav masser af tålmodighed, og sørg for at opbygge et godt forhold til ham fra jorden af. Og tag det i hans tempo, I skal ikke nå noget, skal I? Og sørg for at passe på dig selv... Kender du ik en der kan hjælpe dig med at holde hesten? Hvis hesten løber så start evt. med at lære den at stå stille selvom du hopper op og ned ved siden af den, hiver lidt i sadlen, piller ved stigremmene og bøjlerne osv., for at gøre den fortrolig med at du er der. Jeg trænede også lidt med at jeg "steg op" i stigbøjlen med knæet i stedet for foden, på den måde kunne jeg hurtigt komme væk hvis han blev bange - men du skal selvfølgelig sørge for at du ikke kan komme til at hænge fast. Held og lykke med det 
stiller dig op på den og lader ham få tillid til dig der oppe fra- måske i start er det kun hovede han kan være med ved siden af dig- du lader ham selv bestemme farten og på et tidspunkt bliver det så hygsomt at du kan være over det hele( ryg, bagpart, skulder)- der behøves ingen sadel- Når ham er HELT tryg begynder du at lægge over ham, start med en hånd over på den anden side og så gå frem i hans tempo- du må vente til han nærmeste ser ud til at kede sig- altså alt andet end dig er værd at kikke på- "gab"- så han tænker: nå skal jeg stå her igen og blive hængt over igen. Kunne vi snart finde på noget andet. I følge parelli har en hyp zoner oppe fra- er der noget galt i en af disse zoner er det med tålmod det skal fikses. jeg har lige fået en hyp tryg på denne måde det tog 1½ månede- Når et menneske ryger af en hyp, er det ofte lige så farligt alt det der sker på vejen ned af den som det at have nogen på- altså den bliver bange, bliver bekræftet at det er virkeligt noget at være bange for når rytter flyver omkring øre på den og måske rammer den på vej ned. held og lykke med din tålmodighed MVh Dorthe
Når han bliver skræmt over, at du tager foden op i bøjlen, så skal du ikke op endnu. Først skal han lære at det ikke er farligt, at du tager foden derop. Stå ved siden af ham og løft foden - i starten bare 10 cm. Når det går uden problemer, så løfter du 20 cm. og så fremdeles indtil han er helt ligeglad med, at du løfter foden hele vejen op. Han skal også kunne acceptere, at du står ved siden af ham på en stol eller lignende, så han ser dig i rytterhøjde, og du skal lære ham, at heller ikke det, at du og en anden person tynger ned i stigbøjlerne betyder noget for ham. Dertil skal han være HELT lydig når du trækker ham - han skal kunne stoppe og startes for hvert eneste skridt, og SÅ er han klar til at du lægger dig ind over ham. Først mens han står stille og så mens han går lidt rundt. Derefter er det helt op med en person ved hans hoved, der kender ham og kan stoppe ham. I starten skal han gå ET skridt ad gangen, og dernæst flere, i starten skal du bare sidde der - og først når han er helt fortrolig med det, skal han til at lære, hvordan han styres fra ryggen. Gå MEGET langsomt frem, når der tidligere har været problemer. Kig på hesten - løftet hoved, hurtig vejrtrækning og vidt opspærrede øjne - hop ned/gå tilbage til noget lettere. Rolig adfærd og lavt hoved - du kan gå videre.
Godt med en masse gode råd, tak for det. Ikke fordi jeg har brug for det nu, men når min hest skal tilrides er det nogle ret gode fif.
unge heste står med fornemmelsen af at man vælter dem. Får et ben op. I starten så vær tre om det. En til at holde hesten, og en til at hjælpe dig "op" Lad det i starten være nok at du bliver løftet op og ned ved siden af ham, mens du støtter med armene på sadlen - Og det gør ikke noget at træne fra begge sider. Nå det er ok kan du prøve at lægge dig ind over ham. Jeg har jo den teori at når nu man er gået i gang, så må man forfølge målet. Godt nok langsomt, men dog forsøge at nå derhen. Jeg ville ALDRIG bruge bøjlen i tilridningsfasens start.
jeg starter altid med at lære hesten at stå stille. uden at nogen holder den - bare mig der har fat i tovet. den skal efterhånden lære bare at stå stille uanset hvad jeg gør. og jeg lægger sadel på eller andet. det eneste hesten skal er at stå stille. ( dette gør jeg på ridebanene da dette er arbejdsområdet i første omgang). det kan de somregel håndtere og slapper hurigt af når de finder ud af at det er eneste krav. så stiller jeg mig eks op på en skammel og får hesten til at stå langs med denne. den skal igen blot stå stille. når den kan dette kan jeg måske klappe sadlen, rykke lidt i den. lægge lidt vægt i osv. og hele tiden sørger jeg for at tage presset væk og rose inden hesten rører sig. det er meget med timing. man skal nå at tage presset væk   den rører sig. på kort tid kan jeg så lægge mig over sadlen og evt stige helt op. her skal den så også bare stå stille de første gange. når den er helt cool med dette kan man få en til at trække sig lidt rundt. og så er ma igang.
Husk på at fra hestens urinstinkter er den et bytte som angribes af rovdyr der vil nedlægge den - netop ved at de hopper på ryggen af hesten! Det er et spørgsmål om tillid. Så vent til den tillid er der.
Mange tak for alle de super gode råd, det er virkelig noget jeg kan bruge til noget...:o) Jeg håber ihvertfald at det nok skal lykkes når han er klar til det..:o)
Hejsa Ja, jeg kunne kunne ikke lige finde ud af hvor indlægget bør postes - dette var mit bedste bud   . Jeg har en 2 årig New Forest som snart skal have sin første trense - og bid! I løbet af efteråret tror jeg jeg vil vænne ham til at have trense på og bid i munden. Men hvad bid bør man købe til sådan en ung gut? De eneste bid som jeg har brugt til mine heste, er et ganske almindeligt to-delt trensebid. Derfor er min tanke også, at købe sådan et til ham - godt tykt, evt? Men ja, der er nok en masse meninger om en masse bid, så spørgsmålet er, kort og godt, hvilket bid starter man med?? Christine
svarene!  Det lader foreløbig til, at jeg skal købe et tredelt. Dejligt at I gider at dele jeres erfaringer ud!! Christine
.. på et ganske almindeligt massivt 2-delt trensebid - og det er de også startet op med. Hilsen Sif
Jeg har en hoppe der. d 25#- 2007 blev 1 år. Hun er god i bygningen og er ikke overbygget lige pt. hvornår og hvor meget løsspring må hun nu??? er det oki med et par spring i 30 cm højde? det ewr selvfølgelig ikke noget hun skal hverken hver uge eller måned, vil barese hvordan hun ter sig og om hun nyder det?!?!?!?
Jeg ville hellere vente. Min erfaring er at de for en tendens til at forbinde spring med at løbe stærkt. Træn hellere med bomme en gang imellem. Trav over dem. Stop foran eller lige bagved dem. Stop hen over dem. I det hele taget gør den fortrolig med bommene og ikke mindst rolig omkring dem. Helle
Jeg har hørt om mange der har det problem, heldigvis er jeg ikke selv en af dem, men du er bestemt ikke alene  Mvh Alette
... på Ryttersnak Museum, kan du finde en MEGET underholdende tråd om frosne ærter, og hvad de kan bruges til  For mit vedkommende handler det om at ride i de rigtige trusser. Hilsen Sif
Har du overvejet om du svajer i ryggen, så du kommer til at sidde forrest på skambenet? Det handler jo om at sidde bagerst på ballerne, så hvis du gør det burde du jo ikke få ondt det såkaldte intime sted. Jeg har nu aldrig oplevet det... 
Jeg rider med hannoveransk næsebånd udelukkende pga min hest går meget bedre med det. For mig har det intet med mode at gøre, for med det grove hoved min hest render rundt med er det bestemt ikke særlig kønt med et hannoveransk næsebånd... Normalt rider jeg helst med engelsk næsebånd men de sidste 2 jeg har redet har altså gået bedst på det hannoveranske.
Hvordan går den bedre? Hvad gør forskellen?
Jeg har en meget følsom 7 års hoppe, som i stresset situationer har haft lidt tungeproblemer, og i dressuren er det ikke just noget der giver flere point  Vi har haft kiropraktor på hende, og han mente at hendes tænder fyldte meget i hendes mund(   ), så med det kombinerede næsebånd der trykkede de forkerte steder ville det gøre ondt på hende. Nu har jeg efterhånden redet med det hannoveranske næsebånd i 2 måneder + at biddet er kommet længere ned, og det hjælper !  Hun er blevet langt mere stabil på biddet, og der er næsten intet med tungen mere. Jeg synes ikke det hannoveranske næsebånd er pænest, jeg ville til enhver tid vælge det kombinerede, hvis det var pga. udseendet. Mvh Anna
Det hannovoranske næsebånd må netop ikke sidde så lang nede så det ligger på det bløde (der hvor luften skal suges ind.) Dernæst skal du stadig have plads til 2 fingre. Det kombinerede holder for det første kæberne sammen (alt efter hvor hårdt du strammer) og sammen med den nederste rem får du så også et tryk på næseryggen (du kan selv prøve dig frem omkring hvor løst det faktisk skal være før det ikke trykker på næseryggen.) Alt andet lige må det være mere behageligt for hesten med det hannovoranske næsebånd. Hilsen Anja
Jeg kan jo se, hvordan det hannoveranske vinder frem igen, så det er rart at høre det forskellige forklaringer! Eva, hvad mener du med: ...  ?
Jeg tror Eva mener nogenlunde det samme som en underviser der engang sagde til mig da vi stod og kiggede på en der red en hest der løb med hende "det er da klart at hun ikke kan styre den når hun ikke spænder næsebåndet rigtigt"  Underviseren mente at hvis næsebåndet var stramt nok ville hesten ikke løbe og rytteren ville have mere kontrol...? Præcis hvordan og hvorfor et stramt næsebånd virker "bremsende" på hesten ved jeg ikke!? Jeg har desuden også hørt at fordelen ved hannoveranske næsebånd bla. er, at de ikke ligger hvor der er tænder. Engelsk/kombineret næsebånd ligger på kinden og kan give problemer mht. tænderne (kan ikke helt forklare det -jeg er et fjols til at forklare på skrift) At det hannoveranske så er øhh.. mindere kønt er vi helt enige om 
Gå ind på Mai Nicolajsens hjemmeside :  Der kan du under FAGLIGE SIDER finde : Stramme næsebånd.. Mange der bruger kombinerede næsebånd spænder dem for hårdt. Mange køber dem endda med tilbagetræk, så man rigtig kan spænde dem godt... Derfor råder hun til at bruge Hannoveransk, da det ikke er så nemt at overstramme..
Ja, jeg må indrømme er der er jeg forfængelig  Jeg har dog det sidste års tid brugt alm. engelsk næsebånd istedet for det kombinerende. Det har jeg gjort ud fra 2 grunde: 1: Det er simpelt hen det jeg synes er pænest til lige min hest. 2: Jeg har intet behov for at sætte flere remme rundt om næsen på min hest. Mit næsebånd er spændt så jag kan have 2 fingre under... på højkant altså  Jeg synes ikke det hanovoranske er særlig pænt, ja en fantastisk grund, jeg ved det. Jeg kan dog godt lide dets funktioner og dets position på næseryggen. Teorien er fin og jeg er sikker på mange heste ville have gavn af et skift til dette. Allerhelst ville jeg ride uden næsebånd, men det skal jo desværre være der i konkurrence. Derfor har jeg valgt det jeg fandt pænest - altså et bredt foret engelsk næsebånd, med tilbagetræk (   )... Men så løst som det er muligt uden det ser dumt ud 
Jeg er også en af dem, der er begyndt at ride med hannoveransk næsebånd. Har ellers altid redet med kombineret, fordi det gjorde "man", og det så jo også smartere ud. Men da jeg fik Hannibal, som i starten var ret urolig i munden, foreslog min træner et hannoveransk næsebånd, og jeg skal love for, at det gav en ændring til det bedre  Nu er jeg faktisk blevet enormt glad for den type næsebånd, selvfølgelig fordi det virker, men også fordi jeg er blevet opmærksom på forskellen mellem dette og fx kombineret næsebånd. Kan tydeligt forestille mig, hvor ubehageligt det må være med et næsebånd, som trykker hestens kind ind imod dens kindtænder! Det må gøre avs, og hvis det ydermere er spændt så stramt, at over- og underkæbe ikke kan forskydes i forhold til hinanden, så tror da fanden, at mange heste går og bøvler fortil med et kombineret, men ikke med et hannoveransk!
Ponyen gik (og går stadig) med hannoveransk næsebånd. I starten gik den med et kombineret, men da den begyndte at skifte kindtænderne gav det problemer med det kombinerede. Derfor skiftede jeg til et hannoveransk, og da det havde den ønskede virkning kunne jeg ikke se nogen grund til at skifte tilbage til det det kombinerede. Hesten går med kombineret, men det er vidst mest af forfængelige årsager   Viser det sig, at der opstår de mindste problemer, vil jeg prøve med et hannoveransk for at se, om det kan være løsningen.
Bare et lille råd - det med et godt tykt bid er absolut ikke altid det bedste for hesten - du skal være meget opmærksom på hvad der er plads til i munden. Jeg har lige haft besøg af tandplejer til min fjord, og da hun så mit bid og viste mig hvordan det lå i munden fik jeg nok lige en smule dårlig samvittighed - der var overhovedet ikke plads til mit tykke bid, det trykkede både tunge og gane. Berith.
det skal ikke være tyndt, ikke for tykt - vigtigst af alt det skal være massivt IKKE hult. Jeg ville starte med en todelt trensebid. Hestene har   at rode med bare med tungen og der er ingen grund til at lade den rode med et trejde mundstykke også. Man få så nemt tungefejl
... Linse  Hilsen Sif
Thor har haft bid på en gang.. Jeg har brugt et forholdsvis smalt tredelt sweet iron bid, ingen næsebånd..  Jeg har ikke planer om at skal trænes med det- han skal bare gå og hygge sig med det, til han efterhånden er rolig i munden med det på.. Tungefejl? 
et tredelt bid. Jeg bruger det altid til mine heste, både ved tilvænning og senere hen. Hvis du sammenligner med et todelt trensebid, prøver at klemme det sammen, bliver det "spidst" og kan måske genere hesten i ganen også selvom det passer. Et tredelt ligger sig anderledes i munden og følger en blød bue også selvom du presser det sammen. Med hensyn til tykkelsen vil jeg også give et par af de andre ret i, at man skal passe på med for tykke bid, da man risikerer at der ikke er plads i hestens mund. Så længe biddet ikke er super-tyndt ville jeg ikke være bekymret for at bruge det, da biddet jo aldrig er hårdere end hånden der fører tøjlen.
Jeg ville anbefale en MYLER-bid. Købte selv et til min pony, da den skulle rides med bid.
Tusind tak alle sammen!  Hvad bid jeg ender med, ved jeg vist ikke lige endnu, det er både godt og skidt med delte meninger   . Men et andet spørgsmål - hvordan måler man sig frem til bidstørrelsen på sådan en ung fyr? Jeg kan vel ikke sådan putte et målerbånd i munden på ham   . Christine
Dette er ikke og skal ikke forståes som et angreb men... Hvid du har et todelt bid og klemmer det sammen - Ja så har du ganske rigtigt en slags nøddeknækkereffekt. Men hvordan i alverden vil holde tøjlen for at få spidsen ind i ganen af hesten??? Hvis man sidder på hesten skal hestens hoved jo være placeret højere end din hånd for at vride biddet i en sådan vinkel at spidsen vil gå op i ganen. Står du på jorden skal du med en hånd på begge tøjler trække ret nedad - vel at mærke med hånden placeret på tøjlen tæt ved hestens mund. Rikke T: Tungefejl er hvis hesten trækker tungen op, rækker tunge eller lægger tungen over biddet. Det kommer hyppigst ved bid der hænger løst, hule bid, manglende næsebånd og hvis hesten har for meget at rode med i munden for tidligt i tilvænningsperioden
Nej det gør man ikke nødvendigvis. Man kan sagtens sidde behageligt på sin bagdel uden at sidde i stolesæde. Stolesædet kommer sig nemlig af at man lægger for meget vægt i stigbøjlerne når man rider. Det hvor man sidder forrest på bækkenet kaldes spaltesæde. Prøv at få en til at tage et billede af dig mens du rider, så kan du måske se om der skulle være noget. Sædet kan også diskuteres i al evighed, for om man vil acceptere det eller ej, så er det moderne dressursæde yderst ubehageligt for hesten. prøv selv at sætte dig på ryggen af en veninde eller ven og vend fødderne og knæene fremad mens du retter dig op og sætter dig på dit sædeben - Hør så hvad din "hest" har at sige.
Hej. Jeg kender godt problemet personligt. Vi er slet ikke ens dernede. Gennem mit fag har jeg set mange forskellige kvinders intime dele. Nogle har store eller lange ydre skamlæber. (Andre har næsten ikke nogle.) Nogle barberer desuden de beskyttende hår af. Jeg afhjælper det med glatte trusser - ikke bomuld, samt noget creme, der kaldes stødpudesalve (købes på apoteket), som jeg smører med både før ridning og efter badet bagefter. Du kan evt. købe svedtransporterende løbetrusser. Der finder også en vis tilvænning sted. Således, at rider jeg ofte nok, vænner huden sig til slidet. Og når hud bliver slidt ofte, produceres mere hud. Nogle steder på kroppen vil det blive til hård hud. Bare rolig, det gør det ikke her! Held og lykke med at få løst problemet.
zinksalve   , det virker og som Ruth skriver er det tit et spørgsmål om tilstrækkeligt slid   . Mit problem opstår oftest når der er meget varmt og jeg fx har holdt lidt pause (som nu   hvor sadlen har været til omstopning i 1½ uge hæhæ) Det går over i løbet af et par dage, så jeg er på Zinksalve lige pt *GG* mvh Vipse (der er lidt øm)
Jeg bruger kombineret med tilbagetræk, men jeg er ikke et sekund i tvivl om at hesten ville vælge Hannoveransk. (minder lidt om katte-ville-vælle-wiskas?) Det frister selvfølgelig at prøve med et hannoveransk, men har lige bestilt dyr, dyr OS-trense fra Tyskland. Hvis min hoppe havde problemer med munden, ville jeg klart skifte, men jeg synes det fungerer fint. Og jeg strammer meget forsigtigt det næsebånd og lægger lammeskind rundt om nede ved 'hagen'. (det er velcro så det sidder ikke pga. stram'hed', men fordi det klistrer) Jeg er ret overrasket over så mange der tydelig har mærket forskel. Det giver da stof til eftertanke. -Men pyha hvor er det grimt det hannoveranske 
Jeg skiftede også til hannoveransk i febuar. På det kombinerede flagerede hovedet rundt på hesten og det var sjældent det var muligt at finde ro på den. Efter skiftet går den stadig ikke perfekt, men jeg har fået mere ro fortil og jeg kan tillade mig at tage fat (mest til spring, ikke nødvendigt i dressur) hvis kontakten glipper uden at den lille hest for en kæmpe krise og heller vil kigge stjerner 
Læs om det her:  Det hannoveranske sulle efter sigende være godt til ungheste der skifter tænder, da det ikke klemmer om kæben. Den nederste rem på et kombineret næsebånd gør ikke den store gavn 
Jeg rider også med et løst engelsk næsebånd eller mexikansk, men det er fordi jeg synes det ser pænt ud   . Det er iøvrigt også spændt rimeligt løst så det strammer vist ikke damen nogen steder.
Helst uden, så min hest kan arbejde i kæben, og have en god føling med biddet, uden generende remme. Til stævner, hvor næsebånd er påbudt bruger jeg et kombineret, men spænder det ikke mere, end det akkurat bliver liggende på plads..
Har desværre set det hannoveranske misbrugt på heste der var svære at holde på springbanen. Og her snakker vi om heste der går WC.  Bruges det korrekt er det klart et rigtig fornuftigt næsebånd. Desværre for jeg nikket mig en skalle af min hvis jeg giver hende sådan et på. Ligesom hun heller ikke accepterer det nederste næsebånd. Men et MEGET løst engelsk næsebånd, mest til "pynt" faktisk, har vist sig at være vejen frem. Mener der for nogle år siden i ridehesten var en artikel om Albert Voorn, hvor han forklarede hvorfor det kunne betale sig at løsne eller fjerne næsebåndet på heste der var "dumme" fortil. Lene
jeg rider så hverken med det ene eller det andet men med en "iberisk" næserem. en enkel læderrem der blot sidder på kindstykket uden selvstændig kindrem. Render gennem en syning over biddet. som på dette billede af en tilfældig hingst: (ps: læg lige mærke til optømingen. Der er to tøjler i kandaren. øverste tøjle virker lidt som et pelham da der ikke er vægtstang effekt. )   personligt finder jeg denne løsning smuk og simpel. desuden: denne rem støtter rent faktisk biddet og stabiliserer det. Den sidder jo på samme rem som biddet. Jeg kan ikke helt følge hvordan en eks. kombineret næsebånd kan stabilisere biddet - den sidder jo på sin egen rem og skulle ikke gerne røre biddet. ? Selv har jeg jo også redet "almindelig" dressur førhen. og her fik jeg også ret ofte kommentaren fra underviserne: stram nu det næsebånd, ellers kan du ikke styre den. så løber den jo fra dig. -øøøøhhh ??? Altså hvis den ellers har lært hvad en halv parade betyder så skulle den da ikke gerne løbe blot fordi næsebåndet ikke sad klistret til kraniet på den ? jeg har set heste med permanente mærker i kraniet på det sted hvor et kombineret næsebånd sidder... Til roskilde dyrskue for nogle år siden var jeg også ved at blive sendt ud pga mit iberiske næsebånd. De andre mente ikke jeg ville kunne styre min 2 års hingst med det på ?? Det kunne jeg så ret nemt ( men om de kunne styre deres heste er en anden sag   ). Det iberiske kan da godt strammes, men det er ikke ret nemt at gøre det. og det er ikke meningen med det. - Kæberne skal jo kunne bevæge sig når hesten sænker hovedet - noget de godt ved dernede. jeg bruger det til pynt og for yderligere at stabilisere den rem der holder biddet.
...det er da også sådan et jeg rider med! En rem der går rundt om/igennem sidestykkerne, Det har jeg åbenbart gjort i for lang tid, siden jeg havde glemt at et engelsk næsebånd har egne sidestykker, og at det jeg rider med derfor ikke hedder et engelsk  Men ja det er godt til at holde trensen på plads med - og ikke så pokkers meget andet. Hvilket i mine øjne heller ikke er et næsebånds funktion. Det med at den nederste rem i et kombineret stabiliserer tror jeg hænger sammen med en teori om, at biddet ligesom støtter på næsebånden og vægten hermed fordeles. Jeg kan dog ikke se hvad nødvendigheden (eller effekten) af det er - vores unghest kan i al fald godt finde ud af bære biddet selv. Anissi
Mine heste går altid bare med kombineret næsebånd. Jeg aner ikke hvad forskellen er, jeg ved bare at de fungere udmærket med et kombineret. -Det passer mig også glimrende, for adddr hvor jeg synes det hannoveranske er grimt   ...og kedeligt   . Nu er det jo ikke skønheden det i bund og grund kommer an på, men eftersom jeg tror, mine heste ville fungere ligeså godt med det ene som med det andet næsebånd, så er det min forfænglighed der får mig til at vælge et kombineret. -Jeg red engang med et krydsnæse bånd... men udelukkende fordi jeg synes det så smart ud   .
Nej, Klaphatten har aldrig haft et hannoveransk næsebånd. Det har vi bare slet ikke overvejet. Men jeg jo se, at der er flere og flere, der bruger det, og derfor spekulerede jeg lidt over hvorfor?! Du har måske set billede af han med bidløs trense, det bruger han ind i mellem.
Lykke: Sidder den "iberisk" næserem på billedet ikke lidt lavt? Jeg ville være bange for at hesten fik hud i klemme hvis man trak i det  Jeg har altid tænkt på hannoveransk som et næsebånd der lukkede munden godt og grundigt på hesten, men det kan jeg godt høre er en misforståelse. Så blev man lidt klogere. Er aldrig noget jeg selv har redet med. Men det er da tankevækkende at det giver ro fortil.. Nu vi er inden på diskussionen om hvordan næsebånd indvirker etc. Hvordan påvirker et krydsnæsebånd så hestens kæbefunktion etc.? Mvh Lise
min trav-vallak har en meget hurtig galop. han kan sagtens galopere nogenlunde samlet, men når han så går fra galop til trav, mister han holdningen, og løber i en utrolig hurtig trav, og han bliver ubehagelig at sidde på.. han har også svært ved at holde galoppen, og jeg skal drive utrolig meget for at det ikke bliver sådan noget hurtigtrav. hvad kan jeg gøre ved det?
Hej, jeg ved ikke helt om jeg skriver det her det rigtige sted, og ellers undskyld. Men mig om min 17-årige travhoppe kunne godt tænke os at begynde at starte nogle stævner, både i spring og dresur, men jeg kan ikke finde ud af hvor henne? Er der nogle der ved hvor der er nogle svævner for heste som ikke har prøvet det før? Det skal være på sjælland. Og er der nogle som har gode råd til hvordan man for en god oplevelse første gang hesten er til stævne? Håber der er nogle som kan hjælpe. Hilsen Nicoine
du skal være medlem af en klub under rideforbundet... så kan du starter klubstævner, dvs mindre stævner med knap så høje springklasser,f eks 40-60 cm. Stævnernes tilmelding kan du så finde på klubbernes hjememsider, eller på distriktets hjemmeside. God fornøjelse
de færreste klubsstævner ligger på infosport, men omvendt ligger næsten alle C stævner der karina
er de forskellige distrikter..  så kan du søge på deres hjemmeside... her er f.eks distrikt 3's hjemmeside:   og her findes alle klubstævne info du har brug for  du skal ud og starte d- stævner, det er det samme som klubstævner.   held og lykke.
Hej Anja Jeg ved ikke rigtigt hvad du mener med hård dressus? Rider selv en hoppe på 4½ år, vi får dressur undervisning 1 gang om ugen hvor vi lærer at de grundlæggende ting,så som at gå godt i alle 3 gangarter og i et godt tempo. Min mening er at man starter stille og roligt og tager hensyn til hestens udvikling både fysisk og psykisk. Vi springer også lidt an gang imellem dog ikke store spring og øver os i at trave over bomme på jorden o.s.v. Mit råd er pas på ikke at presse unghesten for hårdt, den skal syntes at det er sjovt. Hilsen Lizzi
Det er jo ikke sådan så man rider hård dressur fra den ene dag til den anden... Man starter med at indlære basale ting, bygger så lidt op, bygger lidt videre... Hvis du ikke allerede har det, vil jeg råde dig til at få en kompetent underviser på. Min egen på fire år kan skridte og trave, dreje og stoppe, tilbagetrædning. Søge frem og ned i skridt. Når man skal starte med at introducere unghesten for dressuren er det vigtigt at den ikke bare lærer at knække sammen i nakken for et vip med hånden, men at den lærer at strække halsen nedad og frem med næseryggen foran lod, så den søger frem til hånden og bidet, og strækker ud i overlinjen.
lisenr: Næh det sidder som de altid gør. den type. Hvorfor skulle hud komme i klemme? Der er ingen der har så hårdt fat i hesten at mundvigen kommer helt derop   . Jeg har ikke set en eneste hest dernede med et skrabemærke der - og alle rider med denne type trense. Hestene er jo tyndhudede så man burde jo kunne se det hvis der var noget. Sådan har trenserne set ud i over 500 år dernede ( siden de første næsebånd) - så der er nok en mening med det. Når hesten har trense på kommer remmen højere op pga ringens diameter:   -og det er jo smukt og simpelt. maeh: nu har jeg engang passet travere. og der så jeg aldrig sådan et. Hestene havde jo tjek bid på ,så der var ikke plads til et extra næsebånd. Men det kan da godt være nogle også bruger det da der jo ellers er rigeligt med remme i hestens hoved ellers. De bruger jo en del udstyr til de væddeløbere. Jeg tror kombi næsebåndet er et dansk modefænomen. Man ser det ikke ret meget "ude i verden". Der bruger de fleste rene engelske eller hannoveranske. Det har jeg bemærket flere gange.
Essens går også med hannoverransk næsebånd. Det har fra dag 1 fjernet alle mund-issues. Fra at være irriteret og urolig, blev han helt let på tøjlen. Fantastisk forandring. En anden pige på gården har også lige skiftet til hannoverransk, og kan også mærke en markant forskel. Selvfølgelig siger man jo som bekendt "intet bid er skarpere end hånden der fører det". Det samme gælder naturligvis for næsebånd, men som en anden skriver så rigtigt, så er der lige så stor forskel på hestens tolerancetærskel som der er på menneskers. Nogle tåler bedre at det strammer end andre. Om det hannoveranske er grimt? Ja, man skal lige vænne sig til at se på det, og ja, det kombinerede er kønnere - men jeg synes jeg har fundet en model som ikke er så grim igen da næsebåndet er lidt bredere og ikke helt så dråbeformet som normalt. Døm selv:   Jeg kan kun anbefale at man prøver at skifte næserem hvis man har problemer med uro fortil. Mvh Linda
Prøv at anskaf en fluemaske til den. Det hjælper virkelig min venindes friser hoppen, som ellers går helt agurk hvis hun ikke har den på. Min egen er kold, de genere ikke ham 
Min vallak er begyndt at gøre det samme. men også kun når vi er i skoven. i ridehus er der intet eller ikke på banen. Er ret sikker på han har pollen allergi. Så har lige fået nogle gode råd af min træner og herinde. F.eks et næsenet. det kan fås i Heri. prøv at læse indlægget under røgt og pleje:pludselig irritabel hest. det kan være du kan bruge noget af det. 
Hvis han som du siger ikke er vant til det er det nok bare et spørgsmål om tilvænning. jeg har haft en pony, som altid slog med hovedet, det holdt den op med når jeg støttede op på begge tøjler så han selv "rev sig i munden" hvis han slog med hovedet. bagefetr løsnede jeg selvfølgelig igen men han fandt rimelig hurtigt ud af at når han slog med hovedet blev det ubehageligt i munden
Er den blevet undersøgt for Headshaking? Mvh Kamilla
Min venindes gamle pony havde helt samme nykke. Hun anede ikke hendes levende råd, men jeg sagde til hende, at hun skulle prøve at ride ponyen frem HVER gang den begyndte at ryste på hovedet. Hun troede mig ikke, men prøvede det alligevel og ja - den stoppede rigtig hurtigt med det. Så snart den vil ryste på hovedet, så giv den lidt tøjle og rid frem, frem, frem. Det kan godt være, at du må sparke lidt til, men det må så være sådan. Sørg dog for, at du giver den tøjle til at komme frem. Når hesten så søger frem, så husk at rose rigtig meget. Hurtigt finder den ud af, at det ikke kan betale sig at gøre det. Det kan godt lyde som om, at din hest er irriteret af dyr, men den pony snakker om gjorde heller ikke noget indendøre, så jeg er sikker på, at det er kådhed. Håber det lykkes.
Jeg gad godt se den dyrlæge, der under en almindelig handelundersøgelse kan fastslå, om en hest er headshaker eller ej! For min hest skulle gennem en endoskopi og blodprøve, for at fastslå allergi! Ingen af tingene kan foretages ude i en stald. Hvis hesten vil have fluemaske på - så giv den da for s*ren da fluemaske på! "Ægte" headshakere har en en superoverfølsom trigeminusnerve i ansigtet. Det betyder, at selv den mindste flue tilstedeværelse er en gene for hesten. Hesten vænner sig IKKE fra det med tiden (det er en slags permanent betændelse/nervesmerte), så det er ikke noget med, at den bliver "vant til at gå med maske". Prøv at ride med fluemaske og med et næsenet (alternativ fluestrimler spændt på næsebåndet, så strimlerne hænger ned over mulen). Hvis hesten lindres ganske betydeligt, så har du med god sandsynlighed (desværre) en headshaker.
der skrev du lige mit indlæg 
Min gamle vallak begyndte også at slå med hovedet, når jeg red udenfor. En hætte er en god ide, men desværre ikke til dressurstævner :-/ Jeg købte derfor noget godt fluemiddel samt en " deo flaske" i en rideudstyrsforretning. Med denne "deo" kunne jeg påføre midlet i hovedet samt i hårene i ørene på ham uden han fik det i næsen og øjnene.
Min hoppe ryster også på hovedet, men kun når hun får løse tøjler, der er ingenting, ligeså snart man bare har lidt fat i tøjlen, men hvis man slipper dem, begynder hun. Hvorfor? nogen der har prøvet det samme?
kan netop sagtens   forekomme udendørs - mange af dem er temmelig lysfølsomme, så det bliver langt bedre indendøre  Altså det der med at hesten skulle blive afhængig af et næsenet, det er noget sludder   . Hesten er kun afhængig,   den har   for det  Hvis den får det bedre (hvis den altså   headshake og derfor kan bruge næsenettet til noget som helst), behøver den skam ikke at gå rundt med næsenet på  Vi red meget med det i starten, men efterhånden som vi fik lavet en behandling der virkede, behøvede han det  ...  --- Pil Olsen: Det lyder som et ridemæssigt problem. Du slipper nok tøjlen, når hun ryster på hovedet - mon ikke? - og på den måde slipper hun jo for at mærke biddet i munden.
mente man at enten var hesten lysfølsom eller også var den allergisk/irritabel. Men det tyder på at mange af dem alligevel er begge dele - som jeg skriver ovenfor. Derfor foreslår jeg som regel folk at de skal undersøge, hvad hesten reagerer på. Nogle dyrlæger har været inde på, at det minder om det, man hos mennesker kalder 'sol-nysere', altså folk, der kommer til at nyse i stærkt lys, evt. kan fremkalde et nys ved at kigge op i himlen. Det forekommer hos 20-25 % af befolkningen så vidt jeg ved. Det er sandsynligvis knyttet til den samme ekstra følsomhed, som også giver næse-irritation. Det er jo ikke usandsynligt, at noget tilsvarende kunne være til stede hos heste  Nu har jeg sammen med Camilla(Felur) været 'Ms. Headshake'   herinde på HN igennem de sidste mange år, hvor vi er blevet rådspurgt af rigtig mange hesteejere. Mange af dem har berettet om det samme mønster, som vores Grandi havde. Han havde mulekløe, headshake, lysfølsomhed, næseirritation, luftvejsallergi, og i det første år havde han også en slags astma(dobbelt flankeslag ved udånding), men det gik over da vi fik ham behandlet og opstaldet støvfrit 
Min hoppe slår også med hovedet - sommer som vinter! nogle der har et forslag? rider ikke i ridehus!  
Ja helt klart, der er noget mere støtte i. I en voksen sadel vil han bare komme til at "kure" rundt når han selv begynder at ride rundt.
Den gamle safari wintec er simpelthen verdens bedste børnesadel og den ligger bare på alle ponyer. Du må bare endelig ikke forveksle den med den nye. Sille red i den ind til sidste år både på sin 3 og 2 pony ..den giver ungerne et helt perfekt sæde.
Hejsa. Min hest er verdens sødeste på tur - Alene. Når jeg rider sammen med min veninde er den så ivrig, og hvis hun(veninden) begynder at galopere(på en markvej) så løber min hest så hurtigt, at jeg er lige ved at falde af. Hun er ikke til at stoppe igen. Jeg har en martingal, kan den virke?? Eller hvad gør man så?? Nanna
Man kunne forestille sig, at når hesten ser den anden hest løbe så tror den, at den flygter fra en fare og så flygter din hest med. At den SKAL være forre st kan enten skyldes, at den er højere i rang end den anden hest og derfor vil tage føringen over den anden eller simpelt hen, at den går i panik og bare løber. Kan du stoppe den når den er kommet forrest? Gør den det også, hvis den anden hest bare traver afsted foran din? Lydighedstræning vil hjælpe - det vil gøre, at hesten lytter mere til dine signaler, men hvis den har gjort sådan i mange år er det ikke sikkert, du kan få den til at holde op igen.
Den er sødest når vi rider ud(ikke hjemad) der går det ok, men lige så snart den anden er forrest vil den foran og reagerer overhovedet ikke på mine hjælpere. den stopper ikke, før den anden hest er stoppet, lige gyldig om det er i trav den anden rider, galoperer min op foran. Hvis jeg sætter hende i galop, foran den anden hest, går det ok, indtil den anden haler ind på os. Det er som om den vil ride om kap??? Underlig krikke. den er sød alene, men som du skriver  kan det være den tror at den anden hest flygter fra noget.
nok rimelig stor, ikke fordi hesten har glemt det, for det tror jeg nu ikke de gør.. men mere fordi det tager tid at opbygge kondition og muskler som du selv sagde  Lyder spændende med hesten, hva er det for en du så har fået tilbudt??   er lidt nysgerrig 
Heste har på godt og ondt en god hukommelse - så hvis den er blevet redet regelmæssigt i flere år og så har stået i flere år, så kan den huske det. Så skal du bare starte langsomt op, og lad være med at være overmodigt, test lige dens reaktioner. Hvis hesten kun lige er blevet tilredet og derefter har stået i flere år, så skal du nok regne med at starte forfra. Hvor meget er hesten i forvejen redet og ved du med sikkerhed hvorfor den har stået stille? Sommetider er der nogen, der lader en uanvendelig hest stå stille i en periode, hvorefter den bliver (kortvarigt) haltfri og så sælges den... Sådan er det selvfølgelig langt fra altid, men hav det lige med i overvejelserne.
Jeg køber snart en hest - som jeg primært selv for 3 år siden har redet op til LA niveau. Den har stået stille i omkring 1 år nu hvor det kun har været lille skovturs og lal ridning. Han har sikkert tabt alle muskler og general kondition men absolut ikke øvelserne  Dem kan han - kan signaler og øvelsen - men han er ikke "stærk nok" til at udfører dem "ordenligt" endnu. Men han kender signalerne til dem. Så nej - vil ikke mene at det går i glemmebogen .
Hej Jeg kunne godt bruge et råd eller 2, dels om jeg bør skifte bid eller hvilke andre muligheder jeg har Jeg rider med i en kvadrille, og jeg har et problem med at min hoppe ligger for hårdt på når vi rider opvisning. Det virker som om hun tror det er med at komme først  ), og hun virker tilpas når vi laver opvisning og i kvadrilleridning må vi jo helst ikke ride for stærkt eller ind i hinanden, for så passer helheden ikke sammen. Problemet er ikke større end at vi sagtens kan fortsætte i kvadrillen, men det kunne være rart hvis jeg kan nøjes med hive mindre i tøjlen, for halve parader og lign. virker ikke, hvad de normalt ellers gør. Hoppen er dressurmæssigt ikke så erfaren, men hoppen er 10 år. Når jeg rider herhjemme eller til undervisning, bliver hun redet med alm. 3 delt trensebid, og er nem at holde og går bedst hvis der er let kontakt til tøjlen. Hun er den mest behagelige/omgængelige og samarbejdsvillige hest jeg nogen sinde har haft. Jeg er selv mest hygge- og skovtursrytter, hvis det kan bidrage til rådet. Jeg overvejer at skifte bid, og jeg har dag også prøvet at skifte til et pessoa-bid, men så begynder hun bare at løfte hovedet i sky i stedet, og hun ligner en der bestemt ikke bryder sig om det. Jeg rider normalt kun med trensebid, og er selvfølgelig lidt bange for at skifte til et hårde bid, da jeg er bange for at tage for hårdt i hende, og jeg vil jo gerne bibeholde den lette kontakt jeg normalt har til hende. Så har du et råd, der kan gøre vores optræden lidt mindre træls for os begge, vil jeg gerne høre fra dig. Opvisning er jo desværre ikke nemt at træne herhjemme. venlig hilsen Birgit
hej birgit jeg kender godt problemet - min energiske og meget arbejdsvillig dressurhest kan også ind i mellem finde på "løbe" til stævner. i starten irriterede det mig en del, at jeg skulle markere så tydeligt for de anholdende hjælpere dvs hånd, sæde og lænd, og det gav også nogle mindre gode reslutater. det er dog ikke hver gang han løber. jeg har fået mine programmer optaget på video, og efter at have studeret dem nøje, hvor han netop "løber", har jeg opdaget, at det jeg ser, er en glad og opsat hest, der nyder at være på banen og som gerne vil vise sig frem. nu er han meget energisk også til træning, og nogen gange er det lige som om, han slet ikke kan få nok - jo flere øvelser og jo flere gange desto bedre, synes han. til daglig kan jeg jo styre det ved at lægge skridtpauser ind og måske et par minutters parade til eftertanke, når han bliver alt for ivrig, men det kan man jo ikke til stævne, så derfor kommer problemet jo tydeligt til udtryk der. alle haste har en "svaghed" - nogle er dovne, andre har svært ved at gå til siden osv, og jeg har acccepteret, at min hests "svaghed" er hans iver og lyst. jeg er egentlig glad for at have en hest, der gerne vil og som nyder at være til stævner, og har besluttet, at jeg ikke vil irritere mig over det, men i stedet glæde mig over hans glæde og tilfredshed i arbejdet.
så er min erfaring, at et andet (hårdere) bid ofte giver den modsatte virkning nemlig, at hesten føler sig holdt og begrænset og derved løber endnu mere. min hest er også 10 år, og jeg troede da han var ung, at han ville vokse fra det, men det gør han vist aldrig og heldigvis for det for det er netop det, jeg synes der er så herligt ved denne hest - hans glæde og lyst 
hvis du er igang med at tilride din hest, men er nervæs for hvordan den vil reagere med rytter på, så køb eller find en gammel kedeldragt, bind snore i alle enderne på nær til hovedet. fyld den med halm, og bind også ved halsen.  Bind nu denne "person" på sadlen så den sidder som en rigtig person. bare bind benene fast til stigebøjlerne, og så kan du longere og se hvordan den ville reagere:) 
Ja og hvis man er rigtig heldig løber hesten ad h... til og kobler dermed flugtinstinkt til det at have en menneskelignende ting på ryggen. Selvom jeg synes Monty Roberts gør mange ting rigtigt er netop hans dukke en af de ting, jeg er stærkt uenig i.
Det har jeg ikke oplevet. har oplevet at hesten bukkede og sådan, men på denne måde finder de ud af at personen deroppe bliver siddene, lige meget hvor meget de prøver at få den af. så der er jeg uening med dig. 
er det så ikke nemmere at vænne hesten til at det ikke er farligt at have rytter på, og så sætte en som kan finde ud af at holde sig fast op de første par gange? ..jovist har jeg brugt et par bukser med 20 kg byg i til at tilride en shetlænder, men det er mere fordi jeg selv vejer for meget til at ride en pony på 85cm/stg i mere end 5 min af gangen, så der går man alligevel ved siden af og styrer i tøjlerne, men har en vægt som passer bedre til hesten.
Sådan kan man også gøre. men det var nu mere til dem, der ikke synes det er så fedt a springe på ryggen af en hest, der ikke har haft rytter på. Jeg synes det har været en god hjælp.
Jeg er enig med 10vildeheste. Det lyder da som årets dummeste idé. Hvordan styrer man overkroppen, så den ikke ryger frem og tilbage?! I mit hovedet er det topmålet af idioti. Kristina
Det kunne være i skulle prøve det før i begyndte at udtale jer negativt om det  man kan jo altig sige noget negativt, men har man ret til det, hvis ikke man har prøvet det? Nej, vel? 
stakkels hest. Når man vænner en hest til rytter, starter man stille og roligt ved at hænge over den osv. med denne dukker, sidder der bare lige pludselig noget deroppe. Har set nogen gøre det, og der væltede dukken frem og tilbage.. ubehageligt for hesten under. Ej et godt tip må være, at få folk der har forstand på tilridning, til at tilride
Jeg er da også fuldstændig UENIG i at man skal gøre sådan.. Stakkels hest.. Og hvorfor skal en hest longeres med bøjlerne nede osv...? Man ødelægger da dens reaktioner med at kunne mærke en flue godt og grundigt med at bøjlerne skal klaske ind i siden på den.. Det har jeg aldrig forstået meningen med.. Når man så har gjort det og rytteren kommer op, kan man så starte med at lægge benene til, for at få den til at flytte sig.. Det kan man da kun hvis man så sparker den..??? Nej en stille og rolig vænnen til sadel og rytter er da at foretrække, så man ikke stresser hesten unødigt.. Har heller ikke oplevet at mine 2 har været vanskelige at tilride.. Det har været den mest simple ting at kravle på ryggen af dem, og styre dem rundt i alle 3 gangarter på stemmen...
Bind den fast! Desuden så er der forskel på den dødvægt man påføre hesten med en dukke og så det at der er en rigtig rytter på ryggen af hesten. At tage bøjlerned har det formål at hesten skal vænde sig til at der er noget der. Desuden så er der forskel på hvordan bøjlerne rammer og den måde man lægger et pres med schenklen på hesten.
For mig lyder det som toppen af dumhed - hvis det tidligere er gået godt så er det vist mere held end forstand. Som andre - få nogle med forstand på tilridning til at gøre det.
pil olsen ♥daphne♥ - det kunne jo også være at jeg var mod metoden fordi jeg netop har sat mig ind i sagerne? Jeg mener ikke der er grund til at træne hesten i at lave bukkespring, hvis man kan blive fri - og jeg foretrækker at tilvænningen til rytter skal være så konflikt-fri som overhovedet muligt - både for min egen skyld - men da især for hestens skyld - alt andet er da uetisk.
Jo man har sørme ret til at udtale sig negativt om noget man ikke har prøvet! Jeg har aldrig dræbt et menneske... Men derfor må jeg da godt sige/mene at mord er noget skidt! Samme med rollkur, rodeo osv... OG tilridningsmetoder. Hvis man forbereder hesten grundigt til at have rytter på fra spæd ungdom vil jeg ikke mene at diverse dukker er nødvendige i tilridningen.
jeg kunne ikke finde på at sige noget negativt om en træningsmetode jeg ikke havde prøvet  jeg syns måske i går lidt amok  Jeg siger bare, at den metode virker. så slap a!!!
Jamen det er jeg så uenig i. Jeg siger den virker særdeles uhensigtsmæssigt. Man har vel ret til at være uenig med dig? Især vel når det er hestens ve og vel, det handler om. jeg tror ikke du får en rolig og tryg hest ved at bruge den metode. Hvis du ikke selv tør sætte dig op er der to muligheder. Enten er hesten ikke klar til at blive redet til endnu. Ellers er du ikke klar til at ride en hest til endnu. der findes ingen lette løsninger og alt hvad man udsæter dem for har langtidsholdbare konsekvenser - især hvis de involverer hestens flugtinstinkt - og derfor er det så pokkers vigtigt at hesten ikke kobler det at have en på ryggen med flugt. At den på et tidspunkt resignerer og finder sig i dukken er kun en midlertidig reaktion, som du ikke kan regne med holder til du selv klatrer op - så vil hesten igen koble situationen til sit flugtinstinkt og enten spænde op - eller flye afsted. Hvilken løsning den vælger er et temperamentsspørgsmål. Men kan du ikke forklare mig, hvorfor man skal vælge den løsning, når man i ro og mag kan vænne hesten til rytterens vægt uden den går i panik eller bliver utryg? Jeg nægter ikke man kan ride heste til på den måde du skriver. Jeg mener bare ikke det er dyre-etisk i orden at stresse en hest mere end allerhøjest nødvendigt. Så hvorfor have så travlt.
Man kan da også sige at rygning er dumt selvom man ikke har røget! Og JO det er dumt at binde dukken fast. Hvis hesten bliver bange, så står man med et problem. Her tænker jeg på min egen når han har været hysterisk over sin sadel.
Efter Dina havde stået på fold i en uge uden motion pga tabt sko har hun fået en god græsvom, problemet er at sadlen så ryger frem nu og trykker på skulderen. Er det egentlig mulig at ride sådan en vom væk uden at hesten mere eller mindre skal på en "sultekur".
ud og trave nogen lange ture. Tit er en græsvom meget vand og luft, så hesten prutter lystigt, når den bevæger sig. Men det er da bare op og derudaf  mvh Maria
Tina, den kommer som regel på jord 1-2 timer inden jeg skal ride.
Gå til en sadelmager, han kan stoppe næsten alle sadler så de passer alle heste. Det er da det nemmeste!
Jeg kan også kun anbefale en wintec... jeg har en til min Fjordhyp...og den har altid ligget fantastisk på ham... lige et bevis på hans "manglende" sadelleje...  
Hjælp råber jeg lige  MIn forælder er bange for at jeg falder af når jeg springer derfor må jeg kun ride Dressur. Jeg har min egen pony som jeg har haft i 2 år nu, men som jeg kun har redet Dressur på og så lidt spring hjemme på vores mark;( Jeg elsker at spring og det gør min pony også, så jeg ville høre om i havde nogle gode ider til hvordan jeg kan komme til at spring ned på rideskolen sammen med min veninde  Hjælp mig vil ikke nok
Hej. Min søster har en hest som bukker meget, især når han er glad, eller ikke gider det hun beder ham om. Er der nogle som har forslag til hvad man kan gøre ved det? Ud over at blive sur på ham  Håber der er nogen som kan hjælpe. Hilsen Nicoline
er at sidde godt tilbage i sadlen, så rytterens vægt kommer på bagparten, i stedet for på forparten, så er det lidt sværere for den at løfte numsen! Og så ville en skideballe nok være på sin plads... 
Grunden til at den bukker kan have mange årsager. Det kan være at den har ondt, sadlen ikke passer eller at den har lært det - altså tror at det er det den bliver bedt om ved et givent signal - det kan også være en reaktion på at man både har fat i tøjlerne, men samtidig beder den om eller foventer at den går frem. Derfor kan I gøre flere ting. Sikre jer at tænderne er iorden - helst af en hestetandlæge - en fil i munden er ikke nok der skal mundspærre og bedøvelse til. Sikre at sadlen ligger ordentligt. Få en dyrlæge/kiropraktor til at gå ponyen igennem og sikre at den ikke har ondt. Træningsmæssigt skal I prøve at træne signalerne stop og gå. En god bog er Andrew MacLeans bog han fortæller hvordan og hvorfor. Helt enkelt skal ponyen lære at når du lægger benene til skal den gå frem. Det gælder her om ikke at sparke hårdt, men blive ved med at give "gå frem" signal til den går frem og så stoppe signalet. Når den skal stoppe skal den stoppe for tøjlen og idet den stopper skal du give helt efter. Det vigtige er ikke at blande signalerne - feks. at tage i tøjlerne og have ben på samtidig - for så beder du den om at stoppe OG gå frem samtidig - og det giver OP. Det blev en lidt lang forklaring, men håber at den har givet jer nogle ideer alligevel.
Et råd: Lad være med at straffe hesten for at den bukker men igniorer det. Jeg havde engang en hest som bukkede, min ridelærer sagde altid at den skulle have straf for det, det blev det faktisk rigtig slemt af. Da jeg fik ny ridelærer sagde hun at det skulle ignioreres og efter et stykke tid det hjalp faktisk helt vildt meget. Heste skal tages med det gode.
I forrige uge havde Danmark besøg af Warwick McLean, som bl.a. skulle ride en helt ustyrlig springhest, som satte i de vildeste bukkespring, jeg i mit liv har set - tilsyneladende helt uprovokeret. Den kunne stå stille, og så pludselig eksploderede den op i luften, krøllede sig helt sammen deroppe, og kastede så "arme og ben" ud i alle retninger, hvorpå den landede, og begyndte forfra. Den lavede serier på mere end fem-seks af disse livsfarlige krumspring, og den fik tilbagelagt en ret imponerende afstand, mens den gjorde det. Jeg må gentage, at jeg har ALDRIG set en hest reagere så voldsomt. Det var virkelig så vildt at det er svært at beskrive. Hesten var fornylig gået igennem et handelstjek uden anmærkninger, og den havde en tid den følgende uge hos en dyrlæge, som igen skulle tjekke den. Men Warwick skulle lige prøve at ride den, for at se om problemet kunne være træningsbetinget. Det viste sig, at den voldsomme reaktion kom, når hesten skulle dreje til højre. Ikke hver gang - den kunne godt dreje, når den var i skridt eller trav, men så snart den havde stået stille, og skulle starte med at dreje, gik den helt i baglås. Man kunne se at den prøvede alt hvad den kunne finde på for at få trækket i højre side til at forsvinde... alt undtaget at dreje til højre. Når man kiggede på det højre forben, kunne man se at det skubbede fremad, bagud, til venstre, begyndte at hoppe o.s.v., men det fandt ikke på at løfte sig, trække ud til højre og indlede en drejning. Nogle af os tilskuere snakkede om, at hvis der var tale om smerter, skulle hesten jo reagere, når den drejede... også i skridt og trav. Men det gjorde den ikke. Det var kun når den havde stået stille, og enten begyndte at gå, og blev stoppet, eller hvis den blev bedt om at dreje til højre fra paraden. Warwick forklarede, at hestens voldsomme reaktion var en konfliktadfærd - altså udtryk for frygt og angst på grund af signalforvirring. "Normale" rideheste har lært, at når rytteren gør sådan, så skal de reagere sådan og sådan, og så bliver der givet efter. Det gør hestene trygge og rolige at vide på forhånd, hvad de skal gøre for at få lov til at blive fri for pres. Men denne hest havde aldrig fået dannet den nødvendige kobling mellem højre tøjle, drej til højre, eftergivenhed. Så den forsøgte med alt under solen for at slippe for drejehjælpen, og når det ikke virkede, gik den helt i spagat, og forsøgte meget forståeligt at befri sig for den væmmelige rytter, der ikke ville holde op med at trække i højre tøjle. Sandsynligvis har hesten været udsat for at rytteren utallige gange er blevet forskrækket over dens overreaktion, og er kommet til at slippe højre tøjle, når der kom en angstbetinget adfærd. Så den har lært, at den korrekte reaktion på højre tøjle er at kæmpe for livet, og springe rundt som en idiot. Løsningen kommer her, og den er så rørende enkel, at man får lyst til at tude. Først og fremmest skulle der en rytter til, som hverken blev bange for hesten eller gal på den. Straf er nemlig ikke nogen holdbar løsning på bukkespring (uanset hvor livsfarlige de er), for hesten ved jo ikke, at den gør noget forkert, så den vil bare blive mere forvirret over smerten. Når hesten begyndte at kæmpe mod højre tøjle, holdt rytteren stille og roligt ved. Da der stadig ikke kom nogen (korrekt)reaktion, eskalerede han tøjlesignalet for at vise hesten, at den altså stadig ikke havde ramt rigtigt. Det fik hesten til at gå helt amok, for det var jo her den plejede at få sin belønning for at gå i vejret, snurre rundt eller hvad den nu gjorde. Men rytteren var hurtig til at stoppe bukkespringene med en effektiv anholdning (hestens stop var på forhånd trænet fra jorden, men der skulle alligevel noget til)Og så blev højre tøjle igen brugt til at bede højre forben om bare at tage ét lille, forkølet skridt til højre. Til sidst kom det: Skridtet til højre, som fik rytteren til at slippe højre tøjle, og ae hesten på halsen og lade den stå stille lidt. Så prøvede han igen at dreje til højre fra stilstand, og denne gang var hesten slet ikke så længe om at hitte det rigtige svar. Den gav et stort suk fra sig, som om den tænkte: "Nåååårh, skulle jeg bare dreje til højre? Hvorfor dælen er der ingen, der har fortalt mig det?" Naturligvis tænkte hesten ikke sådan, for heste tænker ikke ret meget. Men den var lettet over endelig at have fundet en hurtig, nem og smertefri måde at befri sig for trækket i højre tøjle på. Den var glad. Warwick kunne ride den stille og roligt rundt, og han kunne dreje fra stilstand, parere, og give den godbidder fra sadlen. På et tidspunkt fik hesten et tilbagefald, mens den var ved at få en godbid, og så var den lige ved at tabe sin rytter, men det endte heldigvis godt. Næste dag var hesten igen i tvivl om højre tøjle - der er der ikke noget at sige til, for problemet var groet temmelig godt fast. Men denne gang var der meget mindre modstand, og hurtigt kom hesten i tanker om hvad der havde virket dagen før. Ingen heste gider at fyre så mange kalorier af, som et rodeoshow kræver, når den kan tjene præcis den samme belønning ved at tage ét lille skridt til højre. Så hesten var meget dygtig, og tydeligt afstresset, selvom den havde noget vej igen. Det kom i øvrigt frem at hesten havde været tilredet med nogle slemme tandspidser, og at det sandsynligvis var der, den først havde lært at forsvare sig mod tøjlehjælpen ved at blive vild. Historiens primære morale er, at selv voldsom og farlig adfærd kan bunde i en simpel misforståelse, og at det er langt mere effektivt at opklare misforståelsen end at straffe symptomerne med smerte og ubehag. Man kan altså aldrig forsvare vold mod hesten med at "jamen, det er jo livsfarligt, det den gør" - for hesten gør det jo ikke med vilje, og derfor kan den heller ikke træffe en bevidst beslutning om at "makke ret". Hvis Warwick bare havde pisket hesten i numsen, når den bukkede, havde den aldrig lært at dreje til højre, forvirringen havde fortsat, og selvom bukkespringene   holdt op på grund af straffen, ville hestens frygt og konflikt bare have vist sig på en anden måde. Måske en endnu farligere måde. Historiens anden morale er, at man ikke må ignorere farlig adfærd, for det er næsten lige så slemt som at straffe den. Hvis Warwick bare havde ladet hesten bukke sig træt, havde han måske kunne ride på den til sidst, men hvad havde den så lært? Den var ikke blevet mindre forvirret eller bange. Eller mindre farlig til næste gang. Den var kun blevet bedre til at bukke. Nicoline, Svensen har svaret udmærket på dit spørgsmål, så jeg vil ikke forsøge på det samme   Ville bare underbygge med en anekdote. Held og lykke med ponyen. Mvh Julie
Nej det er jo også fint nok hvis det giver dig ro i sjælen, men derfor må vi andre vel godt kommentere og dele erfaringer der er baseret på (andres?) undersøgelser og iagtagelser. Også selvom vi kritiserer metoden? Jeg synes ikke nogen går amok, du er da den eneste der lavet "   " smileyer. Det er da fint at metoden har virket for dig, men derfor må andre da godt komme med deres meninger og erfaringer?
Ja da. selvfølgelig må folk da det. men syns ikke de kan have nogen erfaring med noget de ikke har prøvet  selvfølgelig kan ik have jeres egen mening, og dem skal i da også bare komme med. jeg siger bare det er nogen der virker, så hvorfor ik prøve?
En fremgangsmåde som at spænde en dukke fast på hesten kaldes flooding. Flooding betyder oversvømmelse. Når man bruger metoden, så udsætter man hesten for det, man gerne vil vænne den til i sin fulde udstrækning og giver den ingen mulighed for at flygte. Man befrier den ikke fra ubehaget før den ikke længere reagerer. Fx. spænder man en dukke eller en sadel fast på hesten, eller man lukker den inde i en trailer eller lignende indtil den bliver rolig. Det er en meget farlig metode, og man ved ikke, hvad det ender med. Hvis det, man udsætter hesten for ikke er alt for stressende for den, så vil den formentlig hurtigt falde til ro, men hvis det er meget stressende, så vil den i stedet for at blive vænnet til genstanden eller situationen blive sensibiliseret - dvs. at den vil føle generel angst hver gang situationen opstår, og angsten vil forværres for hver gang. Hvis en hest sensibiliseres til at have en dukke på ryggen, og lærer sig de vildeste bukkespring, så er der kun en meget lille chance for, at den hest nogensinde bliver ridehest. Under alle omstændigheder vil den for resten af livet have lært at lave bukkespring under rytter, og det hesten en gang har lært, det kan den altid vende tilbage til. Hvis hesten sensibiliseres er der stor stress involveret, og den kan lære at forbinde skrækken med andet, der forekommer sammen med det, den oprindeligt blev bange for - fx. mennesker. Derfor er der mange gode grunde til at benytte sig at desensibilisering eller gradvis tilvænning i stedet for. Til det brug kan man godt bruge en dukke, men så skal den IKKE spændes fast, og er faktisk ikke særligt anvendelig. Når man skal tilride hesten er første skridt på ryggen, at hesten vænner sig til at rytteren sidder på den. Den skal vænne sig både til følelsen af rytterens vægt på ryggen, til synet af rytterens overkrop og ben oppe over og på siderne af den, og den skal vænne sig til, at man sidder op på den. Alt dette kan man vænne den til ved at stå ved siden af den på noget, der sætter én op i rytterhøjde, ved at tynge ned i stigbøjlerne fra jorden og ved, at hesten er vant til at blive rørt overalt - også gerne med fødderne, når man nu alligevel står oppe på noget ved siden af hesten. Så er det kun et meget lille ekstra skridt, at rytteren sætter sig op og vil sjældent forårsage voldsomme reaktioner. Det er naturligvis en god ide, at hænge et par gange på hesten først, for så er det let at komme ned igen, hvis den bliver urolig. At spænde en dukke fast svarer til at smække sadlen på ryggen og lade hesten bukke færdig. Det praktiseres mange steder, men der er også beretninger om heste, der slipper ud af indhegningen iført sadel (eller dukke) og løber mange kilometer i vild panik. Det er MEGET svært og sommetider umuligt at få en sådan hest på rette vej, og jeg har kendskab til tilfælde, hvor sådanne heste senere blev aflivet, fordi de ikke kunne fungere som rideheste og reagerede MEGET voldsomt på al træning. Det havde ikke været nødvendligt, at det gik sådan.
for at støtte op om Tina MJ´s videnskabelige forklaring, har jeg personligt været med til at hente en hest knap 40 km væk fra stalden. -Med en dukke oven på, fordi ejer var for nervøs til at sætte sig selv op. Kræet forcerede på vejen et 140 cm højt hegn, der var om ridebanen. Det er snart mange år siden, men det satte sig så dybt i mig, at jeg aldrig nogensinde kunne finde på, at gøre noget lignende!
Værsgod at sætte jer op på en hest, hvor der er en chance for, at i bliver slået ihjel. Da jeg så Monty Roberts i weekenden, gjorde han det med dukken på en hest, der var virkelig utilregnelig. Arbejdet med dukken gjorde, at han nemmere kunne sætte sin rytter op på den. At han så blev smidt af er en anden side af sagen. Men den var langt mere rolig end før, han gjorde det med dukken.
er forarbejdet godt og grundigt, så burde det ikke være et problem. Så fremt at hesten panikker over dukken, så kan du godt glemme alt om at komme op på den hest de første par år! Panikker den ikke, så har man gjort sit arbejde godt nok, også var den jo ligegyldig.
det er dog en grusom western metode. ligesom cowboys tilred mustang i gamle dage ( og stadigt gør visse steder). Jeg tager kraftigt afstand fra metoden ligesom mange andre herinde. Den kan ødelægge en hest både fysisk og psykisk. jeg går ind for gradvis tillæring. med min egen sensitive hoppe er jeg igang med følgende: - lære den nogle få øvelser som eks stop, dreje, gå til siden, bakke, stå stille, bøjning på volte fra jorden. med trense og kapsun. -så elastik gjord med underlag i en periode sammen med trensen og de kendte øvelser. - så en ridegjord der første gang ikke strammes til men dog bliver liggende og hesten holdes i longe ( sat fast i kapsunen - ikke i biddet) og laver de vandte øvelser tæt på mig. får lov at bukke lidt hvis den har lyst men jeg holder den i longen så den ikke lærer den kan løbe væk. - senere strammes gjorden mere og træningen fortsætter roligt somom alt er normalt. - når hesten en dag slapper af stiller jeg mig op på en skammel og hænger over ryggen på den - først uden gjord og jeg holder selv tovet medens jeg ligger deroppe. alt skal være så normalt og roligt som muligt . - senere ( det var igår) lægger jeg mig op medens den stramme gjord er på. klapper og giver godbid . ( jep min sensitive hoppeloppe stod helt afslappet og småblundede   ). longen stadigt kun i kapsunen så hun ikke får et ryk i munden hvis hun skulle hoppe. - senere ( spredt over mange dage med pauser imellem): jeg sætter mig helt op og hopper af med det samme. flere gange. med gjord på. - jeg bliver siddende medens hun står stille. - jeg får en til at trække mig rundt med gjord på. - hun får rigtig sadel på og trænes fra jorden . - jeg sætter mig op i sadlen og hopper af. - jeg bliver trukket med sadel. vifter lidt med arme og ben osv. "svømmer" på hesten olign. - jeg bliver longeret med sadel - min underviser træner fra jorden medens jeg hjælper til fra ryggen. - langsomt overtager jeg selv mere og mere. efterhånden som min hest lærer. = meget blid og nem overgang til ridehest. uden tvivl af nogen art. uden at gøre min sensitive hest mindre følsom. jeg ønsker følsomheden i ridningen - det er jo det man stiler mod. Det er ikke så praktisk først at gøre den ligeglad og så forvente den reagerer følsomt og fint. Hvorfor ikke bare beholde den følsomhed den er født med ??
Det er sådan med mange ting, at udført rigtigt er det godt, og udført dårligt er det dårligt. Hvis man er ved at tilride sin hest og er kommet dertil at den er klar til at få rytter på, er der da ikke noget i vejen for at vænne den til dukken, og senere binde dukken fast og longere, gå ture med dukken i sadlen. Det er jo ikke alle som lige har en hjælper som har tid til at trække rundt med hesten de første gange man skal ride. På denne måde kan man selv trække hesten og stoppe den før den bukker/løber, ligesom man ville gøre hvis det var en levende rytter som sad på den. Dukken vænner hesten til at det er ok at der er noget som svajer over den og bevæger sig når den bevæger sig.
Jeg har nu svært ved at se det besnærende i nævnte hollænder. NÅr hesten bukker sådan - det er jo nærmest rodeostil, så er det fordi den ikke er klar til at bære rytter endnu. Det er faktisk meget lidt effektivt det, han gør, for han gør hesten bange i stedet at gøre den tryg, og lykkes det hesten at smide ham af, så vil den blive meget vanskelig at ride på igen, fordi den får lært sig at befri sig for ubehaget. At forberede hesten ordentligt og give den tid nok, er meget mere effektivt, meget mindre farlig og især langt mere anstændigt end denne gang slagterridning.
hej Tina; jeg synes bare at I skulle se det, husker ikke at jeg har skrevet, at jeg synes det var den rigtige måde..synes måske nærmere det er en smule vanvittigt og ikke mere i det. jeg tror jeg har redet de første 60-70 heste til, hvor måske fem af dem har bukket, aller højst..og nej det foregår selvfølgelig ikke på hans måde  go sankt hans
hej alle jeg kunne godt tænke mig at høre om/hvordan man lettets får hesten i ro igen når den er oppe og kører. igår var moonlihgt (welsh mountain poný som jeg arbejder akademisk med),, det går foresten rigtig godt med traversaderne  lidt bange for det hele, da vi fik presset hø og der lå høballer på marken, ny hund og alt dert andet vi mennesker desværre ikke kan sætte og ind i hvad er. så hun var bange og nervøs det lille pjevs    jeg valgte så stille og roligt og prøve at får ro på hende ved kun at lave skridtarbejde rose hende MEGET, men også gøre opmærsom på at jeg var der og at det helst var mig hun skulle koncentrere sig om,og aede hende roligt på halsen mens hun stod stille. er det den rigtige måde at gribe det an på? det er faktisk kun i "fritkvaterende" der var bøvl og i versaden, i traversade,sidetraversade og renversade virkede hun helt afslappet,er det fordi hun følte tryghed ved at udfører disse øvelser? det undrede mig nemlig at overhovedet kunne gøre noget med hende i denne sinds tilstand jeg hved jo det ikke r sidte gang hun er sådan, så hvis der er nogle der har god erfarring med noget der får den ophidsde hest til at slappe af så skriv endelig   men det er vist også efterhånden det minus ved hende    
Når hesten er nervøs, så bed den om at lave noget, den allerede kan. Dels kan det være beroligende at den skal koncentrere sig om en kendt øvelse, og dels bevarer du kontrollen. Når hesten er stresset er den dårlig til at lære, så forsøg ikke at lære den nyt eller på at forbedre noget. Benyt i stedet lejligheden til at teste, om dine grundlæggende signaler fungerer også når der er pres på. I svære tilfælde, hvor hesten er meget bange, er det bedste gradvist at tilvænne den til det, den er bange for. Det kan man fx. gøre ved at tage den hen på ridebanens mest trygge plet og der bede den om at gøre noget meget simpelt, og så tilbage til et helt trygt sted - fx. tilbage til stalden. Derefter ud på ridebanen igen og gradvist ud på mere og mere farligt område. Det gælder om at præsentere hesten for det, den er bange for, i en så lav grad, at den erfarer, at det ikke er farligt. Hvis man præsenterer det i en høj grad, så risikerer du, at den bliver mere bange.
Ved mange heste hjælper det at løsne tøjen lidt hvis de hidser sig op over noget de er bange for.
ej undskyld jeg ikke har svaret jeg troede tråden hvar udgået for længst    mange tak for jeres svar, nu føler jeg efterhånden jeg er ved at komme ind på det rigtige spor med krikken. men det har vel også noget med respekt at gøre jeg har lige taget et par dag hvor jeg lavede join op og så bagefter gik på banen og øvede hende i at hun skulle holde sin skulder ved mig lige meget hvad jeg gør... og tænk en gang, hvem kunne træne sin pony i blæsevejr og vandpytter i total afslappethed?   det ku jeg, var bare rigtig stolt over hende bagefter go pony
ja nu gik det galt igen , monnlihgt var ikka alene tændt men jeg følte også at apsolut ikke var iteresseret i at jeg bestemte,,, desværre har jeg ikke ligefrem haft en lykkedag(har asperges syndrom) så nu sidder jeg her og har tåre i øjnene og tænker tanken om ikke at have hest overhovedet. fanny tør jeg ikke ride, og monnlihgt kan jeg åbenbart ikke finde ud af at håndtere,, hvad sjovt er der så ved det   ved selvfølgelig godt at jeg blir go igen,men det er SÅ frygtligt at have det sådan. ihh hvor jeg hader det undskyld jeg skriver men det skulle bare ud 
Du må ikke tage det så tungt, at Monnlight er dum en enkelt gang i mellem. Sadan er hopper vist, min er i hvert fald. Lige som man ikke skal lave noget særligt, hvis man selv har en dum dag, så synes jeg det er nemmest ikke at lave noget særligt, hvis hesten har en dum dag, og hvis så både hest og menneske har en dum dag samtidig, ja så må det næsten ende med katastrofe. Så op med humøret. BirteB
Birte har helt ret, ikke lade dig slå ud af sådan noget. Jeg kender godt den følelse, nogle gange er der ikke noget der virker og sådanne dage skal man lade være med at piske sig selv. Jeg beroliger vores heste på flere måder: - ved at være ligeglad med det, de er oppe at køre over - hvad det så end er. - med stemmen - lave vores bremse-lyd, det er en dyb sænkende rolig lyd som jeg har koblet sammen med 'tempo-ned' hjælp. Eller et 'rooolig'. Det må ikke forveksles med ros - rosen kommer først når hesten reagerer på hvad jeg har bedt om. - med åndedrættet: når jeg ånder helt ud smitter det. Det er en god øvelse at lave med hesten - at puste ud når du bremser eller beroliger. I det hele taget er det fint at arbejde med vejrtrækningen - jeg kan nemlig godt forestille mig at du måske kommer til at gå og spænde lidt op og dermed forstærke hestens frygt - det er meget svært at spænde hvis man samtidig trækker vejret dybt og roligt. Noget jeg bruger med vores unghest - når der er ting han ikke er glad for - er at gå hen og hilse på tingene. Vi har hilst på traktorer, græsslåmaskiner og plastiksække i tidens løb... jeg spiller på hans nysgerrighed ved at gå hen til det farlige og snakke lidt med det, klappe det og langsomt lokke dyret med hen og hilse på. Heste er jo nysgerrige - og når jeg står og er helt rolig og hygger mig ved traktoren, så vil Lass jo gerne være med. Det giver også forbipasserende et godt grin  Anissi
det er jo bare mig i en nødeskal   
Jeg stiller lige dette spørgsmål for en veninde. Hun har en hingst, som er sød og rar at omgåes. Da han som ung blev trænet til materialprøve og kåring, var han desværre udsat for en noget hård behandling, med utallige ryk i munden. Det har naturligt nok medført at han dan dag i dag ikke kan fordrage at blive ført i biddet, uanset hvor forsigtigt man håndterer ham, han slår voldsomt med hovedet, og er tydeligvis utryg. Sagen er den at hvis hun engang skal udstille ham, så kræver det jo at han ikke bare bærer bid, men at han bliver ført i biddet. Hvilket bid vil I anbefale at hun forsøger at sætte på ham, hvis/når han nu igen skal vænnes til biddet? Det skal lige siges at det   er nuværende ejer der har udsat ham for den grove behandling!
heste er ikke ens og hvad den ene kan lide kan den anden ikke fordrage. så man må prøve sig frem. i må genvinde hans tillid og vise ham at han ikke bliver rykket mere. lokke ham til at søge frem og ned og slappe af, rose ham og give ham plads. ikke hive tilbage for at søge "sug" på biddet men lade ham selv søge frem når han er klar. ride ham med helt løs tøjle indtil han selv søger kontakt. i kan jo lære ham at reagere for tøjlen på halsen og for vægt og ben - så kan han trænes uden at i skal bruge biddet ret meget. i skal være MEGET på vagt med jeres timing - og give efter/give slip i samme splitsekund han gør det rigtige. rose ham osv. hvis i er blot et sekund for sent med at reagere. jeg tror mclean træning er god her. kort fortalt: lad hesten vide præcist hvad i ønsker. der lægges et let pres når den ikke går korrekt - og der løsnes og gives efter i samme splitsekund den gør det rigtige. hver evigt eneste gang i lang lang tid. alle signaler de de samme til hver en tid i enhver situation, om det er på folden, på gåtur eller i ridning. når den ved hvad den kan forholde sig til sort/hvidt så falder den til ro. men opsøg en ekspert på området for atr få exakt info. spørg evt julie taylor herindefra - hun har godt styr på det.
Hvilket bid er mest skånsomt ? Puha den er svær at svare på. Det afhænger nemlig af hestens mund (rent anatomisk). Har din hest en lille mund med små ladere og "lavt" til ganen, vil et tyndere bid være mere skånsomt end et tykt bid. Er din hests mund der imod modsat vil et tykkere bid være mere skånsomt end et tyndere bid. Har din hest allergi overfor metaller, så vil et gummibid være at foretrække. Så find udaf hvordan din hests mund er "indrettet" og vælg bid ud fra det. Og husk: Intet bid er hårdre en hånden som fører det. Det er sikkert sagt mange gang, men ganske klogt (og desværre ikke mig som har fundet på det   )
måden det bruges.. I skal igang med at træne ham, prøv at læse McLean´s bog (og husk i træningen at det er koordineringen der er alfa omega) Jeg kan prøve at beskrive hvad jeg mener... når i vil have ham fremad trækker i frem i tøjlen (evt træktovet, hvis han er meget utryg ved biddet kan det være en god ide at starte træningen i grime) lige så snart han reagerer fremad fjerner i trækket i tøjlen. og stop ham ved at trække tilbage i tøjlen. Får i ingen reaktion øges trykket eller trækket! Træn ham også i at gå tilbage, fremgangsmåden er ligesom ved stop. Men HUSK at fjerne træk/tryk lige i det øjeblik hesten reagerer enten frem eller tilbage - det er hans ros! Træn ham også i at stå stille (det er en stor fordel når hesten skal vises frem..) vil han ikke stå stille så bak ham! God arbejdslyst!
Hej Line Jeg har redet med et 2-delt lidt tykt bid på unghesten, men har skiftet til et 3-delt med god effekt, da hun ikke rigtigt reagerede positivt på det 2-delte. Kom til at tænke på en artikel jeg læste det omhandlede godt nok små shetlænder men når de små børn fik undervisning, sad tøjlerne i ringene på en hannoransk næsebånd for at undgå ryk i munden, tænkte på om at I kunne bruge dette som en start, så han har bid i munden men ikke mærker "træk" idet og måske kan langsomt vænnes til igen at blive redet med alm. bid. Har prøvet med den unge da hun blev longeret og må sige at det havde en god effekt, hun søgte ned og fik ikke et ryk i munden, hvis hun slog hovedet op. Syntes st det kunne være værd at prøve på ham og vil meget gerne høre om resultatet. Hilsen Lizzi
En dreng som ham kan jo have tænder i udvikling. + div hingstetænder. Der kan sidde spidser helt oppe bagved som den alm. dyrlæge ikke har set. udoverdet er jeg også fortaler for de 3 delte Herman Spenger bid. og at det kræver en opmåling af hestens mund. + at man løbende måler om igen. da de jo stadig udvikler sig. Det bid den kan passe som 3 års og som ligger bedst er ofte ikke det bid der fungere bedst 1 år senere..
Hejsa, Nu er det ved at være tid til at jeg skal tilride min kommende springhest, og i anledning af at der skal suppleres med udstyr, tænkte jeg at det ville være en god ide at skifte de gamle bøjler ud med nogle nye sikkerhedsbøjler. Jeg ved bare ikke så meget om hvilke der er de bedste. Fordele/ulemper etc. Hvad er folks erfaringer indenfor dette? Mvh Lise
jeg rider med sprenger bøjler, den gamle model for pengepungen er ikke til den nye lige pt. det er ikke som sådan sikkerhedsbøjler, de er hele og kan ikke udløses. men jeg er glad for dem da der ligesom er et hængsel der kan vippe og dermed vinkler det nederste af bøjlen sig efter ens fod. Jeg har aldrig hængt fast i dem, men jeg har nu heller aldrig hængt fast i nogen andre bøjler. de almindelige med elatiskken i siden er vel egentlig de mest simple at benytte, dem går man jo ikke fejl af. andet end at jeg har set problemer med at man får spraket elastikken af hvis ikke man holder vægten i bøjlerne over springet, så det er jo op til ens egen selvkritik at vurdere om man gør det. der er kommet nogle nye på markedet som hedder x-up de kan ses her,   konceptet er lidt ligesom cykelrytternes pedaler og sko. gennerelt er tilfredsheden med dem stor, de er dyre så det er primært toprytterne der rider med dem. emilie martinsen har dog trådt ud sine til grandprixen en enkelt gang og så er de jo ikke lige sådan at få på igen.
Jeg har et par Qwick-out sikkerhedsbøjler og dem er jeg rigtig glad for. De ligner almindelige bøjler, men siden og fodpladen vipper ud hvis der kommer et træk i den (det lød rodet -håber du forstår). Jeg synes de almindelige med elastik er grimme, så da jeg fandt dem her, der ligner almindelige bøjler, men har samme funktion som de andre, så synes det det var en god idé.
Jeg skal til kåring i næste måned, og ja jeg ved godt at jeg er lidt sen på den men, min hoppe har aldrig haft et bid i munden, og mine tanker er at det ville være bedst at bruge et stangbid når hun skal fremvises. Har I nogle gode forslag til bid og tilvænning af dette?
Jeg håber dette kan give stof til eftertanke... Jeg har altid været vant til at man i vores rideklub SKAL ride med hjelm, jeg har altid selv gjort det og kunne aldrig finde på at ride uden. Jeg benytter også sikkerhedsvest når jeg rider ungheste til eller springer og selvfølgelig til military hvor det jo er påbudt. Jeg bliver så gal når jeg ser folk ride uden hjelm.   Hvad tænker de på? Det kan godt være at de selv synes at de er gode nok til at lade være og hvis de er over 18 må de jo i og for sig også selv bestemme, men hvad med alle de små ryttere der ser op til dem???!!! Jeg er selv blevet væltet af en hest (jeg var på jorden og havde derfor ikke hjelm på), jeg slog hovedet i asfalten, blev bevidstløs, fik en svær hjernerystelse og har nu mange år efter kun meget lidt lugtesans (og derved heller ikke rigtig smagssans) da nerverne er blevet beskadiget. Forestil jer hvad det kan blive til hvis i sidder på hesten, ryger af og knalder hovedet i jorden!!! Tænk lige over ovenstående før i sætter jer op uden hjelm næste gang!
Hej Hn Ja igår var jeg en stolt ejer, jeg købte min pinto plag da han var 1 1/2 år og han var   rå må man sige...! Vi har trænet en del med ham og nu som 2 års efter et halvt år kan vi dette: (skal lige siges at vi har trænet i al almindelighed for at få tillid og respekt for hinanden) Og igår prøvede min veninde og jeg så vores plage af ved at øve i at gå over pressening (staves) og bom hvilket gik super godt og vi blev enige om at vi har nogle super muler.  Og som prikken over i'et gik vi ud på vejen for at øve trafiksikkerhed og to store busser kørte forbi og det tog han bare super pænt.. Så alt i alt er jeg meget stolt over min super mule  også lige et billede af den meget fine super mule...!    Andre der er lige så stolt som jeg er??    Tak for kigget, meget gerne svar hvis der er noget at sige 
ja vi har nogle rigtig dygtige supermuler... Jeg er den stolte ejer af en fin pletstrupper, han fylder 2 og her til sommer. Jeg købte ham i dec og der havde han været meget i hænder, hvilket jeg er rigtig glad for. Det har gjort det meget lettere for mig. Gubben kan nu: desuden har vi også været ude og gå ved vejen der ligger ved stalden for at øve trafiksikkerhed og det går rigtig godt. i får lige et billede af vidunderet   Diana & Kenzo tusind tak for en hyggelig træningsdag igår
ja selv takker det var monster hyggeligt   og hvor plet-super-mulen bare fin...! He nå ja glemte at han også kan strigles og røres over det hele, hva skulle jeg dog gøre uden dig og gubban    Det var en rigtig god dag igår, og hvor dog kan overraske de to basser 
Diablo blev 2 år i starten af marts. Købte ham da han var 7 måneder, da var han totalt rå. Nu kan han en hel masse: - Stå bundet. - Trækkes med (alene på ture). - Blive striglet/rørt over hele kroppen. - Longeres kort i alle 3 gangarter på begge volter. - Gå som håndhest i skoven i alle 3 gangarter. - Have sadel på. - Have trense på. - Have dækken på (gik med dækken i vinters). - Klippes med maskine (blev i vinters klippet i alle 4 koder uden problemer pga muk). - Stå stille når jeg rykker man. - Få spulet ben. - Vaskes over hele kroppen med vandslangen. - Løsspringes (små spring). - Gå over plastic og en palle med en plade på. - Kan næsten neje. - Kan næsten give kys på kommando. - Læsses i trailer uden problemer. - Står stille når smeden beskærer ham (og når jeg selv filer kanterne på hans hove hvis de flosser lidt). - Jeg kan stå på en stol ved siden af ham og hoppe og læne mig ind over ham (uden at lægge vægt i) uden at han siger noget til det. - Han er trafikvant, siger intet til lastbiler, busser, gravemaskiner, motorcykler osv. Jeg er rigtig stolt af ham, for han tager alle nye ting med ro - han er mere nysgerrig end han er bange. Alt hvad han kan har jeg selv lært ham. Linda.
Hejsa Jeg har så godt nok en 4-års men han er så nem og omgængelig. Hans første stævne red jeg til 60,87% i en LC2! Ret stolt, af ham, den enste grund til jeg ikk fik roset var at jeg havde en lys trøje på. Ups. Knus
Dem om det  Jeg rider selv altid med hjelm, men er ligeglade om andre gør det. Hvis man har noget at passe på har man hjelm på og har man intet at passe på er det jo ligemeget  Maya
Hej Jeg er sikker på at dit indlæg er velment. Men de færreste reagerer positivt på noget som ligner et angreb. Jeg rider med hjelm,altid. Men hvad andre gør er deres hovedepine. Der er ingen lov som kræver ridehjelm, så os "ridehjelmsfanatiker" har ingen ret til at overfuse barhovede ryttere. Jeg ville da ønske at ældre ryttere gik frem med et godt eksempel for børn, men jeg er mit ansvar som mor bevist at det er min opgave og kun min opgave at tvinge hjelmen på hovedet af mine unger en dag.
Uden om. Folk må gøre lige hvad de lyster des angående, ikke din opgave at lege moralens vogter... 
Jeg rider også altid med hjelm. Jeg er enig med Anna i, at den ikke altid gør en forskel, hvis uheldet er ude, men jeg har den på, fordi den sørme er rar at have på i de tilfælde, hvor den gør en forskel. Jeg ville aldrig kommentere andre, der ikke rider med hjelm, men jeg må indrømme, at jeg ofte tænker, at det er da for dumt at lade være.
hey... Jeg er enig med de andre om at man må tage sit eget valg mht sin egen sikkerhed!! Men modsat de andre synes jeg godt man kan opfordretil en dialog omkring hjelmen og sikkerheden generelt! Godt nok er det ikke lovpligtigt med hjelm hjemme på banen...men derfor synes jeg da ikke at man bare skal holde sin kæft! Det er da ens pligt at passe på hinanden! Selvfølgelig skal man ikke overfuse dem og bebrejde dem for ikke at have hjelm på, men en snak med dem om sikkerheden synes jeg da sagtens at man kan! -ligesom man kan opfordre hinanden til at tage sele på i bilen, kan man velogså opfordre hinanden til at bruge hjelmen når nu den findes!! Jeg har selv kommet til skade og er glad for at altid har brugt hjelm! Da jeg var 14-15 år red jeg på en hest, som pludselig gik amok, hvilket resulterede i at jeg faldt af og blev sparket i hovedet af hesten! Heldigvis skete der ikke andet end en kraftig hjernerystelse og et flækket øjenbryn. Men lægens ord var klare: havde jeg ikke haft hjelm på havde den formentlig ramt anderledes, hvilket kunne have resulteret i hjerneskade og mig i en kørestol resten af livet eller død!!! Tro mig! Jeg rider ALTID med hjelm!!!
Jeg rider kun med hjelm på helt unge heste og når jeg springer - min hovedpine, mit liv, mit ansvar. Derudover vil jeg erklære mig enig i Annas indlæg. Rider du selv med sikkerhedsvest også? Det burde da være mindst lige så vigtig som ridehjelmen! Juliette
uden om. jeg fatter simpelthen ikke at den diskussion skal tages op om og om igen?!?! der er ingen lov der påkræver at vi skal og som andre siger - man kan blive invalideret ved andre fald skader også. jeg er en af dem der får en knaldende migræne af at ride med hjelm - så den bliver kun brugt på heste jeg ikke stoler på og når jeg springer. og som illum siger - du er ikke moralens vogter.
Jeg rider med hjelm, da jeg kun rider unge heste. Min egen er fuldblod og kan godt lave løjer indimellem. Jeg har en gang været vidne til en, der synes hun var for god til at ride med hjelm, men da der en dag kom løs hest galoperende forbi hendes egen gik den amok og hun smadrede hovedet ned i et træhegn og blev omgående kørt på hospitalet med hovedbrud og hjernerystelse.. den oplevelse gjorde at jeg ALDRIG skal ride uden hjelm. ligegyldig hvem jeg rider.
Jeg rider uden hjelm på min rolige DV hoppe. Dog helst ikke når jeg rider tur. Der er hjelmen på.. Før i tiden red jeg tit uden hjelm på tur, meeen jeg vil nu helst have den på. Kæresten går helt amok hvis jeg ikke har den på.. Men når jeg rider dressur i hallen, har jeg næsten aldrig hjelm på. Det kommer an på hvor meget jeg stoler på min hest den pågældende dag..  Og folk må da selv om om de vil have hjelm på eller ej!
Opfordring til dialog?? Det er vist ikke nødvendigt, emnet popper jo op her flere gange om ugen. Gurli.
ikke helt folk eget problem - for er uheldet ude, og den rytter der ligger med kraniebrud skal samles op, vil jeg da være mest tilfreds med ikke at skulle se på hjernemasse i ridehusbunden   det tror jeg faktisk jeg ville blive ret chokeret over  Nu skal det siges, at jeg har kendt flere, der er døde efter rideuheld  Men ellers må folk selv om det, bare de kan lade være med at komme voldsomt til skade, når jeg er til stede  Rideklubberne bør dog have en 'hjelmpolitik' for personalet, som bibi hove skriver 
så tager vi den lige en gang til  alså nu har den s*ide debat været oppe så mange gange, og det er det samme som kommer ud af det alligevel.
Rider selv med hjelm faktisk hver gang, men har førhen stort set altid redet uden. Bruger den nu da jeg har fået en datter. Men der er ingen ud over mig der skal bestemme om jeg rider med hjelm eller ej, så længe det ikke er lovpligtigt. Og der er ingen der skal fortælle mig at jeg skal ride med hjelm fordi de små ryttere ser op til de dygtigere ryttere - det er forældrenes og KUN forældrenes opgave at fortælle ders børn at det er en super ting at ride med hjelm. Personligt får min datter at vide at ingen hjelm = ingen ridning. Men det kan da aldrig blive andres ansvar at lære hende det. Linda.
faktisk godt, at det kan blive det personalets(fx beridere/undervisere) ansvar - især hvis det er et sted, der modtager kommunal støtte  Men de andre pensionærer skal ikke blande sig i, hvordan man er klædt, når man rider! Derfor kan vi da godt debattere det herinde 
I vores rideklub har man ansvaret for sig selv når man er 18, dvs man kan ride uden hjelm hvis man vil Jeg rider altid uden hjelm, med mindre jeg skal springe eller Charm skaber sig (specielt i blæsevejre hihi) Jeg har det lidt sådan at jeg nok selv skal tage konsekvensen hvis jeg slår mig engang. Synes nu ikke det er fordi jeg er "god nok" som du skriver. nok mere at jeg ikke har lyst til at tage min hjelm på hehe Synes det er okai ikke myndige personer får en regl der hedder HUSK RIDEHJELM, men når man er stor nok til at tage sine egne beslutninger (ifølge vores regering) så synes jeg at man skal have lov til selv at bestemme, hvis man altså bare tager følgerne 
læst tråden (som vel er: "same old same old"?  ) Dog vil jeg alligevel minde børn om at: det at ride uden hjelm er noget man gør når man er over 18 år - og ikke har fattet hvor meget ens hjerne er mere værd end ens frisure.  På mine småponyhold har jeg haft forældre der spurgte mig om hvorfor i alverden "&%¤/2(Rideklub (der underviser jeg), ikke har en regel om at man ikke rider uden hjelm. Jeg svarer at sådan er det bare - alt imens at jeg kan se mine elever ser meget op til en hjelmløs rytter på nabobanen (hvis hest går voldsomt under kod - for at gøre det endnu værre...  ) og hvad kan man gøre - ud over at tænke: hvis bare det var min ridesole... Personligt er jeg ligeglad med hvad folk rider med, men når der er børn tilstede kan man sgu godt lige tage sig sig sammen!!! /minski
det er lidt tankevækkende at de fleste/værste ulykker sker i OMGANGEN med heste og ikke ifbm fald FRA heste. Men der er sQ ingen der præker at man skal ta hjelmen på så snart man træder ind i stalden  Så hvor seriøst kan man i virkeligheden ta folk, der tror de har deres hellige grav velforvaret bare fordi de RIDER med hjelm? mvh maria
Der er faktisk en hel del, der taler for, at man skal have hjelm på, så snart man træder ind i stalden. Du kan f.eks. ikke bestå et ridemærke, hvis du ikke har ridehjelm på fra det øjeblik, du træder ind i stalden. Ikke, at jeg har det - men det ville da helt klart forbedre sikkerheden og nedsætte antallet af ulykker.
Der er flere af jer, som skriver, at I tager selv ansvaret og konsekvenserne af ikke at ride med hjelm. Nu sad jeg lige og filosoferede lidt, og kom så til at tænke på, om I nu også gør det den dag I kommer alvorligt til skade, og måske ender i en kørestol. Hvem skal passe jer som hjerneskadet grøntsag? Det hænger det offentlige jo på. Bare en tanke. Nu kan man jo komme til skade på så mange måder, og jeg rider heller ikke selv med hjelm, undtagen ved tilridning. Jeg får ondt i nakke og hoved af den. Min egen fætter, som for mange år siden var berider i Gråsten, kom af dage ved at falde af en løbsk hest under en hubertusjagt og brækkede nakken. Jeg ved ikke om han havde hjelm på eller ej, men det havde jo ikke gjort nogen forskel. Jeg synes, at de fleste uheld, som man hører om, sker fra jorden, og ofte fordi folk ikke tænker sig om i omgangen med deres hest. Jeg ved ikke hvad statistikkerne siger? Nej, jeg synes nu heller ikke, at man skal gøre sig for hellig nogen steder, man må i bund og grund selv vurdere hvad man skal.
Manden har lov til at indgi´ en begæring om skilsmisse, og han må gerne betale sig fra al pleje, han må også gerne slukke for kontakten. Alt dette er ordnet. Og lige et PS. Det er sgu ikke en hjelm der giver sikkerhed... næ det er en fornuftig omgang med kramperne. ALTID.. En daglig omgang hvor man IKKE køre på rutine og ikke med holdningen, dette her har vi/jeg jo gjort 1000 gange før... ALDRIG.. At være forud for hesten i tanke og altid altid være meget opmærksom på hestens vegne... ALTID. At vide hvad man kan magte. ALTID..
de der hjelme diskusioner skaber altså altid KÆMPE diskusioner. Det er en smags sag. Lidt ligesom det med cykel hjelm og seler. Og evt hvad farve underlag du vil bruge ja ridehjelmen er så mange nævner et frit valg når du er over 18 år. Jeg er faktisk altid blevet opdraget til og ride med ridehjelm blev truet med at mine forældre ville sælge min pony´/hest hvis de nogensinde så mig uden hjelm. De så mig aldrig uden hjelm men nu rider jeg så langt væk fra hjemmet hehe jeg rider uden hjelm på banen kan simpelthen ikke holde den ud. Men sætter vi spring op på banen eller rider tur ja så er hjelmen på sin plads på hovedet. Jeg skal ride et stykke på ca 5 min på asfalt før jeg er ved ridebanen der har jeg også altid min ridehjelm på liige indtil vi når sandkassen. Jeg vil aldrig spille hellig for det er jeg bestemt ikke.! Men er der en som selv rider med hjelm der spørger mig om jeg vil prøve deres hest tager jeg deres hjelm på og er der regler om at ride med ridehjelm der hvor jeg rider så følger jeg da reglerne. Men nu til en lille historie. På min gamle rideskole var der en pige der red rundt på sin super smarte lækre pony der gerne føjede hende pludselig en dag blev dan altså bange bukkede og sme dhende af. hun havde da selvfølgelig ridehjelm nu hun var ponyrytter og så på en rideskole. Hun landte altså med hovedet forkert og hjelmen knækkede søreme midt over hvis ikke i tre stykker. Hun fik altså stadig hjernerystelse af den hårde slags. Så spørgsmålet er hvor meget en ridehjelm altid virker
tyder på, at hvis hun ikke havde haft hjelm på, så var det  , der var knækket  Og Millemus,   de fleste ulykker sker, når folk håndterer heste, er det måske netop fordi de fleste   med hjelm - men netop ikke har den på, når de håndterer hesten  I øvrigt kan jeg i høj grad anbefale den for tiden så forkætrede Jan Ladewigs glimrende bog: "Ridesikkerhed"  Den handler bl.a. om det Illum skriver: ALTID at vide, hvad man gør 
jeg rider kun med hjelm på Fighter, men der er den altid på plads, med Belle tjaa, der må jeg ærligt indrømme at den næsten aldrig er på, kun ved opvisninger og springning. Men i det store hele er det vel ens egn hovedpine og apropos det offentlige så betaler vi også for folk der er kørt galt i bil efter uforsvarlig kørsel, folk der har været opppe at slås, rygerlunger, livsstilssygdomme og døden skal vel have en årsag 
Jeg rider altid med ridehjelm, da min gamle rideskole (dengang) var ret strikse med det!! Det kostede 1 månedes karantæne fra stalden, hvis man red uden (og var under 18 år). Sjovt nok synes vi at dem (de gamle ryttere), som red uden var dumme og usmarte...   Det gjorde heller ikke sagen bedre, at ridelæreren skulle skridte sin lækre dressurhest af (uden hjelm), hvilket resulterede i et åbent kraniebrud og vist nok hjerneblødning. Min veninde som red ved siden af og ridelæreren selv, ved den dag i dag ikke hvad der skete. Måske fik hun et ildebefindende? Umiddelbart gjorde hesten ikke rigtig noget. Desværre er trenden nu omvendt, så mange børn synes, at ryttere uden hjelm er smarte.. Da jeg aldrig har redet uden hjelm, så har tanken "jeg kan simpelthen ikke holde ud at ride med hjelm" (som mange bruger som forklaring) aldrig været en mulighed. Bevares der har da været mange varme sommerdage, men hjelmen hører til på mit hoved, altid. Nu er det heldigvis yderst sjældent, at jeg falder af (22 års rideerfaring har endelig givet lidt..   ), MEN de to sidste gange jeg "kyssede jorden "var faktisk på dressurbanen.. på yderst rolige heste... begge gange pga. et bukkespring, hvor jeg landede på ryggen og knaldede baghovedet i jorden. Jeg takker stadig begge gange for hjelmen, for den har taget meget af stødet!! Selvfølgelig er det op til folk selv om de rider med eller uden, men især personer involveret i klubarbejde (daglige leder, bestyrelse m.m.) burde bære et ansvar for at fremme sikkerhed og derved selv være et forbillede (med hjelm). Mener at Magasinet Hest helst ser at billeder i deres magasin er med ryttere med hjelm.
dem der rider med ridehjelm. jeg gør det ikke selv.. men det er mit problem, og ikke andres.. nogle gange skal folk bare blande sig uden om hvad andre gør, det er op til dem selv. Der heller ikke nogen der skal fortælle mig, hvilket tøj jeg skal gå i eller noget. måske dumt at ride med ridehjelm, jah, men igen, mit eget valg... :-) og det håber jeg folk respektere:-) Mvh Marlene
Jeg rider   med ridehjelm! Uanset hvad! Nå jeg ser andre ride uden ridehjelm tænker jeg at detr er deres egen skyld. Det er deres eget valg.
Hmm... Syns det er en debat der IKKE kan ta's for TIT! Nu er jeg en af dem, der har prøvet at lande på hovedet MED hjelm. Hjelmen flækkede ½-vejs op fra neden og jeg slap med en kraftig hjernerystelse! For mit vedkommende skal der IKKE ret meget fantasi til, for at forestille mig hvordan mit kranie ville ha' set ud UDEN hjelm. Vil ikke blande mig i for og imod, men blot sige at her er der INGEN tvivl om .. ALTID HJELM... Men hver sit valg... Sus
må indrømme gad ikke læse alle indlæg da jeg skulle dukke mig grundtigt for al den mudder der kom flyvende for at komme ned til at kunne svare...!  Jeg rider personligt altid med ridehjelm har prøvet en gang at ride uden, og må indrømme at det var dejligt, men har ikke nerver til at ride uden he he...! Jeg vil sige at jeg synes at man skal opfordre børn til at ride med ridehjelm, for jeg kan ikke tåle at hører at en lille pige er død pga. manglende ridehjelm, men folk over 18 må selv bestemme hva de vil. jeg kan kun sørge for mig selv selvom jeg ønsker at de skal have ridehjelm på! Tak for et godt debat emne, trods hårde ord og mudder kast...! Synes det er godt at ting vendes...
Men hvad andre gør tjah det må de jo om det ik mit hovede he he. knuzz
jeg rider selv med ALTID med hjelm . jeg vil så sige at dem der ikke gør, synes jeg hverken er sejere end os der rider med hjelm . jeg kan godt se at der kan ske mange ulykker selvom man har hjelm på, men brækkede ben, arme, ryg, kæber og hvad man ellers kan komme på. det er jo noget der kan fixes igen, hvis dit hoved bliver smadret er der sq ikke så meget at gøre, så dør man .. ? . holder fuldstændig med dig Katje !!
fikses ? Jeg kan virkelig ikke se hvorfor andre skal blande sig i om jeg har hjelm på eller ej ? "jamen tænk på børnene" Nej det er ikke mit problem at opdrage dine børn, lige som det er heller ikke dit problem at opdrage mine. Ja og hvad så at det offentlige skal betale for hvis det endre galt, seriøst der er nok flere der dør af rygning end af fald fra en hest, og det koster sq også en del men jeg ser ikke indlæg hele tiden om " HOLD DA OP MED AT RYGE " " RYGNING ER BARE FOR TABERE" og i den dur ... Jeg betaler lige så meget i skat som andre. Anne ulrikke møller>> ja det var grimt med ham, men man må give ham, han have kamp gejst til det sidste. Og han indspillede endda film efter han var kommet til skade Jannie
der er mange meninger om hjelm eller ej. Da jeg red pony var det altid uden hjelm og det var lige meget om at det var racerture på stubmark eller springning. (racerpony på 120 cm) Flere år efter begyndte jeg at ride STORE heste (160-170) og rider idag altid med hjelm, da jeg syntes der er langt ned. Jeg er aldrig kommet til skade ved fald fra hest, men ømme tæer, hudafskrabninger og en blodtud fra jorden det har jeg præsteret. såååå...hvor er det lige vi kan komme mest til skade på ryggen eller ved siden af hesten. Men giver de andre ret at det er op til folk selv om de ville have hjelm på eller ej.
Jeg ska sgu-fanme nok selv bestemme hva jeg gør!! Har ik hørt om ridehjelmspolitiet endnu... Rider med hjelm, når jeg hopper. Og tar den først på, lige inden jeg ska hoppe. Mit hovede koger, trods meget udluftning. Eller rider jeg ik med. Jeg ka virkelig heller ik, ta mig af andres børn. Det er ik min opgave, at lære andres børn, at de ik har noget valg endnu. MAN TAR ET VALG!!!
Jeg rider ALTID med hjelm..!! Selv om andre ofte "griner" lidt når jeg kommer med min hjelm på min lille pony, men jeg har været smidt af mange gange hvor jeg kan takke min hjelm for at det ikke gik værre.. Men hvad sker der lige for de folk der i hvertfald ikke rider med hjelm der hjemme men så snart de skal ud og ride tur er det ok, HALLO vågn op det kan ligeså godt gå galt der hjemme!! Både i dressur og springning. 
En historie fra det virkelige liv   : I oktober 06 var jeg ude at ride på min islænder - med hjelm. Han blev forskrækket og jeg faldte af på asfalten. Jeg brækkede kæben 2 steder, kæmpe åbent sår der skulle syes med mange sting og alvorlig hjernerystelse.. Alt det skete med ridehjelm :s MEN! lægerne sagde, at hvis jeg ikke have haft hjelm på, var der store chancer for at ville være hjerneskadet. Under alle omstændighederne ville det ihvertfald have været gået værre.  Så ja..stof til eftertanke. Der er to sider af sagen, hjelmem hjalp ikke på det hele, men den hjalp alligevel rigtig meget. Jeg synes det er en sag som folk selv bestemmer, de burde bare tænke sig en gang eller to mere om. Jeg kunne aldrig finde på at ride uden.
jeg rider normalt med hjelm men fra jeg var 16-17år har jeg da nogen gange om sommeren redet uden... det var simpelthen for varmt. hvad angår ture i skoven er jeg ikke den store ridhjelmsfan... men jeg rider så heller ikke så meget i skoven... men må altså sige at jeg syntes det er mit problem... jeg rider altid med hjelm når jeg springer og rider andres heste   ... men når jeg rider min egen her i sommervarmen... ja så ryger den altså... jeg har min hest opstalden på et ridecenter der har ridelejre for børn og jeg rider altid med hjelm når de er i nærheden... syntes der er et godt signal at sende børnene... de behøver jo ikke at vide at jeg er for dum til at husken den under normal træning vel...  ejerne af stedet er ret emsinge med at man skal huske hjelmen og prædker en del om det... men helt ærligt at høre   
Jeg rider personligt med hjelm hver gang og sikkerhedsvest når jeg springer og rider tur, men jeg mener at det er op til folk selv, og jeg kan ikke se hvorfor man overfuser hinanden herinde fordi der er nogle der ikke bruger hjelm, det gør i vel heller ikke til dem der hvor i rider hvis de ikke har hjelm på? Men altså hver sin mening.. Man har vel truffet sin beslutning på hver sit grundlag =)
Jeg er så ked. Har nu i 2 måneder arbejdet med vores nye plag. Men går indmellem død og nu har jeg psykisk ikke mod på det mere. Hun er fra marts 2006, kommer fra en mor, der var rå, er selv aldrig blevet håndteret sit første leveår og jeg er stolt over bare at hun kommer hen til os, jeg kan trække ture med hende, nusse hende i hoved og på hals og så er hun jo smuk og dejlig. Men hun flipper stadig uden varsel, når hun står bundet. Kan absolut ikke få lov at bevæge mig bag hendes synsfelt/mod krop og bagpart..så nu må jeg sige ikke at orke mere. Jeg har hele tiden søgt træningshjælp. Både mod betaling og mod billig/gratis opstaldning..jeg er åben for alt. Fik hende billigt af en veninde, der hellere ville hende et godt hjem fremfor ukendte folk. Så selvom jeg havde svoret ikke at anskaffe mig føl/plage eller ungheste (har haft nok i min egen, som endda har været tæt på en engel), da jeg ikke er gearet til at skulle "diskutere" med mine dyr på en daglig basis. At man skal indimellem er ok. Men kan bare ikke, når det er hver dag. Jeg knækker før hesten gør..er da ærlig nok til at erkende det. Men hvad skal jeg nu? Har forsøgt på alt og nu er jeg så langt ude at jeg undersøger muligheden for at bytte hende, da jeg absolut jo ikke har en købssum til en ny. Det foretagende har jeg dog ikke de store forhåbninger til og det skær i hjertet bare jeg tænker på hun skal væk. Folk har tilbudt at tage hende i træning. Men hvad p... tror de så jeg skal gøre med min frieser? Han skal da ikke stå selv!!! Så det er altså ikke en mulighed. Bussen herud kører næsten lige til døren, jeg henter også gerne..ja, er som sagt mere end åben. HJÆÆÆÆLP...  Hun er så sød og dejlig og jeg føler mig så elendig. Ja, hun har det som blommen i ægget her hos os. Jeg gør alt for hende og prøver så godt jeg nu magter at træne lidt med hende, selvom jeg har mistet modet. Det nytter jo bare ikke...sådan noget som smed og dyrlægebesøg skal hun jo have på et tidspunkt og jeg vil ikke have en hest, der skal bedøves ved alting... Det må være muligt at træne det væk på hende. Det er jeg overbevist om. Det er nok bare mig den er gal med og så er det altså endnu sværer, når man står mutters alene med træningen. Manden er INGEN hjælp og opstaldere/hjælp kan åbenbart ikke opdrives herude til Vejrup. Føler mig lidt fortabt...
skal glemme alt om at binde hende på nuværende tidspunkt. Jeg vil anbefale deig at lave enlille rund fold ( ca 20m) i diameter og herefter træne noget horsemanship med hende. jeg kan varmt anbefale dig At Danse Med Heste af Klaus Ferdinan Hempfling. Grunden til du ikke kan gå uden for synsfeltet på din unge hest er , at den ikke føler den fornødne tillid til dig, og så længe tilliden ikke er der, er det meget svært at komme videre. Tag en lille puse fra træningen og lav kun de ting der er "succes" ved, og forsøg så herefter med andre træningsmetoden som skrevet ovenover. Held og lykke.
Hej.. Jeg forstår dig godt, der er et tidspunkt hvor man bare ikkke føler der sker noget. evt sms til mig, hvis du vil have hende i træning på Fyn. Skriver lige en privat besked til dig, så vi kan snakke sammen. Mvh Kriss
Jeg kender dit problem men det er IKKE for sent! Vi købte vores plag da hun var 7 måneder, hun har aldrig været bunden eller løftet ben, fordi hun var en upser og hun bare skulle væk! Stå bundet, hvad skal man gøre?? når de er over føl alderen begynder de at kende deres styrke og hvis de har opdaget den så bliver det svært! du skal bare gøre dette som vores smed gør! Min er snart 2 og kan ikke stå bundet endnu, han tog hende og bandt hende du skal ikke placere karbinhagen i ringen under grimen men i SELVE grimen, det er stærkere.. og du skal have en tyk og stærk karbilhage i nylonreb. så skal den have kun 10 - 15 cm at den kan rykke i og så bind den så du kan hurtig få den op. når den flipper ud, så bid det i dig jeg ved godt hvor svært det er man vil bare have den løs med det samme, når den så får sine anfald lag den rykke, for det gør ondt i nakken på den og det finder den hurtig ud af. vi arbejder stadig på vores, for jeg er bange for hende pga. jeg blev sparket 3 år siden.. så min psyke er helt nede, undt. de voksene dem er jeg ikke bange for, men jeg ved hun kan finde på at sparke... men jeg prøver, giv den lidt tid, den er jo 1 år, så det er ikke for sent, men bind den inde i boksen, hvis den nu springer grime eller lign, lander den blødt!
Ja, jeg kan heller ikke helt opgive hende, selvom jeg har opgivet mine egne evner denne gang. Krizzie: Tak for tilbudet. Men har jo et problem med min anden hest så. Hvad skal jeg stille op med ham? Jeg synes ikke de må eller skal stå alene.
gratis døgnfold i den periode, den unge er i træning eller, hvis du har plads/mulighed, resten af sommeren - annoncér med det, og så er der da nogen, der henvender sig... Dét bør ikke være dit største problem  Held og lykke med projektet.
Jeg ville   undlade at binde hende - metoden som Fantasy beskriver ovenfor vil jeg på det   fraråde. At hun "flipper" er et udtryk for panik - hun bliver utryg, forsøger at flygte, hvilket hun så forhindres i. Ud over det psykiske pres, det lægger på hende, og som absolut ikke er fremmende for opbygning af tillid, risikerer hun at påføre sig varige skader, bla. i nakken, ved at kæmpe i grimen på den måde. I stedet ville jeg ha' hende i løst tov under arbejdet og allerførst lære hende at   for presset fra grimen, uanset hvilken retning det kommer fra. Så snart hun giver hovedet bare en anelse i den retning, trækket kommer fra, slækker du tovet og roser. I starten må hun   presses så meget, at hun begynder at kæmpe imod - hvis du mærker, at hun begynder på det, så skift evt. retning, så du i stedet be'r hende flytte sig den vej, hun trak sig væk i. Lær hende også at   - stil dig med hende i løst tov, giv en "stå" kommando, og stå selv helt stille. I starten roses efter få sekunder, og gradvist øger du så tiden fra "stå" signalet gives til rosen kommer - hvis hun flytter sig, ryk hende roligt tilbage udgangspunktet og start forfra. Og   endelig at indarbejde et "rør" signal, som ophæver "stå"! Når "Giv efter" og "stå stille" er på plads, kan du benytte de 2 øvelser, når du begynder at flytte hendes "berøringsgrænser". Du skriver,, at du ikke kan bevæge dig bag hendes synsfelt; hvis du har hende i løst tov, kan hun dreje hovedet, og se dig, mens du gradvist flytter berøringerne længere bagud. Klikkertræning kan være en rigtig god hjælp - Hempfling bliver anbefalet ovenfor; personligt synes jeg dog en bog som Kelly Marks "Perfect Manners" er lettere tilgængelig (og det står jo en frit for at fravælge join up delen...   ) Og til sidst: Selvom 2 måneder kan   som lang tid, især når man står alene med opgaven, så   det faktisk ikke ret længe, så for mig lyder det som om du allerede er nået langt med hende! Held og lykke, Dorte
Tak. Ja, 2 måneder føles jo som lang tid, når man har opgivet sig selv  Kan jo heller ikke stå for hende, når man kommer ud og hun står med sin brede blis og spørgende blik.. Det ville dog klart være nemmere, hvis man havde en ekstra hånd. Gør også det at jeg ikke binder hende op, men kun har tov i hende og så igennem opbindingsringen. Så kan jeg give lidt efter.. Men hun drejer ikke engang hovedet, hun bakker bare, når jeg forsøger at gå længere bagud...og så står hun "i spænd" og der bliver hun stående meget længe før jeg får hende lokket fremad igen. Håber jeg med et par af de gode råd måske kan gøre lidt mere ud af det hele..
Hvad bruger i under træning fra jorden til at styrke ryggen på hesten? Bomme bruger jeg pt, men de gør ikke den store forskel, han strækker sig ikke ned og frem over dem, uanset længden imellem dem strækker han bare benene det mere og kommer så fint over men ikke lige det på den måde motter her gerne så. det bedste har været skridt ned af bakker men bor ret fladt så at trække op og ned af den samme lille bakke igen og igen!!! Hesten er rimelig højt stillet i halsen og derfor skal jeg bruge noget der kan lokke ham til at gå frem og ned, han er 3 år så vi træner jo kun i det små, bruger ikke chambon og indspænding men hvad kan jeg så prøve nogen ideer? eller evt. gode bøger om emnnet, har støvsuget mine egne men der står ikke meget om rygtræning fra jorden.
Longering på SMÅ volter bare i en halsrem er den metode jeg bruger pt. Det er et forsøg - bøjer og samler hesten sig også uden at man har fat i dens hoved - det gør den, når volten bliver lille nok, og derefter kan man i den rigtige form få den ud på en større volte. Jeg lader hesten selv vælge, om den vil gå dybt eller højt, så længe den bruger sig bagfra og bøjer igennem hele dens længde. Jeg negligerer ikke værdien af dybt arbejde, men lige nu går hesten fint nok uden forudgående dybde, jeg skal også finde ud af at arbejde med dybde uden at have noget på dens hoved. Ellers er Bent Branderups måde den mest velbeskrevne og mindst invasive, men også en ret svær metode at lære, som man skal bruge meget tid på. Versader og traverser fra jorden - jeg bruger igen halsremmen til at stoppe hesten i om nødvendigt og et target (en genstand man lærer hesten at markere på med mulen) til at anvise bøjningen. At longere hesten i rette form og bøjet korrekt, og derfra bede den vende igennem meget små volter hvor den skal holde bøjning, tempo, takt og samling - det lykkes ikke i starten, men ofte finder hesten selv ud af det, ellers må man hjælpe den med bøjningen. Mange halve og hele parader efter behov - først hele parader til de virker, og dernæst halve parader, når de hele fungerer.
Det kalder jeg da et svar der vil noget   , det har givet mig noget at tænke over, jeg rider jo ganske almindelig dressur men pga hestens alder er det jo pt mest fra jorden af og hvorfor egentlig ikke prøve noget hms, jeg vil ihvertfald starte med at købe en halsrem og forsøge at longere på de små volter. Her et spørgsmål fra en helt grøn i hms, hvordan laver du halve parader fra jorden?
Det er ikke HMS men bare dressur fra jorden uden brug af hovedtøj. Inspireret af Klaus Hempfling (som nok mest betegnes som HMS-udøver) og af Nevzorof ( ). Halve parader fra jorden laver jeg ved først at lære hesten hele parader - når jeg longerer vha. kropssproget som Klaus Hempfling beskriver det, ved at gå lidt frem mod hestens forpart - om nødvendigt helt frem foran den, og dernæst reducere signalet. NÅr den forstår den hele parade på denne måde, så kan man nøjes med at give signalet med en styrke, så den kun sænker tempoet og den halve parade er skabt. Samtidig kan man med stemmen angive rytme så hesten holder takten eller rytmen. NÅr jeg får gode responser fra hesten belønner jeg med klik og godbid. Det skal dog lige siges, at jeg har øvet mig i en del år, så det er ikke sikkert, du vil finde det så let at frihedstræne hesten, og så vil det måske være en mere sikker vej at bruge en kapsun, så får du lidt bedre kontrol - men halsremmen virker nu ret godt. NÅr jeg er tæt på hesten virker kropssproget ikke så godt, fordi hesten ikke så let kan se en, så her bruger jeg også halsremmen til at stoppe hesten i - i starten helt og senere bare anholdende efter behov. Hestene responderer godt på en halsrem hvis man er hurtig til at slippe, når man får respons fra hesten. Ved brug af negativ forstærkning som er det princip man bruger i halsremmen sker indlæring i det øjeblik man slipper trykket, ikke mens man holder trykket og indlæring bliver ikke bedre af, at man trækker hårdere. Jeg kan godt uddybe yderligere - bare stil spørgsmål.
4 års heste må fra 1. maj og frem til 1.august kun springe ULC'er. Fra 1. august må de også gå almindelige LC'er med omspringning.
Hej alle hestefolk Jeg har et spørgsmål. Det er noget som går mig meget på og derfor kom jeg i tanke om, at jeg evt. kunne bruge dette forum som rådgivning. Jeg er styrtet af en hest for mange år tilbage og var væk fra hesteryggen i 6 år. Min interesse for heste var selvfølgelig så stærk, at jeg ikke kunne undvære det og vente tilbage. Jeg har dog en konstant angst for at falde af hesten. Jeg er bange for at ride alene, bange for at hesten skal gøre noget uventet mv. Jeg faldt desværre af hesten igen sidste år og nåede ikke at komme op på ryggen igen fordi hesten flyttede opstaldning. Forleden fik jeg endelig mulighed for at komme tilbage til hesteryggen og oveni købet på en høj, velkvalificeret hest på 14 år som har erfaring med lidt af hvert. Jeg var bare et nervevrag og turde slet ikke sætte i trav. Jeg steg simpelthen af igen efter 10 min. og var totalt skuffet over mig selv. Hvad skal jeg gøre for at komme tilbage igen som den gode og dygtige dressur rytter jeg egentlig er? Er der dog ikke nogen som kan give mig nogle tips, forslag eller andet jeg kan bruge? Jeg vil så inderligt gerne op igen og bygge videre på mine kvalifikationer, så jeg måske igen kan starte stævner eller andet. Den fortvivlede venter på hjælp! Stella
 
Hej Stella. Kender det godt - slog en kølbøtte med min hest for et lille års tid siden og blev rigtig godt bange   Af andre årsager var jeg nødt til at skille mig af med hesten, og da jeg var skadet i flere måneder, og der gik yderligere et par måneder før jeg fik hest igen, ja så var jeg også pludselig noget angst og usikker i sadlen. Min nye hest havde stået stille 2 år, så jeg var pisse ræd for at sige det mildt. Jeg steg også flere gange af hesten og lod datteren ride den, men vores beridder provokerede mig voldsomt, og jeg var simpelthen så træt af mig selv, at jeg bare blev stædig og blev ved og ved og ved... Det som hjalp mig mest når jeg sad stiv af skræk og i panik, var når nogen sagde noget til mig hele tiden om min ridning.. altså rid nu fremad, kortere tøjle, ret dig op osv osv.. for så blev jeg jo nødt til at koncentere mig om det, og gøre som de sagde, og så var der ikke plads til også at tænke over at være bange og nervøs... og efter sådan en oplevelse gik det op for mig, at jeg simpelthen bare kørte mig selv op - jo mere jeg tænkte over hvor bange jeg var, jo mere bange blev jeg... så mit råd er: koncentrer dig om din ridning, din opstilling osv. og få enetimer, eller en eller anden til at "råbe" af dig en halv times tid, så du får flyttet fokus og får en god oplevelse  god kamp og god fornøjelse 
Hvorfor prøve de store heste først... Hvad med at finde et sted, hvor de udlejer islandske heste og tage en god lang tur på en sådan. Det virker absolut ikke skræmmende at tage en god rask tur på sådan en lille hest, og så kan du jo langsomt prøve at gå over til de større heste. Ved godt at du skriver dressurrytter - men det ene udelukker jo ikke det andet. Jeg rider normalt DV, men har haft skønne ture bl.a. i Mols Bakker på de dejlige små islændere. Synes det virker trygt at sætte sig op på dem og drage ud i "ukendt" land, ville måske ikke være lige så tryg ved en ukendt stor hest... Mange hilsener Kirsten
Det forslag med ismulerne er bare en rigtig god ide, det samme med stille ene undervisning hvor du bare starter med at arbejde med skridten. Hvis du tager på tur med en ismule fx. så siger du bare at du vil have en rolig rolig musse og ikke noget vildt overhove´det og så får du det. Du er nødt til at starte fra bunden og så se hvor langt du når før du bliver stiv af skræk. Så bliver du bare på det niveau hvor du ikke er stiv af skræk overhove´det i så lang tid at lysten kommer til at gå et skridt videre. Den skal nok komme men hvis du nedgør dig selv med ærgelser og skuffelser så ender det med at du ikke gider blive ved med at prøve. Noget andet er at nu har jeg fx. været gravid og stået på jorden i nogle år pga. for unge heste osv og da jeg satte mig op for et lille stykke tid siden var min balance røget total og så føer man sig altså ikke spor sikker! Jeg startede med bare at hoppe op uden sadel imens hesten stod og græssede (for ca. 1.5 måned siden)og hesten er 18 år og meget sød og rolig. Så sad jeg der og øvede mig i at sidde slapt og finde balancen fx med lukkede øjne og nu rider jeg da ture ud alene uden sadel med rebgrime og både skridter og traver uden at krampe sammen og spænde an. Se om du ikke kan finde en gammel rolig hest som du stille og roligt kan finde ud af det med i ro og mag og lad være med at ride ud hvor hesten bliver vågen og lad være med at pace dig selv frem til det ambitionsniveau som du føler du hører hjemme på. Lige nu hører du ikke hjemme der alligevel, men når du får lagt fundamentet ned igen så står resten af huset der nok stadig lige til at tage over.. Bliv i trygge omgivelser og bare vær sammen med hesten. Når du føler en småprovokerende spire i maven som gerne ville prøve lidt mere så er du først der klar til at gå videre. Held og lykke med det.
bange da jeg købte min hest. var blevet smidt af en jeg passede så mange gange så var blevet bange. det jeg gjorde var at skridte først bare 5 min så 10 min og længere og længere...så gik frygten væk. tilsidst turde jeg så at trave og gallopere. jeg er dog stadig bange for at gallopere, da jeg ikk rigtig kan sttre hende i galloppen endnu. men det arbejdert vi med. så mit råd er at finde en hest som er rolig og som ikke lader sig provokere af at rytteren er nervøs også tage det skridt for skridt... det hjalp mig. min opfører sig pænt selv om man er stiv som en pind og bange. sådan en skal du finde. ellers må du komme og prøve min grin. der er nemlig mange heste der udnytter det at rytteren er bange, eller selv bliver bange af det...
Hej Som beskrevet i et tidligere indlæg er jeg virkelig blevet angst for at ride igen. Nu har jeg været ude i stalden 2 gange. Bare det at rense hove, er jeg bange for. Jeg har hele tiden en frygt for at der sker et eller andet. Tænk hvis hesten bliver forskrækket og springer ind i mig, hvad nu hvis den sparker mig, hvad nu hvis den stejler eller andet. Mine øre er som radioantenner for hver eneste lyd omkring os. Tænk nu hvis hesten bliver bange for et eller andet. Ja, man kan vist mildt sagt godt sige, at jeg er rædselsslagen og angst for hver en lille ting. Hvor er det dog irriterende,at jeg er blevet sådan et nervevrag. Jeg tør slet ikke være alene med hesten heller, for tænk hvis der sker et eller andet og jeg får brug for hjælp? Jeg føler faktisk lige nu, at jeg totalt har kastet pengene ud af vinduet som jeg har brugt på nye støvler og leggins. Min tanke lige nu er, om hypnose kunne hjælpe mig. Er der nogle som har erfaring med hypnose og angstbekæmpelse? Er der nogle som måske selv har prøvet det? Jeg er udmærket godt klar over, at Rom ikke blev bygget på en dag, men jeg føler at min angst ligger dypt inde mig fra den alvorlige rideulykke jeg var ud for tilbage i 1993. Hvis jeg ikke får buk på den, er jeg bange for at jeg ikke kan blive en hel rytter igen. Håber der er nogen som kan sætte sig ind i min situation. Jeg vil ikke opgiv min lidenskab for heste. Der må være en årsag til at jeg hele tiden bliver "trukket" tilbage til stalden og hestene. Jeg kan simpelthen ikke lade være, så det her problem er noget jeg virkelig skal af med. Derfor bruger jeg dette forum og jer. Stella
Lad mig starte med at sige, at jeg så inderligt forstår dig!! Jeg har også stiftet bekendtskab med "angsten". Den kom da jeg for 3 år siden anskaffede mig en ny hest. 1 år forinden havde jeg måtte aflive min hest gennem 12 år - en hest som jeg kendte ud og ind og var helt fortrolig med. Nuvel - den nye gik det helt galt med. Han var ung - rolig på mange måder - men tændt i visse situationer. Og angsten fik et utrolig tag i mig. Mange var undskyldningerne for ikke at ride, ikke at trække ind fra fold, ja - bare det at trække med ham. Jeg var tæt på at ryge af ham flere gange, når han pludselig - ud af den blå luft - lavede sine stunts. Oplevede flere gange, når han blev forskrækket - af ingenting - at han bragede ind i mig. Det var så modbydeligt. Det der sker er, at man begynder at udvikle automatiske negative tanker - at hjernen forestiller sig alle de rædselsscenarier, der kan opstå. Som du selv skriver - bare at rense hove - hesten kan sparke efter en flue og ramme mit hoved. Hesten kan blive nervøs og springe ind i mig. Den tønde der står på gårdpladsen - ja, den bliver hesten sikkert nervøs for. Når jeg rider vil hesten sikkert blive bange for ... o.s.v., o.s.v. Det kan være rigtig svært at bryde og det kræver, at man er bevidst om det og prøver at "omskrive" de negative tanker til et mere realistisk billede. Altså - hvor realistisk er det, at hesten bider mig i boksen, når jeg skal have den ud, sparker ud efter mig, når jeg renser hove, skubber til mig under striglingen, er aggressiv og usamarbejdsvillig, bliver bange for ALT der er på gårdspladsen og dermed hopper ind i mig, bliver skræmt i ridehuset/på banen af andre heste, ting, lyde o.s.v., o.s.v. og det i en grad, så den sikkert både bukker, løber løbsk, stejler og jeg ryger af. En god metode er bevidst at gå efter en hest, der - enten via race - eller bare ellers - er en almindelig, rolig og venlig hest. Og så starte i det små. Bare med almindelig staldomgang først. Dernæst gå lidt rundt med den. Nå det så ikke længere fører til, at hjertet hamrer rundt i brystet, er det tid til at kravle på ryggen af den. Gerne med hjælp fra siden. Gerne med en, der trækker dig, til DU føler dig tryg. Rid så alene - i starten bare i skridt. Så småt kan du koble traven til - og til sidst - galop. Ser du - det er hvad jeg har gjort. Købte mig for 7 måneder siden en oldenborger - han er kun 6 år, men MEGET oldenborg - og han har kunnet tackle min nervøsitet i starten og via hans rolige adfærd - både hjemme og i terræn - er min selvtillid vokset, ligeså mit mod samt selvtillid og selvværd. Min angst kan stadig "titte frem" - men nu har jeg nogle værktøjer - bl.a. at trække vejret roligt og omformulere mine "fantasier". Og jeg har fundet ud af, at jeg kan en masse ridemæssigt stadigvæk - og jeg nyder det! Synes du skal vende tilbage til den 14-årige og starte lige så langsomt op igen. Jeg er 24 år ældre end dig - og når jeg kan, så kan du også   Ridningen og heste trak også FOR meget i mig!! Bare fortsæt - og held og lykke med det Sys
Stella ♥Micka♥: Jeg kender det alt for godt. I oktober 06 havde jeg et voldsomt styrt, hvor jeg brækkede kæben 2 steder, et voldsomt sår skulle syes under huden og så igen på huden. Jeg fik også hjernerystelse, så jeg kan HELDIGVIS ikke huske så meget..Kun efter operationen selvfølgelig. Før i tiden var jeg aldrig bange. Jeg faldte af en dag jeg red uden sadle, og det resulterede i, at jeg nu hader at ride uden. Jeg tror aldrig at jeg kommer til det igen pga. min angst. Så jeg rider kun med sadle, og det er også fint. Men jeg har alligevel også angsten i mig, hele tiden. Jeg slapper aldrig ordenligt af mere, og det har selvfølgelig taget noget af glæden ved at ride. Men jeg fortsætter. Jeg prøver hele tiden at fortælle mig selv, at det nok skal gå og min ellers meget rolige hest ikke gør noget. Så du skal bare blive ved med at tage små skridt, det er nok bare at skridte en runde, og så gøre det i et par dage..Og så KUN når du føler dig tryg så prøv at trave 10 skridt og så måske ned i skridt igen. Det hjælper   jeg taler af erfaring   Det er en lang vej. Held og lykke   Jeg håber på det bedste.
Jeg tror som sagt, du skal tage en ting ad gangen - hun er jo åbenbart relativt tryg ved dig, så længe du befinder dig i hendes "sikre zone", og begge de indledende øvelser kan netop indlæres herfra. Tovet skal   gennem ringen, du skal bare ha' det i hånden, så   hele tiden kan kontrollere graden af et evt. træk - på den anden måde bliver eftergivenheden ikke så direkte, og du har ikke mulighed for at følge hende, hvis der bliver behov for det. Hun må netop aldrig stresses så meget, at hun begynder at kæmpe mod grimen - jo flere gange hun når dertil, jo mere indarbejdet vil reaktionen blive. Og faktisk kan alene det, at hun får indkodet nogle klare stop/stå/gå signaler være medvirkende til, at det bliver lettere for dig f.eks. at udvide berøringsområdet, fordi den tillærte reaktion kan gå ind og bryde hendes primære reaktion: Berøring udenfor sikkerhedszonen udløser flugt reaktionen, men hvis reaktionen på de andre signaler er tilstrækkelig godt indlært, kan den "overrule" den første, eller i hvert fald være med til at dæmpe den. God fornøjelse! Dorte
Ja, det hjælper åbenbart lige at få luft, et par gode råd og en smule ros. Det er som om min egen lille sorte sky, der har hængt over mit hoved, er blevet lidt mindre..  I lyder også bare så dejlig erfarne og det hjælper at dele både godt og skidt. Det er jo nok det jeg mangler mest herhjemme..her er jo ingen til at snakke "hesteting" igennem med. Ikke på dette "niveau" *S*. Manden siger jo bare ja og nej, men ved egentlig ikke hvad det hele går ud på..*hehe* Godt HN også kan give et positivt løft. Det har jeg ikke for vane at få herinde..men super, at det også kan lade sig gøre 
og er kommet fuldstændig over min angst. Det var så slemt at jeg ikke turde galoppere og ikke turde prøve halvdelen af de heste jeg var ude at prøve. Har været kørt til nordsjælland for at kigge en hest, jeg kun turde skridte på i 30 sekunder. Læs i denne tråd hvordan jeg slap af med min angst. Mvh Rikke
Hej Stella, som overskriften siger, så må du forvente, at det tager tid. Og nok også lang tid! Jeg faldt ned under en hest tilbage i 95 og oplevede de samme følelser. Jeg var et års tid om at komme mig fysisk over et gennembrækket bækken. Jeg var bange, men ville så inderligt gerne tilbage til det, jeg elskede og levede for den gang. Efter to halvhjertede mislykkede forsøg med MEGET angst til følge, var jeg ligesom klar til at gøre noget seriøst ved det. Jeg anskaffede mig en hest som jeg (med tiden) stoler meget på. I starten var min kæreste med hver gang, jeg var der. Jeg var urimelig, havde ondt i maven, kvalme, var pisse bange. Men selvom jeg forestillede mig alt det forfærdelig, der kunne ske, så skete det jo ikke. Det er vigtigt selv at tage kontrollen og stoppe de tanker, når de "kører med en". Derudover har mit mirakelmiddel været undervisning. Jeg kan stadig blive bange, få fysiske symptomer og tænke @!#$, var den ikke bare ved at blive lidt vild der?!, @!#$ nu snublede den og hvad der ellers er af tanker. Så slår jeg min rationelle tankegang til, taler om min frygt og får undervisning. For mig er det hele ikke helt så farligt, når der står en på midten. Vedkommende kan måske nå at gribe mig?  Jeg kan ikke se, hvor du bor, men er det i nærheden er du hjertelig velkommen til en tur på min søde ismule. Jeg vil gerne løbe ved siden af- så meget konditionen rækker  Kh Signe
Jeg har en hoppe på 15 år, som for 1 1/2 års tid siden fik en forrækkelse i korsbensleddet i krydset. Hun fik først boksro i en uge og dernæst måtte jeg trække med hende hver dag. Efter 1 1/2 måned måtte jeg så efter dyrlægens anvisninger påbegynde genoptræning, da han kunne konstatere hende haltfri og klar. Jeg fik et genoptræningsprogram af dyrlægen, som jeg fuldte. Det gjorde vi i 2 måneder, og pludselig blev hun halt. Jeg tog så kontakt til Tove Due, som hun så fik behandling hos. Det hjalp imidlertid ikke, så jeg tog kontakt til min dyrlæge igen. Han er uddannet hestekiropraktor og tog en vurdering af hende. Han syntes, at jeg skulle give hende ro i et års tid og evt. sætte hende i fol, hvis jeg ønskede det. Det gjorde jeg så, og for en måned siden fik hun et hingsteføl. I det år hun har været foldbums, har hun stort set ikke været halt. Det er kommet lidt i korte perioder. Hun har dog ikke vidst tegn på smerter eller nogen anden form for ubehag. Men nu er den helt gal. Hun halter meget. Ikke i benet, men i krydset. Jeg har tilkaldt en dyrlæge, som skal tilse hende i morgen. Han begyndte at snakke om laserbehandling. Det ved jeg er meget bekosteligt(ca. 10.000 kr.), da jeg tidligere har undersøgt denne behandlingsform. Nu er det så, at jeg er begyndt at overveje situationen. Umiddelbart synes jeg, at det er mange penge at ofre på en så gammel hoppe. Ikke fordi jeg ikke synes, hun skal have det godt. Men med tanke på, at hun måske kun har 5 år tilbage som konkurrencehest, så synes jeg det er en dyr satsning. Og hun virker jo ellers upåvirket af skaden. Så derfor overvejer jeg, om hun skal stemples uanvendelig som ridehest. Er det forkert af mig? Jeg er overbevist om, at hun sagtens kan have det godt uden den behandling på forudsætning af, at hun ikke rides mere. Hvad ville I gøre? - Henriette -
wauw den er svær...!   Hmm synes faktisk at det er en god ide at stemple hende uanvendelig... hvor hvor mange år er så gået nu hvor du faktisk har kunne ride hende 
Hejsa Du kan vel stadig få hende erklæret uanvendelig, få udbetalt pengene (typisk ca. 50%) og så anvende de penge til behandling. ~Susanne
Diana: Ja, det er 1 1/2 år siden hun blev skadet. Så det har stået på længe   Men det virker som om dyrlægen vil have hende i behandling. Det er i princippet også fint. Jeg vil bare ikke bruge en masse ressourcer og frustrationer, og så bliver hun måske ikke ridbar alligevel. SÅ mange gode har har hun heller ikke tilbage. At hun kommer i laserbehandling er for mig ingen garanti for, at hun bliver rask. Og det koster trods alt 10.000 kr. Susanne: Ja, det er en rigtig god idé  - Henriette -
Hvad du vil ofre på hesten, må være helt op til din egen beslutning. MEN et forsikringsselskab vil ikke godkende hesten som uanvendelig hvis den kan behandles. Betingelserne pålægger hestens ejer at behandle hesten for at ville give erstatning ifald behandling ikke virker, så valget er for en stor del dyrlægens - hvis han foreskriver behandling, så skal der behandles. En uanvendelighedsforsikring er ikke en forsikring, der skjult eller åbenlyst skal spare hesteejeren for penge til dyrlæge. Til det formål skal man tegne en sygeforsikring som er ganske billig og ofte betaler sig. Hvis det nu endelig skulle lykkes at få erklæret hesten uanvendelig med det formål at bruge pengene til behandling så vil den ikke kunne bruges i konkurrencer mere. En hest der er erklæret uanvendelig og erstattet brændemærkes med et trekant-mærke og må ikke længere starte stævner.
Jeg har jo tidligere forsøgt behandling, men det hjalp ikke. Så dengang anbefalede min dyrlæge, at hun skulle have en pause et års tid. Og nu har min dyrlæge har taget kontakt til forsikringsselskabets dyrlæge. Med tanke på det lange sygeforløb og tidligere behandling, vurderer de begge to, at behandling tvivlsomt vil hjælpe min hest. Så nu laver min dyrlæge en attest og sender til forsikringsselskabet, og så må vi se hvad der sker. Penge - og i det hele taget hvor meget hun er "værd" at ofre på - er ikke problemet. Jeg synes bare 10.000 kr. for behandling, som næppe kan hjælpe min hest, er meget. Havde der været nogen behandlingsgaranti, så skulle hun selvfølgelig behandles. I al den tid hun har været syg, har jeg været både frustreret og håbefuld. Det har altså været hårdt, for jeg er jo glad for min hest. Og jeg er meget ked af, at jeg nok aldrig kommer til at ride hende igen. Derfor synes jeg måske, at den bedste løsning vil være at erklære hende uanvendelig. Så giver jeg måske lidt slip på mine frustrationer og kommer videre. Og hun kan jo sagtens have det godt med at være foldbums og opdrage på sit føl. - Henriette -
Er der nogen der har nogle gode råd til mig ang longering af min 2 års vallak? Jeg har prøvet et par gange, men han går bare ind på midten til mig og vil "snakke"..Desuden er jeg i tvivl om det er for tidligt at begynde? De gange jeg har prøvet, har været med grime og longeringstov (dvs ingen indspænding el noget) Har ingen erfaring med hvordan man lærer dem det og tænkte jeg lige ville spørge nogle "kloge hoveder"  På forhånd tak Ann og Loke
Det er for tidligt at longere hesten når den er 2 år. Når den bliver omkring 3 kan du longere den lidt, men har du ikke et klart formål, så lad være. Longering som det oftest ses, hvor hesten tæsker rundt på en stor volte i højt tempo nedbryder den kun. Hvis du longerer så bør du formgive hesten, så den lærer at samle sig i longen inden den skal bære rytter. Her skal du starte med en kort longe og bare skridte rundt med hesten, der skal bøje sig rundt om dig. Når den går godt på en kort longe, så kan du forstørre volten og sætte tempoet op. Sådan arbejder du dig gradvist frem, og husk at have fokus på, at hesten bærer sig, og ikke bare drøner afsted og husk at der ikke er nogen grund til at longere uden et konkret formål.
   Okay.. Grunden til jeg ville begynde at longere ham, var netop kun for at afvæksle lidt fra vores gå-ture, og dermed kun longere ham i skridt. Men jeg vil lytte til hvad I siger og vente   Mange tak for hjælpen. Vh.Ann
hej alle jer på HN..  håber der er nogle der kan give mig nogle gode råd.. jeg købte min dejlige hest for 3 uger siden og han er bare nem og dejlig hele vejen igennem,følger mig som en hund og er meget kærlig... han er en traver der lige er fyldt 16år..alderen kan man overhoved ikke mærke på ham da han er meget frisk.. jeg har haft dyrlæge på ham da jeg købte ham,og han synes han var super fin både i ryg og sener, jeg prøvede at ridde ham da jeg købte ham.det var både med buk og spring men havde heller ikke været reddet i et halt år. vi har så arbejdet meget fra jorden af og det er gået super godt har ikke vist nogle tegn på at være halv.. MEN red ham så idag for første gang siden jeg fik ham hjem..han er meget varm og vil frem,stejler når jeg stopper ham,men han er ikke være end at jeg kan styre ham,så det er jo fint nok..har meget at arbejde med.. men hende jeg red med idag synes han virkede halv på sine 2 bagben samt det ene forben,men hun var ikke sikker på om han er det eller om det bare er hans gang, nu når han var meget oppe og køre.. er der nogle her inde der har problemer med deres hest gang når de bliver meget varme.. min hest har kun gået trav og skovtur,så kan ingen ting, jeg kunne desvære ikke selv mærke noget da jeg sad på ham.. håber der er nogle gode råd..  på forhånd tak
1000 tak for dit svar..  det gjorde mig mere rolig..har reddet 2 travere før men de kunne en masse og havde ikke den sjove gang,,  så den er lidt ny for mig.. men når han løber ude på folden løber han som han er i løb..  det ser godt nok sjovt ud.. han virker ikke som om han har smerter..men holder øje med ham 
panden, hvis nogen sagde, at min hest var halt på 2 eller 3 ben... Det er jo mest normalt, at det kun er det ene - eller to diagonale ben (fx venstre forben og højre bagben) - ellers må det jo være gangen, der er noget med, og det er nok ret sandsynligt, hvis det er en traver... Hvis du traver godt fremad, så hjælper det forhåbentlig?
skønne travere... den ene er en allemandshest, han er go som dagen er lang, og meget nem og ride... den anden, absolut ikke en allemandshest!!! jeg har haft hende i 9 år nu (pu ha tiden løber) og da jeg fik hende var hun en værre hys dame, når jeg steg op på hende stod hun bom stille, stiv som et brædt, og lige pludselig eksploderede hun, o frem frem frem... ikke særlig rart, men hendes fortid var heller ikke som den burde være, mild sagt! men idag er hun den dejligste friske dame! du skal give dig tid, og tid, og tid, og giv hesten tid! han skal nok fortælle dig, hvad han er klar til, giv ham nogle gode oplevelser, og ignorere hans unoder, og ros ham når han gør noget godt! fx sadel ham op, skridte 10 min, og stop! ind og sadle af og hygge! så han får nogle gode positive oplevelser med dig, så han et finder ud af, at det ikke gør noget at du sidder der opppe! og så prøv dig frem med flere ting, måske trave lidt, og hvis han så fx har gået fint lidt af vejen, så stop igen! kort sagt, giv ham nogle gode oplevelser, og få ham til at stole på dig, og omvendt! held og lykke, håber du bliver glad for ham... mvh lise...
Tror du ikke bare han har gået pas-gang? Det kan jo godt se vildt underligt ud, hvis man ikke har set det før   (til din venindes kommentar om at den var halt på 3 ben). Mvh. Lotte_L
1000 tak for jeres svar alle sammen,,  har reddet ham hver dag siden og der har ikke været noget,han er faldet godt til i sin gang så er mere rolig nu   han havde nok en masse enegi han skulle af med,samt prøve mig af. for i de sidste 2 dage har han bare gået så fint uden nogle unoder eller andet   han er bare super nem hele vejen igennem nu.  han er meget en enmands hest og har det bedst hvis han kan være hvor jeg er hele tiden.. så skylle nok lige vinde hans hjerte helt  for nu kan jeg gøre alt med ham..ja han finder sig faksik i alt nu og går pænt hved siden af mig uden tov, løber jeg løber han hved min side, stopper jeg stopper han,kommer når jeg kalder   så jeg har været super heldig med min dejlige hest,,
hej Muselle.. vil meget gerne tage i mod dit råd,og vil da helt klart prøve det med vattet hvis han for en dårlig dag igen..  jeg købte ham for lidt over 3 uger siden af en der hedder sandra,hun havde solgt ham til en i rødby,men hun fortryd købet da hun bliv bange for ham,så han bliv sat til salg igen..og jubii jeg købte ham og har været så lykkelig siden.. jeg har brugt ca mellem 3-6 timer med ham hver dag siden han kom hjem,arbejdet meget fra jorden af,gået lange hyggeture og stort set prøvet at gøre alt for at vende ham til mig og det har givet mig stor jackpot,for føler jeg for dobbelt igen fra hans side.. jeg hved ikke hvad for en travbane han har tilhørt. men han er lige blevet 16 her i april og hans rigtige navn er flying plan,der er billeder af ham på min profil..det kunne være sjovt hvis du kendte ham.. 
Sorry det er ikke ham jeg kender... han er en del yngre... Tror skam nok I skal finde ud af det... lyder jo til at I er godt på vej... Ved du om han nogensinde har startet løb???
til muselle.. øv du ikke kender ham,nogle gange er verden så lille så det havde været sjovt  ja han har gået trav,hved ikke hvor længe men det er vist i en lang pariode.. 
hej Alni82 det vil jeg slet ikke udelukke..for det skal jeg ikke gøre mig klog på..  han virker ikke som om han er øm,og vil meget gerne lave noget..men du må meget gerne give mig nogle råd..man kan jo aldrig blive for klog..  og er meget glad for de råd folk kommer med...