Den synes jeg er lidt svært, fordi du pga din sygdom har nogle bevægelser/muskelkraft, som nok er anderledes end "alm ryttere", alt efter hvor hårdt ramt du er. På den anden side er det super vigtigt, at en unghest lærer at bærer rytter uden al for stor gene, og hvor signaler bliver givet ensartet hver gang. Så de bliver glad for at være under rytter. Det næste er så bare, at signaler jo ikke bliver indlært over 2 gange, og vupti kan den det hele - så skulle der være ide i det, så skal din veninde ride den i en længere periode. Jeg kan fortælle, hvad jeg har haft af overvejelser med mine ungheste, da de skulle tilrides. Jeg valgte at sætte dem i ridning, fordi jeg aldrig før har tilredet heste, og fordi jeg pga min alder +40, ikke er så smidig og let til bens, som en ung tilridningsrytter. Jeg valgte at sætte dem i ridning, der hvor jeg rider undervisning, fordi jeg ved de træner hos min underviser også, dvs vi har da rimelig samme syn på ridningen. Og så var det kun 4 km, så jeg var jo hos dem hver dag. Jeg lavede den aftale med tilridningsstedet, at de ville få betaling for 2 måneders tilridning. Men med det samme de syntes hesten var "stabil nok" til at jeg kunne komme på ryggen af dem, så skulle jeg ride den under opsyn af dem. Det gjorde, at jeg ved min første unghest blev ringet op efter 10 dage, at nu var han klar til mig i alle 3 gangarter. Og jeg kom så og red ham, mens de var i ridehuset, hvilket gjorde mig tryg, og de kunne hjælpe mig med fx at komme op ect. Nummer 2 hest er en meget mere tændt sag, og der tog det 6 uger, før de mente han var klar til mig i alle 3 gangarter. Der ud over, så har jeg den holdning, at alle heste bør kunne rides af forskellige rytter, de skal ikke blive sarte enmands heste. Så hvert år ryger mine 2-3 uger i ridning hos min underviser, og hun rider dem også tit og ofte til træning. Jeg kan nemlig fint ligge grundridning i hesten, mens hun ligger øvelser ind, som jeg ikke kender fra tidligere heste. Jeg elsker at se en dygtig rytter ride mine heste, og elsker at hører hende være glad og tilfreds med mine heste,og rose fremgang i træning soden sidst. Så denne her følelse, at "det er MIN hest", bunder måske mere i, at det er en rideveninde, fremfor en dygtig proff, som ønsker at ligge noget ridning i DIN hest. Og måske følelse det lidt ala, at du ikke er god nok ? Summasummarum - er hun en rigtig dygtig rytter, vant til at ride på C-plan og har redet ungheste op, så ville jeg hjertensgerne lade hende gøre det. Er hun som dig og mig, så ville jeg nappe hesten selv - især når hesten er sød og flink, og du ikke har problemer med at ride ham. mvh Charlotte
Jeg har det nogenlunde på samme måde som Morgan, jeg har ikke det store behov for at være den første der rider en unghest. Faktisk vil jeg hellere være den, der står på jorden, og "dirigerer" rundt med rytteren, der rider min hest. Første gang jeg tilred en hest, var det en anden, der red ham de første par uger, under min vejledning, og så satte jeg mig selv op. Siden da har jeg købt et par ungheste, der var ryttervante, og jeg synes at det er herligt, at skulle slippe for det første arbejde med at vænne hesten til at have rytter på ryggen  Det, at der er en anden, der rider den de første par uger, gør ikke den store forskel for mig, når først jeg selv kommer igang med at ride hesten, skal det nok blive "min" hest. Det skriver, at du føler dig til overs?? Selvom din veninde rider din hest for dig et stykke tid, behøver det vel ikke betyde, at du er kørt ud på et sidespor?? Hun hjælper dig, og det er stadig din hest, som du snart selv skal ride, så du kan stadig vejlede hende i, hvordan du gerne vil have det gjort, hvor længe og hvor tit, der skal rides osv. så du selv er med i processen.
godt   jeg har selv sådanen, "jeg vil først" fornmmelse over mine heste, derefter har jeg det fint nok med at andre rider dem, så længe de gør det på en måde jeg kan stå indenfor.. Jeg synes du skal gøre det du føer for.. for a ungheste ar godt af ens og tydelige signaler, men vis det normalt er dig der skal ride hesten, så skal den jo lære dine signaler hvis de er lidt anderledes, ellers bliver den bare forvirret nårdu skl til at ride dn..
Hvis det er vigtigt for dig selv at arbejde med din hest i starten, så er det det, du skal gøre - og meget gerne med kvalifeceret hjælp fra din veninde eller andre. Måske kan du sige noget i denne stil til din rideveninde: Og så tænker jeg, at hvis hun bliver sur og ikke vil hjælpe - er der så ikke mulighed for at du kan finde en anden, der vil?
Hej derude Helt kort: hvordan "vender" man en hest? Jeg har købt en 11 årig springhest for et par måneder siden. Han er udelukkende tidligere blevet brugt til spring. Dressur har de slet ikke prioriteret (han har haft mange ejere i sit liv).  Det betyder, at han vender helt forkert, med stor underhals og ingen ryg.  Hvordan har I erfaring med at "vende" en hest? Nogen har anbefalet mig at bruge pessoa, men andre siger at det duer ikke. Så er jeg blevet anbefalet en masse jordtræning over bomme i skridt og trav. Jeg prøver at ride ham frem og ned, og han er begyndt at forstå budskabet. Jeg er selv ikke ret god dressurrytter, men jeg prøver mit bedste. Det skal måske lige nævnes, at han spiser wrap fra et slowfeedernet, som hænger i hovedhøjde og jeg har en mistanke om, at den hjælper til at opbygge flere muskler i underhalsen. Kan det være tilfældet? Jeg vil dog meget nødig undvære slowfeederen, da han så er et svin og enormt grådig. Hesten er tjekket af både dyrlæge og kiropraktor og er sund og rask. Hov det blev lidt langt, men jeg håber nogen har erfaringer de vil dele ud af.
Åh, hvor er der en tråd med ponyen Cola! Det var en rideskolepony, der havde gået størstedelen af sit liv som (små)fed Thelwellpony og den vendte godt nok den gale vej  Men en pige købte Cola og lagde et kæmpe stykke arbejde i den og fik faktisk en ret flot dressurpony ud af den      Pessoa ville jeg aldrig bruge, men det er også fordi, at jeg tilskriver mig selv enorme mængder uvidenhed omkring det snoretræk og jeg ville være bange for, at jeg udøvede større skade en gavn med den. At du allerede har fået vist hesten "vejen frem og ned" er store sager! Træning fra jord giver hesten mulighed for at løfte ryggen uden at skulle løfte rytteren også. Bomtræning gør lidt af det samme (plus at det nok er velkendt træning for en gammel springhest). Korrekt longering (ej at forveksle med centrifugering) kan også være en stor hjælp! Men du skal nok regne med, at det tager dig 6-12 måneder at "vende" hesten. Prøv at tage opstillingsbillede hver-hveranden måned, så du kan forholde dig objektivt til, at det går den rette vej.
Mange tak for svar Camilla. Jeg vil prøve at søge lidt efter ponyen Cola. Jeg har fået at vide af en kst behandlet (tror jeg det hedder), at når hesten er spændt ind fortil, kan den ikke bruge ryggen ordentligt. Så det må jeg hellere holde mig fra. Ja jeg forventer også, at det kommer til at tage mange måneder, især med mine manglende dressurevner. Men jeg er villig til at tage kampen og gøre forsøget. Jeg kan næppe gøre det værre. God ide med de billeder. Det må jeg lige huske. Det kan forhåbentlig motivere lidt, når det virker til, at der intet sker.  
Jeg ville ikke være så bange for pessoaen...Den får netop hesten til at søge ned..Og nu ved jeg godt at en masse vil skrive en masse dårligt om pessoaen...men bare husk at bruge den med omtanke og rigtigt....den skal sidde omkring hestens bagpart og ikke ned omkring bagbenene..:)
Jeg har meget gode erfaringer med Pessoa - til opbygning af "rigtige" hals- og rygmuskler. Men som Diva nævner, så skal den bruges korrekt. Billederne hun linker til er IKKE korrekte!!! Den hvide rem skal IKKE ned til bagbenene, men sidde MIDT på hestens balle. Snoren skal gå vandret fra bagparten til hestens bid og ned igennem forbenene. Og så skal den strammes. Ja det er hårdt for hesten, så max 15min trav & galop - med massere af skridtpauser. Har ar lavet tæt på mirakler på min hest.
Okay. Så kunne det da være at jeg skulle prøve med pessoa alligevel. Har bare ingen erfaring med det overhovedet, så hvis nogen har lyst til at komme forbi Slagelse og hjælpe, er de meget velkomne   (jeg kan også køre ud)
Er godt klar over at linket ikke viser det helt perfekt, men bedre end så mange andre og det folk altid argumenterer imod pessoaen er, at den har forbindelse fra mund til bagben og det er det den ikke må ha...det er bagparten remmen skal ligge på og ikke ned omkring bagbenene....
Tror sagtens du kan finde ud af det. Her er et eksempel  )
Det er muligt at rumperemmen er placeret korrekt på billedet, som DortheL viser, men hesten er spændt for meget ind. Når hesten går bag lod løfter den godt nok den forreste del af ryggen, men det er et passivt løft, som kommer fordi den sammenrullede hals strammer det lange rygbånd og dermed trækker den forreste del af ryggen op. Hvis hesten får næsen frem foran lod får den mulighed for at udvikle de muskler, som kan trække ryggen op, og hesten træner dermed et aktivt løft af ryggen. Heldigvis søger mine heste fint frem og ned uden pesoa eller andre hjælpetøjler, men hvis det skal på så skal det helst bruges så hesten udvikler sig korrekt.
Hejsa  Først vil jeg sige at det er dejligt at du er obs på dette probæem med at den vender forkert. Og rent faktisk ønsker at gøre noget ved det. Med hensyn til slowfeeder.. Ja den KAN desværre undersøtte underhalsen, men et mere overset problem med disse net, er at hesten skal hive får at få hø/wrap ud, og dette tit med hovdet på skrå. Dette medvirker at hesten kan få en skævt belastet nakke, og vil give problemer ved varigt brug af disse net. ( er hestemassør, så har set mange spændte nakke pga. disse net ) Med hensyn til at lede hesten til at bruge sig korrekt. Vil jeg anbefale en gogue tøjle ( også kaldet gammaldags chambon ) Den leder hesten frem og ned, men ikke ind. Så du snører ikke hesten ind. Desuden kommer trykket oppe på nakken, som er med til at hjælpe hesten med at forstå at hesten skal sænke hovedet.. Der er en rigtig fin illustration her: Der beskriver det super. Og hvis man kigger på billedrne på siden så er man ikke itvil om at hesten ikke "pakkes sammen" God træning fremover   Og håber det lykkedes
hvorfor tvinge hestens hovede i en form vi ønsker...? pessoa, indspænding osv. i mine tanker fastlåser det bare hesten i en ramme vi vil have. jeg må indrømme jeg ikke helt forstår.
Har du læst hvad equifysio skriver om træning  og set billederne eller har erfaringer med en Gogue tøjle ? Jeg er absolut heller ikke tilhænger af at man tvinger hesten i en form, men det mener jeg ikke man gør med denne hjælp.  Men det er et kæmpe debat emne 
Hold dig fra alle de fine "hjælpemidler", du har allerede en hest du beskriver, der er ved at forstå frem og ned, så er der ingen grund til at "snyde" dig frem til en falsk bæring... Jeg løslongerer min unghest 1 gang ugentligt, netop for at han ikke skal løfte vægt i form af mig, og kan svinge frit igennem hele overlinjen... Lige et par billeder... Op ad bakker er super til overlinjen, bomtræning hvor den bruger sig er super, og den dejlige remonte holdning (frem og ned) både med og uden rytter er guld værd.... Det tager tid at vende dem rigtigt igen, men det er hele arbejdet værd, husk løbende billeder, det er så svært nogen gange at se det til daglig, om der er sket noget, når man kigger på hesten hver dag 
Mange tak for alle jeres svar. Kan godt høre at pessoa (og andre hjælpemidler) et et omdiskuteret emne. Har endnu ikke helt besluttet mig for om jeg vil prøve det, men vil helt sikkert begynde på noget longearbejde over bomme. Håber det virker, da det er irriterende med en hest, der render og kigger stjerner og smider ryggen. Vil huske at få taget billeder. Til Info kan lige siges, at da jeg købte ham, havde han store problemer med tænderne, (som nu er næsten klaret), men det er jo nok også grunden til, at han bruger sig som han gør.
jeg vendte min pony om gennem longe primært.. husk det tager tid.. meget tid. Det vigtigste element er at få dem til at slappe af og være afspændte, så de ikke spænder imod. Jeg bruger ikke hjælpetøjler. Jeg synes de giver et falsk billede af hesten ud over at de begrænser ryggen. Har man ingen hjælpetøjle på ser man meget bedre spændinger når man kommer til at bede hesten om noget den ikke er klar til.
Longetræning. Jeg ville bruge lange liner   En god måneds tid i dem og du vil se en stor forskel. Jeg har vendt en araber med ingen muskler som ligende jeg ved ikke hvad, i lange liner. 
Jeg har en fjordhoppe som blev ved med at rykke hovedet op ( ikke helt op altså..) under ridning og i longen.. Jeg købte en gammeldags chambon.. Første gang jeg brugte den roste jeg hende på en ny måde ( ny tone og nyt ord) og efter to gange kan jeg ride i skridt eller tage hende i longen uden noget og så rose på samme måde.. Hun har forstået hvad hun skal.. Så til at vise vejen synes jeg den er super.. Hun søgte nemlig ikke frem og ned af sig selv.. 
DortheL: Hvor har du fra at rumperemmen skal sidde sådan? Den er til for at aktivere bagbenene, hviket den ikke ligefrem gør når den sidder som på dit billede. Jeg har aldrig før set nogen sætte den på din måde. Hvis du går på youtube kan du se pessoa selv fortælle om den og hvilke instillingsmuligheder der er. Jeg har ikke et billede af hvor jeg selv bruger den, det tætteste jeg kan komme er nok dette: Dog lidt løsere fortil en på dette billede. Jeg vil have den til at ligge til lige under ballerne på hesten, samtidig skal den være så løs at hesten kan få hovedet frem, ned og i lod uden at blive påtvunget holdningen. Den er aldrig strammere end at den kun korrigere når hesten slår fra. Jeg har endnu ikke mødt en hest der med lidt tålmodighed har fattet pointen med den uden at være strammet ind. Jeg bor i Sorø, så hvis du er meget utryg ved brug af den, så kan vi evt. godt finde ud af at jeg kan hjælpe?
Og så forsvandt billedet så  Det er ikke en pessoa på billedet, men formen og positionen på rumperemmen er den samme som den jeg ønsker.
Jeg havde for år tilbage en springhest med præcis samme problem med kæmpe underhals til følge. I ridningen havde jeg stor effekt af at ride i letsæde i galop, så hesten fik en mulighed for at søge frem og ned. Tempovekslinger er uhyre vigtige for at aktivere bagparten, da der ellers vil være risiko for at hesten bærer for meget vægt på forparten. Når hesten så begynder og være afslappet og i en rund form, kan man begynde med bomme i trav for at styrke rygge yderligere. MEN HUSK at aktivere bagparten vha. tempovekslinger, ellers har du pludselig en hest der ikke er rund i formen. Håber det er en lille hjælp. Du er velkommen til at kontakte mig. Mvh Maria
At rumperemmen skal sidden MIDT på hestens balle og ikke nede ved lårets slutning: Er jeg blevet instrueret om af dyrlæge & kiropraktor Maja Guldborg. Hvis man ikke kender hende, så har hun brugt mange år; bl.a. i USA på at studere hestens skelet og dennes funktion. Så når hun siger det; er det i min verden korrekt. At jeg så også kan se og mærke en MEGET tydelig forskel på min hest, konkluderer for mig, at det er det rigtige jeg gør ved og for min hest. Men det er heldigvis et frit land, vi lever i 
Helt enig med Katrine  Og heste, der som Jeanettes, trænes uden hjælpetøjler vil selv kunne veksle mellem det aktive og det passive stræk, når musklerne, der trækker ryggen op, trænger til en pause. Det kan så give en udfordring, når man tager den unge hest ud at trave uden for banen, da hesten kan være så opmærksom på omgivelserne, at den ikke 'tør' eller glemmer at sænke hals og hoved og tage en pause fra den aktive rygbæring. Så må rytteren lægge hyppige korte skridtpauser ind for at undgå at hesten kommer til at spænde forkert, og sikre at den får samlet kræfter til det aktive løft, når den igen sættes i trav. Og jeg ved at Jeanette har skrevet, at hun arbejder på at få sin dejlige sorte hest til at lægge sig lidt mere ned ved turridning   , så min bemærkning er absolut ikke en kritik af Jeanette - blot nogle generelle betragtninger.
Mange tak Kathrine, han er også i sidste uge skamrost over hele linjen af Eva Løber, så det jeg laver må jo være fornuftigt et eller andet sted  Nina: Jeg forstår Nina og du har evig ret... Hans fokus er på omgivelserne når vi rider ud, så han kan godt glemme "at slappe helt af", men han giver det mere og mere for hver gang vi er ude, så det er så skønt  Det har sine små udfordringer med en naturligt højt stillet hest, lidt ligesom en frieser faktisk, de lægger sig højt alt for tidligt, for kroppen er jo slet ikke klar til det, men han lytter heldigvis og er så nem at samarbejde med, så jeg satser ikke på det tager flere måneder, før han er bund stabil i sin remonte ridning på tur 
Well, hvis alting ikke altid fungerer ligeså godt for os som det gør for de prof eller nogle af de meget dygtige piger, der findes her på HN, så synes jeg, det er helt fair at bruge hjælpemidler. IMO er longering ligeså svært som ridning - og ingen af delene opfatter jeg som specielt nemt. Jeg synes bare, at man skal overveje, hvorfor man bruger et bestemt hjælpemiddel og vælge et hjælpemiddel, der rent faktisk er egnet til det, man ønsker. Den tegning Tanja har sat ind, synes jeg viser det godt: Her er stykket omkring bagparten sat fast i en longegjord, frem for at være forbundet til munden, og så vidt jeg kan se, er der tale om en fast chambon frem for en af dem, de lukker hesten sammen i ganachen. Jeg longerer med et system a la det her på min gamle hest, der gerne vil strække sig, men værgrer sig ved at spore lige, så jeg ikke kan komme til at få nogen samlende effekt af temposkiftene. Hun vil hjertens gerne strække sig, hun vil også gerne bøje sig. Under ridning kan jeg få hende til at spore lige, så hun ikke tumler helt og aldeles på forparten, men i longen er jeg med mine evner altså lidt hjælpeløs. Ergo: På med elastikken og så retter den lynhurtigt bagparten op og sporer lige. Jeg har ikke brug for noget fortil, fordi den strækker sig flot af sig selv, når bagparten kommer ind. Det eneste, jeg skal sørge for, er at bede om rette tempo, og at den ikke falder ind i skulderen. MEGET nemmere, for folk, der ikke er gudsbenådede talenter i dressur for jorden. Min 'elastik' er lavet af to gamle elastikbandager, som er syet sammen og bindes fast enten i en longegjord eller i sadlen. Hesten kan blive liiiiidt nervøs i starten, når du spænder den på, så få en til at holde hesten, når du gør det, og vent med at spænde den fast, til du er ude i ridehallen frem for inde på staldgangen. Elastikken skal ikke sidde stramt til, det er slet ikke nødvendigt. Berøringen er nok til at hesten vil prøve. En anden ting: Det kan være svært i starten, så start i trav, og overdriv ikke med længden på træningen. Og det er da billigt lige at afprøve. Så kan man jo altid købe dyrere elastikker, som fx det Equiband Claus Toftgaard sælger til små 2300 kr, hvis man synes, det ser ud til at virke.
Åh, btw. på mange af de ridevideoer, jeg har set med forskellige versioner af en elastik om måsen + evt maven, går hestene imo rigeligt snævert. Vil lige for god ordens skyld nævne, at den effekt har det ikke på min hest, tværtimod. Hendes hals får et bedre stræk med næsen fremad. Jeg ved ikke, om hun er et særligt tilfælde (det tror jeg nu ikke), meeeeeen, jeg har en mistanke om, at det er tøjlehjælpen, der gør hestene snævre på de videoer.
Elastikløsningen, som KBH (musse) beskriver, ser ud til at være et meget tiltalende alternativ til pesoa. Jeg kan ikke se, at den på nogen måde kan skade, og så er det da bare at prøve om den virker. Ku' være jeg skulle prøve - hvem vil ikke gerne have mere aktive bagben?
Det ser tiltagende ud med de elastikker. Skal man bruge dem begge (både under maven og bagpå) eller kan man nøjes med den bagpå? Har ikke lige læst så meget om det endnu, men måske kan jeg finde nogen der kan vise mig hvordan det virker, så kan jeg også lige afprøve det på hesten inden jeg bruger en masse penge på det. KBH (musse) det ser umiddelbart ud til at du er fra Jylland, så du kommer nok ikke lige forbi Slagelse og vil vise mig det 
Jeg ville ikke være så bange for at prøve selv. Det værste, der næsten kan ske er, at hesten bliver forskrækket, og så piller du den jo bare af, så snart du kan komme til det. Jeg ville nok bare snuppe et par elastikbandager og så ud og prøve det af. Evt prøv at hoppe en tur i sadlen af hesten, når den er tryk ved elastikken, så du også kan mærke forskellen. Så kan du jo se, om det er noget, der hjælper jer eller ej. Bare sørg for, at elastikken ikke er spændt så løs, at den kan komme ned mellem benene. Kig på billedet, fra det link, jeg har sat ind, det er den nemmeste måde at gøre det på. Jeg binder dem fast som vist på billedet og så i de der "sikkerhedsknuder", man lærte til de gamle ridemærker, så jeg hurtigt kan få dem op, hvis noget skulle ske. Ofte tager jeg også elastikken af, når jeg har varmet op (de hjælper mig nemlig meget i opvarmningen) = mens jeg sidder i sadlen. Så er det rart nok, at de ikke sidder så godt fast  Jeg bruger primært den om bagparten. Jeg har såmænd heller aldrig fået det vist, jeg har bare hørt at man kunne gøre det, og så er jeg hoppet ud i det. Billedet i linket, jeg har sat ind, syntes jeg selv var en god hjælp til hvordan man lige praktisk strikkede det sammen, men det er jo ikke specielt kompliceret. Jeg longerer helt som normalt, dog primært i trav. Bare lad være at overtræne, det er jo hårdere end hvad den er vant til.
Hvordan kan noget, der går fra hestens mund tilbage til forben eller bagpart få hesten til at teleskopere halsen UD - altså i modsatte retning af trækket? Og teleskopering af halsen helt basalt for, at hesten kan arbejde korrekt. Hjælpetøjler modarbejder dette. Hjælpetøjler kan hjælpe til, at en hest, der "vender forkert" bevæger sig lidt bedre. Men den vil ikke strække halsen ud fra kroppen. Og man kan ret let få stort set alle heste til at strække sig UDEN dimser. Løsningen med bandagerne eller elastikkerne om bagparten (hvilket også Linda Tellington-Jones bruger) synes jeg er helt i orden. Jeg har måske ikke den helt store tiltro til virkningen (og har ingen erfarning i at bruge dem), men det gør ikke skade og er ikke farligt for nogen. Og hvis det så tilmed virker, så det er jo skønt. Hvis nogen har video af deres hest med og uden bandagerne, vil det være interessant at se.
er at arbejde hesten fra jorden som en del af jeres træning. Som inspiration til hvordan du kan gribe de an vil jeg anbefale dig at søge straightness training på youtube. Hun hedder Marijke de jong. Det er et simpelt system at arbejde med, men det virker altså;) Og der er ingen mærkelige snoretræk som hesten skal vikles ind i. Endvidere giver jordtræningen pote i forhold til ridningen udover den bidrager til at hesten blir muskuleret korrekt, så det er en gevinst på flere planer   .
Hej. Jeg træner den her hest, som er rædselslagen for sprayflasker. Han er generelt en ængstelig hest(mit mål er som hans træner, at få dette fjernet hos ham), som har lært, at når man udviser frygt for en genstand, så forsvinder genstanden. Det har nu eskaleret, så når jeg prøver at spraye ham, går det stakkels dyr næsten i panik. Han sætter sig nærmest ned, vender det hvide ud af øjnene og begynder at ryste over hele kroppen. Hvis jeg bliver stående med flasken i hånden, holder han op med at ryste, men han bliver stadig stående på lang afstand med et apatisk blik i øjnene; nærmest som en hest, der venter på at dø! Han er også bange for mange ting på rideturen, men der er han ved at få sin angst under kontrol og nøjes efterhånden bare med at kigge nysgerrigt. Nu har jeg har sat mig som mål, at få ham vænnet til den sprayflaske. Det er synd for ham, at han skal være bange for så mange ting. Det var et problem, da han havde en infektion og skulle stikkes. Der udviklede han samme panikagtige frygt for sprøjter og måtte i stedet have det oralt. Så nu skal den stakkels pony konfronteres med sin frygt til gavn for både os og ham selv. Jeg har overvejet nogle forskellige teknikker. Den ene er, at jeg tager et langt tov i ham og går ud på en græsmark og træner sprayflaske i mange timer i træk. Her skulle han langsomt konfronteres med sprayflasken, fordi den blev ved med at være der. Til sidst gætter jeg på, at han vil begynde at slappe af og græsse rundt om flasken. Det er dog ikke nogen garanti, for jeg har prøvet at tage ham med ud på marken og han står bare bomstille med det apatiske ansigtsudtryk og slipper ikke flasken af syne - og hvis jeg prøver at spraye ham derude er der stor risiko for, at han slipper fra mig og så er er alt arbejdet jo tabt. Samtidig vil det være frygtelig koldt! Den anden teknik er, at jeg hver eneste dag, efter jeg har redet, giver ham et sprøjt af flasken og lige samtidig giver ham nogle godbidder. Jeg prøvede i dag, hvor jeg havde en yderst fristende gulerod. Der tog jeg sprayflasken op, viste ham den lige hurtigt og så sprayede jeg ham på manen. Der var selvfølgelig panik, meeen guleroden var alligevel ret lækker! Han spiste derfor guleroden, mens han var bange og jeg synes egentlig også, at han faldt relativt roligt til ro igen. Problemet er bare, at han efter at have set den uhyggelige flaske også bliver bange for risbørsten, sadlen, mine handsker - alt, hvad der vil berøre ham. :-/ Men er der ikke nogle bedre teknikker? Har I nogle gode tips til hvordan jeg med mindst mulig tvang kan vænne dyret til den sprayflaske? Heidi
Har du prøvet at lægge en sprayflaske på folden? 
Jeg tror det er for voldsomt og at du risikerer at han mister tilliden til dig. Hvis han er bange for bare at se flasken, så hold flasken i den ene hånd og gnask højlydt gulerod som du har i den anden.viser han interesse så del guleroden med ham. Gentag dette hver gang indtil han er tryk ved det og når han er det,så prøv et lille sprøjt på din egen hånd og gnask højlydt derefter gulerod. Del igen med ham hvis han viser interesse. Når jeg har skulle vænne mine til vandslangen har det været med meget lille stråle og kun på en hov første gang og så masser af ros og en guf . Med sådan en hest tror jeg ikke hurtige overraskelsesz-sprøjt duer. Men derudover kunne et magnesium tilskud måske hjælpe lidt ?
Du går nok lidt for hurtig og voldsomt frem, samt sender måske selv nogle signaler om, at der skal ske noget ubehageligt. Hvis du har en hest, som er sensitiv, så læser den dig og dine bevægelser fantastisk godt. Fx er det at blive stukket ikke noget, som en hest bliver panisk af, hvis det udføres roligt, med fast hånd, og uden smerte for hesten. Dvs man kan reelt stikke en hest uden at den opdager og reagerer specielt meget, hvis man ved hvor man skal stikke, hvordan man skal stikke, og mens man selv udstråler ro. Nu har du så et specifikt problem med sprayflasker, hvor hesten jo tydeligvis viser panisk angst for dem. Her ville jeg starte med, at bare tage flasken i hånden og se hestens reaktion. Kan den klare at stå bundet, hvis du står med flasken inden for 2 m, så er det fint - ros hesten og fjern flasken. Gør dette i så lang tid, og det kan tage mange dage, ind til hesten ikke reagerer på at du står med flasken i hånden. Lad endelig vær med at gå vidre, førende hesten i flere dage har givet udtryk for at det er ok. Herefter rykker du tættere på hesten, ind til den begynder at vise uro, endelig ikke panik, og så står du der med flasker. Kan du stå så du kan hygge om hesten snakke e.l. så den begynder at slappe af, så er det fint. Når hesten på et tidspunkt har ro ved at du står med flasken tæt på dens krop, så vil jeg gå langt væk fra hesten, og spraye ned i gulvet. Formentlig viser hesten en lille smule uro, men så går du bare hen og stiller dig ved hesten med flasken, og hygger som i plejer. Du må IKKE spray i luften ud mod hesten, eller på hesten ! Lige så stille kan du vænne hesten til spraylyden på afstand, og rykke afstanden nærmere. Når du når hen til hesten og den aksepterer lyden, så første gang du vil spraye på den, da spraye du ned i jorden ved siden af hovene eller på hoven. Når det går godt et par gange, så gå vidre til halen, hvor du tager halen op og væk fra hesten og sprayer på halespidsen. Herefter forholder du dig til viden om, hvor en hest reagerer mest, så de steder starter du selvfølgelig ikke med. Sker det at du går for hurtig frem, så skal du gå tilbage til der hvor hesten er tryg - ikke noget med at floode den, som er den løsning med marken du taler om. Find evt ud af, om det primært er lyden hesten ikke kan lide, eller følelsen af væske på huden den reagerer på. Formentlig er det lyden, men er det begge dele, så skal du også træne den i at vænne sig til væske på fx hals og i hovedet, der hvor de oftest reagerer kraftigst. Det tager tid at træne dem så langsomt op, men det er der jeg oplever man kommer længst med de heste som er blevet paniske. Alm heste som stadig tror og har tillid til deres ejer, der behøver man ikke at træne på denne måde. mvh Charlotte
Først vil jeg lige sige, at jeg aldrig vil binde en hest, når jeg skal arbejde med tilvænnning til noget farligt. Hesten bliver ikke lige så panikslagen, når den har mulighed for at flytte sig væk fra det farlige, som når den er fastholdt. Ellers vil jeg lige som Charlotte har beskrevet, arbejde med at gå meget langsomt frem og undgå at hesten presses så hårdt at den går i panik. Når først du har fundet teknikken vil du opdage at det faktisk kan gå ret hurtigt med tilvænning til noget farligt, når man går langsomt frem. Ideen er, at du skal finde den sværhedsgrad eller det pres (fx afstand til hesten eller spraye eller ikke spraye), hvor hesten stadig tør at stå stille. Så skal du øge sværhedsgraden en lille smule, men helst undgå at hesten starter på flugten, og så fjerne presset igen som belønning for at hesten stod stille. Du kan eventuelt supplere med en rosenede lyd + gobidder, når det lykkes hesten at stå stille, og du har fjernet presset. Hvis hesten begynder at bevæge sig væk fra presset skal du såvidt muligt opretholde presset til hesten igen står stille, og så fjerne det igen lige så snart den står stille igen. Derfor er det utroligt vigtigt at være forsigtig, når man øger presset på hesten. Er den først blevet så bange, at den begynder at flygte kan det være vanskeligt at opnå at den stopper op igen, når man beholder presset på den. Det lyder som om at din hest er noget af en udfordring med hensyn til sprayflasker og også som om han har flere flugt-oplevelser med i bagagen i forhold til sprayflasker. Det kunne måske være nyttigt for dig, at få en rutineret træner ud og introducere dig til teknikken, så du selv kan arbejde videre derfra? Nu ved jeg ikke hvor du bor, men jeg kan ihvert fald komme i tanke om to trænere, som jeg kan anbefale: Tine Sørensen:  Tina MJ:  Held og lykke med træningen.
Hejsa. Tusind tak for jeres svar! De er meget brugbare. Jeg tror, at I har ret i, at jeg går for hurtigt frem. Det er faktisk også pænt dumt, at jeg har sprayet ham på manen. Når jeg tænker over det nu, forstår jeg slet ikke, at jeg kunne finde på det!   Halsen er sådan et følsoms sted. Fremover bliver det en lille forhov. Når jeg tager sprayflasken op af tasken reagerer han ikke, fordi han er vant til at vi trækker forskellige strigler op af den. Jeg kan derfor godt vise ham sprayflasken - det er først, når der sprayes, at panikken opstår. Jeg havde ham kun bundet i starten, fordi jeg ikke vidste, hvor voldsom hans reaktion var. Nu har jeg ganske vist træktovet igennem ringen, men jeg holder selv i den anden ende, så han har mulighed for at gå væk uden at der er et for stort pres på hans nakke og risiko for at springe grimen. Jeg er selv meget opmærksom på mit kropsprog, så jeg sørger så vidt muligt for opføre mig som om, det bare var en strigle. Jeg bevarer stemmeføringen roligt og fortæller ham, hvad jeg gør imens. Det forstår han jo ikke, men han reagerer meget positivt på ens stemme. Jeg kan ikke træne på folden, for så er der ingen tvivl om at han vil gå ned i den anden ende og stå der - og så kan jeg aldrig fange ham igen. Næste gang tror jeg, at jeg vil vælge det ekstra lange træktov og så vil jeg bare spraye på gulvet. Så vil jeg i løbet af februar og marts lige så langsomt arbejde mig tættere og tættere på hans hove og derefter hans krop. Det er nødvendigt at have et tov på ham, som går igennem en ring, så jeg kan holde ham indenfor en vis afstand. Jeg kan ikke have ham løst, for han har lært at bakke væk fra ting - så når han ikke er bundet, bakker han ud af stalden - og når jeg så følger efter ham pga. tovet - så bakker han bare længere væk. Med en tidligere rytter har han engang bakket hele vejen ned ad vejen op til stalden. Det er altså mange meter.  Ville det mon hjælpe at tage den anden hest i stalden op, som jeg har vænnet til sprayflasken for et par somre siden, og spraye lidt på hende? Kom gerne med flere inputs.  Heidi
Hej allesammen. Jeg vil høre om der er nogen der har erfaring med Sprengers KK Ultra universal bid? (se evt. link) Jeg overvejer om det kunne være godt til min meget varme springhest, som altså lige har lidt for travlt når han skal springe. Lige nu går han med et pessoa magic bid når vi springer, men jeg føler stadig ikke jeg optimal kontrol, men vil heller ikke smide et alt for voldsomt bid på ham, da han samtidig også er en følsom hest. Selvfølgelig ligger meget i træning træning træning, men han bliver til tider så hidsig at jeg simpelthen ikke kan holde ham. Mvh Nadja
Jeg kunne godt forestille mig, at det kunne hjælpe ham til at vænne sig til lyden, hvis du sprayer en anden hest, men jeg har ikke erfaring med det. Det er dog også her vigtigt at du arrangerer træningen så din egen hest ikke bliver rigtig bange. Du skal være så langt fra ham, at han højest viser sig lidt opmærksom, måske trække sig lidt tilbage og holde op med spise wrap, for så efter lidt tid at begynde at spise igen. Når du skriver, at du er nød til at have tovet gennem en ring for at forhindre at han bakker ud af stalden så tænker jeg to ting: 1) Du har lagt for stort pres på ham, hvis han begynder at flygte baglæns fra sprayflasken. Han skal være så tryg, at du let kan få ham til at blive stående 2) Du har ikke fået dine signaler til 'stop' og 'gå frem' godt nok på plads siden han kan bakke fra dig. Og husk nu, at jeg ikke har set jer i virkeligheden. Jeg kan kun fortolke det, jeg læser. Du må selv vurdere, om det stemmer med jeres virkelighed. Dejligt at læse, at du har planlagt at give dig god tid. Og hvis du først finder teknikken i ikke at presse ham for meget og AT FJERNE PRESSET PÅ DET RIGTIGE TIDSPUNKT, så vil du blive glædelig overrasket over, at det går langt hurtigere end du har planlagt - og det gør vel ikke noget 
... done that. Jeg havde en gang en hest, der også sprang kæder og grimer for at slippe for den skide sprayflaske! Nu lyder din hest værre end min, men jeg fik klaret problemet (som jeg 100% sikkert selv havde eskaleret) på et kvarters tid. For det første, så havde jeg konsekvent sprayflasken VÆK fra hesten, sådan at jeg hele tiden var mellem hest og sprayflaske. Så fandt jeg nogen godbidder (der var sommer og mirabellasæson), som krikken ville hoppe på tungen for! Så ud på striglepladsen med et laaangt tov og i rebgrime (området var lukket af). Så sprayede jeg væk fra hesten, som naturligvis fløj bagud! På en aller anden måde, så fik jeg kørt en håndfuld mirabella i munden på den, da den stod stille. Sprayede igen og fik stoppet mirabella ind. Allerede dér kunne man se at ti-øren faldt hos hesten: at spraylyd efterfulgtes af mirabella! Gradvis fik jeg øget spraylyd - stilhed - mirabella og gjorde afstanden mellem de to handlinger større. Hesten stod nu og stirrede stift på min mirabellahånd, for ikke om han gad løbe væk fra belønningen!  Det tog et kvarter, at vænne hesten til det. Han blev aldrig "glad" for det. Jeg fandt ud af, at han syntes lugten var hæslig, da der ikke var problemer med f.eks. ShowShine. Men han lærte at acceptere handlingen. At hesten "ser" en anden hest blive sprayet lærer den ikke direkte af, så det er spild af tid i dette tilfælde (andre tilfælde kan det være en stort hjælp med en lærehest).
Så vidt jeg lige kan se, skriver du ikke hvad du har i sprayflasken ? Der er nemlig som en skriver, stor forskel på hvordan de forskellige ting lugter og jeg ved fra mine heste at de reagerer forskelligt på forskellige lugte. Så hvis du ikke allerede bruger almindeligt vand - så skynd dig at skifte til det  Ellers er der kommet mange gode forslag som du sikkert kan bruge, men det vigtigste når nu hesten har fået en "fejl-indlæring" er at gå meget langsomt frem, og være indstillet på at det kan gå lang tid før hesten tør tro på at det ikke er farligt. Held og lykke med træningen 
som bl.a. Tristan Tucker og Will Rogers afholder kurser i (henh jylland og Sjællland). Og det behøver ikke at tage ret lang tid hvis DU får lært, hvordan du omkoder hestens reaktions mønster.Det handler ikke om tilvænning eller "godbider vinder over frygt", men at du lærer hesten en hensigstmæssig adfærd. Prøv at søge på elitehorsemen.
Jeg er selv stået i den situation, med min pony, at hun var meget bange for sprayflasker. Hun panikkede fuldstændig og hoppede til siden. Men så fandt jeg jo på den gode idé: klikkertræning, og masser af godbidder og ros. Så jeg startede med at være én meter væk fra hende. Her måtte hun kigge, alt det hun ville, hun skulle bare stå stille. Hvis hun farede rundt, og ét sekund stod stille, så klikkede jeg lige i dét sekund hun stod stille. Så lagde jeg sprayflasken = godbid. Dette prøvede vi nogle gange, indtil hun var fuldkommen rolig, ved jeg stod 1 meter væk hende. Det er forskelligt fra hest til hest, hvor lang tid det tager før de er rolige. Med Lima tog det max. 5 klik. Så er det ét skridt tættere på, og et til, når hun var rolig ved det.
Hej. Tak for jeres mange tips. Jeg har dem alle med i baghovedet, når jeg er derude.   I dag efter ridningen blev han striglet grundigt og nusset lidt i ørerne og blev tørret i hovedet med et håndklæde - to ting, han ikke bruyder sig om. Vi var to mennesker, som var i fuld gang omkring ham. Han var tryg, men også ret opmærksom på vores bevægelser og snakken. Han reagerede derfor ikke særligt, da jeg i forbifarten tog sprayflasken frem. Jeg stillede den bare på gulvet og snakkede videre med ham og hans ejer, gav ham en godbid og satte derefter sprayflasken op på hans ryg. Han var igen distraheret, fordi han skulle holde øje med to mennesker, godbidderne, som eventuelt var på vej og reagerede derfor kun halvhjertet. Han nåede kun at opfatte, at den var der og så fjernede jeg den behændigt igen. Der blev ikke sprayet, men selv denne lille smule er jo en slags træning. Det bliver nok så langsomt, vi kommer til at gå frem.  Heidi
Det lyder godt, at der er fremskridt  Jeg foretrækker normalt at hesten er helt fokuseret på træningen (ikke distraheret af andre ting), men vil ikke udelukke at man også kan opnå noget på den måde, du beskriver. Her er et linkt til en lille video, hvor jeg træner min Safir med en støvsuger:  Måske kan du se, hvordan jeg forsøger at få støvsugeren tættere og tættere på, men hele tiden at holde den så langt væk, at hesten ikke flygter. Du kan også se, at jeg går for hurtigt frem nogle gange, hvor hun er tæt på at stikke af, men fejl laver vi jo alle - det gælder blot om at tage ved lære af dem. Og så kan du nok også se, at Safir kender min 'opskrift' på at træne farlige ting: hun forventer helt klart en gulerod, hver gang hun har strakt mulen frem mod støvsugeren  Fortsat held og lykke med træningen.
Hej  Jeg har købt et par springgamacher til min hest, men nu har en rytter sagt, at den er skadeligt for hestens sener. Da der er 2 ekstra bule/pude indeni på hver side.  Har I nogen erfaring med denne her?  Er de virkelig skadeligt for hestens sener?
hvis du har købt en str der passer dyret så sker der ingen skade- de er jo netop for at forebygge seneskader men bruger dem. "bulerne" indvendigt er for de ligger korrekt op af senerne og giver dem støtte. Karina
Tak for det   Den passer fint til min hest, synes jeg. Men han skal op til Berider og tilride mere, så han må kunne svare om det passer   Mvh Mai
 Hej HN Jeg har en 4 års springhest om synes at bomme og spring er meget farlige og derfor springer helt vildt voldsomt over dem... Han er ikke villig til at gå over bomme, kun hvis jeg trækker ham. Men i longe eller under rytter springer han over en sølle bom og problemet er at han er meget svær at være på. Vi træner hver dag med at trække over en enkelt eller flere bomme, bliver longeret, redet og løssprunget, så han lærer de ikke er så farlige... Har i nogen gode råd til mig, så jeg kan få ham til at slappe af og ikke bruge så mange krafter på en sølle bom? som i kan se på billederne overspringer han alt for meget v.h. Pernille
Jeg ville nok sørge for der kun er 1 bom og ikke 3-4 ved siden af hinanden. Hvis du kan få ham til at skridte over en bom, når han bliver trukket, ville jeg bede en veninde om at trække dig over nogle gange til I kan det. Når det så er nemt, ville jeg prøve at skridte alene over. Når det lykkes og han er afslappet, ville jeg prøve med trav og samme procedure, blive ved med kun at trave til han er afslappet med det. Så sætte tempoet op til galop. En anden fremgangsmåde jeg en enkelt gang har brugt, var at have hesten løs i ridehallen og lægge en lang række af bomme fra E til B, altså halvere ridehallen med bomme. Så har du ham løs (eller i en lang snor) og går over bommene med ham. Så løber du med ham til han slapper af i trav også. Så ville jeg longere ham, så du står ved X og han først skridter, derefter traver og til sidst galoperer over bommene. Håber jeg har forklaret mig klart nok, ellers er du velkommen til at spørge 
Det er da ihvertfald ikke power den mangler   Det bliver lækkert når den spænder af og lærer at bruge det mere organiseret  Jeg synes du får super gode råd fra Sille og så vil jeg tilføje at det er vigtigt at du slipper tøjlen så meget som muligt, lige før, henover og lige efter bommene. Det kan være rigtig svært at komme med frem når hesten trykker så hårdt af, og hvis du kommer bagud og får lagt pres i tøjlen ind over, vil det som regel få hesten til at springe/skynde sig endnu mere næste gang.. Så jeg vil anbefale at du evt giver den en halsrem på og når du så er 3-5 meter foran bommen, rejser du dig i let sæde,, løsner tøjlen og så hænger du bare på  Når du så er kommet en 10-12 meter væk fra bommen, kan du tage kontakt til sadel og tøjle igen og forsøge at organisere Jer. På den måde undgår man at supplere med "ekstar ubehag" i forhold til bommene og hestene får muligheden for at finde en balance og ro ved bommene. Ligeledes vil jeg heller ikke anbefale at prøve at bremse den foran bommene, eller drive ret meget på den for den sags skyld, men give den tid til at finde sin egen balance og ro i forhold til bommen. Det kan også være en god idé at supplere med positiv forstærkning i form af en godbid på "landingssiden" 8-10 meter væk, hvis du kan have en hjælper til at stå klar  Hvis træningen ikke hjælper, så kan det være du skal kigge på hvordan hesten ellers bevæger sig i skridt. Er den korrekt rentaktet i en ens 4-takt? Heste der går pasagtigt i skridt, kan nemlig have rigtig svært ved at skridte over en bom, fordi benflytningen ikke rigtigt kan "komme til" når de ikke skridter rent (bl.a derfor det kan hjælpe på skridttakten, at skridte bomme) og derfor er der nogel heste der vælger at springe henover bomme i stedet for at skridte.. Men din ser nu mest ud til at være powerful og forsigtig, så mon ikke afspændt træning, kan hjælpe den på vej  God fornøjelse 
Tusind tak for jeres gode råd som jeg bestemt vil afprøve  Faktisk gør jeg mange af tingene allerede, så som kun en eneklt bom og halsrem. Billederne er taget, da han var med til træning første gang, derfor de mange bomme, og ja jeg ved godt jeg skal slippe meget mere, men han er så voldsom at være på. Han kommer ikke med til springtræning mere, da jeg synes det var for voldsom en oplevelse for ham, de mange spring i ridehuset, blå plastik vandgrav og andet fyld gjorde ham usikker og han var bange for det hele. Jeg træner derfor kun herhjemme med ham og i hans tempo, men så kan jeg jo ikke få hjælp fra min træner... Jeg rider allerede med halsrem på ham, da jeg godt kunne se ud fra billederne at jeg forholder ham. Men prolemet er at jeg ikke bare kan ride i let sæde hen til bommen, da han stopper lige foran den og springer sidelæns og så kan jeg altså ikke holde balancen. Som sagt kan jeg godt trække ham over efter en del forsøg hvor han springer som en gazelle over, problemet ligger i at når jeg så prøver næste dag, skal jeg starte forfra. Godbidder bliver brugt når jeg træner ham fra jorden. Jeg har en del gange haft min gamle springhest til at gå foran ham, både når de er løs og under ridning og når jeg trækker, det virker okay, men er lidt halvfarligt da han springer lige ind i den. Jeg træner bomme hver eneste dag, selvfølgelg med måde. Men han skal over hver dag, der er da også en lille smule bedring men ikke meget. Det sjove er når jeg løsspringer ham, så virker det til han bedre kan overrskue det i hovedet. Han springer dog stadig lige voldsomt og rammer han springet, tordner han aftsed bagefter... Han er en meget følsom hest med alt. Jeg overvejer at sende ham i ridning da jeg ikke rigtig syntes det går fremad.
Hej Pernille Jeg er ikke springrytter, men på baggrund af din sidste beskrivelse tænkte jeg at den måske har brug for at få det lidt på afstand. Hvad med at stoppe med at træne det et stykke tid og så måske bare ligge nogle bomme ud på folden og ellers lade det være (eller have den løs på en bane med nogle bomme en times tid pr. dag). Så har den mulighed for at vænne sig til bommene i sit eget tempo og er ikke hæmmet af rytter eller trækker (du nævner at den bedre kan overskue det ved løsspringning). Så kan du tage det op igen om en måned eller to. Hvis ikke det har virket har du højst spildt lidt tid. Hvis det har hjulpet ved du at tilvænningen er foregået stille og roligt og på din hests præmisser. Held og lykke med den - springe kan den i hvert fald. Line
4 års heste kan være meget umodne i deres reaktionsmønster, og kombinerer du det så med en følsom type, ja så kan det blive lettere voldsomt. Personligt er jeg dressurrytter, så jeg springer kun for hestens skyld - absolut ikke for min egen skyld. Men havde min 4 års vist gentagne gange, at "verden er stor og voldsom", selvom kravene forekommer os mennesker små. Og den fortsætter med det, selvom du forsøger at træne i små bidder, med halsring ect - ja så ville jeg nok overveje at give den en pause med springningen med rytter på her i vinterperioden. Jeg ville fortsætte med dressurtræningen 3 gange om ugen, og gerne en god tur i bakket terræn også - og satse på, at fysisk styrke og træning af balance med rytter på ryggen vil hjælpe hesten senere. Løsspringning med fokus på "god oplevelse", dvs ro og ros er vigtigere end mængde og højde af springene. Intet mærkeligt fyld, og gerne kryds som hjælper hesten med at springe lige på springet. Og så kunne det måske være en ide at sende den i ridning til foråret. Min den ene unghest er blevet indsprunget som 5 års, en sød, nem, rolig og velredne hest. Er løsspringer siden han var 3 år, og arbejder godt med god basquele og god til at lukke sammen i både for- og bagben, god til at takserer, og kontrolleret i at kun komme 5 cm over springen, lige meget hvor høje/lave de er - altså en god all round springhest. Det sjove var han gik total i baglås med rytter på ryggen - sprang sidelæns, jordede afsted, oversprang ect, hvilket var meget ubehageligt for mig som dressurrytter. Jeg fik så en god rutineret springrytter på m-niveau til at springe ham et par gange, og man kunne næsten se på ham, da han 3 gang han sprang med hende fik en "a-ha" oplevelse, og i stedet for at stresse fik fornemmelsen af hvad det var for en opgave han blev bedt om, og at han godt kunne løse den kontrolleret. Så overvej om det var en mulighed, at lade en rutineret rytter springe ham ind. mvh Charlotte
Jeg ville nok gøre modsat af mange andre... Jeg ville i en periode ride bommer hver eneste dag, jeg tror bestemt ikke det hjælper kun at træne hjemme på den, ud og se en masse ting... Jo mere jo bedre og som sagt i en periode gerne hver eneste dag så den lærer st sådan er det bare og at det er helt normalt... Jeg tit at unghestene stresser og overspringer som din, fordi de kun springtrænes 1-2 gange om ugen maxog tit sjældnere end det.... Når de reagerer sådan er det fordi de ikke er trygge ved sitautionen, er løsningen så at drosle ned på det? At tage den væk fra de omgivelser den er utryg i? Det mener jeg ikke... Jeg mener tværtimod at den skal udsættes for det så ofte at det for den bliver en helt almindelig ting.. Og ja det kræver sikkert lidt mod men hvis hesten hver eneste dag skal gå over et par bomme, vil den jo langsomt lære det at kende og hurtigt forstå at sådan noget, det gør man bare... Man stopper jo heller ikke med at tilride en hest fordi den er utryg, men ændrer måske taktik og sætter tempoet ned, men man giver den jo ikke fri fra træningen... Tilrides skal den jo.... Og den skal også lære at springe;-)
Men TS siger jo, at hun træner hver dag med at trække over/løsspringe/ride over bomme, og alligevel slapper den ikke af ? Nu kender jeg ikke nok til ungheste og springning, men når jeg træner i dressur, så forsøger jeg at "bryde dårlige mønstre", for ikke at indlærer dem. Og her er det som jeg læser, at TS har gjort rigtig meget i at forsøge at bryde mønstrene - bom-træning dagligt, løsspring, ride med halsrem for ikke at hænge i den ect. Og stadigvæk reagerer den negativt. Så i min verden har den lært at springning er stressende, uvist af hvilken årsag. Skal TS øge træningen, som jo foregår på daglig basis, så ville jeg nok foretrække at smide den i ridning hos en rutineret springrytter, for at udelukke, at det er rytteren/den som håndterer hesten fra jorden af, som ubevidst på en eller anden måde påvirker hesten. mvh Charlotte
For det første vil jeg lige sige at jeg er rutineret springrytter og har redet en del heste op  Har arbjedet og redet på Stutteri ask og mine 2 andre heste, har jeg haft fra plage til nu at gå m-klasser, så lidt kan jeg da, men dermed ikke sagt at jeg er verdensmester  Jeg kan godt se det fra jeres synspunkt med at holde en periode fri fra spring/bomtræningen, men det er forsøgt og giver bestemt ikke et positivt udkom. Han bliver endnu mere nervøs når han ikke "udsættes" for tingene ofte. Dette kan også bare være at få sadel på efter en ferie eller andet, han er ret nervøs/tosset hehe. Jeg har fundet ud af at hvis jeg ligger flere bomme ud med fast afstand mellem og longere/ lader ham løbe løs over, kan han bedre se sig ud af det og overspringer ikke så meget. Men han løber stadig ikke villigt over, før efter jeg har trukket ham mange gange.... Han kommer i ridning ved min springtræner og så må vi se hvad han siger til min skøre hest 
normalt er det jo ikke nødvendigt når man lægger ud med bomme på jorden. Men når man skal til at lære dem at springe vand etc så har jeg har stor glæde af at finde en top rutineret og virkelig pædagogisk makker som min unghest kunne løbe bagefter de første par gange. Jeg tænker at det måske ikke er så dårlig en idé at gøre det samme med en hest der bliver spændt for bommene. Find en hest der bare trasker afsted og som udstråler ''Det her er sjovt og ikke spor farligt'' Og så følg tæt efter den. Det ville jeg gøre til den var rolig. når så den kan det så ville jeg en dag starte ud med vennen og så derefter forsøge mig alene. Jeg har selv en der ikke kan tåle at der går for lang tid mellem den ser et spring så bliver den mærkelig og bange for det. Den skal helst springe kryds hver dag og i sæsonnen skal den se en vandgrav en gang om ugen. Så er der ingen ting, men til start på sæsson hvert år skal jeg have dens rolige kammerat med ud og gå hen over vandgraven et par gange. Ellers bliver den spændt og bange og det er der ikke nogen grund til at udsætte den for.
Jeg ved ikke så meget om springning, men vil bare sige, at det godt nok er en helt fantastisk smuk hest 
Hej, Jeg kan kun tilslutte mig hvad Schnellen forslår. Vi var i samme situation med vores 6 års DV hoppe med nøjagtig samme problemer. Efter en ufrivillig pause på ca 1 md (en mindre skade) var det ligesom om hun havde haft tid til at "tænk" over hvad hun havde lært, og hun var en anden og gik til opgaven med bomme og spring på en meget mere rolig og afslappet måde incl også dressuren var bedre da hun pludselig ligesom hang mere sammen i kroppen. Så jeg ville give den en "tænke" pause fra bomme og spring og lade det synke ind, det hjalp i hvert fald meget for vores forsigtige og ivrige hoppe 
jeg har en meget forsigtig hoppe - ikke så voldsom som ham her, men hun vil heller ikke ramme bommene og kan spænde op over et lille bitte kryds. Hun er helt klart ikke tryg. For hende handler det om de farvede bomme. Hopper jeg en lille stamme i skoven er hun totalt overskudsagtig og helt med på hvad der foregår = helt tryg
Jeg synes lige jeg ville komme med en lille opdatering, for det går nemlig fremad, stille og roligt men fremad 
Det ser godt nok fint ud i forhold til de første billeder du viste. Bliv ved med det    Hilsen Rikke
Jeg ville også foreslå at sætte springene lidt op, ligesom du har på det sidste billede. Jeg har selv en superforsigtig hoppe (16 år nu og B-hest), som -meget træning til trods - aldrig forstod bomme på jorden. Med det samme de kommer op at hænge, er det noget andet. Jeg har accepteret hendes særheder, og skal jo egentlig ikke bruge "bomme på jorden" til noget 
Er der nogen der kender en dressur underviser der kører ud i Århus N, vi er en lille privat stald med 5 ryttere, skal kunne undervise fra LC-MA niveau - der er både ridehus og ridebane tilgænglig.:-)
jeg kan også anbefale rudolf equestrian - men kun hvis i mener det seriøst - hvis i leder efter en pusse-nusse-underviser så er Claus ikke rigtig for jer derimod, hvis i ønsker en kompetent underviser som tager jeres mål seriøst og arbejder mod det 100%, samt er ambitiøs på jeres vegne, så er Claus den HELT rigtige. jeg stoppede kun hos ham fordi min hest blev skadet - og nu har jeg ikke råd.. men mine anbefalinger går til ham - og så snart jeg har råd, er det ham jeg sender mine penge efter igen.
Katrine, kan du fortælle mere om Claus? har selv overvejet ham nemlig 
jeg følger lige med her, da jeg også leder efter en dressur underrviser der kører ud i samme område. 
Vil helt klart også anbefale Claus, men som Kathrine siger, kun hvis i er seriøse omkring jeres ridning. Jeg bor i Herning hvor Claus også kører til, men ved han kommer fra Århus området. Han er virkelig god til min meget varme og hidsige springhest, som jeg har haft svært ved at ride førhen, men som nu er en helt anden hest efter jeg startede ved claus. Claus har undervist i rigtig mange år, og har en erfaring der virkelig er guld værd. Han lytter til dine problemer og mål, og arbejder derudfra. Han får helt klart min anbefaling!
Hej alle sammen Jeg har en 8 års vallak som har nogle rigtig trælse tendenser han gør med bidet både under ridning og når jeg står af ham. Når han får helt løse tøj rasler han nærmest med bidet inde i munden, og når jeg korter tøjlerne op så han stadig har lidt lang tøjle, hiver han med ryg i hånden på mig. jeg har prøvet at vænne ham af med det, ved stortset ikke at ride med løse tøjler så han undgik at gøre det, for der er ingenting, ligeså snart tøjlerne er strammet op, og jeg begynder at ride ham til bidet. Når jeg står af ham har han igen den trælse tendens med at skulle rasle med bidet inde i mundet + han gerne vil have fat i tøjlen når jeg går ved siden af ham (det skal lige siges at det han "rasler" med bidet er ikke hvor han står og ryster med hovedet, men hvor han har gør det inde i mundet uden af bevæge hovedet). Han rider med et 3-delt bid med flad plade i midten. Jeg vil ikke betegne ham som at være følsom i mundet, men det bid fik jeg bare med til ham, så ved ikke om det har noget med det at gøre. Jeg vil derfor høre om det bare er en rigtig træls vane han ikke kan komme af med, eller om der er nogen af jer der har oplevet det samme , og som evt. har nogle gode råd til hvad jeg kan gøre 
Prøv at kigge på   - evt. melde dig til bidsprinten der er i den her måned, du kan nå og se alle foregående videoer  Men det kunne godt lyde som enten et for langt og/eller uroligt bid.
hestemund.dk er helt klart et kig værd. Hvis der er en " sut" på midten, nu du skriver plade...? så kan den jo i værste fald fiksere tungen, så hesten ikke er i stand til at rasle med biddet, når du har fat i tøjlen, da midterdelen jo vil gå direkte ned og klemme på tungen. Der er ihvertfald en masse spændende videoer på hestemund.dk og de er gratis. god fornøjelse 
Hej. Først og fremmest (den obligatoriske): Har du fået tjekket hans tænder? Det er altid en god idé at få tjekket tænder på en unghest, inden man går rigtigt i gang med træningen, så den ikke får nogle dummer bidvaner. Hvis ja; så synes jeg også det lyder som om, dit bid er tilpasset forkert. Jeg har især oplevet at for lange bid giver urolig mund. Heidi
Hvornår bliver de fastlagt, og er det på DRF Go man kan se det ? På forhånd tak.
... rideforbundets championater du snakker om, så siger DRF omkring den 1. marts. Hilsen Sif
Ja det er det. Tak for svar.
Vi har en herlig belgierhoppe på 9 år. Hun bruges til kørsel, og det gør hun til UG. Hun er med på praktisk talt alt man byder hende, hvadend det er fra jorden eller med vogn. MEN ridning er med livet som indsats. Og jeg ærgrer mig altså over det. Hun fejler intet fysisk, får regelmæssigt ordnet tænder og udstyret passer (der er i øvrigt ingen forskel at spore, uanset hvilken af hendes to sadler der bruges) Hun blev prof. tilredet og har den første lange tid (ca 3/4 år) opført sig pænt, indtil foråret kom og jeg troede vi skulle snuse til sidebevægelser. Her satte hun bakgearet i, og da jeg forsøgte at få hende frem, rejse hun sig istedet. Vi gik tilbage til de ting hun kendte, men uden held, og efterfølgende kunne tøjlerne ikke engang kortes uden at hun stod lodret i luften. Hun fik en længere ridepause (jeg havde ikke mod på mere ridning), hvor hun så er fortsat med kørslen. I sommers tænkte jeg at det måtte være muligt at begynde igen -starte i det små, bare skridt med lange tøjler og så ellers uden at stille nogen videre krav til hende. Men sådan gik det ikke -jeg havde dårlig siddet på hende i 10 min, før hun rejste sig, og desværre meget voldsomt (at hun er en stor dame hjælper jo ikke på sagen). Jeg fik hjælper på, og tænkte at kunne vi nu bare slutte af med at blive trukket en runde, så var vi da i det mindste ikke stoppet med en øv-oplevelse. Men her rejste hun sig så gentagne gange -når kun lige at mellemlande mellem hver gang (det kostede så en finger af led) og vi stoppede. Hun er ikke blevet redet siden. Det er jo ikke livsvigtigt at hun kan rides -hun fungerer fantastisk til kørslen. Men det hænder altså at jeg vile ønske man bare kunne kravle på og ride en tur i skoven e.l. Men jeg har ikke mod på selv at forsøge mig igen. Jeg er ikke en usikker rytter på nogen måde, men hun er en stor hest og meget meget voldsom når hun går igang. Mit spørgsmål er så, hvad ville i gøre? Er det overhovedet muligt at overbevise sådan en hest om at ridning er sjovt (hun hyggede sig jo med det i starten)? Og hvor dælen starter man, hvem får man hjælp hos osv. de fleste ryster jo blot på hovedet af en belgier, og skal jeg betale for hjælp, så skal det altså osse være en der er motiveret for projektet.
Jeg håber i kan hjælpe! Min ene unghest mangler simpelhen så meget balance. Jeg longere ham jævnligt, både med og uden indspændning. Han søger pænt ned. Vi er også tit i skoven, med nogen stejle bakker og sådan. Men han har stadigvæk utrolig dårlig balance... Har i nogen gode tricks?
Det er altid et tålmodigheds arbejde at bygge balance op, nogle heste har bare ikke så meget balance fra naturens side af. det jeg selv fokusere på når jeg har en unghest med dårlig balance er at jeg er meget opmærksom på at den balancere selv, selv om den har svært ved det. Så vil jeg hellere at den ikke helt går i den ønskede holdning. Rider rundt arbejder roligt lidt hen mod den holdning der passer til uddannelses niveauet, og når vi er ved at være der løsner jeg begge tøjler og på denne måde siger her vil jeg gerne du skal gå men du skal balancere selv. Det der sker de første mange gange er jo at de forsvinder væk fra formen så arbejdes der bare på ny stille og roligt. Ofte skal man med de unge hjælpe dem op i en lidt højere holdning end man normalt ville ride i det giver dem ofte mere balance. Jo længere oppe de går jo svære hr de også ved at lægge sig på tøjlen for at balancere. Jo dybere hesten går med hovedet jo svære har den ved at balancere selv. Det kræver muskler i hele kroppen og især ryg og bag muskler for hesten, at balancere i den rette holdning.
Hvor er det dejligt du er opmærksom på din unghest og har opdaget at han mangler balance.  Jeg vil anbefale dig at træne ham et stykke tid, hvor du ikke fokuserer på hvor han placerer sin hals og sit hovede. Rid med løse tøjler, så han bliver nødt til at finde sin egen balance og ikke kommer til at lære at han kan læne sig op ad tøjlen. Hestens hals er dens balancestang. Ligesom hvis du går på line og bruger dine arme til at holde balancen. Hvis der kom nogen og bandt dine arme ind til kroppen, ville det bliver sværere for dig at gå på line og sådan er det også for hestens, hvis vi holder den hals fast med tøjler eller indspændinger. Når den så er blevet ældre og stærkere mens dens balance er blevet bedre, så kan den mere og mere holde sin krop i balance, mens dens hals begynder at runde sig og komme i den form du gerne vil have. Derfor er mit råd at du løsner tøjlerne så meget som du føler du kan og så kan du ride nogle store bløde sving, slangegange og måske nogle spiralvolter hvor du gradvist gør volten mindre og mindre og derefter større og større igen. Du skal tilpasse svingene, så hesten kan holde samme tempo og rytme som når du rider ligeud. Hvis den speeder for meget op eller går i stå, så er det som regel fordi den har mistet balancen. Så starter du bare forfra og prøver igen måske med et lidt blødere sving. Rigtig god fornøjelse 
Mange tak for alle de gode råd! Så skal jeg bare i gang med at arbejde kan jeg se! 
Hej, Måske kunne noget dressurtræning som jordarbejde være en ny indgang til ridning for din hest? Altså at den bliver arbejdet og gymnasticeret fra jorden og på den måde vænner sig til at være under næsten de samme hjælpere som fra ryggen, før den igen får rytter på ryggen. Hvis den har haft problemer med at gå sidebevægelser, kan den jo lære disse fra jorden. Det er måske her, den har fået en "blokering", og hvis du får det overvundet, kan det jo være, at det hele løses. Håber i hvert fald, at du finder ud af tingene. MVH Jette
Nu er belgiern jo en hest der er fremavlet til kørebug, så forvente at den kan gå dressur og lave sidebevægelser, er vel også at presse den ud hvor den ikke kan bunde. Ja jeg ved godt at mange har gjort det med deres tunge hesteracer, men vil man ride dressur, ja så må man efter min mening vælge en heste type, som er velegnet til det. En hygge tur vil da være dejligt, men så må du gå grundigt til værk. Tandlæge til tand tjek af hesten, kiro og massør til dens krop og tjek af sadel af uddannet sadelmager.
Er du sikker på hesten ikke fejler noget i ryggen?
Altså først skal du jo være sikker på der ikke er smerter der er grunden til denne ændrede adfærd, for så hjælper træning ikke noget. Når hesten er helt gennemtjekket, er min bedste anbefaling at kontakte en dygtig underviser f.eks. stine joy langkilde  Ändet kan jeg desværre ikke lige hjælpe med, men ønsker dig i hvert fald held og lykke 
...klart anskaffe mig en ridehest, der i størrelse og kropsbygning var mere egnet til det du vil   . Ikke om jeg skulle risikere at komme galt afsted med en hest i den størrelse. Tror heller ikke der findes en berider der ønsker at sætte sig op og prøve at korrigere en sådan hest   .
Kære Michelle, det er et rigtig væmmeligt problem du har fået dig der. En hest der stejler ukontroleret er en meget ubehagelig oplevelse. Først og fremmest kan jeg ikke give dig nogen diagnose fordi jeg ikke kender dig og din hest. Jeg tror fuldt og fast på at en Belgier kan lære at gå dressur og hendes talent for de svære øvelser afhænger af hendes bygning (evnen til at lukke sammen bagtil) og ikke race. Det er ligeså godt for hende som for alle andre racer at blive gymnastiseret og styrketrænet til en god balance i kroppen. Hvorfor din hest stejler kan have alle mulige årsager, og jeg syns det bedste råd er; at du skal kigge dig godt for inden du vælger hvem der skal hjælpe dig videre. Jo flere muligheder din hjælper har jo bedre. Optimalt ville vel være en dyrlæge med kiropraktor, fysio, adfærds og ridelærer uddannelse som selv tør sætte sig op så der kan arbejdes så præcist som muligt, eller et sted hvor de har alle delene tilknyttet i samarbejde. I mangel af sådan én, så find en du tør stole på. Brug god tid på at snakke og mærke dig frem til om denne person tager dig seriøst, før du investerer i et besøg så du ikke ender op med en halv løsning. Det andet råd er pas nu ordentlig på dig selv, du har en dejlig kørehest som du ovenikøbet kan træne fra jorden med, så ikke friste skæbnen på at være tapper, for at gøre hende til ridehest, før du har fået noget ordentlig hjælp. MVH Maya Viksjø 
Der findes nu massere videoer af koldblods heste der går dressur eller spring for den sags skyld og de klare det glimerende! Om det er Shire, Belgier ( Europæisk og dansk udgave ), Clydesdale eller 117 andre slags. Nå, men jeg følger spændt med  Er hesten egentligt som andre spørger tjekket af fx. kiopraktor/fys?
Først og fremmest: hesten ER sund og rask, har ikke smerter, tænderne er i orden, sadlen passer osv. Den slags er skam overvejet. Jeg er egentlig ikke så meget i tvivl om hvor det er gået galt, nemlig i det sekund hun ikke forstød hvad jeg ville, og jeg alligevel pressede på. Hun har så bare valgt at slå bak i en grad så det er fuldstændigt umuligt at prøve igen. Normalt ville jeg jo bare være gået tilbage til noget nemt som jeg ved hesten kan, og så prøve at finde en anden tilgang til den velse som slog fejl, men det er ikke rigtigt muligt når kræet gør sit bedste for at slippe af med en, allerede når man bare vil skridte eller stå stille for den sags skyld. Jette -fordi hun jo køres med, er hun osse arbejdet en del med fra jorden (både i lange liner og i longe). Hun laver udemærkede sidebevægelser i longe, både versader og schenkelvigning. Pt er det dog ikke så meget øvelsen jeg er interesseret i at kunne udføre -jeg drømmer blot af og til om at kunne skridte en tur i skoven eller i det hele taget være på ryggen af hende, uden fare for liv og lemmer. Inger -nu drømmer jeg altså ikke om at ride GP dressur på en belgier. Ambitionerne ligger såmænd ikke højere end den helt basale grunddressur, der gør det muligt at holde hesten smidig og lydig (begge forudsætninger for en behagelig ridetur -og kørtur i øvrigt). Hun er på intet tidspunkt blevet bedt om at udføre noget sværere end hvad hun problemløst udfører for vogn... ja faktisk er de dressurmæssige krav for vogn større, for her kræves der osse lidt samling, små volter, temposkift mm. Fra ryggen var vi stadig på "babystadie" Og en belgier er i øvrigt ikke lavet til egentlig kørsel -den er lavet tl tunge løs/markarbejde og til kød. Men det er jo altså stadig heste, ikke aliens, og naturligvis kan de bruges til helt det samme som alle andre heste, så længe kravene og ambitionerne tilpasses hestens fysik. DJensen -Jeg vil jo netop helle rikke sætte liv og lemmer på spil, hvorfor hun netop IKKE bliver redet nu  Men jeg synes jo det kunne være dejligt om hun kunne rides igen -der er jo ikke tale om høj dressur, men blot almindelig hyggeridning. Og det kan en belgier altså sagtens, hvis den dda ellers gad at have rytter på. Maya -det ER nemlig rigtigt væmmeligt. Og det bliver helt sikkert ikke mig der lige kravler på derhjemme, det tør jeg slet ikke  Men hvor pokker starter man med sådan en -jeg kan jo arbejde fra jorden fra nu af og for evigt, det er ikke et problem og det gør hun jo uproblematisk. problemet opstår først i det sekund man sidder på hende (og det uanset om det er med trækker, i longe eller alene). Det er muligt at projektet bliver helt lagt på hylden og glemt en dag, det er jo som sagt ikke livsnødvendigt at hun kan rides (men ridning er faktisk et fremragende supplement til kørslen, ligesom jeg bedre kan ride alene end jeg kan køre alene af hensyn til sikkerheden)... men endnu håber jeg stadig en gang at falde over den løsning der kunne overbevise hende om at det faktisk slet ikke var så tosset det der ridning. Hun var jo vældig vældig flink den første tid.
Michelle, du skriver selv at normalt ville du gå tilbage til øvelser som du vidste hesten var fortrolig med - og jeg vil så sige til dig; det er nøjagtig hvad jeg vil foreslå dig at gøre! Det du egentlig også selv siger er at hesten er gået i baglås med ridning, og at du ikke engang kan skridte en runde. Derfor ville jeg starte helt forfra, og gå   langsomt frem. Jeg ville simpelthen behandle hesten som om den ikke var tilredet.  Eksempel på hvordan jeg ville gå frem: Dvs. du starter med arbejde fra jorden- øver signaler herfra (eftersom de er tilkørt har du jo helt styr på alt dette   ). Hvis hesten er 100% tryg med dette ville jeg påbegynde "tilridning" igen. Og her mener jeg FORFRA. Ligefra at stå og hive i stigbøjlen til at klappe på sadlen, trykke på sadlen imens du står på skammel ved siden af, ligge dig hen over sadlen osv.  Dette ville jeg gøre over en længere periode - stille og roligt. Ingen stress og jag, og MASSER af ros. Ligeså snart der kommer en negativ reaktion, går du et skridt tilbage (også selvom det betyder at du skal stå og lægge vægt i stigbøjlerne i 2 uger). Første gang du får lov at sidde der, så gør det kortvarigt og gå ned igen - og gentag dette over flere dage indtil du går videre. Mange heste har brug for at blive easet ind i tingene, nærmest uden de opdager det, når de er gået helt i baglås.  Det ville være mig forslag,  God vind med din "lille" hest
*mit forslag,  skulle der naturligvis have stået 
Øv hvor ærgeligt at I har fået de dumme oplevelser med ridningen. Jeg synes Natashas forslag lyder rigtigt fornuftigt. Ellers tænker jeg om det måske kunne være en ide at leje sådan en kunstig rytter i en måned og longere hende med sådan en. Den kan man komme vægt i, så det føles som en rigtig rytter og den kan ikke blive slået ihjel, hvis hesten vælter bagover eller lignende. Jeg ved jeg kan blive sablet ned, men jeg tænker at din hest måske har fundet ud af at den slipper let ved den dårlige adfærd, så kunne man longere den med vægt som hun måske tror er en rytter og hun kan få stejlet og drevet frem igen, uden nogen bliver bange, så kunne man komme over det. Vi købte da jeg var stor teenager en pony på 4 år, som blev solgt som farlig, da den stejlede og 2 gange var gået bagover med forrige ejer. Vi tolkede det som nykker, og første gang jeg skulle ride ham hjemme og vi nåede udgangen til ridebanen, stoppede han op og da jeg ville drive ham frem, gik han direkte i vejret. Min mor stod ved indgangen og hun jagtede straks på ham med stemme og pisk og fremad det gik. Han stoppede sit stejleri på et par dage, og vi havde den dejligste, faktisk lidt dovne ridepony i mange år frem, gamle ejer havde overvejet at aflive ham, fordi hun var bange for at nogen skulle komme til skade med ham. Hvis du opfatter din hest som bange og utryg, skal man selvfølgelig ikke gøre ovenstående. Men jeg mener at have læst i nogle af dine dejlige køretråde at din hoppe er en hoppe, som ved hvad hun vil. Held og lykke med hende. Jeg håber du på den ene eller anden måde får løst problemet.
Jeg hr bestemt ikke indtryk af at hun er hverken bange eller utryg. Hun virker mest af alt godt gammeldags gal. Hun har alle dage været en lidt vågen dame der kan finde på lidt sjove ting i ren kådhed, men det er slet ikke det der er tale om her -hun virker hverken frisk, bange eller andet i den dur, men simpelthen rigtig gal over at man kravler på hende -hun har vel opfattet mine krav som særdeles uretfærdige og så ganske enkelt besluttet at det der ridning, det er altså ikke noget for hende. Og ja, hun er en bestemt dame med sin helt egen mening om alt  Det kan godt være at vi simpelthen skal HELT tilbage til starten. Jeg takker i hvert fald for jeres input. Jeg har jo selv gjort mig en del tanker, men det er rart lige at få andres syn på sagen, det giver lidt nyt at tænke over. Så må vi se om hun en dag bliver ridehest, eller om jeg må nøjes med tante-turene på min pensionerede springhest... og måske ridning på den anden belgier, når engang vi får gjort lidt mere ved tilridningen, han er bare ikke skruet så godt sammen til den slags brug som Martha, skøn som han er, bliver han næppe egnet til mere (ridemæssigt altså) end lidt tøffe-ture i skoven.
" Det tror jeg ogsaa det er det hesten har fundet ud at goere til at slippe fra en rytter Det som skulle gerne virke er at faa hesten at gaar frem
Men hesten kan ikke overbevises om at gå frem -det eneste der kommer ud af at sparke til den, have piskefører på jorden, en trækker osv, er at den stejler endnu højere og ihærdigt. Uagtet hvad man gør når man sidder der, stejler hun til man selv kravler af eller til man ikke kan holde sig fast længere... Og så foretrækker jeg trods alt selv at kravle af  Jeg tror Natacha har fat i noget, at jeg måske bare ikke hartækt langt nok tilbage -altså at der skal startes HELT forfra, så hun i små bidder kan vænne sig til at ridning altså for det første ikke bare er en lang øv-oplevelse, og for det andet at hun slet ikke når dertil at hun begynder at stejle (altså at det der forlanges af hende, slet ikke får hende igang med stejleriet) Om jeg så får samlet mod til mig, og finder en passende hjælp til projektet, må tiden vise -luge nu har jeg ikke mod på at kravle på hende, selv hvis det blot er for at ligge på hende e.l. og heller ikke med en god hjælper. Men måske på sigt at vi finder den helt rigtige hjælp så vi kan kaste os ud i projekt ridning igen
Jeg kan ikke lade være med at tænke KS, når jeg læser tråden... Men så igen... Hun kan også sagtens have lært at slippe for ridning, ved at stejle til rytter smutter af, og der er det nok som mange skriver, tilbage til start... Og så er sådan en dukkerytter måske ikke dum, hun er en stor hest og med en dukke kommer ingen til skade... Der burde man kunne gøre det til en rar oplevelse for alle parter, ved at starte forfra i små bidder og så en dukke på når hun virker klar? Ja, jeg ved ikke... Det er nok svært at finde en træner der har mod på så tung en hest der stejler voldsomt...
hesten er sat tilsalg nu
Jeg har en vallak på 3,5 år, som jeg fik for et par mdr siden. Jeg kender ikke rigtig noget til hans historie før i tiden, men har desværre lidt en mistanke om han har været ude for nogen ting. (Han var fx skrækslagen for sadler da jeg fik ham) Han er generelt en meget rolig vallak, som trods sin alder finder sig i stort set alt. Han kan røres over hele kroppen og løfter villigt begge sine forben. Kan også sagtens strigles og røres på bagbene, MEN det store problem er at løfte dem.  Når vi har forsøgt trykker han sig sammen, spænder, smider ørerne i nakken og begynder at sparke om sig samt trampe rundt. Jeg har tænkt lidt, om det kunne have noget med dårlig balance at gøre? Men så burde han bare ikke blive så aggressiv.  Min smed vil ikke komme og ordne ham, før han har lært at løfte sine bagben ordentligt (han går uden sko og de er slet ikke for lange endnu, men vil jo gerne have styr på det inden vi når dertil). Som det er lige nu har jeg de sidste par måneder prøvet at bede ham om bare lige at løfte, uden at sparke. Men længere kan vi bare ikke komme uden han bliver anspændt. Så jeg ville høre jer, om I har nogen gode ideer til, hvordan jeg skal gribe dette an? (OBS. Det hjælper ikke at distrahere med godbidder eller lign.)
Jeg ville få kiropraktor Rikke til at se ham.måske har han smerter i bagparten
At træne bagbensløft kan jeg ikke hjælpe dig med, men, et lille pip, hvis det ikke lykkes at få problemet løst inden smedebesøg - har desværre selv erfaring med, at de ikke altid lige lærer det på de 6-12 uger som de fleste bruger ml. smedebesøg, hvis de først er blevet kede af at løfte benene. Bedøvelse kan fås i flere forskellige slags, både noget du selv giver og noget dyrlægen kommer og giver. Det er self. dyrere end ingen bedøvelse, men ikke nødvendigvis svimlende dyrt. For mig koster det 6-700 kr at have dr. dyr ude med sprøjten. Kan den få noget, du selv kan give den, er det endnu billigere, max et par hundrede. Så kan smeden komme til at udføre sig arbejde, og hesten skal ikke presses til at lære noget hurtigt for at kunne nå at være klar til smed.
Jeg har brugt et træktov i stedet for hånden, så jeg ikke kom til skade, når hesten skulle lære og løfte ben. Min hoppe var omkring samme alder som din. Og hun kunne kosparke så jeg til sidst både blev ramt i hovedet og hånden. Efter mange forsøg og uger senere fik jeg det råd at bruge et træktov istedet for. Altså ligge det omkring koden og stille og rolig små nykke i det, til hun løftede benet. På denne måde kunne jeg stå i sikkerhed og øve. Det tog sin tid og en hel del godbidder. For hvert ben hun løftede fik hun en godbid. I dag er hun 7 år og forventer stadig en "lakrids" et hvert ben  Så bare klø på så skal det nok komme. Hilsen Rikke
Jeg vil også anbefale bedøvelse eller et sløvende middel - måske endda i kombination med træktov metoden ovenfor, som jeg synes lyder fornuftig. Problemet med de bagben er, at man kan komme alvorligt tilskade - og du´r bare ikke. Så snak med dyrlægen om lidt beroligende du selv kan give i forbindelse med øvelse - og så evt. få dyrlægen ud til smeden - for det er vigtigt at den ikke får flere grimme oplevelser med vold og magt. Så hellere ty til hjælpe midler. Nightfall
Jeg vil også klart forslå at du får en kiropraktor til at kigge på den, så du er sikker på den ikke har ondt.. Men ellers tænker jeg at du kunne have gavn af lidt klikkertræning, og evt. (hvis den selvf ikke er rædselslagen for piske), lære den at løfte bagben når du røre benene med pisken (kun røre eller "tappe" meget let, ikke slå), og så arbejde videre derfra. (:
problemer med at løfte bagben, det viste sig at han har været låst i lænden. Så jeg anbefaler også kiropraktor 
Kan ikke udelukke at en kiropraktor er en god ide. Hvordan reagerer han, hvis du bare beder han flytte vægten fra et bagben? Hvordan reagerer han hvis du tager fat om benet? Er det først når du beder ham løfte benet, at han reagerer?
Jeg har prøvet at stå med en hoppe, som var meget kilden - jeg fandt ud af at det med at køre min hånd ned af hele benet kun gjorde det værre, jeg skal blot tage hesten i koden og så er der intet problem.
Hvad er det for hest der er sat til salg? Der er ingen laner om at sælge Martha -faktisk er jeg temmeligt sikker på at Martha ikke forlader familien før den dag hun er død, så det ved jeg ikke lige hvor du har fra?
Jeg sidder og læser og bliver ved at tænke på om hesten, da du forsøger at presse lidt på (for at bruge dine egne ord) til at lave en øvelse den måske ikke helt har forstået - har lavet en forkert bevægelse der har sat sig i ryggen og den derfor reagere fordi det gør ondt, når der kommer vægt på ryggen? Det er blot min tanke, og så mener jeg ikke det kan skade at bestille en massør/fys selvom der så ikke skulle være noget galt, nyder hesten det somregel med lidt ekstra opmærksomhed en times tid:) Håber i finder ud af det 
Hvor søren har du det fra. Hesten Michelle snakker om er min hoppe, og vi plejer ikke at handle med vores heste. De bliver hos os til de skal herfra pga. alderen. Dette gælder også Martha, så vil da gerne vide hvor du har set en annonce med hende. Mvh Connie
også KS når jeg læser historien...og er den ren i røntgen af ryggen, ville jeg kalde på Niels Poulsen for at gå den igennem med sin massageform og er den klar derfra + kiro...så ville jeg bruge en tilridningsdukke og lokke den frem fra jorden med gulerødder + ros med trækker, mens dukken er på ryggen, ganske langsomt og systematisk.
jeg er nu ret så overbevist om at hun ikke har KS -hvis hun havde SÅ voldsom KS at alene vægten på ryggen (jeg vejer altså kun knapt 55 kg) gør så ondt at hun går helt amok, er jeg ganske overbevist om at der osse ville være i hvert fald LIDT symptomer når hun køres -hun har gået marathon, dressur og almindelig dagligdags træning uden antydningen af problemer. I øvrigt er jeg ret oerbevist om, uden at have testet det, så kan da self tage fejl, at det ikke er vægten hun reagerer på, men det at der sidder en person på ryggen... at signalerne kommer deroppe fra... umiddelbart reagerer hun jo ikke på de mange mange andre ting hun udsættes for, hvor hun styres i lange liner/longe osv fra jorden eller vogn, og det uagtet hvor mange mystiske ting man spænder efter eller putter på hende...
KS-heste kan være symptomfri i en stor del af deres arbejde. Min hoppe gik fint og rummeligt og søgte pændt frem og ned både i longe og under rytter. Jeg havde lidt problemer med at få venstre skulder ordentligt på plads og hun havde en let tendens til at skubbe bagparten lidt til højre for sporet, men alt kun i ganske let grad og ikke noget der på nogen måde gjorde ondt på hende. Kun når det lykkedes mig at lokke hende til en reel bøjning til venstre i kroppen eksploderede hun - uanset om det var under rytter eller i longe. Hun havde KS i alvorligt grad med fem involverede torntappe, heraf to overlappende. Og det var sandsynligvis de overlappende torntappe, der gav eksplosionerne, hvis de smuttede forbi hinanden, når hun bøjede kroppen mod venstre. I alle andre situatione kunne hun kompensere ved at holde kroppen let bøjet mod højre. Det lyder som om din hest bruger enormt meget energi på at slippe for rytterren, og gør den altså ikke, hvis ikke der virkelig står noget på spil for den. Jeg tror også at det er smerter eller andet ubehag, der får den til at reagere så voldsomt. Jeg ville ikke byde hesten at skulle arbejde, før jeg var sikker på at jeg kunne udelukke smerter i ryggen - eller andet. Det er ikke sikkert at det er din vægt, der udløser ubehaget eller smerterne, men måske noget, der er sket flere gange, når hun har haft rytter på, og som hun derfor forbinder med rytteren. Måske blev hun i starten lidt usikker og let anspændt, så hun ikke har kunnet kompensere for sine problemer på samme måde, som hun kan under kørsel.
Principelt er det nemt at teste, om hesten har et problem med træningen eller med at få rytter på: Longer den i 14 dage med alt udstyr uden rytter, så den kender legen og ved hvad der skal ske. Gør præcis det samme, men sæt en person på ryggen af hesten. Flipper den ud, så har du dit svar. Jeg har haft en hest, der ligesom din, blev mere og mere uridelig. Den blev tjekket for alt ved dyrlæge og fysioterapeut, og fejlede ingenting, tænder naturligvis passet efter alle kunstens regler, særligt tilpasset sadel osv. Jeg opgav, sendte den til berider, berideren var sikker på, der var noget galt, en anden dyrlæge kom ud, og så skal jeg love for at lavinen rullede... Og den dyrlæge overså skam også nogle ting, som en anden dyrlæge så fandt. Det er 2 år siden, og sørme om ikke jeg for et par uger siden måtte konstatere, at fysioeterapeuten heller ikke var dygtig nok, for med ny kiropraktor har jeg fået min hest 100 % tilbage igen, ikke på halv kraft, med forbehold eller noget andet - næ, nu virker den bare. Man skal ikke undervurdere det, når hestene fortæller, at der er noget, de ikke vil. Når det er sagt, så er nogen heste bare super trælse og lærer hurtigt, hvordan de kan "slippe" for at ride. Men så må man spørge sig selv, hvorfor hesten ikke har lyst til det, man beder den om. Det løser man kun ved at starte helt forfra, tage mikroskopiske skridt og så i øvrigt lade være med at udsætte hesten for noget, den ikke vil. Det er lettere sagt end gjort og en knivsæg at balancere på. Nogle hopper er bare svære, og min er også voldsomt generet af hormoner, det gør absolut ikke opgaven lettere. Held og lykke.
Der er lavet sådanne dukker der kan bruges til tilridning som så vidt jeg lige husker kan lejes ,, der kan man starte med kroppen alene sætte ben på ,, og på den måde måske hvis hesten longeres at du vil kunne afkode problemet med og uden ben på dukken, den vejer 30-40 kg og vægten øges i benene,, og derved måske vænne hende til at have noget på ryggen uden fare for dig,,
tuttelitut -at "bare kravle op" efter 14 dages longe, er jeg bange for er med livet som indsats... hun stejler jo allerede fra det skund man beder hende flytte sig efter man er kommet op, og det osse selvom det er med trækker... Og hun stopper altså ikke før man finder et "hul" til at springe af igen (eller bliver smidt af/hest vælter eller hvad udgangen nu kunne blive) Helle -som nævnt før tror jeg bare ikke dukken vil have den store effekt. Jeg er temmeligt sikke rpå det ikke er vægten på ryggen hun brokker sig over, men det at signalerne kommer deroppefra eller at hun ganske enkelt forbinder ridning med frustration over den dumme rytter (mig) Vi har tidl fået en belgier aflivet grundet problemer med nogen nakkehvirvler, og i forbindelse med undersøgelserne af ham, fortalte dyrlægen dengang at problemer med de svære koldblods (når vi altså taler om bævl med skelettet), ofte skal findes i hals og nakke -og må sige han ramte plet, var vi ikke endt hos en med lidt koldblods-kendskab, havde vi kunnet undersøge længe. For problemet med Blader var at han snublede meget og ofte... det var bestemt ikke nakken vi selv eller egen dyrlæge havde overvejet. Men Martha har på absolut ingen måde vist de mindste tegn på noget som helst i den retning, er særdeles samarbejdsvillig under kørslen, arbejder godt, vil gerne både samle, bøje og lave lette sidebevægelser osv. Jeg har meget svært ved at tro at det handler om smerter, og må indrømme at jeg hellere undværer ridningen, end smidder mange tusinde efter røntgen fra top til tå på jagt efter noget som jeg ikke tror på er der. Men i første omgang, når den anden kæmpe er tilredet, tror jeg nu vi starter fra bunden igen som en anden foreslog, og så må vi se om det virker eller ej.
nu får jeg sikkert huk, men det er jeg ligeglad med  Min gamle basse gik i luften engang, og jeg kom ud af balance og han svejde altså noget, så der var stor farer for han skvattede bag over, jeg sprang af (hesten var ikke ret høj) og trak rundt med ham, kiropraktor, massør og dyrelæge kom farende, sadlen blev tjekket, og tænder ordnet (det var det alligevel tid til) nå men den fejlede ikke noget, havde 2 begyndene tandspiser, ingen sår eller noget = ingen smerte. 14 dage senere skal jeg på nakken af dyret igen, og fandme ikke om den sprang rundt som en gal! den stejlede og ville ikke frem og ville bare ingenting, manden kom på banen og forsøgte at trække os rundt, men igen det ville dyret da ikke hører tale om. jeg forsøgte gennem en uges tid og det var virkelig med liv og lemmer som indsats, til sidst fik jeg nok af den og knalede en læder champon på, ikke stram men tilpas til den ikke kunne flå snotten lige i vejret, den blev rasende og hoppede godt rundt, men stejle kunne den ikke og dirigeret frem af en fra jorden blev den og af sted det gik (i ret højt tempo, men det var ikke vigtigt bare den svarede for mit signal) super af hoppede jeg. Gangen efter røg der en glidetøjle på, den kan man have så løs at hesten kan vade i den, samme princip rejste den sig kortede jeg så det ikke var muligt. og efter en uge var rodeo showet slut og hesten gik glimrende, den er i dag solgt til en ung pige og har aldrig rejst sig efter, den går lidt la klasser i dressur og lidt spring og er en yderst ridelig hest, den skulle bare lige have skåret ud i pap hvor grænsen gik  og hvis nogen herinde skulle kende mig og mene det ene og det andet, nej det er ikke gandalf her er tale om 
Jeg har jo før mødt heste med smerter og probler med ryttere på ryggen af dem.. En hest havde været i ridning ved professionel og kom tilbage helt ødelagt- dog var den rimeligt sød på tur, men ville ikke være på ridebanen... fandt aldrig ud af hvorfor. Der kan være så mange aspekter i det udover smerte. måske har den som nogen skriver oplevet en smerte da du red, og fået chok der nu gør at den slår direkte over flight/fight mode for ikke at "dø"... havde det været min hest havde jeg ringet til Tove Nielsen eller Frank Lange(kinesiologer) og få undersøgt hvad det er hesten problem er. jeg ville nok være færdig med at ride uanset hvad MEEEN da hun bruges som kørehest er det af ren sikkerheds messig årsager ret væsentligt, at hesten ikke fejler noget- en stor stærk hest der er løbet læbsk med heste vogn er absolut det værste der måtte kunne ske, og netop derfor ville jeg finde ud af hvad der ligger bag- det er det Kinesiologen kan hjælpe dig med!!! Skriv hvis du vil have et nr ellers kan du finde dem på Kinesiolog.dk Mvh Lea
Jeg har jo før mødt heste med smerter og probler med ryttere på ryggen af dem.. En hest havde været i ridning ved professionel og kom tilbage helt ødelagt- dog var den rimeligt sød på tur, men ville ikke være på ridebanen... fandt aldrig ud af hvorfor. Der kan være så mange aspekter i det udover smerte. måske har den som nogen skriver oplevet en smerte da du red, og fået chok der nu gør at den slår direkte over flight/fight mode for ikke at "dø"... havde det været min hest havde jeg ringet til Tove Nielsen eller Frank Lange(kinesiologer) og få undersøgt hvad det er hesten problem er. jeg ville nok være færdig med at ride uanset hvad MEEEN da hun bruges som kørehest er det af ren sikkerheds messig årsager ret væsentligt, at hesten ikke fejler noget- en stor stærk hest der er løbet læbsk med heste vogn er absolut det værste der måtte kunne ske, og netop derfor ville jeg finde ud af hvad der ligger bag- det er det Kinesiologen kan hjælpe dig med!!! Skriv hvis du vil have et nr ellers kan du finde dem på Kinesiolog.dk Mvh Lea
jeg ville personligt få proffesiol hjælp til sådan en hest jeg tænker at klikkertræning måske var vejen til belgier damens rideglæde men det kræver at du vil det, for det kan blive ret dyrt og tidskrævende har selv brugt tina mj,, og hun ville være genial til en hest som denne, især fordi hun er meget meget grundig, og lynhurtig til at læse hesten men tænker at hvis man kan lære damen at forbinde rytter i sadlen med gulerod så bliver hun måske helt glad for ridning til sidst bare en tanke 
Hej Skriver da jeg har brug for et par gode råd. Jeg rider en vallak på 11 år som er ren trakehner efter Induc. Jeg har redet ham i over 8 måneder, men han har pludselig ændret adfærd under ridning? Jeg har været til stævner på ham, redet udenfor og bare nydt at han altid giver en god ridetur. Han var aldrig bange for noget og kiggede ikke overhoved. Men pludselig har han ændret sig. Han kigger på alt, han er uopmærksom på rytteren og springer til side hvis han bliver bange/leger bange. Nu er han så også begyndt at bukke og løbe, jeg kan ikke forberede mig på, at han gør det. Jeg kan ride lige så stille rundt, bede ham om at koncentrere sig ved hele tiden at have ham under mig, men pludselig tænder han af og bukker og løber. Er der nogen som har gode råd? Det er meget frustrerende da han aldrig har opført sig sådan før.
tja det kan selvfølgelig være forid hesten kommer mindre på fold. Men ellers tænker jeg altid i smerter. Den adfærd kan stamme fra udstyr der generer eller over i deciderede halthed eller rygproblemer. Jeg ville nok få den tjekket igennem.
Ja, du har ret. Vi er også ved at få en massør ud, er nemlig også bange for at det er smerter eller sadlen?
Det er altid godt lige at få tjekket for evt smerter/gener, men ellers så er der altså mange heste, som er "vel levende" her i foråret. Især hvis de går på mindre folde, som kan være trådt godt op pga den våde vinter - så trænger de altså til at strække ud på et tørt område. Og det gør dem vældig indebrændte. mvh Charlotte
Hej jeg har før set at heste ændrer adfærd grundet rytteren... jeg vil selvf tjekker smerter, ændret foder, ny sidekammerat i stalden, eller på folden, noget der rent fysisk er anderledes- eller kan det være han altid er sådan lige efter vinter? Jeg tænker at måske hesten er begyndt at knytte sig til dig, men der er sket en ændring for dig, som hesten så reagerer på... Kan det være dig der har ændret/ oplevet noget der gør at du har følelsen af at være bange have ondt stress eller lign. nogle heste er meget sensitive og reagerer voldsomt på rytteres sindstilstand... Håber at det bare er en periode og at i finder en god løsning. eller kan jeg anbefale Dyrekinesiolog Tove Nielsen.
Hej jeg har før set at heste ændrer adfærd grundet rytteren... jeg vil selvf tjekker smerter, ændret foder, ny sidekammerat i stalden, eller på folden, noget der rent fysisk er anderledes- eller kan det være han altid er sådan lige efter vinter? Jeg tænker at måske hesten er begyndt at knytte sig til dig, men der er sket en ændring for dig, som hesten så reagerer på... Kan det være dig der har ændret/ oplevet noget der gør at du har følelsen af at være bange have ondt stress eller lign. nogle heste er meget sensitive og reagerer voldsomt på rytteres sindstilstand... Håber at det bare er en periode og at i finder en god løsning. eller kan jeg anbefale Dyrekinesiolog Tove Nielsen.
Når sadlen begynder at trykke,kommer de symptomer som du beskriver. Man kan også mærke en forandring i rygmuskulature, så når det sker så ryger sadlen af, og efter lidt tid er han sig selv igen (det kan dog ikke siges han han er den roligste at sidde på normalt)  Tjek hesten, den forsøger nok at sige noget. Jeg har desværre lært af kedelige erfaringer når hyppen forsøger at sige det ikke er som det skal være  Katrine
Hej kloge H´ænder Jeg er lidt nysgerrig, og vil gerne høre om hvordan i longerer jeres ungheste i forbindelse med tilridning. Spørgsmålet går på er det ok at bruge indspændingstøjler, eller er det "forbudt". Jeg vil gerne ha´ argumenter både for og imod, hvis det er muligt. Jeg ønsker en saglig debat og en god tone.
Jeg ville aldrig bruge indspænding på en unghest, da den på det stadie ikke (efter min mening) skal kunne klare den samling, som indspændinger kræver, men istedet søge ned selv i en afslappet holdning og få trænet overlinjen på den måde. 
Hej Tina. Om man skal bruge indspændingstøjler eller ej, kommer an på hvad man gerne vil opnå. Hvis man gerne vil lære hesten at bukke nakken for tøjlen samt gå i en konstant/statisk form, så er det indspænding du skal vælge. Hvis du gerne vil have at hesten lærer at strække sin hals max ud, og derudover vælge en højde, som den kan klare, og at den skal lære at tøjlen betyder stop (og senere vip bagud), så skal du ikke vælge en indspændingstøjle. Pøjpøj med projektet. :-) Hilsen Katrine
Jeg har tiledet mange heste. og gør et mere eller mindre ens hvergang.. Når jeg tilrider en unghest så bruger jeg indspændingstøjler. De sidder helt løse. hesten går ikke i hodning og har stadig mulighed for at bevæge hovedet i forhold til hestens balance. Jeg bruger dem med henblik på at vænne dem til at der går en linje fra rytters hånd og ned til biddet hvor hesten af og til vil mærke en smule modstand. Hvis hesten bgynder at slå med hovedet så vil den automatisk mærke at den får en smule modstand hvad den vægt som indspændingerne har. når hesten går roligt så er tøjlerne os i ro. Jeg longere dog meget lidt mine ungheste. for sikre mig at hestene ik får alt for go kondition.. hvis de hverken bukker eller lave balade med udstyret på (sadel og hovedtøj) så kommer der en testpilot på. Billedet nedenunder af min palomino var utrolig tryg ved alt udstyr da jeg fik ham da tidligere ejer havde gået og leget med ham som plag med at ligge en sadel på ham osv indimellem. Her er min palomino med rytter for 1 gang. som i kan se så er tøljerne helt løse. Så snart rytteren skal til at tage i tøjlen selv så tager jeg gradvist indspændingstøjlerne af.
Ville aldrig benytte en indspændningstøjle. Hvis du vil benytte noget for at vise hesten vejen, skal du have fat i en gammeldags chambom. Du kan også lærer at longerer i kapsun og i lange liner. Det er super givende og meget effektivt. Jeg har vendt en araber med ingen muskler som vendte helt forkert - i lange liner. En måned i lange liner og den så ud til at være en helt anden hest muskelmæsigt.
Jeg longerer ikke ungheste særlig meget, da jeg ikke finder det nødvendigt. De går en 5-6 gange til de har lært hvordan det foregår og så er det fint. Derfor bruger jeg heller ikke indspændinger. Om folk vil bruge indspændinger til longering er deres sag. Men jeg har altid lært at der er nul ridning med indspændinger, det er simpelthen for farligt hvis hesten rejser sig e.l. Derfor bryder jeg mig ikke om billederne af hesten længere oppe, med rytter første OG indspændinger. Uanset hvor flink hesten er kan man ikke forudsige dens reaktion første gang den får rytter på, og tænk hvis den ville bukke eller stejle og så blev mødt af indspændinger, så skulle panikken da nok først sætte ind.
Mine ungheste blev longeret og trukket rundt i ridehuset med indspændingstøjler på. Det gjorde tilridningsstedet af sikkerhedshensyn for deres tilridningsryttere, lige så vel som at de bruger tilridningsdukken i longe også. De havde tidligere oplevet en tilridningshest, som i forbindelse med at den blev bange for en lyd udenfor ridehuset, var begyndt at småløbe, og da tilridningsrytteren også blev overrasket, så tog hun fat i tøjlen, hvilket fik hesten til at gå total i panik. Ved at de nu altid har haft indspændinger på i longen, så bliver de ikke bange, hvis tilridningsrytteren kommer til at tage i tøjlen. Jeg ville ikke turde bruge dem i selve ridningen af en unghest, da deres balance er så påvirket af at få rytter på ryggen, at jeg synes de skal have lov til at lærer at bære en rytter uden at blive generet/guidet/tvunget. Og jeg kan ikke se, hvad de skulle hjælpe på en rutineret ridehest. Mvh Charlotte
Jeg ville ikke bruge indspændingstøjler i forbindelse med nogen form for jordarbejde ... problemet med at hesten panikker hvis rytteren trækker i tøjlen for at stoppe hesten kan løses meget simpelt; At lære hesten at det betyder stop, når der tages bagud i tøjlen. Nogle bruge indspændingstøjler, andre gør ikke ... jeg mener ikke at de har nogen gavnlig effekt. Men det er et religionsspørgsmål ... i min verden ødelægger de min bremse, og den skal helst være velsmurt.
Jeg kunne aldrig drømme om hverken at bruge indspænding eller longe i forbindelse med tilridning af heste. Det er nok i omegnen af 30 heste jeg har tilredet i tidens løb + dem som jeg har trænet og "gen-tilredet" pga. at hesten er grebet forkert an der hvor den startede tilridningen.. En af de første var vist i 1988 (den var faktisk tilredet, men den var misforstået, fejltrænet og direkte farlig ( )) og dén blev longseret (jeg fik faktisk god hjælp af en engelsk berider) men hesten LÆRTE INTET af det jeg som rytter egentlig havde brug for! Da jeg tog longearbejdet ud af træningen og begyndte at trække ture med hesten, lægge udstyr på og til sidst bare 'sidde' på hesten så gik det lynhurtigt og det blev en dejlig ridehest. ALLE heste jeg har tilredet og trænet (rettet op) har jeg brugt samme koncept til. Det betyder at de heste jeg tilrider IKKE går i panik, FORDI de har været igennem et omfattende grundforløb med tilvænning til stort set ALT! (gerne startende som plag) Når først den har lært at begå sig i naturen, så er det jeg kan finde på som at kravle OP på hesten og det er "Peace of cake"! Følelsen af at ride hjem fra tur for første gang er ubeskrivelig. Jeg syntes det er ALT for farligt at starte med trense, sadel og rytter i snor nærmest samtidig. I MIN verden så skal hesten uddannes grundigt og omhyggeligt INDEN man kravler på den. I øjeblikket er jeg ved at tilride en 4 års vallak efter nævnte principper og han er virkelig en fornøjelse, at arbejde med. Det kan godt være at han aldrig har sat sin hov på en ridebane / i en ridehal, men med det arbejde og den uddannelse han har gennemgået så er det nærmest ligegyldig, hvad man byder ham. Mit mål i træningen er, at opnå en hest som har tillid til mig og dét opnår jeg ikke ved at longsere hesten! * En gang red jeg min Frieser hoppe til fold dagligt 800 m væk, og ved siden havde jeg hendes 3 års datter. Da jeg så kørte hoppen til hingst så hoppede jeg istedet op på datteren og tog en anden med som håndhest. Den tog det som en helt naturlig del af dagligdagen og undervejs hilste jeg på kæresten som hilste igen. SÅ kom han i tanke om at vi havde kørt den RIDEVANTE hoppe til hingst, og hold da OP han så skæg ud i hovedet.   .* Altså jeg foretrækker tillid fremfor tvang.
Jeg longerer gerne med indspændingstøjler, og bruger det meget på de unge heste, så de lærer, at der er "noget", som støtter op på biddet. Og bare fordi man har indpændinger på, så er det jo ikke ensbetydende med, at de skal strammes helt ind. Jeg har dem som regel løse, så de støtter op, når hesten søger frem til biddet, og samtidig hjælper til med at holde skuldrene på plads. Som med alle andre hjælpemidler, så kan korrekt brug være rigtig godt, men forkert brug rigtig skadeligt. Så man skal tænke sig om.
Jeg har en dejlig ox hoppe som jeg rider en del tur på, og lidt dressur. Hun er varm og bliver nemt hidsig, og kan blive stærk fortil og kan til tider finde på at slå med hovedet. Hun går pt med et smalt 3 delt bid, hun har ikke meget plads i munden i følge tandlæge. Jeg overvejer kraftigt at skifte bid, så hun kan blive mere rolig fortil og gerne skulle blive lidt mere afslappet. Har I nogle gode bud??
Hej Alle  Jeg skal her engang i april ride en nybegynder jagt, da jeg ikke har redet jagt før kunne jeg godt tænke mig lidt inputs til hvordan det er bedst at forberede min pony til det. Hun bliver altid rigtig tændt når hun kommer ud i naturen for at ride, og hun kan også rigtig godt lide at springe. Men hvordan skal jeg lige starte ud?
Hej, Det vil være en god ide at træne din pony i at ride bagefter andre heste i terrænet - og holde en fornuftig afstand til hesten foran - i alle gangarter. Det er ofte det største problem med heste, der ikke er så rutinerede i at ride jagt, altså at lære dem at blive bagved og ikke helt oppe i måsen de andre. Dernæst bør den være i en god kondition og vant til at ride ture i forskelligt terræn og på forskellig bund, for så er risikoen for skader mindre. Du skal være forberedt på, at din pony kan reagere ved at opføre sig anderledes end du er vant til - nogle ponier/heste bliver helt vildt glade og hører næsten ikke efter deres rytter, fordi de så gerne vil efter de andre heste. Jeg er sikker på, at I får det sjovt, så hav en god tur!! MVH Jette
Jeg er enig med Jette Det vigtigste er ofte at træne hesten i at gå i et felt. (mest også fordi jeg tager det som en selvfølge at man ikke stiller op til noget som hesten ikke er i kondi til) Mange heste gearer meget op de første gange de er med på jagt (og nogle fortsætter) - jagter er oftest bestående af skift mellem skridt og så springrepriser i galop. Urutinerede heste har det med at trippe i skridten - det er her vigtigt ikke at slås med hesten - stop op - giv tøjle igen og lad den skridte frem, gentag hvis den igen tripper. Under springrespriserne gælder det om at "glide med feltet" - altså ikke stoppe meget op foran springene og ride på, på samme måde som man ville gøre det på banen. Det er meget (!!) vigtigt at have nogle hestelængder op til foranridende så man kan nå at hive i nødbremsen hvis noget uforudset sker. Det kan nogle gange være svært at finde terræn og ridekammerater så man kan træne at ligge i et felt med spring - men bare det at træne kontrolleret galop ud over markerne med et par venner er en god hjællp til at give et hint om, om man har en hest der kan komme til at glemme at lytte til en fordi den "lukker af" og bare vil være forrest. Her kan lydigheden for de halve parader trænes. Jagt er en fantastisk sport - god fornøjelse!
Hej er der nogen her på HN der har NCC ridebanesand på sin bane? Hvad er jeres erfaring med det. Har tænkt mig at bruge det på min nye udendørs bare og vil høre om det er noget i også kan anbefale.
Undersøg først hvilken type sand/grus der er tale om. når du så har klarhed på hvad det indeholder af matrialer, ringer du rundt til flere vognmænd og spørg dem om, hvad de skal ha for at levere helt samme matriale. Ofte kaldes en ganske almindeligt grus/sand matriale noget fint og koster mere, end hvis du købte samme matriale bare uden det fine navn. Min mand har flere gange oplevet, at kunder ringer og spørger om pris på feks sådan et matriale dun omtaler og det så viser sig, at det er et ganske almindeligt grusprodukt der billigere kan købes hjem.
Tak for det gode råd, det er en god pointe du har. Det vil jeg tage med i mine overvejelser. Dog virker det som at netop det sand jeg søger kun findes i en bestemt grusgrav her i DK. Men det kan sikkert godt betale sig at undersøge til bunds. Så tak for det.
Jeg har en 9 års vallak, som endelig kan rides til biddet i alle gangarter. Men vi har alligevel svært ved at finde det rigtige bid, så jeg forhører mig lige her om, hvad i ville synes var det næste skridt. På et almindeligt to-delt bid oplever jeg at han nogle gange løber gennem biddet. Han har ikke så meget plads i munden pga. en tyk tunge, så hypotesen er, at den slår op i ganen. Jeg oplever at han reagerer meget kraftigt, hvis jeg laver en lidt kraftig anholdning, så han virker ikke helt tryg ved biddet, og løber nogle gange gennem det. Min datter rider med lidt urolig hånd, og der drøner han rundt med hovedet oppe. Vi har så i en periode redet med tredelt, og den er han helt anderledes rolig på. Han løber aldrig gennem dette bid. Heller ikke med min datter. Til gengæld har han en tendens til at gå bag lod med dette bid, endda ret kraftigt indimellem. Det er et bid med ophæng, så jeg vil nu forsøge mig med et almindelig tredelt bid uden ophæng, så vi undgår nakketrækket. Men hvad ville i gøre? Jeg er af underviseren blevet frarådet muffebid, da hun oplever at hestene hænger sig på dette bid, og hun mener desuden det er for mildt et bid til ham. Hvad ville i forsøge jer med som det næste skridt?
Jeg har ikke noget bud umiddelbart budpå, hvad du kan prøve som det næste, kun en bemærkning ang muffebid. Da jeg havde min tidligere pony, havde hun først et par forskellige bid med løse ringe, som hun var meget urolig på. Jeg valgte så at skifte til muffebid og det gav mig en anden hest. Så bare fordi nogle heste ikke har gået godt på det, så kan det være din gør  Mit eneste bud ellers, hvis din hest har plads i munden til det, er et bid med tungefrihed, så den har plads til sin store tunge.
bid med ophæng som eks baucher, giver IKKE træk i nakke, så hvis hesten fungere på dette bid er det vel fint. Et bid trækker først i nakken hvis der er vægtstangseffekt som ved kandar. Et ophæng til at fæstne hovedtøjet i giver i sig selv ikke nakke træk, så længe tøjlen sidder "løst" i ringen til biddet. Mange er glade for ophæng, da det giver mere ro til hesten.
Jeg hat et problem med min dejlige hest!! Jeg kan ikke få ham til at suge på tøjlen, han putter sig ind bag den. Jeg tænkte på om nogle af jer ar haft samme problm og har afhjulpet dette med et nyt bid?? Det er ikke et spørgsmål ang. ridning, jeg modtager den nødvendige undervisning, og spørger om nogle har en ide til et bid der evt. kan hjælpe:)
Jeg havde en ridekammerat, hvis hest var meget følsom i munden og netop ikke ville suge. Han gik faktisk kun rigtig godt på en hackamore. Hun prøvede alt muligt forskelligt og endte med et "æblebid" (ligner et gummibid) med godt resultat.
Bid kan have stor betydning, men hvis man har fundet et bid, som hesten går roligt på, når man ikke indvirker med det, så sidder problemet især i hånden. Men hvis vi taler bid, så må du jo prøve dig frem. Jeg har selv, især med min ene hest, prøvet utroligt mange bid før jeg fandt ét, han fungerer med. Jeg endte på et Myler-bid, og bruger nu Myler på begge mine heste. Så dem anbefaler jeg..... Enten med D-ringe eller Baucher-modellen, som ligger endnu mere stabilt i munden. Myler-bid er lidt skarpe, fordi de er tynde, men de fylder ikke meget i munden. Min araber var VIRKELIG svær med bid, men med dette bid OG 1/2 års målrettet arbejde med at få ham til at lægge sig til biddet har gjort, at han ENDELIG er nogenlunde stabil på biddet og suger på det. Min anden hest, der er meget skæv fungerer i øjeblikket bedst med, at jeg rider med en kombination af kapsun og trensebid. Endemålet er at ride på biddet alene, men dette fungerer MEGET bedre lige nu, så det er det, jeg gør imens jeg retter op på hans skævhed.
Mange tak fo jeres svar! Han gik med tre-delt HS bid da je fik ham, men skiftede til et tyndere sweet iron bid med kobbermidte og det har histil fungeret godt. Han er tidligere redet meget i hånden (ikke ved mig)så det har taget lang tid at på ham til at suge, men efter at han hr stået stille og er kommet rigtigt igang er der INGEN kontakt:(
Hvis du fastholder, at det kun kan være biddet, så må du prøve dig frem. Hvis der kunne være andre årsager, så kunne du måske poste en video, som man kunne se. Fx. på youtube og linke til den her i tråden.
Er der nogen der har erfaring med  Der fås mange forskellige slags- det er nok mest til dressur træning , da hun går fint i spring og terræn med 2 delt alm. løsring, Jeg synes de ser spændende ud, men svært at vælge hvilken. Mvh Helle
Hej helle Jeg fik Pernille bendix fra Western Outfitter, som ligger ved tebbestrup/Randers til at komme ud til med en bidmåler, og en bunke Mylerbid, som vi så prøvede af på hesten under rytter. Det kostede 500 kr, hvilket var givet godt ud. Den hest jeg troede skulle gå på Mylerbid, endte med et helt andet bid. Og ham som gik fint på et alm bid, går meget bedre på et Mylerbid MB02. Pernille kan også rådgive dig mht hvilke bid er tilladt til konkurrence,og kan kombineres med kandar ect. Har ikke lige hendes Tlf nr her, men tjek deres hjemmeside. mvh Charlotte
Hej TS Der er mange meninger om mylerbid. Min erfaring er at de tit er noget lange/store i størrelsen. Vi har ca 4 stk i forskellige variationer og de er bestilt fra en certificeret mylerbids-shop i USA. Min erfaring er at de tit "flagrer" og ligger løst i munden og de har tendens til at ruste. Jeg synes ikke de er så gode som jeg kunne ønske. I starten gik jeg meget op i det, men er gået væk fra dem. Vi bruger "alm. bid" nu.
størrelsen skal passe, og ofte rider folk med for lange bid på deres heste. Min den stor DV'er går fx med et 12.7 cm bid, den mindre ollebollen med 13.5 cm. Bidene er desuden, hvis de er i sweet iron, designet til at ruste  Der er tydelig forskel på om de trives med Mylerbid - og Pernille var helt ærlig, efter at have set min den ene unghest nærmest "brække sig" over at have de forskellige Mylerbid i munden, at hun frarådet mig Mylerbid til ham, da hendes erfaring var at det meget hurtigt viste om de ville trives med det eller ej. Det er selvfølgelig en service man betaler for, men så slipper man for at købe i blinde for store/små bid hjem, eller overrasket over om hestene i det hele taget bryder sig om biddet. Den af min som ikke går med Mylerbid, går med et sweet iron bid, som ruster i overfladen. Og det er ind til vidre det bid han har gået bedst på i de 1.5 år han er redet. mvh Charlotte
Jeg har også 2 der går med myler bid. Jeg tager hesten med ud til forhandler når jeg skal kaste så mange penge efter et bid og der bliver også brugt bitfit (måske de fleste bid nørder efterhånden bruger den) Mine mylerbid fungerer rigtig godt med mine heste. De ligger fuldstændig roligt og stabilt i munden. Jeg havde ikke svært ved at finde den rigtige størrelse til min heste. Begge mine på mylerbid, kan godt lide ro i munden men den ene kan ikke gå med port til tungefrihed mens den anden siger ja tak gerne. Man skal nok prøve nogle bid for virkelig at finde ud af hvad ens hest trives med, det er jo meget individuelt og her synes jeg virkelig det hjælper at afprøve flere styks ved en forhandler. Men vil så sige det tog faktisk lidt tilvænning fra det gamle bid til det nye, da jeg skiftede fra 2 delt til bid der ikke kan knække men efter et par dage mærkede jeg tydeligt forskellen.
Låner lige tråden... Jer der rider med Myler med hooks.. Bruger i hooksene og hvorfor? Er det for at give mere ro? Jeg rider med et Myler Mb33 dvs med stor tungefrihed.. Jeg bruger ikke hooksene, for når biddet ligger "løst" i munden, så ligger den slet ikke i den vinkel, som den ville gøre, hvis jeg havde trensen i hooksene?? Og tænker her, at det måske er fordi hesten helst vil have biddet liggende sådan, når den nu har muligheden.?? Men til trådstarter... Så er jeg glad for at ride med Myler 
Tak for jeres indput Hun går i flere forslellige bid , lige nu, om det er dressur eller spring Ind i mellem får hun et staight happy mouth , og det elsker hun, men kan ikke bruges til konkurrence. måske prøve spenger, da min rytter har gode erfaringer med det. Som skrevet, det er mange penge at bruge på et bid.
Hej Jeg giver snart op... Min hest, som er 7 år i år, har jeg haft i 3 år. Den har hele tiden været angst når den blev forladt i ridehallen, stalden osv. Jeg kan sagtens ride alene, hvis jeg hele rideturen er alene! Men hvis der under rideturen er nogle der går, så kan han nærmest gå i panik - vrinsker, spænder op, øger tempoet, vender rundt og kan endda finde på at småstejle og bukke.. Og under rideturen, holder han nærmest øje med de/den andre heste, især hvis de er ved udgangen, og han ikke er. I perioder er det bedre.. Men jeg er lige kommet til nyt opstaldningssted. Den anden dag derude red jeg alene i hallen, og der stod en pige og snakkede lidt med mig, da hun forlod hallen, gik min hest i panik (pigen forlod hallen - ingen hest). Jeg arbejder frem mod at komme til stævner. Men når han ikke en gang kan overskue det derhjemme, hvad så i byen med mange heste? Jeg opgiver snart  Han er generelt en meget følsom hest, og jeg har arbejdet meget med mig selv. Fokus på det positive, vejrtrækning, mine tanker under ridning osv. Hvad kan jeg gøre? Jeg er selv meget alternativ, så alt har interesse! Bortset fra at jeg ikke tror på at man kan "tvinge" en hest til noget, når den er stresset og nervøs (hvilket den tydeligvis er når den bliver forladt). Når den går i panik kan jeg nogle gange berolige den, men ellers plejer jeg at hoppe af og trække den et par runder og op igen. På jorden går det som regel bedre (jeg er klart også mere rolig), men han reagerer stadig negativt når jeg er på jorden og andre forlader ham..
Det skal lige siges, at han har "været med i byen".. Og han reagerer på nøgagtig samme måde.
HEj det lyder som om din hest har et alvorligt "traume"/chok der sidder i kroppen og udløser ekstreme mængder af stress når han føler han bliver forladt.( det betyder jo for et flok dyr en øget risiko for at blive til bøffer) mit råd er ikke træning for tror du har trænet og gjort hvad man normalt vis kan, jeg anbefaler istedet at du søger hjælp hos en Kinesiolog. de kan gå ind og finde ud af hvor problemet siddder og hvordan der kan rettes op på det. Jeg kan anbefale Frank Lange eller Tove Nielsen. find evt numre osv.på kinesiologi.dk håber i kan få løst problemet:)
som har udpræget seperationsangst  som reagerede på samme måde som din, men desværre også når han stod i boksen og en anden opstalder tog sin hest med ud. Så stessede han i boksen, med hyl og stejlen og løben rundt. Har flyttet opstaldningssted 2 gange, sidste gang fordi stedet ikke kunne håndtere ham og gjorde adfærden værre  Jeg fandt så en opstaldningssted som bliver drevet af en, som er adfærdsuddannet. Og sikke en forskel   han er en helt anden nu og hun har vist mig teknikker som bremser hans adfærd. I dag kan andre heste forlade stalden, uden at han reagere og jeg kan tage ham i stalden uden at der skal være andre heste tilstede og ride på banen uden han reagere på andre heste eller mennesker går. Han er 15 år, så det er aldrig for sent at lære dem det.  Så mit råd til dig er: find en som forstår sig på adfærden og få tips og vejledning derfra. Vi er det bedste eksempel på at det kan lykkes   og hvis du tilfældigvis skulle bo i Vestjylland, så vil jeg gerne fortælle hvem der hjalp mig
Goddag alle HN'er.  Jeg købte for fire måneders tid siden, en dejlig, fire års hoppe, efter Weltjunge. Hun har bestemt altid været en livlig, lille sag, men her på det seneste er det bare gået over gevind - nu er hun begyndt at stejle. For at starte helt ved begyndelsen, så har hun ikke været redet voldsomt meget (grundet hendes alder), og er derfor ikke specielt rutineret. Hun har fra dag et af haft nogle problemer med hendes galop, da hun bliver utrolig hidsig så snart jeg giver hende galop-signalet. Det plejede at forgå på denne måde; - Jeg gav hendes signalt, hendes hoved fløj op i vejret, mens hun kastede sig frem, uden dog at springe i galop. Hver gang vi så kom til endnu en hjørne, gjorde hun præcis det samme, selvom jeg IKKE gav hende signalet. Det eneste jeg prøvede på, var at få hende til at slappe af igen. Sådan kunne det godt stå på længe, uden at hun kom i galop. Jeg valgte for en stund at tage galoppen af programmet, så vi kunne fokusere på hendes muskler, balance og styrke, og få os nogle gode ture i ridehuset. Lige så snart galoppen røg af programmet, blev hun from som et lam, og en ren fornøjelse at arbejde med - med rette tænding og utrolig arbejdsvillig. Hun blev longeret og holdt løs i hallen omkring 2 gange om ugen, hvor hun fik galopperet. Efter cirka 2 måneders galopfri træning, besluttee jeg mig for at hive galoppen tilbage igen. Det kom ikke som et chok for mig at hun reagerede som før, men jeg var klar på at arbejde på det på ny. Nu er hun så begyndt at stejle. Som oftest stejler hun først EFTER at jeg har givet hende galop-signalet (hvadend hun kommer i galop eller ej), men jeg har også oplevet at hun har gjort det inden da. Når først hun har stejlet én gang, går hun helt i baglås, og jeg må absolut ikke gøre noget som helst ved hende. Hvis jeg driver på hende, stejler hun. Hvis jeg tager bare en anelse i tøjlen, stejler hun. Jeg kan sådan set ikke gøre andet end at sidde helt stille, i håb om at hun bliver på jorden. Hvis jeg sidder helt stille, skridter hun frem i et godt tempo, med ørerne fremme. Inden galoppen er hun den dejligste hest, og hun arbejder så fint under mig, og reagerer godt på alle mine signaler og hjælpere. Når jeg smider hende i longen, galoppere hun glad og gerne, og hun bevæger sig frit og normalt. Hun reagere normalt når jeg lægger sadlen på hende, og viser ikke tegn på ubehag. Hun har ''bestået'' nøgle-testen, og har fået tilset tænder for en måneds tid siden. Jeg får en sadelmager ud og kigger på sadlen om ikke så længe, for at være sikker på at det ikke er den der er problemet. Jeg kan dog ikke lade være med at synes, at det er meget mrækeligt at det næsten kun er ved galoppen hun reagerer således. Når hun kan være from som et lam inden, frisk og villig, men pludselig gå helt i baglås, ved bare et lille, bitte signal. Har I nogensinde oplevet lignende? - Heidi.
Hej Heidi jo, jeg har prøvet noget lignende, jeg har faktisk haft en hest præcis sådan. Der startede det også med galop, og senere udviklede stejleriet til også at omfatte trav. Jeg fik også undersøgt hesten forfra og bagfra, men det var en ny underviser som fik løst problemet. Ser du, min hoppe er meget sensitiv og meget fintfølende med sin mund, samtidig er den meget fremadgående og kræver meget tydelige signaler. Min underviser fandt ud af, at hesten reagerende ekstremt voldsomt nå man red frem i galop, fordi man samtidig havde ved tøjlen, og dette modadrettede signal - stop, men gå frem - kortsluttede noget i hovedet på den. Vi startede så helt forfra med at gøre hesten tryg ved at søge frem til biddet, at få det gjort klart at det er helt ok at gå frem til tøjlen og så selvfølgelig gøre mine hænder mere fintfølende. Min underviser mente, at min tidligere beridder simpelthen har haft får hårdt fat nogle forkerte gange, og for nogle heste, er det nok til at udløse angst. Det viste sig også senere, at nå min dame skulle lære øvelser,kunne den panikke totalt, hvis der var den mindste misforståelse mellem den og rytteren. Hun har dog været en både villig og lærenem hest, blot sart overfor modarrettede signaler. Jeg tror din hest har haft en tilsvarende oplevelse af at blive forskrækket og nu forventer noget slemt hver gang der skal galoperes - og så kan den helt stresse sig selv, ved at blive bange for sine egne reaktioner.
Leonidas: Det kunne meget vel være en logisk forklaring på det hele, da jeg synes at kunne koble mange af de ting du nævner, på mine egne oplevelser. Min hest er nemlig også ret sensitiv og følsom, både i munden, for signalere og overfor lyde. Jeg indrømmer gerne at jeg har haft lidt ekstra fat i hende ved galoppen, netop fordi hun hidsede sig sådan op, og prøvede at springe frem i hvert hjørne. Måske det ar gjort hende meget for forvirret? Har du nogle gode tips til hvordan jeg kan vise hende, at galoppen ikke betyder stress-mode? Hvis først hun begynder at stejle, kan jeg som sagt ikke gøre andet end bare at stoppe, fordi ellers ryger hun med forbenene i luften. Jeg har fokuseret meget på longe og frit arbejde, specielt i galop, hvor hun jo intet har imod det.
Hvis hesten er tjekket, så du føler dig sikker på det ikke skyldes smerte, så var det måske en ide at forsøgr under rytter i longe, at galoperer. Her skal du så være sikker på hesten er lydhør over for longefører, så rytteren bare skal sidde stille og ikke indvirke de første gange, men det kun er signalet fra longefører, der får hesten i galop. Hvis det kan gøres nogle gange med succes, så begynder rytteren at give signal, og så burde I kunne bryde det dårlige mønster. Men det er vigtigt at rytteren slet ikke tager fat i hesten, og bare følger med i bevægelsen. Alternativt, at hesten fik lov at gå i galop på en langside, efter en anden hest, så rytteren ikke føler trang til at holde for meget ved tøjlen. Held og lykke med det.
Prelute: Mange tak for dit råd - det vil jeg bestemt prøve, hvis hendes adfærd ikke skyldes smerter eller lignende. Nu må vi i første omgang se hvad sadelmageren siger om sadlen.
Hmm jeg tænker at det måske er nemmere for dig i naturen fx efter en anden hest. Ofte sætter de i galop efter en andne hest, og så kan du sidde helt stille og bare rose. Jeg kommer fra galopverdenen og min erfaring er at det ofte er nemmere at lære hesten ting ude fra ridebaner og huse hvor vejen bare går ligeud og sammen med andre heste som den er tryg ved og følger efter.
Jeg tænker forberedelse Tag den i longen - og øv galopanspring med lyden "1 - 2 - 3 - galop" Når den springer an i galop - så begynder du at bruge det i ridningen - du tæller 1 - 2 - 3 - galop og mens du laver et tydelige anspring med sæde og schenkel men uden tøjle. Ubevist vil din krop forberede hende på anspringet - og med din din nedtælling - så hun ved hvad der kommer. Når det fungerer - så fjerne du lyden, men begynder at tælle i hovedet - 1 - 2 - 3 - galop - med så sensitiv en hest - så vil hun bemærke dine ubevidste signaler - og springe an. Det er tydeligt at hun har fået en voldsom fejl indlæring da hun allerede har lært, at galopanspringet nok kommer igen i næste hjørne og det bliver voldsommere - så derfor vil også give ret i ovenstående - ud af lige vej. Nightfall
jjj: Tak for dit råd. Når hun engang bliver lidt mere erfaren i det fri, er det bestemt forsøget værd. Lige nu er hun dog ikke helt tryg ved det hele endnu, det er jo meget spændende for et så ungt hoved.  Nightfall: Tak for dit råd! Jeg har faktisk været ude i noget af det samme, ved at bruge samme lyd-signal som jeg gør når hun longeres, da h
Hvis du ikke selv kan løse problemet, kan en BBH instruktør måske. Se Susan Kjærgårds hjemmeside Blue Berry Hill.dk der er BBH instruktører i hele landet.Hun kan finde en i nærheden af dig, hvis det er. Eller jeg kan via nogle kontakter finde en til dig .
hvordan sidder du i sadlen i anspringet.. Har du overvejet at ride letridning.. øge traven og frem med hånden så meget at indtil hun selv vælger galoppen også derefter blive oppe i let sæde indtil hun lige finder balancen.
Hej spring ryttere og andre. Jeg hader at spring.. jeg tør ikke. Men jeg elsker at løsspringe mine heste og de fleste af dem nyder det. Men så har jeg den ene af mine damer.. hun er en lille sart dame (synes hun selv) Hun synes det er sjovt at springe lige indtil hun rammer en bom.. Når det er sket så synes hun at alt er latterligt og hun er ikke til at drive over før jeg sætter bommen meget ned, altså svarende til 40 cm over jorden hvilket hun så springer over som om det var en forhindre på 150 cm. Hvilket jo er godt nok og jeg kunne da også være ligeglad med højden på springet, da resultatet er det samme. Men så var det alligevel jeg tænkte findes der nogle billige gamacher som beskytter foran på benet, da hun altid river ned med forbenene.. Så vidt jeg kan se så er gamcherne indrette sådan at de beskytter slag fra hestens hove men ikke slag fra bommen, er der nogen der kender nogle billige gamcher der beskytter foran på hesten ben?? Så min dame ikke behøver at føle sig overfaldet af springet 
Du kan give hende bandager på, som beskytter hele vejen rundt om benet  Derudover tænker jeg, at det er vigtigt at I finder tilliden til hinanden og opbygger Jeres selvtillid sammen, gennem helt små spring.. Hvis du har lyst, er der her en video hvor jeg springer en unghest for allerførste gang. Måske kan det være til inspiration hvordan jeg først rider springet med bommen på jorden og derefter laver et lille bitte kryds. Det gør ikke noget at springet et småt i starten, mens I bygger jeres selvtillid op. God fornøjelse 
Tusind tak. Det er som sådan ikke et spørgsmål om tillid til hinanden. Jeg kan bare ikke lide det der springeri og det gør lidt ondt i en western saddel fordi hornet kommer lidt i vejen.  Vi har en rigtig godt kemi og gensidig tillid og jeg fornemmer virkelig min hest stoler på mig. Hun er i hvert fald altid frisk på alt det nye jeg kan finde på. Det nytter ikke at tage små spring, da min hest synes det er alt for sjovt og springer kæmpehøjt selv om vi tuller lige så stille hen til et lille bitte spring på 20 cm. Ja selv hvis det bare er bomme på jorden (hvilket er noget bøvl når man rider trail/western hvor banen består af bomme) men der har hun dog lært, at når de ligger mange samme sted, så skøjter man rundt i bomme hvis man ikke tager det roligt  Jeg savner ikke at springe og ønsker ikke at springe så pyt med ride delen i det. Jeg prøver bandager det lyder som en god ide.
Hej alle... hvis nogen af jer har lidt forstand og erfaring med skade på overfladisk bøjesene? min unghest fik en skade på den overfladiske bøjesene i starten af Nov. Han bliver stadig lidt varm på benet/omkring senerne, fra knæet og ned mod koden, når han kommer ind og står stille i boxen og hvis han får løbet lidt for meget rundt på folden... Mit spørgsmål er: hvor længe kan jeg forvente han blir varm?? ( han går endda med ringsko, der skulle aflaste sener!! Han er dog ikke halt på nogen måde og han er igang med genoptræning i skridt på hårdt underlag og har gjort det længe, så det er der styr på  Håber der sidder et par stykker derude, med lidt erfaring på det område. Som måske kan gi et bud på mit ???   eller om det bare er noget " skrammel" at han stadig blir varm?? Der er ikke noget når han bare har gået og stået på jord fold hele dagen, så er han kold og uden hævelse!! Mvh Tina
Min gamle hoppe lavede en ret alvorlig skade på den overfladiske bøjesene i et forben. Hun var ikke specielt halt, kun på fast bund kunne man se det, men senen var meget hævet og varm, så der var ingen tvivl. Efter fire måneders ro (bortset fra hendes udbrud på folden   ) var hævelsen endelig væk og det samme var varmen. Hun blev sat igang og så blev senen varm og let hævet igen, men dyrlægen sagde det var ok, da det var en reaktion på at senen skulle igang igen. Efter en måneds tid holdt senen op med at reagere, når vi havde trænet.
For dit svar Mette.. Det "luner" at høre din oplevelse/erfaring, måske er der lys forude så  det ønsker jeg virkelig af hele mit hjerte, da han er min dejlige "hjemmelavede" drenge-røv!!   jeg prøver at hænge i lidt endnu, men videre genoptræning på så hård bund som muligt, og små skridt af gangen, er dog nået til små trav-pasager ca20-30 sek. 3-5 gange på den tur rundt om vores skov som jeg træner på ca.3km rundt!! Ved ikke om det så er for tidligt eller om din stod stille alle de første 4mdr.?? Inden du begyndte træning. Ham jeg har er ikke halt hverken på hård el. Blød bund, men varm blir han stadig, men kun meget lidt hævet ( kun når han kommer ind og står stille) rigtig go weekend. Mvh. Tina
Min stod på fold i fire måneder, hvor hun slet ikke blev trænet. Den periode kunne nok have været kortere, hvis hun havde været mere rolig af sind og hvis hendes foldkammeraters ejere havde været lidt flinkere til at vise hensyn. Men sådan var mine muligheder på det tidspunkt, og derfor tog det lang tid inden senen var så stabil, at dyrlægen gav grønt lys for genoptræning.
Hvad fodrer du med?? Jeg kom til at tænke på, at da jeg arbejdede på travbanen fik hestene altid vat i ørene når de skulle træne. Både i longe og bag vogn. Det virkede meget beroligende på dem. Under løb har de fleste travhest skumgummikugler i ørene, som kusken så kan trække ud, når der kræves mere fart. Det kunne du måske prøve.
Ja, det var måske ikke så dumt.. var da i hvert fald et forsøg værd!  Hun har arabertemperament men er nøjsom som en fjordhest, så hun får så absolut ingen energi i maden - slet intet der kan give den slags problemer (vitaminbolsjer, gulerødder og wrap).
Jeg har en 4 års DV hoppe der til tider har lidt for meget fart på når jeg løsspringer. Som udgangspunkt har jeg; en bom => 6,5 m => en kavaletti (ca. 40 cm høj)=> 7m ned til en lodret / oxer. Har prøvet at lægge en bom på jorden mellem spring 2 og 3, men det tok ikke lang tid før hesten fandt ud af at man sagtens kan holde høj fart alligevel...  Har også prøvet at justere lidt på afstanderne men det har ikke den store effekt. Har også prøvet at trække hende stille og roligt frem til den første bom, også lade hende starte op derfra, men hun accelerere så hurtig, at hun når at komme op i høj fart alligevel. Hun har løssprunget i ca. 2 mdr, én gang om ugen. Vil gerne høre, om nogen her inde har prøvet noget tilsvarende eller er har et godt tips (eller to:)) ?
En god idé kan være at starte lidt forfra med nolge bomme på jorden i selve løsspringnings gangen, som du trækker hende hen over, så hun lærer at gå afslappet. Du kan evt standse mellem bommene og klappe/ae hende eller give hende en godbid, så hun begynder at forbinde det område med noget roligt. Så vil jeg anbefale at du fanger hende efter hver omgang og får hende rolig inden du trækker til igen.. Hvis hun f.eks får ros, nus, godbid hver gang hun er kommet igennem serien vil hun begynde at tænke på at standse for at få sin ros og det er en af nøglerne til at hun også går langsommere gennem serien.. Jeg tillader også at hestene refuserer i starten, netop for at undgå at de begynder at løbe... Så måske kan du give hende idt plads til det, hvis hun standser når det går for langsomt.. Efterhånden som hun får opbygget sin selvtillid, vil hun standse mindre og mindre, men stadig være rolig  Her kan du se to videoer hvor jeg løsspringer ungheste for første gang og måske kan du gå et par skridt tilbage med din hoppe og lære hende at være lidt roligere på denne måde  God fornøjelse 
Hej, Måske kunne du skrue kravene lidt op og se, om det gør din hest mere opmærsom på springene og mindre fartglad? Her tænker jeg på, at du kunne sørge for, at den tidligere i serien møder udfordringer, der får den til at tænke sig om. Det kunne være 2-3 à tempo spring i starten eller at første spring bliver lidt højere. Eller to stk. à tempo spring med et galopsprings mellemrum. Eller putte skiftende fyld under springene. Det er jo kun godt, at hesten er glad for at springe, men det er jo rarest for rytteren senere, at den samtidig tænker sig om og ikke har ALT for travlt  God fornøjelse! MVH Jette
.... det har du uden tvivl ret i, men hesten skal jo f.eks. også skridtes af, og det er faktisk fuldstændig umuligt, når hun er i det humør. Men ja, jeg arbejder meget med at have is i maven og forsøge at give hende arbejde nok til, at hun slet ikke har overskud til den slags. 
nu er jeg selv den "heldige" ejer af en særdeles varm hest og jeg kan nævne to ting som virker: 1. hætte på! susende vind i ørene, andre heste der løber ect. bliver knap så angsprovokerende når lyden dæmpes. 2. dressur, dressur og så lidt mere dressur. Og her mener vi træning og opdragelse. Min hest er stadig selv som 20årig en varm hest, men jeg har den - næsten- altid under kontrol, for den er med årene blevet trænet meget og er derfor særdeles velopdragen.Jeg fandt f.eks ud af, at hun kun kan tænke på en ting ad gangen - så når den bliver oppe på tæerne, så red jeg versader, traverser, gerne i passage og det lagde en dæmper på balladen. Hvis den er vanskelig at skridte af, er det nok fordi den ikke rigtigt har arbejdet hårdt nok (nogle heste er også bare udholdende) - ellers så hop af, hingstekæde på og træk den. Hvordan er den i terænet? min gamle dame var tit utroligt hårdt gående på, de første 15-20km på tur, men så var det som om at hun blev mere koncentreret. De færreste heste gider at hoppe rundt som en åndsvag, når de får lov at trave frisk frem en fire- fem km.
Det lyder lidt til, at du har fået dig en "vimmer" hest. En vimmer hest, er sådan en, som hele tiden er på, kigger, gloer og lytter. For dem er det en "straf", og angstprovokerende at skridte rundt for lange tøjler. Bevægelse er = ro. Kombiner det så med denne årstid, hvor der INTET er at foretag sig på fold. Hvor det den ene dag er bundløst mudder, den anden dag p... glat, så de hele tiden går og er spændt op, når de er på fold eller tur. Den af mine vallakker, han er 5 år, som er vimmer, han kan til tider være en udfordring at ride. De her dage med koldt og meget blæsende vejr gjorde han total kulret i hovedet - bænken i ridehallen blev livsfarlig, og han gik i panik da en pony slog en ordentlig prut da den passerede os på hovslaget. Og da jeg ikke rider for at sætte mit liv på spil, ja så røg han altså i longe de par dage. I går var blæsten taget af, og så kunne han rides uden at være et total nervevrag. Der ud over, så skal han aktiveres i ridningen. Alle mulige øvelser, slangegange og buer, små volter, ride firkanter, versader og schenkelvigninger m.m. Jo mere fokus og konsentration han bliver bedt om, jo mere slapper han af. Jo mere trav og galop, jo mere ro får han. Ikke fordi han bliver "redet træt", men fordi han bruger sin krop. Afskridtning på sådan en vimmer hest foregår i denne vintertid ikke med lange slasketøjler 20 gange hovslaget rundt. Det foregår med kontakt på tøjlen, og med øvelser. Jeg har mine heste hjemme om sommeren, og det er tydeligt, at han "løber" sin uro væk, hvis han bliver urolig. Ser han noget farligt, så løber han væk fra, vender om og løber tilbage og kigger, væk fra igen og så tilbage osv. Min anden vallak på 6 år er total modsat, enten står han stille og slapper af, eller også er han helt væk - og han kommer ikke tilbage og kigger. Om man så trives med, og kan lide at ride en vimmer hest - det er så en helt anden snak. Men at en hest er vimmer og fx reagerer på uro uden for ridehallen mener jeg er både normalt og forventeligt. Selv min venindes bomsolide stabil fjordhest er på dupperne i disse dage, så jeg tror ikke man kan undslippe, at heste en gang imellembliver lidt vinterkulrede. mvh Charlotte
Jeg har osse en ret nervøs/varm hest. Osse araber/fjord. Det jeg mest har arbejdet med er desensitivering. Men det er noget tidskrævende, kan man sige, når alting er farligt. Dog har det betydet at han altid er rimeligt under kontrol, selvom han er nervøs/bange. Jeg synes det er enormt rart at han stadig "ser" mig, selvom han er oppe at gejle. Og så er der klikkeren. Lige så snart han får et klik (fx for at stå stille et kort øjeblik selvom han er ved at blive "ædt") er det som om han opfatter den situation han er i anderledes. Nu er han pludselig "på arbejde" og så er der ikke tid til at rende rundt og blive bange.. Desuden tror jeg gladeligt han ville lade sig æde af en løve, bare han kunne få én mere af de der lækre lakridsgodbidder  Pony er ikke redet så forfærdeligt meget, men jeg vil tro at jeg kunne lave tricket med klikkeren fra ryggen osse.
Jeg ville træne med godbidder, lidt a la ovenstående forslag. Når hesten er nervøs, ville jeg give den nogle lette opgaver, som jeg ved den kan løse - og SKYNDE mig at belønne den for det med godbid. Heste kan ikke spise og flygte på samme tid, så det er både en distrahering fra alt det farlige OG en midlertidig stop-flugt-funktuon  Efterhånden vil hesten blive mere opmærksom på dig, fordi du er blevet en omvandrende godbids-udløser, hvis man gør, som du siger. Så kan du langsomt skrue kravene i vejret før det udløser godbid fremover.. Derudover ville jeg også decideret TRÆNE larm, støj, flagrende ting og hvad det nu ellers kan være, der er farligt. Lidt af gangen, vænne hesten til det - og når den udfører kommando trods farlige omgivelser, står roligt trods farlige ting eller HVAD kravet nu er, så belønnes der igen med godbid. På et tidspunkt vil hesten begynde at opfatte mange af de farlige ting som = godbid helt pr. automatik 
Det er en masse gode forslag som du har fået her i tråden.. Men hold dig til den metode som tiltaler dig mest. Jeg eg har rigtig gode erfaringer med tilskuddet Think calm, det tager toppen af uro og hjælper den til at koncentrere sig om den opgave du stiller den.. Ofte skal der kun halv dosis til. Prøv at se om du kan finde en underviser, som kan hjælpe dig videre på den rigtige måde - for mig er det vigtigt at det er uden "kamp".. Hvor har du hesten for så kan det være at vi kan anbefale dug en underviser?? å God arbejdslyst!
... for alle jeres gode råd! Det er rigtig godt at høre, hvad I andre gør i den slags situationer.   Jeg har allerede en super god underviser, som jo også siger, at jeg "bare" skal lære at holde tøsen beskæftiget, så hun ikke har tid til at tænke på andet. Men for mit vedkommende handler det nok også meget om isen i maven... så begge dele må jeg arbejde på! Og så kan jeg jo bruge nogle af de andre gode tricks også...:-)
Jeg har selv en fuldblod, og han kan til tider være ret så vågen. Det er stilnet lidt af med alderen, men han har stadig dage ind imellem hvor man ville ønske at man kunne slukke hans temperament ved hjælp af den knap. Det har hjulpet meget på min vågne dreng at vi har trænet fra jorden. Jeg har lagt bomme ud i et S eller som en vinkel og bedt ham gå i gennem både forlæns og baglæns. Det har krævet stor koncentration fra ham at blive guidet rundt og han har derfor måtte slippe fokus på alt det farlige. Især vores klikker er guld værd når han er oppe at køre. Jeg har også trænet slalom med ham, spanske skridt, kys osv. Jeg bruger de forskellige tricks til at aflede ham i "farlige" situationer. Så sent som i går havde han en af sine dejlige vågne dage og jeg tænkte derfor at jeg ville udfordre ham en smule psykisk og gøre ham psykisk træt. Jeg ved at han er ekstra opmærksom på alt nede i vores løsdrift, så jeg trak ham derned for at træne lidt tricks. Vi stødte på nogle af de andre pensionærer og mens jeg snakkede med dem fik jeg ham til at kysse, lave spanske skridt osv. og gav ham godbidder for det. Ved at jeg ignorerede omgivelserne og faldt i snak med de andre begyndte han selv lige så stille at opsøge godbidderne ved hjælp af de forskellige tricks og lige pludselig havde han glemt alt om det var først havde været farligt og havde kun fokus på mig. At han så var ved at skide grønne grise over to islændere og en lille shetlænder på vejen tilbage er en helt anden snak.   Men sådan nogle spiser altså også røde fuldblodsheste efter mørkets frembrud, skulle jeg hilse og sige  Men ja, sortér i det du kan bruge med netop din hest. Det er ikke alt der fungerer ens for alle  Held og lykke med det!
Tak for alle jeres svar og gode råd den gang. Vi har desværre stadig problemet... og det lader til at blive værre og værre. Faktisk tænker jeg, at hun stresser over antallet af heste på gården. Jo flere, der er kommet, desto værre er det blevet. Vi har nu fuldt hus (10 i alt), og det er faktisk umuligt at tage hende i ridehuset, uden at hun hele tiden skal følge med i, hvad de andre laver ude på folden. Hører hun den mindste lyd fra flokken, farer hun sammen og bukker eller løber. Der er INTET, når hun er alene på staldgangen, men hun er heller ikke meget for at ride på tur alene. Jeg prøver ALT muligt... horsemanship, gåture, div. øvelser, men lige så snart jeg sætter mig op og går alene i ridehuset med hende, har vi balladen. Det samme gælder på vores udendørs ridebane, hvor hun kan holde øje med de andre på foldene. Lige så snart de andre ikke bare står stille og spiser, går det galt... Hvad gør jeg??? Håber virkelig, at I har nogle kloge ord, for jeg er derude, hvor jeg alvorligt overvejer at sælge hende. 
Kan det være hormoner der er lidt kuk i ? for mange af ? Det er jo også lige årstiden. Jeg har en i stalden, der reagerer lidt som din(tydeligt forværret fra jan-maj, og i okt/nov). Hun har også mere travlt med alt, hvad hun kan høre udenfor ridehuset, og er nogle dage uden for pædagogisk rækkevide. Det gælder om, at du udvikler et tæt "bånd" til din hest, sådan en følsom hest kan spotte på lang afstand, at du synes det er svært/træls/irriterende eller hvad for nogle følelser der ellers opstår. Jeg har fået hjælp til at træne ovenstående hoppe, det eneste der hjælper, når hun har en dum periode, er at gå helt tilbage til abc.. Måske bare en træktur på banen, lidt longe, skridtarbejde osv, hvor der er succes. Det positive er, at når man "knækker koden" og sådan en type hest viser tillid, får man en super ven for livet.
Næ... hormoner er det ikke. Selvom alle andre hopper på folden p.t. står og strinter om kap, er min fuldstændigt kold, så nogne hormonbombe er hun ikke. Lige præcis det med at knytte bånd har jeg brugt rigtig meget tid på. Jeg trækker rundt med hende på lange ture, laver diverse øvelser i ridehallen og bruger i det hele taget meget tid sammen med hende... synes bare ikke, det virker på netop dette problem.... men måske har jeg bare ikke knækket koden endnu....:-(
Prøv at tildele hesten salt og magnesium i foderet. Underskud medfører nervøsitet, angst, uro mm. og rigtig mange heste mangler magnesium og salt pga den måde vi gøder på mm.
Hun har i de sidste 2 mdr. fået salt og magnesium, så heller ikke der er der gevinst... suk...
Seperationsangst.... Var min tanke igennem hele tråden, sådan som du beskriver det... Især her med det at det er blevet værre jo flere heste der er kommet, så er der endnu flere hun skal være "væk fra".....
Det er lige det rigtige ord.... men hvad gør jeg ved det? 
Ja, trænes skal (og kan) det, jeg ville nok prøve at tage fat i Tina MJ herinde fra 
... Jeg har i mellemtiden fået læst lidt på emnet, og der er ingen tvivl om, at det er der skoen trykker. Men fedt at se, at der er noget at gøre ved det, så jeg er ved at undersøge med en adfærdsbehandler! Men tak - nu synes jeg i det mindste, at jeg er kommet et skridt videre! 
Ja, med tålmodighed kan det sagtens afhjælpes  Havde selv en fuldblods der havde det, det fik vi has på, det kan tage lang tid og det kan tage kort tid, men det kan afhjælpes  Giv gerne en opdatering på hvordan det går 
... Jeg tror egentlig ikke, at hun er så slem, som jeg kan forstå mange andre er... Problemet er der jo faktisk kun, når hun kan se eller høre de andre heste... men det gør det måske også sværere at træne... Jeg giver en opdatering! 
Er der nogen der kan anbefale en kiropraktor, som evt også kan akupunktur.
Prøv at google Tove Due hun er fra Fåborg på Fyn
i østjylland/djursland er der Johanne Hviid hun kan begge dele.
På midtsjælland: Maja Guldborg og Charlotte Frigast
Jeg har efterhånden prøvet et par stykker... Sidst havde hun besøg af Michael fra Sverige. Han kunne fortælle "skræmmende" ting om hesten som han slet ikke var informeret om, blot ved at kigge på hesten, arbejde/behandle den. Han gav nogle gode tips om tilskud, ridning, dækken, motion, andre behandlinger osv. Hun er nu tjekket igen af ham og han fandt indenting... Hun er også blevet meget bedre når hun rides. Han er i DK med jævne mellemrum...
Har du info så jeg kan kontakte ham.
Eva Løber er rigtig dygtig og kompetent 
Nordsjælland: Betina Købke fra Hørsholm Hesteklinik. Hun er dyrlæge, hestekiropraktor og berider. Jeg har brugt hende til min hoppe og er meget tilfreds.
Hej Lene. Jeg kunne også godt tænke mig at hører om ham Michael. 
Eva Løber uden tvivl hvis man er fra Jylland!  
Sjælland: Stine Mandrup Andreassen, som også er dyrlægeuddannet. Hun bruger en meget blid form for kiropraktor, som ikke involverer de høje knæk og pludselige bræk.. Og det virker! Min hest fik tydeligt låst op for en MASSE da hun var her og der var mere end alm. mærkbar ændring under rytter efterfølgende!! Dertil er hun sød og forklarer meget gerne alt hun gør   Og meget grundig og tager den tid det tager 
Hej  Er der nogen herinde, der ved, hvor der er spring i Folehaveskoven - og om der overhovedet er nogen?? Jeg har ikke haft held til at finde nogen....
Uh, min datter skal starte sin første LB* på Dusty i weekenden og jeg er stjerne nervøs  Jeg syntes jo, de skulle holde sig til LD og LC længe endnu, men hun vil gerne prøve og jeg ved højden ikke er noget problem for ham. (Fra LC i sommers) Han har gået 3 springklasser i år, med 0 fejl i alle 3, men det må jo ende på et tidspunkt... (Kan I fornemme min nervøsitet?   ) Hvis/når de nu får 3 stop vender man så tilbage til LD'erne og bygger selvtilliden op igen forfra? Video fra sidste LC klasse i Silkeborg for en måned siden Det er meget værre end selv at springe det her  Han kigger i øvrigt ikke så meget på fyld for tiden og håber hun kommer i gennem til stævnet. Og nej, jeg er ikke nervøs når hun er i nærheden. Er jo både mor og træner (tåbelig kombination), så er meget opmundrende og støttende! Og hun fik selvfølgelig ikke lov at starte hvis jeg troede det gik helt i fisk. Men han kan rende udenom og vores mål er bare de får enkelte gode spring så må det være godt. Men... hjælp 
beskytte hende mod alt. og selv om de måske løber uden om 3 spring så hun bliver disket, er der jo andet at gøre end at tage snakken om at man ikke vinder hver gang, nogen gange har pony eller rytter bare en dårlig dag. PYT PYT, vi øver os noget mere og prøver igen til næste stævne. Hvis den ellers går 0 i den ene LC efter den anden ville jeg ikke melde ned. DEt jeg prøver at sige er at stævner handler om så meget mere end 0 runder, det handler også om at være sammen med de andre og glæde sig over små fremskridt ved sig selv eller sine konkuranter. Og det synes jeg er meget vigtigt at unge mennesker lærer.
Fin video af de to   De ser ud til at være et godt par  Jeg synes du skal holde hende ned i klasserne så længe som overhovedet muligt!  Dårlig selvtillid kan man hurtigt få, men god, tung, velkonsolideret, grundig selvtillid, rutine og og en bundfældet tro på egne evner tager tid at bygge op. Jeg har gennem alle mine år i springsporten set den ene talentfulde rytter (og ditto pony/hest) efter den anden miste modet fordi de kom for hrutigt op i højderne. Så når du starter med at skrive at du selv føler de skal blive nede i klasserne lidt endu, så synes jeg du skal følge den mavefornemmelse 
Det sker ikke tit, men her er jeg 100% enig med Susan. Når de stadig er så unge (udfra dit andet indlæg, kan jeg se ponyen også er ung) så er de der 0 runder altså rigtig vigtige. Ikke præmier, men stille og rolige 0 runder, hvor de får trænet rytme og afstande, og selvfølgelig får en masse selvtillid. De har masser af år sammen til at komme op i de store klasser. Nu hvor reglerne er blevet ændret, kommer hun jo heller ikke til at stjæle en masse placeringer fra de andre ryttere.
Hvordan gik det?
Tusind tak for svarene og for de gode råd. Jamen det gik egentlig fint. De var fejlfri i LC (igen) men hun tager jo stadig i trav i vendingerne og det passede åbenbart ikke stildommeren. Så de gik ikke videre til omspringningen. Men hun fik rigtig meget ros fra de forældre der efterhånden har fulgt dem hele vejen. Så det var ok. Desværre begyndte Dusty at hoste så snart han kom ind i hallen, så han var ikke helt på toppen. Han var dog ikke mere plaget end, at han gerne ville fremad og var frisk som han plejer. I LB* var hun temmelig nervøs. Men de startede fint. På langsiden (lodret med fast afstand til et dobbeltspring) starter de fint, men så er der en hund der "hyler op" lige da de passerer og de mister rytmen, falder i trav, står næsten stille foran dobbeltspringet, hvorefter Dusty laver det vildeste elevatorhop og lander midt i okseren. Øv øv! Timmi får ham stoppet (foran B'eren) og klappet, men de mister begge gejsten og ender med 3 stop (2 mere på A'eren). Min datter blev meget ked af det, hun var bange for at han havde slået sig og at det var hendes skyld. Og så har der nok også været en masse nerver. Han sprang fint på opvarmningen bagefter, heldigvis. Så det gik egentlig ok, men med nogle dumme omstændigheder. Desværre var det ikke hallen der støvede for meget for ham, han er nu blevet forkølet og bliver kun nusset og pusset. Han er kommet i udendørs boks (som de to andre vi har) og nyder virkelig sit vindue  Når han engang er klar igen tænker jeg, at der skal trænes (lave) dobbeltspring, så det ikke sidder i ham. Om 3 uger er de meldt til endnu et stævne med 2 LC'er lørdag og LC og LB* søndag. Nu ser vi om LBen skal ændres.  Nu skal han lige blive rask igen den lille hvide   Han virker heldigvis allerede til at være i bedring.
Vi har ingen ambitioner når det gælder stævner (endnu! Muahahahahaha *host*). Jeg lægger rigtig meget i, at hun hygger med stævneveninderne, får set de andre ryttere og i det hele taget skal stævner være noget hyggeligt og rart  Jeg har godt kunnet mærke, at jeg har været mere nervøs end jeg plejer op til det her stævne. For mig er det stort, at min lille datter og den pony hun selv (med hjælp fra mig) har redet op, skulle ride LB*. Næste gang tror jeg det bliver bedre  Grunden til at jeg gerne vil have dem derop (og så bliver vi der i al evighed) er, at hun så kan starte Cstævner, og der er banerne altså bare nemmere på det plan end de tit er til klubstævner.
Jeg håber den lille fyr kommer hurtigt over sin forkølelse  Dit eksempel illustrerer hvorfor jeg er stor tilhænger af at holde de unge ryttere og ponyer nede i klasserne så længe som muligt. Selvom højde og linjeføring ikke er noget problem, når det hele kører, så er det alligevel en større udfordring, hvis noget ikke går som planlagt. Hvis springene er små nok, så kan hesten f.eks lettere komme over dem, selvom den måske er blevet distraheret af noget på vej derhen, faldet i trav eller lignende. Det er altså lettere at redde sig ud af en krisesituation, hvis springene er helt små. Når ekvipagerne så samler mere rutine i de små klasser, har de lidt i rygsækken de kan trække på, når springene bliver større og udfordringerne vokser. Når din datter får mere rutine, vil hun kunne nå at gøre noget ved situationen (f.eks lave en volte) så de undgår at springe fra stående og lande i springet.. Det kan man ikke forvente at hun skal have overblik over endnu og derfor hepper jeg stadig på så små klasser som muligt, så længe som muligt  De er sådan et smukt par og har så lang tid foran sig, så jeg håber de kan bygge en god solid gensidig tillild op og vi kan se dem sammen på banerne langt ud i fremtiden 
Hej HN Min venindes nyere parthest (har haft part i snart 2 mdr.) er en dygtig hest/hoppe på 10 år, som kan lidt dressur og lidt spring (den er ikke redet kontinuerligt og regelmæssigt, da den har haft et par føl), den er sød og rar - lige indtil den pludselig - ud af det blå - løber og bukker, gerne indtil hun falder af, eller ridehuset ikke er længere (den drejer heldigvis ikke mens den fortsætter der ud af).  De har redet i ridehus ca. 20 minutter og alt er godt. Der er ingen andre end mig (uden hest) i ridehuset. Hesten er afslappet og den går stille og roligt rundt i   skridt og trav. De laver forskelligt; skråt igennem, store volter, ned ad midterlinjen, altså ikke noget svært eller vildt. Hun presser den ikke i holdning, saver ikke, hiver ikke, sparker ikke, og den går rundt med næsen foran lodret og skummer let om munden. De skridter lidt og i det ene hjørne tager fanden pludselig ved hesten - den løber 2 store galopspring skråt igennem og laver 3 bukkespring på diagonalen! Efter 3. bukkespring ryger hun af. Den stopper op, kigger på hende og ryster sig. Den løber ikke væk, men bliver stående et par meter fra hende. Min veninde rejser sig op, og siger at hun er ok, så jeg går hen og tager fat i hesten, som står bomstille. Den har gjort det 2 gange før, men da er hun ikke faldet af. Har hørt fra andre ryttere på stedet, at den har gjort det med andre ryttere, men min veninde troede selvfølgelig, at den ikke ville gøre det med hende, for hun er jo så sød og god og vil den det godt. Hverken hun eller jeg tror på at straf vil hjælpe, ej heller skal den pines og plages. Min veninde vil blot gerne have en hest, som opfører sig pænt når hun rider på den, så hun og jeg kan ha nogle gode rideture sammen, både i ridehuset og i skoven. Pga. bukkeriet har hun endnu ikke turde ride den i skoven ... Er den uopdragen eller livsfarlig eller måske begge dele? - Er der nogen derude, som har prøvet noget lignende og har fundet en "kur"??? Kunne godt bruge nogle gode råd, inden veninden afskriver den helt.
tja det kan jo være flere ting. Det kan jo være at den er syret til og har tillært sig at rideturen stoppen når den taber rytteren - det kan dog også være fysiske skavanker desværre. Jeg har engang redet på den skønneste hoppe - lidt samme historie - det gik fint da jeg startede den op (havde lidt samme forhistorie som ovenstående) - pludselig begyndte den at opføre sig som blev den bidt i r.. af en løve. Det viste sig at den havde kissing spine avs. Er så taknemmelig på hoppens vegne at ejer fik den undersøgt så den ikke skulle endnu et forløb igennem med en ny rytter der prøvede at starte den op.
Nu kan det jo så også bare være at den har, hørt noget, opfanget en bevægelse et sted bag barierren, som I ikke kan høre/se. Hesten er jo et flugtdyr, som løber, eventuelt bukker når den bliver bange - måske en mus bag barierren. At den pludselig får så ondt at den føler trang til at "løbe løbsk og kaste af" i skridt uden nogen form for krav er måske at overgøre det lidt. Hesten skal have tillid og selv heste som har god tillid til deres rytter kan hvis de bliver forskrækket, løbe frem i et par skridt og eventuelt bukke, det er jo et levende dyr. Så hun må bare øve med den, og så ikke mindst mentalt øve sig på at tænke positive tanker - for hvis din veninde tænker - måske løber den og bukker igen - tja så mærker den det straks og så sker det.
Med den adfærd der beskrives er jeg tilbøjelig til at hesten fejler noget fysisk fx. kissing spine eller noget andet. Få den underssøgt af en dyrlæge inden nogen kommer alvorligt til skade!!!
Mange tak for gode råd og ord. Hesten er undersøgt af dyrlæge og kiropraktor, og den fejler ifølge dem intet ... meget mystisk. Min veninde har haft samme tanker omkring kissing spine, dårlige forben og andet. Hun går i tænkeboks mht. ridning af hesten.
hvor meget foldtid har hun? Og mt fysiske skavanker - har den været i røntgen? for ellers kan du ikke udelukke KS - den kan også have det modsatte - altså sammen voksninger på undersiden af hvivlerne. hvordan med tænder? - evt løse eller skjulte ulvetænder?
Hjælp mig! Jeg rider en utroligt frisk hoppe som er en mix af Araber og Trakehner. Vi springer og er særligt glad for jagter. Desværre er hun til tider (særligt i naturen) menget svært at holde. Pt rider vi med 2 delt pelham med 2 tøjler på, men hun er begyndt at hænge sig på bidet og sjælne gang i mellem bider hun sig fast på det og vil værken dreje eller bremse. Jeg er ikke tilhænger af at ride med for stærke bid og vil derfor helst have hende på så blødt et bid som muligt men hvilket skal jeg vælge? Hvilke afaringer her I og hvad vil I andbefale mig? Jeg har en rolig hånd og rider med fortøj med martingal på. Jeg har på andre heste redet med 3 ringsbid med stor succes men jeg vil også gerne kunne samle tøjlerne op uden at give hende forkerte sinaler som et 3 rings bid godt kan gøre. Min hest har fint sug på bidet så det ikke nødvændigt med alle mulige ringe på selve bidet for at fremme dette. Hjælp mig- jeg vil være dig evigt taknemelig  MVH Nynne
Hvis du har svært ved at holde hesten på en pelham, som er et stangbid. Så vil jeg forslå dig at træne hesten i at den skal stoppe og dreje når du beder den om det. Dvs træning 
Pelham er ikke nødvendigvis et stangbid, det findes både som 2-og 3 delt også. Nynne hvor stram har du kæden på pelhambiddet? Hvis den er meget løs mister biddet jo sin egentlige funktion, jeg er heller ikke tilhænger af hårde bid, men det er heller ikke fedt at sidde på en hest, man ikke kan stoppe.
Tak for jeres svar:-) Lene jeg rider med et todelt pelham og kæden sidder til. Jeg har i dag pøvet et tyndt treringsbid med to tøjler på og det gik hun godt på. Nu prøver vi det af det næste stykke tid også ser vi hvad der sker  Nynne
Måske det forkerte sted, men jeg prøver om der er en, der kan hjælpe mig: Jeg underviser en 10-årig pige med ADHD. Hun har lige fået en fjordhest på ca 145 cm. En dejlg rolig hest.  Hun sidder på hesten på samme måde som hun sidder på sin cykel med støttehjul. Hun skyder hoften til venstre og læner sig til højre. Hun har af samme grund aldrig lært at cykle. Hun har gået til ridning på et trækkehold. Der har hun lært at læne sig tilbage, når hesten skal gå frem, men et har resulteret i, at hun sidder næsten helt nede på sin lænd med rund ryg.  Hun er længe om at lære nyt, til gengæld er det næsten umulig at afkode igen. Hvordan får jeg hende rettet op, så hun kan lære at sidde rigtigt?
og mange gentagelser, jeg er også skæv, og mærker derfor efter hvert andet øjeblik: Har jeg lige meget vægt i begge stigbøjler? Sidder jeg med lige meget vægt på begge sædeben? Jeg ved ikke om pigen vil kunne mærke efter dette, men det er et forsøg værd. Hvis hesten er vant til at blive redet med sædet, så lav en zigzag øvelse op ad midterlinien. pigen skal slippe tøjlen og kun med vægten på sædebenet og ved at træde ned i stigbøljen, flytte hesten fra højre til venstre. Det er en succes hvis bare hesten åbner skulderen udad, bare pigen selv kan mærke det, at det er hendes vægt der flytter hesten. God arbejdslyst!
Men det kan hun slet ikke forstå endnu. Måske om et par måneder, men endnu er det en kamp at få hende til at træde ned i bøjerne.
skævheder som disse bør rettes manuelt inden de sætter sig i pigen for altid. Carsten nøddeskou i sorø arbejder med hjernen og finder den vej de muskler der er sat ud af spil og fjerner derved årsagen til skævheden. Det kan jo godt være pigen rent fysisk ikke er i stand til at rette sig, hvis der er noget der sidder lidt skævt. Jeg tror, der skal en osteopat eller en som Carsten til. (hilsen en der selv har siddet skævt engang)
Hvordan går det når hun rider uden sadel? 
Jeg har ikke lagt mærke til, at hun er skæv i det daglige. Det er kun når hun sidder på cykel og hest. Hun har ikke prøvet at sidde uden sadel. Det prøver vi næste gang. Hun sidder lidt uden bøjler hver gang hun rider.  Det er ikke let at få hende til at prøve noget nyt, så der skal lokkes hver gang.  Hun har efterhånden lært, at hun ikke har noget valg, hun skal gøre som jeg siger. Men hun skal heller ikke være skrækslagen. Så det er lidt af en balance.
Jeg var heller ikke synligt skæv, men hesten havde svært ved eks galop anspring til den ene side. det forsvandt da jeg blev rettet, samtidig med at alle mulige andre ting blev ret let for mig (uden træning). Jeg har arbejdet med billeddiagnostik og at træne på skævheder giver forkert slid i sidste ende, så jeg vil stadig anbefale en fagperson til lige at tjekke pigen igennem. Hvis der ikke er noget, er alt jo fint   Men det lyder altså til hun har nogle blokader. Man kan jo sikkert godt træne noget af den synlige skævhed, som i ser når hun sidder på cykel eller hest lidt væk, men den forsvinder ikke fra pigens krop(det gør det sikkert mere behageligt for jer at se på, men årsagen er der jo stadig). At træne på et skævt fundament er som at bygge et hus på et skævt fundament. Om huset begynder at vælte efter 1 dag eller 40 år er svært at sige. Pigens hjerne placere hende jo på den måde i ser af en årsag. En som carsten eller en osteopat (endelig ikke en alm kiropraktor) vil jo kune sige om det blot er træning, eller om pigen lige skal have lidt hjælp.
Pigen er motorisk svag, men hun følges tæt af Viborg børneafdeling, så jeg håber da, det var opdaget, hvis der er en skævhed.Men jeg vil nævne det for hendes forældre.
Det har du ret i  Vi brugte lejligheden til at snakke om, hvad man gør, hvis man er inde på banen og kan mærke man ikke har lyst til at springe over et spring (som hun havde det efter deres landing i dobbeltspringet). At så er det helt ok at "give op" og tage et andet spring på banen som man har lyst til, i stedet for at få de 3 stop. Så lidt læring kom der ud af det 
Hesten går om vinteren på fold fra morgen til eftermiddag sammen med 5 andre heste, og de fodres med hø/halm på folden. Den har ikke været i røntgen ... så det bør da overvejes af ejer. Har i går fået at vide, at den er "sødere" om sommeren, når den går på døgnfold. Den laver sådan nogle buk, hvor den først krummer sig sammen og skyder ryg, og så slår den op med enden, så den næsten står lodret - man har jo ikke en chance for at blive siddende. Men veninden er gået i tænkeboks mht. at fortsætte med at have part på den - hun vil ikke risikere liv og lemmer. Ejer er meget forstående, og kan godt forstå at hun er utryg. Ejer har jo samme problemer, når hun en sjælden gang rider den (den har mest gået som avlshoppe). Men tak for gode råd allesammen. I hører nærmere.
Der er ikke mange heste der kan løbe på deres fold for tiden. Havde engang en hest der stor et sted hvor de var på fold 4-6 timer dagligt, men enten var det i 50 cm. mudder eller også var der 50 cm. høje knolde på marken. enten eller så stod min hest bare stille de timer den var på fold. Som månederne gik blev den mere og mere vild, og begyndte at bukke og lave ballade. Det var ellers verdens sødeste hest og min 3 årige kunne normalt ride rundt på den uden problemer. Den kom sidst i januar et andet sted hen, hvor de havde en fold uden mudder og der var ikke frost på det tidspunkt. Da hesten kom på denne fold lavede den ikke andet end at bukke i næsten en halv time. Så var det ovre og den var tilbage ved at være verdens sødeste hest. Så opsparet energi på denne tid af året, er bestemt ikke noget nyt  Måske den skulle longeres lidt eller have lov at løbe frit i ridehallen engang imellem?
Tak til alle for gode råd osv. Hesten laver lidt bukkespring i longen, men ikke noget vildt i stil med det hun gør med rytter på. Mon ikke hun har ondt eller bare krudt i bagdelen? Hesten bliver longeret inden ridning, men det er ikke garanti for at den ikke flipper ud i ridehuset under rytter ... Min veninde har sagt parten op, og ejer var meget forstående, for den har jo "altid" gjort sådan. Vh Jane
Når man får sådan et ubehageligt og farligt problem, må man prøve at finde årsagen. Man kan prøve sig frem, og også tænke godt igennem, hvornår situationen opstår. Når hesten ikke gør det i longen, så lyder det som om, det er rytteren, der er problemet. Det kan være, at man er for hård i hånden, giver signaler, der er modstridende eller lignende. En meget almnindelig årsag til en såden adfærd er sadlen. Sadler der ikke passer er et kæmpe problem. Så få tjekket sadlen (eller sadeltypen). Jeg har selv, pga. omfattende sadelproblemer, valgt at gå over til bomløse sadler, som den eneste løsning, hesten vil acceptere. Det er altid vigtigt at se efter forvarsler, når hesen gør sådan noget. Kan rytteren på nogen som helst måde forudse, at hesten vil springe om lidt? For så skal hun reagere på det tidspunkt ved på en eller anden måde at få afbrudt adfærden, eller ved at springe af! Årsagen skal stadig findes, men forvarslerne kan gøre, at hun ikke bliver smidt af. Jeg synes, det er alvorligt, når hesten gør sådan, og det er helt sikkert, at den ikke gør det uden grund.
Det lydder precis som min hoppe. Hende har jeg redet seks år nu og hun har gjort det altid (har selv tilredet hende). Ved min er det meget forskælligt hvormeget og hvornår hun gør det, det kan være flere hange på en lektion og der kan gå en månde imellem hvert "anfald". Det kommer helt ud af det blå uden skyggen af forvarsel og helt uden grund (jeg har ivertfald ikke fundet den inu). Hun er undersøgt i hoved og r#v, diværse udredninger og forsøg, udstyr m.m. men uden at finde det mindste. Dyrlægerne siger hun må være den mest undersøgte hest i DK. Jeg har lært at leve med det og hænge fast og så er der ikke andre der får lov at ride hende, det vil være for farligt. Mit problem er bare at jeg ikke kan have hende mere, hvad gør man så? Kan man sælge sådan en? Slagte den? (når nej avler har udtaget hende fra konsum   hmm?) Ikke rigtig nogen løsning, bare ligt frustration fra mig. Glade tanker Ditte
Jeg har haft en hest der gjorde det samme. Det viste sig at den havde en kronisk gaffelbåndsskade. Efter operation og genoptræning gik hun uden problemer en periode, men lavede så numrer igen og her viste det sig at sadlen ikke passede længere. I mit tilfælde er jeg helt sikker på at det udelukkende skyldes smerter at hesten gjorde det!! Altså hendes måde at sige fra på.
Der er jo en eller anden grund, når heste gør sådan. Hvis der ikke er en (synlig/hørbar) ydre grund, så må der jo være en indre - altså en grund hos hesten. Man kan gætte meget, men som regel gør hesten sådan noget pga. smerter eller fordi ridningen eller udstyret generer dem. Indre grunde kan også være dårligere oplevelser fra tidligere, som hesten husker. Derfor er det ikke en optimal løsning bare at lære at holde sig fast. Jeg synes ikke, man bør sælge sådan en hest. Kan man ikke længere selv beholde den, bør den aflives. Hvis der sker noget alvorligt med næste ejer, kan det være svært at leve med. Jeg vil gerne lige tilføje, til den hest, tråden handler om, at når hesten går noget specifikt vildt under rytter, og kun under rytter, så handler det garanteret ikke om overskudsenergi. Hvis det var overskudsenergi, så ville hesten springe uanset, om der var rytter på eller ej.
kender en hest der også bukkede pludselig og voldsomt, den havde aktivt spat i bagbenene, og da det var en fuldblod der ikke trives med boksro blev den aflivet.
Jeg har haft en hest der gjorde præcis det samme og pludselig eksploderede under rytter. Efter flere år hvor det var sket tre gange viste det sig hesten havde pådraget sig en rygskade inden den kom til mig. Men den skade havde været rigtig svær at finde og hesten havde været igennem et utal af behandlere og dyrlæger. Hesten endte med at blive aflivet. Jeg tror ikke heste reagerer på den måde og så voldsomt uden den har ondt et sted. Hvis dyrlæge og andre behandlere ikke kan finde et problem så har de bare ikke ledt grundigt nok eller det rigtige sted.
Du må da meget gerne lige opdatere når i har prøvet uden sadel.   Mine tanker:  Da jeg hjalp til med at undervise nogle fra børnepsykiatrisk afdeling i risskov, lærte jeg at dele alt op i helt små bidder - netop for at holde dem trygge og undgå en "blokering" og for at undgå at de lærer noget forkert.  Først stå helt stille og hjælpe med at få den helt rigtige opstilling. Så fremad til opstillingen ryger igen. Stop helt op igen. Ret opstillingen. Frem igen. Osv. Dette bliver alt for hurtigt kedeligt for et barn, så det skal selvfølgelig ikke være det eneste man øver, men man kan krydre det med balance øvelser, bomme, ringridning, slalom, ja kun fantasien sætter grænser.  Og en bar hesteryg giver rigtigt meget varme og en anden følelse af nærvær med hesten hvilket også kan være rigtigt godt for koncentrationen - samtidig med at det selvfølgelig kræver at man sidder nogenlunde lige for ikke at skvatte af   Lige præcis mht. at træde ned i bøjlerne så har jeg god erfaring med at sige til rytteren at h*n skal forestille sig to lodder der hænger i fødderne - for man skal jo netop ikke strække sig (så har man for lange bøjler) men derimod hvile og finde støtte i bøjlerne.  Og forresten, når jeg skriver balanceøvelser så mener jeg ikke som sådan at man skal be barnet om at f.eks. tage venstre hånd på højre knæ, men derimod starte med at be barnet om at tage venstre hånd på højre lår - eller måske bare højre hånd - igen dele det op i små små bidder og aldrig bede om mere end man er 100% sikker på barnet kan klare, samtidig med at man gerne skal kunne bede om mere og mere.  Som du selv siger: Det er noget af en balance 
Det er lige sådan noget jeg efterlyser. Det skal prøves i morgen. Regnen forhindrede ridning i dag. Jeg skal nok melde tilbage.
Nu har vi prøvet nogle dage uden sadel. Det går forbavsende godt også i trav. Hun er mærkelig nok ikke bange. Hun rider selv i skidt, men er i snor når hun traver. Men det ser forfærdeligt ud. Hun læner sig tilbage og strækker benene frem. Jeg har haft hende til at sidde med bøjede knæ, næsten som om hun sad på knæene, men nede på hesten. Så er hun nødt til at rette sig op, men så snart hun får benene ned, er det galt igen. Det er godt hun ikke er større for hesten prøver at kompensere for at hun hænger til højre. Hun rider ½ time uden sadel mellem kegler, over bomme og en masse volter. Hun er ofte ved at glide af på venstre volte, men jeg kan ikke få hende til at forstå sammenhængen med at hun sidder skævt. Derefter trækker hun selv rundt med hesten og forklarer ham hvordan han skal klare keglerne. Det er heldigvis en klog hest, han kommer altid udenom keglerne, uanset hvor skævt han bliver styret. Til sidst får hun sadel på og træner letridnng - uden held. Hvordan lærer man et barn det???
Helt enig... Små balanceøvelser, f.eks udvendige hånd ned langs siden osv som foreslået - og måske i en longe, så hun er tryg ved at en anden holder hesten, og hun ikke skal styre. Ryggen kan måske rettes ved at hun strækker armen op langs øret, men det kræver måske lidt mere balance først...