Hej, jeg har en 4årig Irish Cob, som er under tilridning.. Under ridning(lige nu mest skridt) slæber hun stort set ikke sine ben, mest bagben.. men når vi trækker ture, som vi gør meget, der slæber hun ofte sine bagben, især når hun kigger væk.. det skifter lidt hvilket bagben det er.. hun løfter benene godt, men det er så snart hun sætter det ned i jorden, så slæber hun det fremad..(skraber det nærmest hen mod jorden), hvordan får jeg trænet det væk, på den bedste måde? 
Undervisning ville være mit forslag
Hej Ligesom en anden siger, er undervisning nok en god ting. Men løsspringning kan også være en mulighed eller hvis du prøver at først at lave et kryds og prøv så og rid derhen hvor du prøver at stille dig i let sæde hele vejen hen til krydset og lade tøjlen være lidt løs så du ikke sidder på den og driver og hvor du ikke har fat i den, hvis den reagere possitivt på det efter nogle forsøg kunne det jo tyde på du måske gør for meget, med sæde og tøjle og måske skulle tænke på at ride den lidt mere på hestens præmisser. tjek evt. denne rytter bemærk sæde og hånden, hesten for lov at galoppere selv.
Det er også dig der skal lære at ride hesten efter afstanden, ikke så meget ham. Det kræver bare masser af øvelse, og undervisning er et must hvis du gerne vil lære det.
Du kan øve dit eget øjemål ved at lægge nogle bomme på banen og så prøve at tælle fx 3, 2, 1, hop, når du tror der er tre galopspring tilbage til springet. De første gange rammer du måske helt forkert, men efterhånden lærer du forhåbentlig at vurdere rigtigt. Man kan også lægge to bomme med 4 - 5 galopspring i mellem og så øve dig på nogle gange at ride med fire galopspring, andre gange med fem - og selvfølgelig skal du have besluttet dig for hvad du vil inden du rider til bommene. Bommene på jorden slider ikke så meget på hestens fysik, så man kan tillade sig at træne det næsten hver dag, hvor man nok ikke bør springe rigtige spring hver dag.
Hej Er der nogle der bruger klokker på alle 4 ben? jeg er kommet til at tænke på det, jeg har selv brugt dem til forben en kort periode.
Ja det gør jeg
Lige pt gør jeg til min 4års hingst da han har fået bagsko på .. Tidligere gjorde jeg til der tog sine sko af hele tiden ..
på den ene jeg rider. 4 sko og 4 klokker på for han ikke smider hans sko, han har også 4 klokker på på fold dog kommer de af når han er inde
Hejsa! Jeg er den lykkelige ejer af 2 shetlændere - Casper og Cille. De blev begge tilkørt sidste år og Cille kører godt nu. Desværre kan jeg ikke bruge det samme seletøj til dem begge, og har pt ikke råd til at købe et ekstra. Derfor ville jeg gerne have lidt hjælp til nogle øvelser jeg kan lave med Casper, så han også bliver brugt. Han er glad for at trække en tur med ungerne på ryggen, men jeg mangler lidt andet jeg kan lave med ham så han også bruger hovedet lidt. Han er god i hovedet og nærmest med på det hele. Nye ting skræmmer ham ikke. Nogen gode ideer? Hilsen Anja
Klikkertræning er rigtig sjovt, især med de små ponyer. Pt. træner jeg selv en lille shetter, og den synes det er smadder sjovt. Du kan læse om det på forskellige sider her på nettet, og der er også en bog "Klikkertræning af heste" De fleste heste synes det er rigtig sjovt 
Jamen du kan jo lave stort set det samme som med en stor hest. Jeg træner flere gange om ugen med vores lille knab hingst, her er et udpluk af hvad vi træner: - kører for vogn - træner i lange liner (jeg går bag ham), både terræn og dressur program på banen - tricks med klikker - aggility - svømning 1 gang om ugen - trafik og andre farlige ting, som plastik, køer, traktor, lastbil osv. - alm. longering - bomme - løsspringning - At blive fremvist korrekt + opstilles korrekt Håber du kan bruge noget af det til noget 
Jamen, jeg vil da prøve lidt af det. Kørsel for vogn ville faktisk være det bedste, men som sagt kan jeg ikke passe seletøjet godt nok til til ham også. Jeg har aldrig haft en stor hest, kun de små, så jeg har ikke en hulens masse erfaring at trække på. Trafiktræningen er på plads. Om det så er en ambulance med udrykning er han ligeglad - det er nu dejligt  . Agility lyder faktisk interessant. Gad vide om man kan konstruere en bane som både knægtens kaniner og krikken kan bruge?   J/K / Anja
Jeg hjælper pt også en ejer med hendes mini shetter. Hun er tilkørt samt tilredet og der kommer en lille pige og rider hende to gange om ugen. Men dage hvor jeg ikke gider køre og for at lave lidt andet laver vi: Løsspringning (hun kan hoppe sygt højt den lille fis) Klikkertræning (kys, smile osv) Tricks (Spanske skridt, lægge sig ned osv) Longering (alm longering) Line-træning: (i lange liner, hvor vi fx køre ind og ud mellem kegler osv) Lange liner: (hvor jeg som i longen - arbejder hende i fri-dressur, dvs versader, traversader osv) Super hyggeligt.
Hej alle, jeg har været så heldig, at få denne her smukke fuldblods hoppe, her i sidste uge.. Allerede efter, dag 1 begyndte hun at komme hen til mig på folden, og følge pænt efter mig. jeg har valgt at få en part på hende, da jeg gerne vil have bare en fridag om ugen, og jeg så selv har hende alle andre dage.. Da parten så red hende, første gang, var jeg med, self. Og da hun så slap tøjlerne, i den anden ende af et meget stort ridehus, kom, hun luntende over til mig, hvor jeg tænkte det må da bare være en tilfælde.. Igår, fandt jeg så ud af at hun følger mig, for hvert et skridt, uden torv, kun med grime. Og gik derefter over et lidt mere lukkede sted, og trænede det.. Da vi kom derover, slap jeg hende løs, og hun luntede med mig, rundt, stort set hele tiden.. Jeg prøvede og gå ned i den anden ende, uden hende, og da hun opdagede det, kom hun travende ned til mig, og stillede sig lige foran mig, derefter prøvede jeg så at gå, hvor hun fulgte, efter mig, stadig uden torv, og stoppede når jeg gjorde det, ventede når jeg gjorder det, og gik når jeg gjorder det.. Få mig, er det et tegn på tillid, da jeg ingen godbidder havde, og har aldrig ''lokket'' hende.. Men det kunne være sjovt at høre jeres meninger?  OBS. Gider ikke at folk prøver, at ''belærer'' mig, da alle har forskellige holdninger!
Jamen hvorfa skalmdu 'belæres'? Det lyd som om I er faldet i hak med hinanden fra starten og det er da bare dejligt  Så stort tillyke med hesten og med at I er kommet så godt igang 
Jeg tænker helt klart, at hun synes du er rar at være sammen med   Dejlig dejlig følelse 
Tillykke med hende. Vil tro at det er noget hun har med fra sidste ejer. Hvis hun har været vant til at følge efter sin ejer det tidligere sted, er det jo en vane og derfor gør hun det også hos dig. Har selv lige fået en ny hest hjem og den gør det samme. Når jeg kommer ud på folden vrinsker den og kommer løbende hen til mig og følger mig rundt på folden - og det gjorde den også i sti tidligere hjem ved jeg. Har en hest fået en god grundlæggende tillid til mennesker og opfatter dem som ledere, er det en meget naturlig adfærd.
Jeg har en vallak, der har gået på sidepull i snart 3 år nu. Af den årsag han dengang simpelthen ikke trivedes på biddet. Jeg er ikke bidfantatiker og har jeg bestemt ikke noget imod at ride med bid, jeg har bare ikke kunne finde noget han har trivedes på. Han er en stor dansk varmblods vallak med et almindelig størrelse hoved og bruger 13,5 cm i bid. Grunden til jeg siger han ikke trives er fordi han laver ekstremt store mængder konflikt adfærd på biddet. Jeg ved ikke, hvad det skyldes, men jeg ved at det er fordi, der er noget der ikke er som det skal være - og typisk er det, når han stresser op, jeg ser det. Jeg har prøvet: - Et almindelig todelt - Et sweet iron todel - Et almindelig tredelt - Et fullcheck Jeg er i tvivl om hvad jeg så skal prøve. Jeg er klar over, at jeg kan købe mig fattig i bid indtil jeg finder det, der passer til os. Men jeg har faktisk et ønske om at prøve at komme ud at starte noget dressur - og det kræver desværre at hesten har bid i munden af en eller anden årsag - for man må nemlig godt starte fx. Team Cup Dressur med et sidepull ved jeg fra det reglement. Jeg søger på ingen måder et hårdt bid. Det skal være så blidt som overhovedet muligt, da han er super pres følsom - og jeg ikke vil have særlig hårdt fat i ham. Jeg har dog ingen ide om hvad jeg skal vælge. Den form for konfliktadfærd han ligesom laver er at han 'krænger kæberne fra hinanden og trækker tungen helt op i ganen som han viser, at der ligesom er alt for lidt plads til at have tungen på. Så jeg er ldit ude i at jeg måske skal have et Myler? Men jeg er faktisk helt blank, for jeg ved ikke ret meget om bid.
Altså hvis du har pengene til det, så tror jeg det kan betale sig at få Christina fra   ud at kigge på din hests mund og se hvad der kunne være aktuelt af bid til den, når nu den er så svær. Jeg mener også hun har en masse forskellige bid, som du så kan afprøve - sandsynligvis mens hun er der 
....jeg har en hoppe der også siger til hvis biddet ikke passer hende. Hun går nu med et 16 mm tredelt bid med plade i midten, hun bliver tvær hvis det er med kugle i midten...ja mere skal der ikke til  Har prøvet todelte, tredelte muffebid, D-ringsbid uden positiv respons.
Jeg synes altså at putte et kimblewick eller noget tilsvarende i munden på en super følsom hest er synd. Noget helt andet er jeg slet ikke synes jeg er dygtig nok til at håndtere blank kandar og kimblewick bid. Så dette vil jeg under ingen omstændigheder byde ham... det vil være en faliterklæring af et samarbejde der fungerer til 13 pt. Jeg synes forslaget om at spendere lidt og få Christina fra Hestemund.DK ud som jeg selv har overvejet et halvt års tid efterhånden er noget af det mest konstruktive. Specielt fordi han er svær at finde noget til der passer - og jeg ligger gerne et udelt i munden på ham - det skal bare ikke være skarpt/have vægtsstangseffekt før vi begge er klar.
inde på epona tv har jeg lige set en meget grundig gennemgang af hvordan man finder ud af om bidet passer. det er svært at genfortælle lige så godt som hende. men hendes basis trick var altså at lægge et alm bid i munden , stikker tommeltotterne ind i hver side og føle og mærke om bidet hviler på tungen, om der er plads til det: mærker om der er god plads til tommeltotterne på oversiden og undersiden af bidet . tjek hvordan bidet støder på "kanterne" der danner "skålen" for tungen om bidet støder på der. hvis de kanter er skarpe, er hesten meget mere følsom end hvis de var rundede, og det kan for nogle heste resultere i at man altså ikke kan have bid i . slimhinderne på de kanter er meget svage, så ved forkert pres kan det danne knogleforandringer. så mål på et standard bid inden du lægger det i . tykkelse og længde. og peg dig ud fra forholdende i munden om det skal være smallere, bredere, tykkere, eller tyndere. 
Der er opdateringer på bloggen her: Der er bl.a. skrevet om OL, svømmetræning af heste, urter og tilskud og meget mere.  Derudover er der Tv program for OL  Læs mere om OL på bloggen og gå på opdagelse.
Schenkelvigningen bruger jeg ikke, så den kan jeg ikke svare på. Men med hensyn til versade, traversade og renvers, og hvilket sædeben man skal sidde på, så gælder det, at man skal sidde på det indvendige sædeben, forstået på den måde, at du sidder på det sædeben hesten er stillet/og eller bøjet til  Mht. at komme flydende ind i renvers, så fungerer det fint for mig at skrifte fra versaden, men også fra traversaden. Dog er der mere der skal "laves om" når du kommer fra en traversade, hvis du forstår hvad jeg mener - så måske du vil føle det mere flydende hvis du kommer fra versaden og så glider over i renvers  Egentligt er de engelske navne også nemmere, quater in (travers) shoulder in (versade), renvers hedder dog det samme  Jeg ved kke om det var det du ville have svar på, men ummidelbart kunne jeg ikke finde flere spørgsmål? Ud over dem med schenkelvigningen som jeg jo ikke bruger 
billede hedder A kontraversade og B versade. Altså når hesten kigger ud i barrieren, er det kontraversade. Kigger den ind mod midten er det versade 
jeg er stort set ening med de andre to kommentare. I forhold til Schenkelvigningen er hesten "i min bog" stillet væk fra bevægelses retningen og derfor ikke lige udrette i nakken hvis den skal udføres korrekt, ligesom den snilt kan udføres i alle tre gangarter også i gallop, særligt for at løsgøre hesten, den er dog som bekendt, kun brugt i skridt og trav i dressurprogrammerne ved stævne ridning. ved schenkelvigning sidder jeg på begge sæde ben lige over hesten da den skal være ligeudrettet i sin ryg, men jeg "går lidt med i bevægelsesretningen" dvs træder "en my" mere ned den bøjlen modsat den sideførende schenkel. Alle sidebevægelse kan udføres i alle 3 gangarter alt afhænig af hvad man vil træne og hvilke muskler og bevægelser der skal løsgøres eller samles. De fleste sidebevægleser kan efter min mening, med held kombineres og jursteres alt efter hvor i hestens krob eller rytterens for den sags skyld, der er behov for at arbejde igennem,styrke og smidiggøre. Når jeg får undervisning feks. kan berideren finde på at bede om schenkelvignig på en halv diagonal, så omstilling til traversade på resten af diagonalen, en overstillet schenkelvigning af hele langsiden, sik sak schenkelvigning af midten med kun 2-3 skridt til hver side før omstilling, schenkelvigning skråt i gennem i gallop, versade i gallop på cirkelvolte eller skiftevis versade/travers også på cirkelvolte osv osv, alt efter hvad hun vurdere gir mening i forhold til hestens krob og eventuelle spændninger i samme. god fornøjelse med træningen 
Hej alle, derude.. Jeg har lige købt en fuldblodshoppe på 8 år, meget, varm, og meget lærevillig! Jeg overvejer kraftigt, at starte på bidløst ridning, da jeg for alt i verden IKKE vil, påføre min hest smerte!! Er der nogle her, der har efaring, med bidløs ridning, på fuldblod? Hun er en meget meget, følsom hest, og reagere, på det mindste klem.. Ville være rart med nogle bud, og noget viden 
Når i earfarne ryttere her på HN skal tilride egen hest, hvordan plejer i så at forberede både hest OG jer selv på den kommende opgave? Bøger, nettet? Håber i vil dele nogle tricks og forslag 
Jeg har for første gang tilredet en hest. Jeg valgte at købe en unghest der ikke var tilredet fordi jeg netop selv gerne ville være med i denne process. Og selvom jeg hele tiden har været bevidst om, at det ville tage længere tid, så har det indtil videre været fantastisk. Jeg har både læst en masse herinde og i heste træningsbøger, og så har jeg allieret mig med gode undervisere, som har hjulpet mig hele vejen igennem. Generelt har jeg brugt mine hestevenninder rigtig meget og spurgt dem til råds når jeg var i tvivl. Sidst men ikke mindst, så har jeg lyttet til min egne sunde fornuft, som har ført mig rigtig lang vej. Når jeg tænker tilbage på det sidste år med hesten, så har det faktisk været en fantastisk nem opgave og med en masse gode oplevelser. Jeg vil helt sikkert gøre det om en anden gang.
De ting du nævner ER nok nogen af de vigtigeste ting når man er nybegynder på området... Men igen, tak for svar 
hvis du ikke sidder og hiver i tøjlerne hele tiden så er det at ride med bid IKKE noget der påfører din hest smerte.. men man kan ride med flere ting hvis ik man vil ha bid i hestens mund(men husk uanset hvad at få tjekket tænder mindst en gang årligt da tandspidser,forkert tandstilling osv er noget der kan påføre din hest stor smerte uanset om du rider med bid el ej) du kan vælge at ride med
Nu har jeg ikke fuldblod, men jeg har rimelig meget erfaring med bidløs ridning - 3 år. Du vil sagtens kunne ride på en fuldblods uden bid, det handler bare om træning og kommunikation. Men nej, bidet påfører ikke smerte, medmindre du sidder uroligt med hænderne eller flår den i munden - ligeledes med bidløs. Der er som tidligere nævnt forskellige muligheder: Håber det kunne bruges 
Jeg vil sige at, det smerter hesten, men det er jo forskellige meninger.. jeg vil prøve at fordybe mig i noget horsemanship..
Heidi- Purelinexx Er du sød at uddybe? Mener du at ride bidløst smerter hesten? mvh Tine
HMS kan udføres bidløs eller ej. Samt de bidløse løsninger kan være lige så skadelige som et bid i den forkerte hånd.
Helt enig Jeantte+Masca Men at sige at bidløst påfører hesten smerte er vel lige så "dumt" som at sige at biddet påfører hesten smerte  Og naturligvis kan HMS udføres med og uden bid... Men TS - jeg rider selv en SÆRDELES sensitiv pony (og ja, en voksen pige på 31 år kan godt ride pony hehe) som slet ikke fungerer med bid.. Derimod fungerer et soft hackamore suverænt for os - jeg kan tyre hende med meget let kontakt til tøjlen, men har også brugt lang tid (år!!)på at lære at ride hende for sædet+stemmen. Så mit råd vil være - uanset hvilken trense du vælger, så flyt fokus fra munden til sædet. ´Det tager unægteligt lidt længere tid, men det er belønningen værd 
ja at ride med eller uden bid er ikke ensbetydene med at man påfører sin hest smerte.. men nogle heste kan IKKE rides med bid pga forskellige ting..jeg kendte en som oftest red med harckemore på hendes millitaryhest da den på ingen måde var tilfreds med bidet i munden selvom hun red meget godt for sædet uden at hive i munden af den.. så for hende var det kun når det var påkrævet i konkurrencer at bidet kom i.. men hvis ik man rider for sædet og holder balancen i bidet/eller hvad man nu end bruger uden bid så kommer man til at påføre sin hest en form for ubehag..
Altså, jo jeg har stadig den mening at man, påføre sin hest smerte! Jeg vil vende den om at sige, hvordan ville i have det med at få en metalstang i munden, og blive redet med det? Ikke godt. Men vil ihvertfald kaste mig ud i bidløs!
Tror såmen ikke biddet forvolder så meget smerte, som du tror. Ja det er korrekt at det KAN, men det er ikke ensbetydene med at det gør. Hvis jeg fik en metalstang i munden tror jeg såmen jeg ville være ligeglad - hvis det vel at mærke var tilpasset MIG og ikke bare en generalisering, og vel at mærke ikke blev flået i. Men begge dele sørger en ordentlig rytter vel for? Så jeg er ikke bekymret, hvis man er en god rytter, som tænker på hesten. Dog er jeg stadig bidløs på min den nuværende, fordi jeg kan og fordi jeg ikke skal bruge bidets funktioner til noget. Men når jeg får en hest, vil den blive trænet i både bid og bidløs, da jeg gerne vil starte nogle stævner.
Der er vist nogle undersøgelser igang om hvor følsomme heste er på næseryggen, da det mistænkes, at det kan være mere smertefuldt for hesten, at lægge tryk på næseryggen, end at give den bid i munden. Jeg ville også være bange for, at "tingen" gled ned på bruskdelen i næsen, men jeg kender ikke til bidløse indretninger. Jeg kan desværre ikke huske, hvor jeg har læst det..
Jeg forstår godt din tankegang men men men... Du har lige købt den.. Jeg ejer en traver dvs fuldblodshest også,, og det vil være disideret farligt at ride uden bid på ham.. Jeg ville foretrække et blødt bid evt gummibid og så husk at et bid er ikk hårdere end hånden der trækker i den anden ende.. :) på banen ka du måske ride uden men rider du i naturen vil jeg syns det er dybt uforsvarligt idet at den ikk er ligesom nem at stoppe som hvis du har bid..  Men valget er op til dig,, jeg har dårlig erfaring med fuldblodsheste og ingen bid i munden..  Held og lykke..
En hest der er trænet i et godt tryg miljø vil kunne rides og trænes i alle slags bidløse. Dvs en grime, en rebgrime, en sidepull osv. Man kan ikke lettere stoppe en hest fordi den har et bid i munden. Hvis man f.eks tilrider en hest i en grime, vil hesten være lige så let at stoppe og styre, som en anden hest der er tilredet med bid. Der findes nu også undersøgelser der VISER hvor meget smerte og irritation et bid i munden giver. Jeg tror det er en skrøne at et bidløs kan ødelægge en hest, jeg har ihvertfald til gode at se det ske endnu. Derimod har jeg set utallige gange hvordan en hest har fået sår i mundvigene, ødelagt sine tænder, og andre ting, ved brug af bid ( og en for hård rytter) Men hvis man vil ride sin hest uden bid, så skal man sætte sig lidt ind i hestetræning ( pos / neg forstærkning) og måske tænke over hvilken slags bidløs man vil bruge. Vi har flere gange prøvet at give vores rare velredne heste og ponyer forskellige bidløse ( ikke kun hackamore) trenser på, og redet dem helt almindeligt. F.eks til spring undervisning, på ture, eller endda til distancestævner. Det er min erfaring at har man en veltrænet hest, så gør det ikke så meget hvad man styrer den med 
Det er heller ikke fordi vi/jeg siger det ikke kan lade sig gøre - jeg sider selv bidløst på min. Og det går fint. Men dermed ikke sagt, at der ikke kan komme vanskseligheder - både med og uden. For det første har jeg forstået at hesten TS har købt allerede er tilredet, hvilket vil sige, at basissignalerne allerede sidder der. Og er hesten "fejlredet", jamen så kan du godt have vanskeligt ved bare at sætte dig op og ride rundt. Min egen har været fejlredet i nogle år - også med mig som rytter da jeg ikke vidste bedre. Men det gør så også at jeg pt ikke tør galopere i min sidepull - jeg ved ganske enkelt at han ikke stopper. Putter jeg hackamoren på er der ingen problemer. Det er noget der skal arbejdes med - ja. Men ting tager tid. Nej bidløs ridning ødelægger ikke hesten, men tror det der menes med det, når det er blevet sagt er at det måske også er meget "hyggeryttere/ alternative ryttere" - kald det hvad du vil, der smider bidet. Og disse har måske ikke ALTID grundridningen i orden, og er ikke så "seriøse", og glemmer måske at få trænet hestens muskulatur korrekt. Ved ikke om det er svaret, men kunne forestille mig at det i nogle tilfælde kan være svaret... Men rider du fx tur og hesten bliver forskrækket - så uanset hvordan den er trænet har du ikke en chance, hvis hesten er panikket og løbet. Den eneste mulighed du har er altså tøjlen. Men der hjælper hverken sidepull eller grime fx. Men derimod noget lidt "hårdere" som bidet eller hackamore. Jeg siger på ingen måde, at man bare skal flå til eller noget, men nogle gange kommer sikkerheden også i første række. Man vil vel gerne have hesten, en selv og sine medtraffikanter hele hjem..
Der er yderligere et link.. Så kan man jo selv læse det, som man lyster...
Jeanette: Ej, det er altså rigtig hvad du skriver. Hvis hesten ikke er trænet med bid i munden, så er det da logisk at det ikke er lettere at stoppe den med et bid i munden. Hvis jeg puttede bid i munden på min pony i dag, som er bidløs (kørsel) ville hun reagere fuldstændig modsat, og det har jeg set. Det er altså ikke lettere at stoppe en hest med bid! Og så siger du at det ikke er fordi man skal være voldsom eller hive og rykke i biddet, hvis den går amok, men det er det man gør, skriver du?? Så bruger du jo NETOP biddet som en slags "magtandvendelse" - altså fordi du ved, at det har hesten respekt for. Hvis min hest bliver forskrækket, sætter jeg mig i stedet tungt i sadlen, og lader den blive forskrækket, uden at hive og flå i den. Det virker altid. For det andet. Hvad hvis du trækker din hest en tur i skoven med grine, eller på marken eller et helt andet sted. Du putter vel ikke hovedtøj på den hver gang, fordi der er risiko for at den "flipper ud"? Hvis min hest bliver forskrækket når vi går tur, lader jeg hende altid blive det, og forsøger bagefter at berolige. Så for mig er biddet bestemt ikke en sikkerhed. Og så synes jeg altså det er lidt generaliserende at sige, at det for det meste er "hygge" ryttere, der nok ikke får deres hest til at gå korrekt. Ej, det holder ikke, synes jeg. Jeg har set flere seriøse rytter ride bidløst, og også ryttere der har en hest de har fået til at gå korrekt. Hesten kan sagtens bruge sin ryg, uanset optømning. Håber ikke at det lød for negativt - jeg synes bestemt at det er en spændende debat  Nå - nu til trådstarter: Jeg har god erfaring med en sidepull. Den er blid og god, og har fungeret super fint for mig. Min er fra hööks:)
Freja: Synes faktisk din besked var en lille smule negativ - og jeg tror ikke du har læst mit indlæg ordentligt. I så fald har du i hvert fald læst, "hvad du selv ville" for at have en "at se dig sur på".... Rider selv i sidepull - har jeg også skrevet adskillige gange. Og har ikke brugt bid i de sidste 3 år. Jeg træner selv min i dressur, hvilket går super fint. Så.. Jeg synes du lige skal trække vejret engang og så læse mit indlæg igen, for du har tydeligvis misforstået en del af det jeg har skrevet, hvilket jeg er lidt ked af eftersom det udløste sådan en besked fra dig, som jeg egentlig ikke mener jeg fortjener... Men lige for at svare på et par af dine spørgamål: Nej jeg går ikke tur med trensen på ham, jeg går ofte kun med et tov om halsen. Desuden har han som sagt gået uden bid i 3 år, men er begyndt at overveje at finde et godt bid, grundet blandt andet den undersøgelse som nævnes ovenover og en bekendts dyrlæges udtalelse om det. Så jeg har bestilt tid til hestemund.dk, som skal komme og give råd og vejledning om enten bid eller ej.... Og nej jeg siger ikke at man skal flå i tøjlen og bruge bidet som magt, men derfor kan der stadig komme situationer hvor du ingen anden mulighed har end at sætte bremsen i tøjlen, og det er uanset om det er i grime, sidepull eller kandar. Det sker heldigvis yderst sjældent, men jeg har personligt ikke lyst til at sidde på en løbsk hest ude ved en vej, og regne med at den vel stopper på et tidspunkt - det skal den nok. Men spørgsmålet er hvor mange skader der er nået at ske forinden.. Eller evt løbet ind i en bil? :s
Nej, jeg er skam ikke ude på at "se mig sur" på en. Jeg synes bare dine indlæg virker en smule kludrede. Jeg undskylder at mit indlæg virkede negativt, det var ikke min mening. Jeg synes stadig at der er noget der ikke giver mening. Du skriver at det at stoppe med tøjlen kan være en sidste udvej, hvis hesten bliver forskrækket. Ja, det ved jeg godt. Men så siger du at der hjælper en grime eller sidepull ikke. Her er jeg uenig. Såfremt hesten er trænet, redet i grime eller sidepull er det jo det samme som at hesten er trænet med bid. Og det er her jeg så kommer med eksemplet med min egen hest. Såfremt hesten er trænet uden bid, vil jeg ikke mene at det bliver nemmere at stoppe den med bid.
Freja: Hmm så har du ikke forstået det jeg skriver.. For hvis hesten ikke har lært signalerne ordentligt - så er det altså nemmere med bid eller hackamore da det er "hårdere". Dermed ikke sagt at det ikke er sidste udvej - men sikkerheden skal jo også være med.. Hvis vi tager et eksempel som min.. Fik ham som 6-års og han var på daværende tidspunkt kun redet med bid - med tøjlen som stop. Han var min første hest, og har aldrig lært at ride så jeg fortsatte i samme smørre. Tog bidet fra ham 2 år senere, men stoppede fortsat på tøjlen. Sidste år fik jeg en akademisk uderviser, som ville lære os at stoppe for sædet. Og vi har kæmpet og kæmpet - men stadig bruger jeg tøjlen som hjælp i stoppet, for han gør det ikke. Og det var det jeg mente med det indlæg du misforstod. Den hest TS har købt er 8 år, og dermed antager jeg at den allerede er tilredet. Og er det sket "forkert" i forhold til den bidløse ridning skal man tænke sig om inden man "bare" gør noget andet. Grundsignalerne i sædet skal være lige i skabet før du kan regne med den som hjælp.
Jeanette: Nååår... du har ret, så har jeg misforstået dit indlæg - Sorry! Nu forstår jeg hvad du mener.
Freja: Super 
Min anbefaling er, at uanset hvilken optømning man lægger på hesten, så gør man klogt i først at træne stopsignalet fra jorden. Der har været enkelte beretninger her på HN om folk, der havde skiftet til en eller anden form for bidløs, for så at opleve at første gang hesten fik lyst til at gå for stærkt, og de så tog en lidt kraftigere anholdning i tøjlen, resulterede det i at hesten bare løb endnu stærkere. Vi skal huske at hesten ikke er født med at forstå, at den kan slippe for pres eller smerte ved at sænke tempoet - og det gælder uanset om presset/smerten kommer fra et bid i munden eller fra en bidløs optømning, som strammer om næsen. Ved først at introducere optømningen fra jorden kan man hjælpe hesten til at forstå, hvad den skal gøre for at slippe for pres/ubehag og så bliver ridningen meget lettere for både hest og rytter. Og man kan forhåbentlig undgå at hesten bliver panisk og løber stærkere, når den mærker noget, der strammer om næsen. Jeg selv rider med bid, men har intet imod nogen som helst form for bidløs optømning, bare ridningen er følsom og hesten forstår opgaven   - og det gælder selvfølgelig også ridning med bid.
Jeanette: Jeg undskylder! 
Der er mange der sværger til bidløs ridning pga. netop den holdning, som TS beskriver. Men TS, hvad så hvis du er nødt til at trække dobbelt så hårdt i tøjlen på en bidløs, for at få hesten til at stoppe - hvad tror du så at hesten foretrækker? Jeg har set flere springheste, hvor man havde en hackamore på udover det sædvanlige bid, fordi den var mere effektiv at rive fat i, når hesten løb løbsk. Det er ikke specielt videnskabeligt, men for mig siger det bare lidt om, at bidløst ikke nødvendigvis er lig med blidt. Jeg ser en stigende tendens her på HN til, at det er en katastrofe hvis man påfører sin hest et ubehag. Men i min optik, så påfører vi hele tiden hesten et ubehag. Både ved den måde, vi holder hesten i fangeskab på, og ved, at vi forlanger et stykke arbejde af hesten. Det er ikke det samme som, at vi påfører hesten smerte. Men jeg foretrækker altså at gå rundt uden en rygsæk på, fremfor med, for det er nu engang det letteste for mig, og det mest behagelige. Det er ikke det samme som, at det er super træls for mig at få rygsækken på   Jeg ser ridningen og træningen lige sådan. Så derfor er min opgave at påføre hesten mindst muligt ubehag, og ikke mindst at undgå smerte. Derfor vælger jeg de midler, hvormed jeg lettest og blidest kan styre min hest. Hvis hesten f.eks. går ved siden af mig for en løs snor med trense eller kæde på, så foretrækker jeg det, fremfor at skulle hive og slæbe den i grimen. Her må man så vælge det, som man mener er bedst for den pågældende hest. Men der er ingen grund til at tro, at en bidløs optømning er blidere end at ride med bid - det er kun den nødvendige mængde indvirkning i tøjlen, som afgør det.
Bid - bidløs diskusion - ENDELØST! 
På mIn hoppe som var en besværlig rideskole hest før jeg fik hende, trappede jeg ned med biddet, hvis man kan sige det sådan. Jeg lagde en rebgrime sidepull (da den ikke fylder så meget) inde under trensen og biddet. Når jeg red, holdte jeg kun i sidepullen, tøjlerne til biddet lod jeg hænge løst så jeg kunne tage fat i dem hvis jeg skulle få brug for det (jeg fik aldrig brug for bid-tøjlen, og nu rider jeg kun med sidepull 
så har bidet INTET, at gøre med, om man, kan stoppe hesten eller ej.. Sæt dig tungt i sædet, pres med lårende, eller endda, få hesten til at gå i cirkler, indtil den ikke kan gå længere.. Hvis man, bruger bidet, som stopknap, burde man få sit hoved undersøgt, da man ikke skal stoppe hesten, ved hjælp af bidet!! Desuden, er der da, mange bidløse ryttere, der træner SERIØS, dressur, på deres heste, selvom de ikke har bid i! Jeg VED at bidet, på min hest, forvolder, hende, stor chikane, da hun gumler, og skummer, efter et min. HØJST! Og self, kan, man træne, en hest i bidløst, uanset race, det er Horsemanship træning, som kan læres af ALLE!!
er der virkelig ikke nogen her på tråden, som har læst det?????
ej,  Jeg har det problem min sadel glider frem, da min hest intet sadel leje har og gjord lejet ligger for langt fremme( da den er typen der er vommet), har set på en passier gjord samt prestige gjord i læder men har læst en masse om Tanja Lange gjorden!  Hvilke erfaringer har i med disse gjorde??  Hvor kan man købe en Tanja Lange gjord har ikke kunnet finde den på nogen hjemmesider!!  Takker på forhånd man gange for jeres hjælp
Du kan forsøge at kontakte Tanja, mener dog at hun stadig er sygemeldt. Havde samme problem og løste det med en "banan" gjord
Hej har selv samme problem, min næste gjord bliver en   
Enig i at EquiSoft gjorden er top lækker og har selv købt dem pga gjord-kramper hos min Vallak. Købte selv direkte hos importøren pga vareudvalget og gratis fragt 
på din sadel er monteret tilbage ell. midt på sadlen, og hestens gjordleje så oven i købet ligger forskudt frem ift gjordstropperne, vil trækket, uanset hvilken gjord du vælger, hive sadlen frem. Vælger du en buet ell. banan gjord, skærer forkanten af gjorden bare hesten. Jeg har   forsøgt det, så jeg har derfor en ubrugt læder banan-gjord 75 cm uden elastikker fra TIKA til salg, haha. Elastikgjorde holder ikke sadlen på plads, som netop er så vigtigt, når den glider frem, siger min sadelmager-guru. Jeg tog den besværlige tur, og skiftede sadel fra Passier Optimum (øv) til Albion (OK) pga ovenstående, og nu bliver sadlen hvor den skal. Det er det bedste, jeg nogen sinde har gjort, og samlet blev investeringen kun på 2 tkr.  Få fat i en "god" sadelmager, og få chekket sadlen generelt, det kan kun gå for langsomt   ...
Har selv samme problem. Det er blevet meget bedre efter hesten er blevet velmuskleret især foran skuldren og i ryggen  Men ellers kan du gøre følgende ting: - Banangjord (jeg har den fra Horze) - Krydse gjordstropperne når sadlen spændes - Få en sadelmager til at trække den foreste gjordstrop igennem sadelpuden så sadlen ligger mere stabilt - Brug gjord uden elastik Det basic: - Sørg for sadlen er tilpasset og passer hesten selvfølgelig.
hej HNér  jeg rider en hest som er snyder mig lidt dvs. læber let efter andre heste når jeg får undervisning (rideskole hold-> han er en ridskole hest) men når jeg gerne skal lave en parade går han imod biddet? og går fra biddet hvordan får jeg ham til at blive ved mig? når jeg rider cirkelvolte el andre volter så vil han ike rigti give efter hvordan får jeg ham til det...? han går næsten til biddet i alle 3 gangarter hvordan får jeg han til lige at give efter det sidste stykke så han går til biddet? ved ikke om det er til at forstå... håber der er nogle der kan hjælpe
Jeg tror du får detbedste svar ved at spørge din underviser 
selv at give efter 
tak 
jeg ved godt det er et svært emne pga. der er mange forskellige der rider rideskole heste men ville dog aligevel bare høre det kunne jo være at der var nogen der havde et godt tip så tager glædeligt imod alle råd 
Hej alle sammen. Nu jeg læst mange gange,at en frieser skal søge ned med hovdet.Min er en frieser/Shire.Men har arvet bygningen og gangarterne fra frieseren.Men Men Men. Hvordan lære jeg ham det.? Han er 2år så det bliver kun 1gang om ugen max. Håber i forstår hvad jeg mener,da jeg ikke kan huske hvad det hedder  Gerne videoer og billeder af heste der gøre det? Være gang han traver om det er i longse,ved siden af mig eller på marken er hovedet i sky. :S
Gammeldags chambon. Jeg har snydt og brugt en gammeldags chambon til min 3 års unghest. Han havde været i tilridning da jeg købte ham og var blevet redet i ca 3 uger og så ikke så pæn ud i halsen :-/ Så jeg gav ham en måneds voksepause og er så startet op igen for 2-3 uger siden med longearbejde med en gammeldags chambon. Fordelen ved denne chambon er at den ligger pres på nakken, når hesten tager hovedet op, men giver efter med det samme hesten sænker hovedet. Samtidig trækker den ikke næsen ind mod bringen, men hesten har fri mulighed for at ligge næsen hvor den helst vil over lod.  (håber billedet virker - det er nemlig ikke en elastik chambon du skal bruge   ) Men jeg synes dette er et rigtig godt træningsredskab, jeg bruger den sammen med en kapsun og vil mene du sagtens kan bruge den i bare kapsunens ringe, så du ikke skal introducere din 2 års til bidet allerede nu 
Ih mange tak,må heller se hvor jeg kan anskaffe mig sådan en henne  Ja god ide med en kapsun,ville ikke sætte noget fat i bidet i nu. Han får bidet på i kort tid,hvor jeg så har grimen udover. Han har haft bid på 5gange nu.Det er ikke så ofte jeg gøre det. Men hvor kan jeg køre en Champon henne? Og en kapsun? Da jeg longser om i rebgrime eller normal grime nu. Tak for hjælpen  Vis det kan hjælpe ville det jo være kanont 
Jeg har købt min kapsun, hvor man også kan spænde et bid på, hos calevo.de og jo-po og hooks har en chambon ... bemærk dog at du skal have den dyre model hos jo-po for at få remmen med, der går fra mellem forbenene og op til snoren 
Tak skal du have  Altså denne her :
Ja det er den 
Før du begynder med "hjælpemidler" ville jeg varmt anbefale dig Eponatv.dk. Der er rigtig mange gode videoer om hvordan du får hesten ned i longe, uden pres og unøvendige hjælpemidler. Din skal i det hele taget først træne den muskel op der holder ryggen og kan gå i den bæring der ønskes. Og det gør en chambong slet ikke...Den sætte hesten til at kæmpe lidt mod en punkt der er meget svært for den lige at bære sig selv. Det er skide svært for for en unghest at gå i den ønskede bæring og det kræver meget "før" træning for den kan noglenlunde holde sig i den holdning... Sys du skal overveje det istedet for at gribe til hjælpemidler...=) Jeg har en 4-års der først nu gennem ligudretning og let bøjning samt almindelig let ridning er begyndt at kunne holde sig bare lidt i sin bæring. Ellers ville jeg anbefale dig at læse lidt om hestens biomekanik hvor der står mere om de muskler der skal bære ryggen på hesten.
den gammeldags chambon er faktisk udemærket, hvis hesten render med hovedet i vejret, fordi den ikke får hesten til at spænde imod eller tage næsen bagud.
Hm ... når den kun er 2 år..... Jeg tænker på om du ikke kunne trække ham på ture, op og ned ad bakker er godt for ryg og bagdel. Skridt og trav over bomme får dem også til at se ned og tænke over benene. Når den ikke er ældre ville jeg nok hellere forsøge andre træningsmetoder før jeg ville bruge chambon el.lign. Men jeg har så ikke prøvet at stå med en undhest, så det er bare forslag herfra 
En tung karbinhage er mit nøgleord. Min tager hovedet ned, hvis han mærker bare en lille smule pres når han har hovedet oppe, tager han det automatisk ned. Han er blevet rigtig dygtig, og han gør det næsten også i galop nu.
Jeg har ikke den store erfaring i ungheste, da det er den første jeg har lige nu, men vil dog alligevel dele mine observationer med jer. Hun er 4 år i marts og har været redet on and off et års tid. Det samme gælder longering, som også har været trænet i et års tid, dog med pauser pga skævheder osv. Hun har fortsat svært ved at slippe hovedet 100% i longen - jeg får som regel nogle fine runder når hun er ved at være træt, men ellers har hun også hovedet oppe. Hun er dog kommet rigtig godt med i skridten nu, og kan træde super fint og afslappet igennem med sænket hoved både i longe og i ridning. Så min filosofi er altså at det tager tid at opbygge de muskler - jeg synes heller ikke en gammel dags chambon er så kritisk at bruge, men samtidig vil jeg vove den påstand at muskelopbygning bare tager tid, og så længe de ikke har muskler til at få ryggen op, så kan man heller ikke "tvinge" dem til det med hjælpetøjler.
Hej Nogle der har nogle fif til at få lavet muskler over ryggen/bagpart på sin hest så den ser ud af noget til kåring/dyrskue m.v. jeg tænker på en hest der er ridehest ikke en 3 års.
Alfa omega for at bygge muskler på en hest ung om gammel, mener jeg er at hesten er løsgjort. At hesten er smidig i sin overlinje, og er løsgjort så den kan svinge med i sine muskler og ingen spændinger har. Det er så ingen hemmelighed at jo mere uddannet hesten er og jo bedre fysisk form den er i, jo flere "værktøjer" har man at gøre med. Fælles for det hele er dog at man skal væbne sig med tålmodighed. Det tager tid at bygge de rigtige muskler på en hest, men det er absolut tiden værd  Jeg ville først og fremmest starte med at ride mange overgange, sørge for at hesten har næsen foran lod og går med nakken i niveau med resten af overlinjen, ride mange tempovekslinger. For at øhe intensiteten kan man lave overgangene kortere: f.eks.: galop - 2-3 travtrin - galop igen... Dette kræver at hesten er løsgjort, inde under hjælperne og samtidig styrker det rigtig godt. Som tidligere nævnt er versader og sidebevægelser i det hele taget også rigtig godt arbejde - såfremt hesten har styrken til at bære det, og ikke skal kompensere for at udøve øvelserne. I sidebevægelserne gælder det samme: at tempovekslinger og overgange er med til at styrke rigtig godt og samtidig har det også en løsgørende effekt - men igen afhænger det af at hesten kan klare træningsintensiteten  Held og lykke med træningen 
Husk E-vitamin sammen med træningen..... Så går det lidt lettere. Har selv brugt:
Dejlige lange ture i terrænet - op og ned af bakker, det gir nogle super gode og flotte muskler.
Mange professionelle læsspringer hestene fra føl, ikke så tit og ikke så højt men det starter tidligt for at gøre dem spring vante. Man springer vel hesten som den er klar til, min 3 års hopper snilt over 135 cm med lukkede øjne, naturligvis kun en gang eller to på den højde, så det afhænger vel af kapaciteten på hesten, samt hvor let denhar ved det.. løsspringning handler jo om at træne hesten i mod, teknik og balance inden der kommer rytter på... Hvis hesten allerede selv søger over springene når man skal til at indspringe, så er man jo godt med...
Jeg tænker bare kan knogler, muskler, sener og led holder til belastningen allerede som 2års, jeg har selv en 2års, men har fået afvide flere steder fra, at den intet må lave, fordi den "går i stykker" så .. Men I mener så den må godt lave lidt, små løsspring? Hvad med dem der går 1-2års ryttervant (Vant til man sidder på hesten og bliver trukket i skridt) Ville min 2års DV hopper fx. godt kunne holde til der kom en rytter oven på hende, hvis det ikke er mere end det? Har bare hørt så mange der siger man intet må lave med dem før de er 3år.... 
jeg har efterhånden fået at vide rfa flere uafhængige dyrlæger, at det er bedre at gå tidligt i gang med træningen af den unge hest, men så gøre det ved lav intensitet, end at lade dem stå, for derefter at smække sadel på og knokle løs så de kan være klar til championaterne....den skånsomme tidlige træning skulle tilmed give en bedre holdbarhed? anyway, jeg løssprang sørme også min unghest da han var 2, indenfor springhesteavlen er det helt normalt at man begynder tidligt for at vænne hesten til springene og spotte kapacitet. Vi sprang ikke højt, men de var da over de 140 - 150 cm et par gange. Men igen jeg var så heldig at stå i stald med en tidligere landsholdrytter, som nu havde egen avl. De professionelle ryttere/trænere har jo kæmpe erfaring, og de skal jo lave et godt navn til sig selv på baggrund af hestens resultater, så de har selvfølgelig interesse i at se om hesten har talent og har samtidig ingen interesse i at se en ung hest gå i stykker.
Hej allesammen. Jeg er lige begyndt at ride en gammel galophest. Hun er en fuldblods hoppe på 8 år som indtil for 2 år siden var galophest og blev mishandlet. Siden blev hun købt til hvor hun står nu og er ikke blevet redet indtil jeg kom ind i billedet. Jeg har svært ved at trave på hende, for med det samme jeg letter mig fra sadlen springer hun an til galop og jeg kan ikke holde hende da hun tager hovedet op og bare vil afsted. Dette er jo klart - da hun har været vant til dette fra galop-løb. Mit spørgsmål lyder så på: Hvad kan jeg gøre for at jeg kan styre hende i trav og for dens sag skyld også i galop? Skridt går perfekt og der er ingenting der. Venlig Hilsen Marika
hvad er det for en hest du rider på, og hvordan ved du den er blevet mishandlet?
Hej, Masser af tålmodighed og ro, så skal det nok komme. Du skal prøve at indlære hesten nogle nye signaler til erstatning for de gamle, den har lært. Der kan du med fordel bruge longering, hvor du giver bestemte ordrer til overgange mellem gangarterne. Brug dem så fra ryggen bagefter, hvor du giver hjælpen samtidigt. I indlæringsfasen skal du så selvfølgelig helt undgå at bruge de signaler, du IKKE ønsker, at hesten skal reagere på. D.v.s. undgå letridning, hvis hesten tror, du vil galopere hver gang du letter dig. Ligeledes skal det gøres så let for hesten som muligt at gøre f.eks. galoppen stille og rolig, og der kunne longearbejdet jo også gøre en forskel PLUS et nyt signal til galopanspring. Jeg har tidligere mødt galopheste, der er "lavet om" til rideheste, og det kan sagtens lade sig gøre. Et af eksemplerne var en fhv. galophest, der blev en sød og rolig elevhest på kort tid. Så hvis du er meget konsekvent med dine signaler og forholder dig meget roligt og tålmodigt, kan du få en dejlig ridehest ud af det. Få evt. hjælp fra nogen, der har forstand på fuldblod - det ER altså ikke helt det samme som gennemsnitshesten.... God arbejdslyst. MVH Jette
Hej. Bliv siddene i sadlen her i starten ind til hesten bliver mere stabil og lære at der er andre gangarter end galop.  Nu frem går det jo ikke helt om hesten bliver i trav hvis du bliver sidene i sadlen eller hvad.  Du kan også ladevær med at galopere i en lang periode og kun arbejde med traven og stille og roligt begynde at experimentere med let ridning Jeg har selv en paint der er blevet brugt som galop hest, han har lært at hvis trykket i sædet bliver lette betyder det gå frem. Eks hvis man rider letridning øger han tempoet da man jo letter trykket i sadlen og hvis man sætter sig ned tager han farten af og end da korter af til jog. Det samme sker i galop hvis man rejser sig op i bøjlerne eller læner sig frem, begynder han at trykke hårder af og øge tempoet. Dog vil jeg sige min hest har være redet alm western inden han begyndet som galop hest, så han har en anden grund i sig. Men det er tydeligt at galop træningen har ændret hans bevægelses mønster og hvordan hans hjeren funker samtidigt. Som Jette også skriver så er fuldblods heste og heste der har gået løb, altså lidt anderledes skruget sammen i hovede end en alm ride hest. Ting kan godt tage lidt længer og lave om, da det hele er så ind groet i dem. Sari
Tusind tak for de mange gode råd   jeg arbejder i forvejen med long ering inden jeg rider hende, og i longe reagere hun perfekt på min stemme, det gør hun bare SLET ikke i sadlen. Men ja - tålmodighed, tålmodighed, tålmodighed   tak!
været på et fantastisk kursus, men en hest som også ville løbe. Du skal lære din hest, at der er en konsekvens af at løbe. Så når hun løber, så skal du dreje hende ind på en lille volte - du skal LEDE hende rundt med indvendige hånd og ikke TRÆKKE/HIVE i indvendige tøjle. Så snart hesten sænker farten, så løsner du indvendig tøjle og rider lige frem. Så snart hesten løber igen, så gentager du... Hurtigt vil hesten lærer, at fart = konsekvens og passende tempo = "ferie" (dvs. alt pres er væk fra tøjlen). Du skal altid have i mente, at væddeløbsheste er uddannet til at løbe, når de mærker pres i deres mund. Derfor kan du netop ikke stoppe hende ved, at trække i tøjlerne 
Førts, det passer ikke at de bliver uddannet til at løbe når de mærker pres i munden, det giver jo ingen mening. Det er ikke rigtig fordi man kan stoppe en hest ved at klemme med benene når man står droppe, og så ville det jo heller ikke give mening at slippe tøjlerne i opløbet  Og så TS, jeg synes man skal passe på med at sige at heste har været mishandlet, bare fordi de ikke har været behandlet på samme måde som man selv ville gøre, har den direkte været vantøgtet eller tæsket ? Eller er det bare fordi den er mere hys end andre heste ? for det er de nu en gang de her galoppere  Jeg vil sige at du også bare skal have en masse tålmodighed, og så rid en masse i skridt. Skridt træning bliver så ofter undervurderet. Hvis den slapper af i skridt, så skridt. Så begynd at lægge lidt trav ind i korte perioder og stop imens den slapper af   Det plejer jeg selv at gøre med travhestene, når de skal lære at slappe af i trav og galop 
Hejsa. Til et hvis punkt lære vædeløbs heste og "pulle" på bidet. Men der er jo forskel på om de tager bidet og løber eller om de puller på bidet. Når de puller er de stadig under kontrol og styrbar. Jeg ved at jockyerne havde lidt problemer med de quarter/paints der belv meldt til quarter racing i Sverige, fordi de var trænet ved at være redet helt væk fra bidet så bare den mindste kontakt klodsede de næsten bremserne.  Faktisk var min paint den eneste der pullede på bidet når han løb, og derved styrbar for hans jockey. Men det kan godt virke som om de løber stærker når de mærker pres på bidet men det er en kombi af flere ting der har indflydelse på hvordan de løber. Sari
Jeg havde en galophingst for mange år siden, han løb, hvis man tog i tøjlerne, og jo hårdere man tog, jo længere spring tog han. Han havde vundet rigtig meget på banen, men havde ikke afstamningen til at gå i avlen. Han kunne så til gengæld standses ved at man gav ham en mundtlig ordre. Jeg kan ikke mere huske om det var skridt eller stop. Men hvis vi lænede os frem, så løb han også. Så vi lærte at bukke os for grene uden at forskyde vægten fremad. Måske løber din mere, fordi du forskyder vægten fremad, når du rider letridning? Hvis det er tilfældet, må du ændre på vægtfordelingen. Han løb også, hvis vi sagde "kom", så det stavede vi. Han blev omskolet til helt almindelig ridehest, men det tog tid.
Freja - ja, jeg ved med garanti den er blevet mishandlet da vi har snakket med folk fra hvor den stod før som bekræftede min frygt. Hun er blevet disideret tæsket min stakkels hest. Kiiri - tak for det meget brugbare indlæg - det hjælper mig rigtig meget og jeg må ud og prøve mig frem. Desværre bor jeg på als (ca 3,5 time fra kbh) så du kan nok ikke bare lige sådan hjælpe. Men du travede slet ikke de første måneder så? Jeg kan godt trave, det er bare meget svært at styre hende. Galop kan jeg også - dog kun på venstre volte, og der arter hun sig rigtig flot og søger ned med det samme.
at hører en der også tager sig af "aflæggerne"..  Har en traver der gik løb indtil han var 6 hvor han blev kasseret.. Et par gode råd: Rid i en periode kun i skridt, også hvor du sidder løftet fra sadlen Stadig i skridt træner du den i at gå roligt til bidet.. prøv efter et par måneder, ja beklager, at trave.. en rigtig god løsning kan være en martingal der sørger for at hesten ikke kaster hovedet i vejret og som man heller ikke tvinger det ned.. Du er velkommen til at skrive men jeg er sikker på du nok ska få løst det lille problem,, Det tog min traver 2,5 år at lære rolig trav, galop og nu div sideværtsøvelser.. Tålmodighed er vejen frem.. 
Jeg er så også den heldige ejer af en skøn aflagt galophest. Købte Phoenix da han var 4 år og absolut ikke havde lyst til at være galophest. Det var så slemt at han ikke ville have rytter på mere. Jeg startede fuldstændig forfra, som når jeg tilrider en almindelig unghest. Så fik han mulighed for at få en frisk start og lære alt fra begyndelsen. Phoenix går nu alle LA klasser og øvelser til højere. Men husk.. Fuldblod er ikke som alle andre, de er helt specielle og skal derfor behandles derefter. Men en fantastisk hest og med en arbejdsmoral helt i top, hvis man forstår at udnytte energien rigtigt. Held og lykke med den.
Undskyld hvis jeg har misset noget, men er din hest tjekket grundigt igennem af dyrlægen og en kirpopraktor? Jeg tænker nemlig at det ikke er urealistisk at den har en del låsninger og muskelinfiltrationer forskellige steder. Hvis den har det så bliver ridningen nok ikke bedre før dette er væk. Venligh hilsen og held og lykke. 
ja, den er tjekket grundigt igennem. desuden for den masssage af en hestemassør hver 6. uge 
Jeg har en tinker, som bliver 4 her i maj. Hun er redet en lille smule sidste sommer, bare lige ryttervant. Hun er 153 cm, jeg er 170 og 60 kg. Har haft hende opstaldet en måned for at få lidt gang i hende igen, her i marts. Jeg laver primært altid letridning, når jeg rider, men jeg tænkte, om det ville være i orden at lave lidt nedsidning på en så ung hest, hvis nu hesten har hovedet nede i - ja hvad kaldes det - remonteholdning? Støvsugeholdning? Altså hovedet nedad mod forknæene med lang hals? Så ryggen kommer op og man i øvrigt holder et lavt tempo? Ville aldrig sidde ned på hende, hvis hun havde hovedet oppe, men har prøvet et par enkelte gange at sidde ned på hende. Hun har en gang, som gør, at man sidder helt stille, og hun har faktisk nemmere ved at lægge sig ned med halsen fortil og synes jeg føler ryggen kommer op. Hun er selvfølgelig først lige ved at lære den holdning, men synes hun har talent for det.
Jeg gør det i det små i starten, når hesten selv ligger ryggen til. Nu er min en varmblodsheste, og der gik vel ca 1/2år før jeg begyndte sp småt med nedsidning. I starten måske bare 3-5 trin, og siden hen så mere og længere intervaller. Det man skal passe på med er, hvis de enten dissideret slår fra, hvilket er tydeligt at se, hvis de hæver hovedet/halsen og smider ryggen. Men jeg har set heste "slå fra" hvor de bare sænkede ryg og tempo, og stivede sig i underhalsen, og det var sværere for rytteren at reagere på det, fordi hesten føltes nem at være på, men ikke var reelt fremme og oppe med ryggen. Så umiddelbar ville jeg passe på, hvis en meget let redet hest meget hurtig virker klar til nedsidning - men ved dog ikke om koldblodsheste på det punkt er anderledes end varmblodsheste ? Mvh charlotte
Tja sidder og funderer lidt på om der er forskel på tinkere og varmblods... Kan hesten slå fra, når den går i den holdning, som jeg beskriver? Hun er slet ikke begyndt at gå i nogen former for dressur-holdning, som jeg ofte ser varmblods gøre på samme stadie. Når jeg rider godt frem med forkortede tøjler er hun nok deroppe, hvor jeg vil sige, at hun stiver sig og nærmer sig omkring lod. Jeg rider intervaller hurtig trav for at få hende noget mere selvgående, jeg skal bruge alt for mange kræfter på at holde hende i gang. Men i andre intervaller lægger jeg hende meget dyb med lange tøjler, som hun skal strække sig frem til. Synes jeg føler, hun får ryggen op. Har kun ganske få gange siddet ned på hende, hvor jeg synes, hun er mere stabil til at ligge dernede. Jeg tænker om jeg forstyrrer mindre, når jeg ikke laver op-ned og måske knap så mange schenkeltryk. Har en fin opstilling og har ikke specielt urolige hænder. Hun er kommet hjem nu, så jeg er stoppet med at ride igen, men vil nok tage nogle skovture indimellem, og så skal hun til hingst i juni. Men har virkelig tænkt på det med nedsidning. Og nej, jeg tror faktisk ikke, der er forskel på tinkere og varmblod andet end jeg synes tinkerne er mere lærnemme og koncentrerede, da de ikke bruger energi på unødige ting som at være nervøse. Jeg har altid haft varmblod selv, og mine tinkere behandles faktisk som varmblod i det daglige.
Jeg havde for mange år siden en hest i tilridning hos Ellen Sand. Her skulle jeg selvfølgelig selv modtage undervisning samtidig. Hun sværger til at man SKAL sidde ned i sadlen i trav da man ellers forstyrrer og "bumper" for meget i sadlen og det er iflg. hende værre end at sidde stille. Min hest var 4 år dengang. VH Lene
Vores 4 års rides i korte intervaller i nedsidning, og er frem til nu checket en gang om måneden af kiropraktor, uden anmærkninger. Han er redet 4 mdr sidste år, hovedsageligt på tur, og i år redet 3-5 dage om ugen fra 1. februar. Han har en naturlig remonteholdning, og har altid haft det, han har nemmere ved at komme op og bære sig, hvis der rides nedsidning. Her er et billede fra august 2011, redet ca 20 gange, og billede er fra den anden dag på bane.  
Jeg er også i gang med at ride min unge dreng .. Han er redet kontinuerligt siden jul nu og fylder 4 i juni. Jeg sidder meget ned af den grund som er nævnt længere oppe .. Han ligger selv ryggen til så det er ikke noget problem, men når jeg skal ride trav, så bliver jeg nødt til at sidde ned også bare tage et par trin letridning, da jeg slet ikke kan følge ham, og så kommer jeg til at sidde og bumpe i hans ryg. Han er stort gående og det er derfor det er så svært at følge ham.
Hej jeg undskylder at jeg lige skriver ind med noget andet. Jeg prøver lidt diskret at opsøge nogle af Ellen Sands gamle elever, da jeg søger et kørertøj, som jeg ved at Ellen har anbefalet sine elever. Som er specialsyet ved et læderværksted i Århus. Derfor vil jeg høre om du eller nogle du vender har sådan et hængende, som du ikke bruger, og derfor gerne vil sælge. Vh Anne Mette
Min søde, ''gamle'' hest på 17, er blevet rigtig strid. Han er blevet hård i munden, og tager biddet fra mig. Dette skyldes nok at jeg har trænet Schenkelvigninger og versader på ham. Det er i hvert fald efter dette at han arbejder imod mig. Jeg kan høre at han fanger biddet imellem tænderne, og hvordan og hvorfor ved jeg ikke. Biddet burde jo ligge der hvor han ikke har tænder, så er ikke klar over hvilke tænder han bruger. Hans tandlæge siger han ikke trænger til at få raspet tænder. Mit spørgsmål til jer er, hvordan jeg kan løse problemet?
Hej, Ingen heste bliver sådan uden videre hårde i munden, så der må helt sikkert være en årsag til det. Du skriver, at du har fået problemet efter at du er startet på at træne schenkelvigninger og versader. Det er jo en moden alder, din hest har til at skulle lære sidebevægelser, og han er sikkert lidt stivere end en yngre hest. Det kan derfor sagtens være, at han har vanskeligt ved det, bliver øm i sine muskler og derfor har behov for at lægge sig på biddet. (Og nu regner jeg selvfølgelig med, at du har styr på det med tandraspning og den slags, så hestens problem ikke skyldes, at den har tandproblemer?) En klog underviser siger, at det hesten mangler bagtil viser den fortil (eller noget i den retning) - dermed menes, at hvis hesten ikke har styrken til at bære sig bagtil i f.eks. versaderne, så viser det sig ved, at den lægger sig på biddet. Så det er et ret normalt problem. Du skal nok prøve at træne disse øvelser mere nænsomt (kræve lidt mindre) med ham, indtil han bliver stærkere og smidigere. Sørg også for at variere træningen meget, så du ikke træner øvelserne for længe ad gangen. Vær desuden meget obs på, at du ikke selv sidder og holder fast/hiver i tøjlerne, fordi du ved, at hesten har svært ved øvelserne. En anden god ide er at massere hans muskler med f.eks. en massagestrigle - husk kun at massere, når han synes det er dejligt. Hvis han siger fra (ser sur ud eller reagerer på anden vis), så er du for hård. Desuden kan strækøvelser efter træning hjælpe ham. Der findes bøger om begge dele, som du kan hente hjælp fra. Og i øvrigt: Heste kan sagtens bevæge biddet op mellem kindtænderne ved hjælp af tungen - især hvis man er så venlig ikke at stramme næsebåndet for meget. Det er bare hestens signal om, at der er noget, der generer, og det skal man altid lytte til! Hvis du er interesseret at vide mere om bid, kan du prøve at læse bogen "Bag om biddet" af dyrlæge Christina Suntum Sørensen - den er rigtigt god. God arbejdslyst. MVH Jette
Tak skal du have, det er helt sikkert noget jeg kan bruge til noget. Han har i forvejen lært sidebevægelser for mange år siden, og jeg er blot ved at genopfriske det. Han er lidt stiv i nakken, og jeg træner de øvelser for at løsgøre og for at få hans bagpart med.
Kun et par skridt ad gangen! Og du kan så efterhånden forlænge det. Starter man ud med at ride en hel langside i bøjning, er det dømt til at mislykkes. Ved ikke om du gør det, selvfølgelig. Men ja, sæt kravene helt ned. Og vær meget præcis. Hvordan bruger du hjælperne imens? Man kan godt komme til at gøre det sværere for hesten, modarbejde den. Det kender jeg selv. 
Hej Julie...  Jeg vil lige starte med at skrive lidt om, hvordan jeg ser på udtrykket "at blive hård i munden". Enhver hest vil, i større eller mindre grad, være motiveret for at få det pres, som vi lægger i munden på den (ved at tage i tøjlerne) til at forsvinde. Det er vigtigt, at vi slipper presset i munden på hesten, når den gør, som vi ønsker, fordi hesten på denne måde lærer, at den ved at udføre en bestemt adfærd kan få et pres til at forsvinde. Jo flere gange din hest oplever, at den kan få presset i munden til at forsvinde ved at stoppe, jo bedre bliver den til at stoppe. At træne et signal på denne måde kaldes negativ forstærkning   Hvor godt hesten reagerer på tøjlen er derfor et resultat af, hvor konsekvent rytteren er til at slippe presset i tøjlen på det rigtige tidspunkt. Dette kaldes rytterens timing. Derfor synes jeg personligt, at udtrykket "hård i munden" er misvisende, fordi det i virkeligheden ikke har noget at gøre med at munden bliver hård, men at den hånd, som holder tøjlen, måske ikke er konskekvent nok   Mange heste bliver "hårde i munden", når rytteren begynder at træne sidebevægelser, fordi vi har tildens til at tage i tøjlen og lægge ben til hesten på   tid. Vi tager i bremsen og trykker på speederen, og derfor kan hesten blive forvirret over, hvordan den nu skal få presset i munden til at forsvinde. Resultaten er at hesten måske begynder at bide tænderne sammen om biddet for at formindske presset i munden.  Derfor er løsningen at være meget opmærksom på sin timing, og sørge for at hesten ikke forveksler signalet til stop og gå sidelæns, så den aldrig er i tvivl om, hvordan den skal få dig til at slippe presset i tøjlerne. En god idé kan være at træne sidebevægelserne fra jorden først.  Mvh. Cecilie
jeg har en gamle hest på 18 som ter sig som en på 6.. han er frisk og frejdig og fyldt med energi.. men hans muskulatur følger ikke så godt med som en på 6.. Jeg begyndte at give han e-amino fra blue horse og kan tydeligt mærke forskel på om han får det eller ej.. det hjælper mælkesyren i musklerne, så ømhed "undgåes".. min hest er generelt begyndt at gå bedre efter han er begyndt på dette pulver.. og hold op han har sat muskler hurtigt.. jeg tænker om det måske kunne være godt at prøve for at se om det er fordi han får ondt i musklerne eller om det er andet.. mener 1 kg koster 189,-.. det rækker til et lille stykke tid.. min får 2 målebægere inden eller efter træning.. mener et kg rækker et par mdr..
Halløj! Sagen er den at jeg rigtig gerne vil ride lidt dressur på min hest. Men jeg vil gøre det efter remonte princippet, med at få ham til at strække sig frem. Men hvordan pokker får man ham til det? Jeg er ikke nogen kæmpe stor dressur stjerne, jeg har redet lidt lc klasser på min forrige hest og det er alt hvad jeg har præsteret inden for dressur. Når jeg rider ham, rider jeg med forholdsvis løse tøjler. Han er tilredet således at han reagere super godt på sæde og ben, han flytter sig fint for begge dele og er let at "modellere" under sig. Og i skridt strækker han sig faktisk frem helt af sig selv. Han er nordsvensk skovhest, og har fra naturens side en lavt ansat hals. Men i trav går det helt galt - han stikker hovedet i vejret og er meget svær at holde "på plads". Han traver også meget stærkt. Jeg er klar over at det har noget med balancen at gøre, men hvad gør man så? Skal han bare gå deroppe, indtil han af sig selv strække sig frem, eller hvordan kan jeg hjælpe ham til at strække sig også i traven?
Hej. Jeg har gået og tænkt over... Er der en måde at få hesten samlet bagfra uden at pille den i hovedet på den ene eller den anden måde? Jeg er ved at lære ridning ud fra Ellen Sands principper, hvor man gennem en halv parade (drift, anholdning, eftergift) beder hesten træde ind under sig. Ikke noget med at pille eller styre hvor hovedet er, holdningen kommer jo af sig selv når hesten bærer sig korrekt... Og når man har trænet samlingen længe nok, kan samlingen bibeholdes med mindre og mindre tøjlekontakt. Men er der nogen der kender en metode hvor man ikke behøver bruge tøjlen som anholdning for at få samling, sådan fra starten af? Jeg har tænkt på om anholdning fra sædet er nok, så man ikke behøver tøjlen? men synes ikke jeg har læst om det nogen steder. Er bare træt af at al dressurridning handler om tøjlekontakt.... Hvordan gør I når i samler hesten? Hilsen Helene
Hej HN'ere Nu er emner som rollkur og/eller LDR debatteret til udødelighed - det er vi vist alle enige om. Jeg tror også, vi er enige om, at vi aldrig bliver enige   Men en ting, jeg spekulerer på, er det med at ride en hest bag lod. Nogen mener stadig, at der nærmest burde være dødsstraf for at hestens næseryg ryger ind bag lod, jeg selv har svært ved at forstå problemet. Jeg er klar over, at den "gamle" dressur foreskriver, at det er en stor fejl, og det gør den nye jo sådan set også, omend der, som jeg ser det, ikke slås ned på det. Men hvorfor er det lige, at det er så slemt at ride en hest dybt og - måske - bag lod? Hvis vi taler dressur på højt niveau, så giver det sig selv, at hesten skal bære sig korrekt og være muskuløs nok til at kunne udføre øvelserne i selvbæring, og derfor vil en næse bag lod tyde på, at hesten ikke bruger sig rigtig. Men i almindelig træningssammenhæng er det - i mine øjne - en anden snak. For et par år siden udvandrede folk i protest fra en clinic, da Andreas Helgstrand red, så vidt jeg husker, Driver og Polka Hit i en dybere holdning bag lod, og Bjarne Nielsen forsøgte at vise publikum, at man havde dokumenteret, at en holdning bag lod ikke var noget, hesten tog skade af. Jeg undrede mig meget over denne voldsomme reaktion fra publikum, og min opfattelse var, at folk lukkede fuldstændig af overfor, at noget bag lod overhovedet var andet end dårlig ridning, og at man derfor ikke gad spilde tid på at høre forklaringerne. Er det mon anderledes nu? Hvis vi ser bort fra Ankys ekstreme ridemetoder og des lige, er det så generelt blevet mere "accepteret" at ride hesten dyb, og at ride den bag lod i holdninger, som får ryggen op på den? At gymnasticere dens overlinje gennem dybere arbejde? Og er der nogen, der kan dokumentere, hvorfor det ikke gør noget at ride hesten let bag lod - eller omvendt, hvorfor det skader? DET synes jeg, kunne være interessant; altså at se noget for de "almindelige" ryttere, i stedet for altid blot at diskutere om Ankys ridning er mishandling 
Hej,  Jeg er nu i noget tid været frustreret over, at venstre volte er så meget dårligere end den højre når jeg rider.  Der er ikke noget i ryggen på ham, og det er ens med og uden sadel, så den er heller ikke problemet - ej heller tænderne.  Men det undrede mig endnu mere, at han er bedst til venstre volte fra jorden - når jeg fx laver versader. Hvilket jeg syntes var lidt underligt.  Dog har det efterhånden givet mig et hint om at det nok ikke er ham der er "problemet" - men mig der simpelthen er en klovn på venstre volte når vi rider.  Men er der noget specifikt jeg kan gøre for at styrke den volte? For det er ikke sundt for ham at gå så pænt rundet og bøjet på højre volte, og så i trekanter og firkanter, uden bøjning på venstre fordi jeg tilsyneladende ikke er "stærk" nok til at guide ham :s
Vær meget omhyggelig med at ride lige meget på begge volter - jeg ser tit nogen der rider flere minutter på fx højre volte, skifte til venstre og så efter 2½ volte skifter de tilbage og rider igen flere minutter på højre. Det duer ikke - så enter tæl dine volter eller tag tid.
Gitte: Den tendens har jeg desværre også. Tror faktisk mange har - da det jo er nemmere og derved et eller andet sted sjovere på den "gode" volte. Men du har ret.! Dog bliver jeg mere og mere opmærksom på det.
Jeg tror at både menneske og hest har en god og en dårlig side, men når det lyder "så slemt" som her, så ville jeg ikke ride lige meget på hver volte. Jeg tror nemlig ikke, at det gavn at blive ved med at ride skævt, fordi formentlig er denne her tydelige skævhed også/primært rytter skævhed. Og så hjælper det ikke at ride fortsat skævt rundt, det gavner i hvertfald ikke hestens fysisk. Så jeg ville tænke i retning af træning af rytteren, med fokus på at rytteren er skæv og skal rettes op. Helst kombineret med kraniosacral terapi e.l. Jeg har / er selv skæv, og for mig har KST (kraniosac...) hjulpet, samtidig med at min underviser og jeg har fokus på, hvis hesten ikke runder sig korrekt, så er det mig som sidder skævt. jeg har fx haft megen gavn af at ride versader og renversader i skridt, hvor jeg har kunnet kontrollere min krop, og samtidig styrke begge hestens sider. Det samme gælder mht at jeg bedre kan kontroller min skæve krop i galop, fremfor i trav osv. Ud over det fysiske har jeg det også sådan, at hvis hest og rytter skal bevare glæden ved træningen, så skal man ride primært gode ting, hvor man kan rose hesten, give efter m.m. Og derfor er det vigtigt at finde øvelser, hvor rytteren kan træne sit sæde og opstilling, på den "nemmeste og positivestes" måde for hest og rytter, fremfor at blive ved med at træne noget som ikke bliver bedre. og så som sagt træning af rytterens krop uden hest. Mvh charlotte
Jeg ønsker idéer til, hvad man kan lave med sin unghest imens den vokser  Hun er blevet gjort ryttervant og havde rytter på sidste gang i slutningen af maj måned. Hun har "voksepause" og er meget på fold. Vi har været ude og gå et par ture, men er der nogen der har idéer til hvad man kan lave? Ikke nødvendigvis longering  Hvad laver du med din 3 års imens den vokser?
da jeg købte en 3 års i 2010 hvor den havde været redet i 1 mdr hvor den lige var blevet ryttervandt.. jeg red ham i ca 4 mdr mere før jeg gav ham 4 mdr ferie vinteren over hvor han voksede og han fik lov til at gå sammen med andre på fold.. han lærte i den forbindelse at gå ordentlig i snor,løfte hove uden at hive dem til sig,stop når jeg stoppede osv.. så nu der er så godt vejr ville jeg gå ture med den og ellers bare lære den ting fra jorden af.stop og startsignal mm..
Hej, Når engang jeg igen får ung hest (forhåbentlig varer det mange år endnu, men man ved jo aldrig), så har jeg en masse planer for, hvad den skal kunne, før jeg sætter mig op. Med alderen er jeg blevet mere pylret, og erfaring har vist mig, at jo mere man kan forberede sin hest på, des lettere er det at være hest/rytter senere hen. Derfor ville jeg gå en masse ture med unghesten og vænne den til trafik, legende børn (bl.a. boldspil, trampoliner og gynger), støjende landbrugsredskaber, fasaner, der flyver op, blafrende plastik og presenninger, gøende hunde, gå gennem vand, gå langsomt ned ad bakker og skrænter, klatre over diger, hoppe over grøfter, træde over væltede træer, gå over broer osv. osv. Hvis nogen i stalden skal til stævne og har plads i traileren, så tag den med til stævne, træk den lidt rundt og lad den kigge, og så hjem igen. Væn den til at blive vasket med vandslange (hvis den ikke allerede kan det). Lær den ikke at være bange for paraplyer, der bliver slået op og i, at gå gennem smalle passager, at dukke hovedet, når den skal under noget lavt osv. Jo, der er masser man kan lave, så hjernen kommer på arbejde, mens kroppen hviler   . God arbejdslyst! MVH Jette
Du kan også longere over bomme og løsspringe små spring.
Tusinde tak for alle de forslag der er kommet, det giver en masse ting til eftertanke, TAK!  Kom gerne med flere idéer, forslag 
Jeg brugte meget tid på tillidstræning med min nye unghest her i foråret. Selv de sjoveste små ting, jeg tog for givet, kunne give stor udfordring i det daglige og gøre den lille unge hest MEGET træt  Alt fra skridtture for hånd, hvor den skal lære at gå forbi farlige ting, møde andre heste både i flok og alene, cykler, hunde, afspærringer, bakker, store sten mv., til træning af vandslange, alene på fold og i stald, køre i trailer, besøge nye ridehuse og ridebaner, møde andre heste, til ja......, you name it. Trillebøre alle mulige mærkeklige steder og begynde at lægge div. udstyr på dens krop...  Bomtræning både løs og for hånd, hvor den kan lære at gå baglæns, til siden, tage større skridt, vende rundt, lave balanceøvelser osv. Hos os kom udfordringerne helt af sig selv, da min unghest var helt rå. Det har været noget af en øjenåbner for mig, da jeg har været vant til tilredne, erfarne heste   Lad os bare sige at jeg er kommet på arbejde, heldigvis på den (for det meste) sjove måde
DRF har en masse gode forslag til tillidstræning. Balloner kan også være en god ide. Mht. dyr: køer/kvier, der har det med at løbe med langs hegnet, grise, der lugter og larmer, gæs, der lugter, larmer, flagrer og er hvide. Men jeg synes no at man bør træne en masse af de her ting med sin hest uanset hestens alder. Og a pro pos at jeg ser OL   så kunne fløjtelyde også være en god ide, eller andet larmende, pivdyr, skralder, grydelåg, båthorn ..... Det er en god tråd, jeg har da fået nye ideer tilmin 'skræmme'kampagne
Se et gammel indlæg, som jeg tror du vil have stor glæde af at læse  Mine tips til dig er:
Hej! Jeg har en islænder, absolut ikke med dressur-hals, men kraftig og kort hals. Jeg har i alt for lang tid redet rundt med for løse tøjler og fik en hest der gik mere og mere på forparten. Jeg måtte erkende at jeg skulle sadle om, og begyndte på øvelserne fra   fra jorden. Det var rigtig godt og hun fangede øvelserne lynhurtigt, når jeg gjorde det rigtigt altså. Fra ryggen forblev vi dog på forparten og halsen i en position der hverken var frem og ned og afslappet eller i holdning, men en slags politiker-holdning, du ved når de løber stresset ned ad gangene med hovedet foran kroppen  Måtte søge hjælp og fik nogle gode råd. Var nødt til at have lidt mere kontakt, flere halve parader osv. Så nu sker der så det, at hun (kortvarigt) går fint, jeg kan mærke en mega forskel fra motoren bagfra og når hun har gået fint et lille stykke, med en masse ros, så slipper jeg hende helt og så sker der det, at hun nu rent faktisk tager hovedet langt ned og endelig slapper helt af. Så i stedet for at ride rund med en hals der hverken var i holdning eller afslappet, så evner hun nu begge dele og jeg kan faktisk allerede se forskel på hendes trav på folden, hun har simpelthen fundet ud af det er rart at gå ordentligt. Synd hendes pap-hoved af en rytter var så længe om at fatte det. Altså mig   , men jeg troede rent faktisk jeg gjorde det godt, ved at lade hende have frihed til selv at vælge, men der skulle altså vejledning til, både for mig og hende.
du skal kigge på den tråd, Camilla (Hesteklip dk) linker til  Det kan være svært at løse den slags problemer alene - men hvis man gerne vil bruge en bestemt metode, her remonte-metode, er der ingen grund til at forlade den, fordi man ikke lige kan finde ud af det, som Rosenholm beskriver det  kapriole.dk er ikke en remonte-hjemmeside. Det er akademisk dressur, som er en meget anderledes metode. Man kan få hjælp til at komme videre   Hvis du skriver, hvor i landet, du bor - kan vi foreslå noget hjælp 
Tusind tak for jeres svar. Jeg vil sige at han ikke som sådan stresser, eller strækker hovedet i sky - men som sagt er jeg overbevist om at det er et balance spørgsmål. Det med de halve parader øver jeg rigtig meget pt, men det er svært, ofte stopper han næsten helt op så jeg er nød til at "jage" ham lidt frem igen. Jeg har lært ham at stoppe for "hoooooow.." men det er altså det samme som at klodse bremsen på ham - han stopper lyn hurtigt og meget voldsomt, så jeg mister balancen og ryger frem i sadlen. Jeg er i øvrigt fra Nakskov på Lolland og er meget interesseret i en underviser inde for dette område. Men jeg synes bare ikke rigtig jeg har hørt om nogen hernede fra.
laver halve parader for tøjlen, så får du den nok ikke til at strække sig frem. Du kommer nok til at starte som Camilla skriver 
Nina: Trådstarter skriver da ingen steder, at hun laver halve parader for tøjlen?? Men derudover er jeg enig - når vi træner dressur og træner bæring, afspændthed osv. virker det gerne efter hensigten, hvis vi de halve parader primært laves for tøjlen. Men jeg vil dog godt nuancere billedet lidt. For selvom halve parader laves for sædet når vi taler dressur, så er der god mening i, at hesten også kan reagere korrekt for tøjlesignalet og at tempoet kan styres via anholdninger i tøjlen. Altså at hesten faktisk forstår den korrekte reaktion, når man via tøjlen beder den sætte tempoet ned eller stoppe helt. Dels fordi alle heste kan blive forskrækkede eller anspændte og derfor ikke lytter til at man sidder og bremser med sædet. Og dels fordi det kan være nødvendigt at bremse hesten via tøjlen også i dressur. Hvis hesten har tendens til at ville ræse adsted og ikke reagerer tilstrækkeligt på sædet, så kan det være nødvendigt at bremse via tøjlen. Selvfølgelig skal man altid starte med sædesignalet, så tøjlen med tiden bliver overflødig, men hvis hesten spæner afsted i traven og ikke kunne bremses med sædet, så ville jeg lave en anholdning på tøjlen. For det allerførste skridt til at få hesten til at slappe af og sænke halsen, er at få tempoet ned. Og før den forstår, at det er det man vil have den til, bliver det en kende urealistisk at forvente at den bare på magisk vis begynder at sænke hals og hoved og strække sig frem 
Lige det jeg også har måtte erfare 
Jeg er fuldstændig enig! Jeg red en venindes hest forleden. Skøøøn varmblodshoppe med et temmeligt velfungerende fremad-gear   Håndbremsen sad dog lidt løst, så jeg måtte (desværre) have lidt fat i tøjlen ind imellem for at få dyret til at sænke farten. Men når det så lykkedes (og vi taler få skridt i trav ad gangen), så sænkede hesten af sig selv hoved og hals og pludselig kunne jeg faktisk lave nedsidning på dyret! Udfordringen var så, at når hesten gjorde det ønskede, så løsnede jeg naturligvis tøjlen, men så skruede hesten selv tempoet og igen (og jeg fik rystet nyrerne løse i nedsidning  )
Jeg vil godt uddybe yderligere, for det er (naturligvis) ikke anholdningen i tøjlen som sådan, der får hesten til at give det stræk i halsen, trådstarter efterspørger. Men det allerførste skridt på vejen er at få hesten til at forstå, at når der bliver taget let i tøjlen eller bremset via sædet, så skal der med det samme komme en reaktion i hestens ben, så tempoet sættes ned. Når hesten forstår den reaktion, kan man begynde at arbejde med at tempoet ikke sættes op igen, så snart anholdningen eller sædesignalet slippes, hvilket det er yderst vigtigt at man gør med det samme hesten reagerer korrekt ved at bremse op. Til at starte med vil hesten sandsynligvis speede op igen allerede få skridt efter man har bedt den bremse, og så er der ingen anden vej uden om, end at lave en ny anholdning / halv parade. Gradvist vil den holde det rolige tempo længere og længere tid, inden den slår speederen til igen. Efterhånden som hesten begynder at kunne bevæge sig i rolig trav i længere perioder, vil den (hvis man giver nok plads) ofte begynde af sig selv at sænke halsen og strække sig frem. Her er det vigtigt at man husker at rose hesten! Min erfaring er, at når man når dette stadie, så begynder hesten at koble det rolige tempo sammen med en sænket hals, hvorfor jeg i hvert fald selv oplever, at hesten tager hovedet op, når den sætter tempoet op / sætter tempoet op når den tager hovedet i vejret (man kan diskutere hvad der kommer først), oftest enten fordi den ikke har kræfter eller balance til at holde den strakte facon i lang tid ad gangen eller fordi man som rytter kommer til at "forstyrre" hesten - eller at der sker noget rundt omkring, der får den til at spænde op. Men netop fordi man får koblet afslappetheden og den strakte sænkede hals sammen med det rolige tempo, kan man som regel genfinde strækket i halsen ved at bede hesten om at sænke tempoet. Når de ting begynder at være på plads kan man så for alvor begynde at gå igang med de halve parader for sædet og med at få hesten til at arbejde mere bagfra osv. Men før man kan kontrollere tempoet helt, er kan man ikke forvente at denne del fungerer 
Tusindfryd: Trådstarter skriver:
Nina: Trådstarters hest løber fra hende i trav. Den standser (sandsynligvis) ikke tilstrækkeligt for halve parader fra sædet, til at hun ad den vej so far har haft succes med at få den ned i roligt tempo. Hvordan vil du foreslå hun løser dette problem, hvis ikke hun kan eller må starte med at lære hesten sædesignalet via betingning gennem tøjlen? Jeg er fuldstændig enig i, at man ikke laver halve parader i dressur ved at trække baglæns i tøjlen, men hesten skal for det første af sikkerhedsmæssige årsager kunne standses og bremses for tøjlen og for det andet bliver hun som jeg ser det nød til dels at få kontrol over tempoet, så hesten kommer ned i et tempo, hvor den begynder at lytte og slappe af og dels bliver hun nød til at få den lært den korrekte reaktion for den halve parade fra sædet - også når den stæser afsted i trav.
ikke gøre det den vej rundt. I hvert fald ikke, hvis man gerne vil have stræk i halsen, som jo er trådstarters ønske. Hun er nødt til at få den til at slappe af først og begynde at bruge ryggen, hvis hun skal bruge sædet. Og når nu stemmekomandoen virker, vil det langt bedre at bruge den end at hive i tøjlen..... 
Nina: Jeg gentager: HVORDAN, vil du gøre det? Og jo, det kan faktisk fint lade sig gøre. Min hest LØB, da jeg købte ham. Han havde ikke meget balance, og ikke den store forståelse or, hvad hverken sæde signal eller tøjlesignalet betød, når man forsøgte at bremse ham. Jeg startede med at træne tøjle signalet. Dvs. får det 200 % på plads, at tages der let i tøjlen, så skal der med det samme begynde at ske noget i benene - og dette noget er at tempoet skal NED. Til at starte med reagerede han kun lige i få skridt efter jeg havde bedt ham bremse. Og speedede op igen så snart jeg slap presset igen. Hvorefter jeg måtte gentage. Men gradvist fangede han fidusen og blev bedere og bedre til at kunne gå rundt i afslappet tempo. Han begyndte også at fatte, at speederen ikke sad i tøjlen, og at en løse tøjle ikke betyder sæt tempoet op. Og ikke mindst - han begyndte SELV at vælge at strække halsen frem og ned! Og begyndte at slappe af da dels hans balance og styrke blev bedre og dels fordi han netop forstod hvad jeg ville have ham til at gøre. Her begyndte jeg så at fokusere meget mere på sædet, og give tydelige sædesignal (jeg havde hele tiden brugt sædet sammen med tøjlen pr refleks, men begyndte nu at fokusere på, at sædet skulle virke alene) efterfulgt af det nu meget lette tøjlesignal, hvis ikke han reagerede. Og det fangede han faktisk hurtigt, da han jo netop forstod signalet fra tøjlen ret godt. Jeg siger ikke man skal hive i tøjlen - konceptet går netop ud på at selv et helt let og nærmest usynligt signal i tøjlen skal afføde en reaktion i benene på hesten. Og at sædet skal kobles på så det bagefter kan bruges alene. Man kan også sagtens bruge stemmekommandoen i stedet for tøjlen, men personligt foretrækker jeg nu 100 % sikkerhed for at tøjlesiganlet også virker. Min hest bliver af og til forskrækket og kan i tilpas angstprovokerende situationer reagere voldsomt. I sådanne situationer kan det ikke nytte noget at jeg bare sidder og bremser i mit eget bækken og sige "pruuh". Det er i mine øjne temmelig ensporet at forsværge en hver brug af tøjlen. Har man trænet en hest, der ikke reagerer ordentligt fra hverken sæde eller tøjle, og som stikker hovedet i vejeret og virkelig løber, så ved man også at sædesignlet sjældent virker som første skridt. Hesten forstår det ikke, og det er svært at påføre et egentligt pres på hesten via sædet, som er så stærkt at sådan en hest reagerer. Tilgengæld kan man med et ret let tag i tøjlen netop lægge et pres på hesten, der lige præcis er så stærkt, at man opnår en reaktion. Særligt når man ikke evner at stille et virkninsgfuldt alternativ op... Trådstarters hest, har jo netop lært at stemmekommandoen betyder klods bremsen omgående, hvorfor det vil kræve noget træning at få den lært at kommandoen bare betyder vent. Jeg skal muligvis meldes til dyreværnet fordi jeg (OH LORD) har lært min hest, at tager jeg let i tøjlen, så stopper man. Men det tager jeg med   Til gengæld har jeg fået en hest, der kan bevæge sig afslappet i alle tre gangarter, selv sænke hovedet og strække halsen frem og som reagerer super fint på halve og hele parader fra såvel sæde, som tøjle og stemme.
Dertil kommer så også, at det er pænt vanskelligt at lave en ordentlig halv parade fra sædet på en hest der fræser afsted i trav, med hovedet i vejret. Fordi det bliver enormt svært at bremse op i sin egen krop, når samtlilge af ens involde bytter plads som følge af den hektisk trav med sænket ryg hver gang man forsøger sig...
jo ikke, hvordan din hest går - om den så virkelig bruger strækket og   taktfast og bruger ryggen godt? Men det er problematisk at ride for tøjlen, fordi det jo i sig selv modvirker strækket  Men naturligvis skal hesten kunne stoppes, hvis den stikker af. Det er bare en anden situation. Til trådstarter: Jeg tror, jeg ville finpudse stemmesignalet  Evt. træne det i longen først. Man kan også kombinere det med et 'nus' på mankestedet, når man rider 
Nina: Hvordan kommer du lige fra, at man lærer hesten at reagerer korrekt for stop via tøjlen, og dernæst lærer den samme reaktion alene fra sædet og så til at man rider hesten for tøjlen? Det er typisk HN hellighed, at man blander basis signalindlæring sammen med at samle hesten for tøjlen og kun ride for tøjlen. Læs nu for syv sytten da hvad der bliver skrevet   Hesten bliver redet for sædet og bliver ikke samlet for tøjlen overhovedet. Men den lærte i sin tid at sætte tempoet ned ved først at få indlært et super stopsignal fra tøjlen og dernæst at lære den 100% korrekte reaktion fra den halve parade fra sædet. Nu har trådstarter jo fået indlært et stopsignal via stemmen, som hesten reagerer så prompte på, at den stopper helt op med det samme. Hvordan vil du så HELT KONKRET komme videre derfra?
Nins: Det ved   heller ikke om den gør. Men jeg er så privilligeret at få undervisning både af en klassisk uddannet underviser og en BBH instruktør. Deres vurderinger af, hvornår min hest strækker sig korrekt frem, er ren taktet osv. er nok for mig  Tråden handler jo ikke om min ridning, men derimod om en løsning at et problem   har. Jeg har givet mit løsningsforslag. Du var uenig og drog konklusionen at min hest jo nok bliver redet for tøjlen osv. Jeg venter fortsat i spænding på dit konkrete bud på en alternativ løsning 
underviser bruger det princip, samlet ridning for løs tøjle, og der bruges tøjlen minimalt, og helst slet ikke. Og tøjlen bruges kun når hesten ellers ikke reagerer for de andre hjælpere, for den kan jo ikke bare tosse rundt... Men det fungerer godt, tager jo selvfølgelig bare længere tid, og det er jo nok det der er problemet, mange vil jo bare gerne have bøjet halsen så det ser "pænt ud". Centreret ridning går jo tildels også ud på at bruge krop og åndedræt, og ikke så meget tøjlen. Mvh Ditte.
Jeg er jo af den mening - at det er den ENESTE måde at få ægte samling hos hesten. I min verden forgår en halvparade kun for lænd og ben - ALDRIG bare mikro lidt på tøjlen. ALDRIG. Bruges tøjlen, ryger energien i bagbenene = hele fundamentet for samling er væk.
kun give dig ret! Når jeg skriver tøjlen bruges minimalt, er det i indlæringen, for ikke alle heste , specielt dem der er fejlredne, kan ikke finde ud af at slappe af, så de går/løber bare, og reagerer slet ikke, så bruges tøjlen altså til stop i start, men ikke andet! Mvh Ditte
Altså jeg kan også godt få samlingen for løs tøjle, men det kræver jeg laver halve parader med tøjlen først for at "vippe" hesten bagover. Hvordan griber I det så an med samlingen uden tøjlen? er det nok at lave anholdning med sædet? Hvordan ved hesten så der kræves mere samling? Hilsen Helene
Jeg mener bestemt heller ikke samling er noget man gør via tøjlerne. Samling er resultatet af, at hesten arbejder korrekt bagfra, slapper af i overlinien, bruger bugmusklerne til at løfte ryggen op med osv. og som resultat af dette kommer hals og hoved på plads i den ønskede position. MEN jeg mener dog alligevel, der er grund til at nuancere debatten om tøjlernes brug noget. Hvor mange af jer rider jeres heste uden tøjler? Hvor mange af jer ville være i stand til at ride jeres heste uden tøjler? Og hvor mange af jer ville kunne samle hesten uden tøjlerne? Altså hvis man spændte tøjlerne af hovedtøjet, så i red uden. Tøjlerne HAR en funktion også når man rider dressur. Selvfølgelig er de først og fremmest en form for nødstop. Bliver hesten bange, skal den kunne standses og styres. Derudover er de selvfølgelig også nødvendigee, når man skal lære hesten at dreje. For nej, en veltrænet heste skal naturligvis ikke drejes via et direkte tøjletræk, men derimod for vægt og schenkler og tildels inddirekte tøjlebrug. Men når dette skal indlæres er tøjlerne for de fleste almindeligt dødelige nødvendige. På samme måde ER tøjlerne nødvendige, når hesten skal lære at arbejde korrekt. Nej det er ikke tøjlerne, der samler hesten. Men inden man kommer dertil, at man faktisk kan begynde at samle hesten, skal den have lært at reagere korrekt for den halve parade. Den skal have lært at sænke hals og hoved og slappe af i under halsen. Den skal have lært at strække halsen frem og begynde at løfte ryggen op. I denne proces er tøjlerne nødvendige. Når man starter ud med en unghest eller en utrænet hest, så er den ikke på forhånd velredet. Den har ikke lært at reagere korrekt for sæde og schenkler og den har ikke fået fortalt af de andre heste på folden, at den skal strække halsen frem og sænke hovedet, når vi sidder op. Hvis vi skal lære den at reagere korrekt, så vi efterfølgende kan samle den og ride den for sæde og schenkler, så blive vi nød til at have en tydeligere måde at kunne kommunikere med den til at starte med. Ikke at man skal sidde og rykke den i munden eller forsøge at bukke dens nakke med tøjlerne. Men man skal kunne give nogle tydeligere signaler end blot at ændre vægtfordelingen i sædet. Hvis først hesten er nået det stadie, hvor den er så velredet, at den kan samles og udføre egentlige dressurøvelser for sæde og schenkler, så er det naturligt nok nemt nok at ride uden brug af tøjlerne. Men før hesten når det stadie, går der mange års træning forud. Og også træning hvor man indimellem bliver nød til at forstærke sine signaler med et tag i tøjlerne også. Problemet er selvfølgelig, at det ofte går galt et sted i denne proces, og at man et sted på vejen begynder at bruge tøjlerne uhensigtsmæssigt. Men at man rider med tøjler på sit hovedtøj og at man også bruger dem som et hjælpemiddel når hesten skal uddannes, er ikke et problem, for senere hen at kunne samle hesten.
jeg bruger aldrig tøjlen - heller ikke til at starte med. Går min hest med ryggen oppe, forstår den automatisk uden forudgående indlæring betydningen af en bremsende lænd selv når man rider letridning. Jeg ved af egen erfaring at det kan være rigtrig svært at tro på, før man har prøvet det. Men det er altså rigtig nok 
Nu kommer jeg med en påstand, som jeg sikkert for stryg for: jeg mener at hvis man ikke kan administrere trykket i tøjlen/give sin hest ro i munden, med mindre den hænger slapt ned, så skal man arbejde med sin ridning. At lave en halv parade uden at anholde i tøjlerne er selvfølgeligt muligt, det er faktisk det som dygtige dressurryttere gør, når de anholder med lænd og mavemuskler - jeg mener at Kyra K har beskrevet det bedst, ved at hun lærer sin unghest først at reagere på en anholdende tøjle, dernæst at anholdt lænd/løft i mavemusklerne betyder en anholdning. Når hesten så er fin-tunet i signalerne kan du anholde din hest udelukkende med lænd og nederste mavemuskler. MEN: det kræver altså at hesten har lært det, og til det bruger man tøjlen. Men mindre din hest er meget velredet og usandsyneligt følsom, er det urimeligt overfor hesten at forlange at den skal reagere på lænd og sæde, hvis den ikke har en kontekst at sætte dem ind i! Den nemmeste måde at lære hesten disse komandoer, er ved at få styr på sin tøjlehjælp. Og her er helt slappe tøjler faktisk mere forvirrende for hesten, da den ingen signaler har at støtte sig til. Igen, hvorfor er det lige at de tøjler skal hænge? hvis man ikke kan undlade at rykke hesten i munden, med mindre tøjlen dasker, har man en meget ufølsom hånd og bør træne dette. Tøjlekontakt er ikke kun af det onde - det er også en guideline til hesten, vel at mærke hvis man bruger dem korrekt!
Det er jo det jeg tænker, at man bruger tøjlerne som hjælp til samlingen og at man derefter kan give mere og mere slip på den. Har bare tænkt på om man ikke kunne samle hesten på en anden måde, sådan fra starten af  )
Jeg kan godt holde hånden så rolig at jeg synes jeg kan "være det bekendt" overfor hestens mund. Har bare tænkt at jo mindre påvirkning - jo bedre. Og en lille smule støtte på tøjlen tænker jeg er det samme som at man bliver ved med at røre hesten i siden med schenklen hele tiden. Eller hvad? Hesten kan sagtens mærke forskel på om tøjlen er lidt slap eller lidt mindre slap. altså om man løfter hånden et par cm. Det kunne den gamle fjordhest jeg havde i hvert fald. Så derfor mener jeg at lige meget hvor forsigtig man er, vil ingen kontakt, eller i hvert fald så lidt kontakt som muligt være det bedste. Det er jo bare min mening, jeg er ikke kommet så langt i dressurens vide verden endnu. Måske jeg ændrer mening når jeg bliver bedre  )
Ville gerne lave glad smiley men det kan jeg åbenbart ikke finde ud af kan jeg se....
Søs*meggi* : så synes jeg da du skal lægge noget video ud af ridning uden tøjler. Og her mener jeg HELT uden tøjler på hovedetøjet. For tøjlerne må jo så netop være helt overflødige  Er i øvrigt meget enig med Leonidas' indlæg. Når jeg skal lære hesten at stoppe for sædet, lærer jeg den først (typisk først fra jorden) at reagere korrekt for tøjlen, når man giver signal til stop. Når stopsignalet fra tøjlen virker, giver jeg først signal til stod via sædet, efterfulgt af signalet fra tøjlen, hvis hesten ikke reagerer, hvilket min hest altså ikke gjorde de første gange jeg koblede sædet på. Han er måske dummere end gennemsnittet, hvad ved jeg, men efter ret kort tid, forstod han dog, at stopsiganlet fra sædet blev efterfulgt at stopsignalet fra tøjlen, så fremt han ikke stoppede. Og efterhånden bliver stop fra tøjlen unødvendigt, når der trænes dressur. På samme måde er halve parader introduceret:) Når jeg rider dressur og samler hesten er mine tøjler ikke helt løse. Men jeg har ingen vægt i dem og der er typisk en helt let bue på dem. Med mindre jeg altså giver et signal til hesten, der endnu ikke kan udføres helt for sæde og schenkler alene. Hvis man faktisk oplever at have vægt i tøjlerne, så har man i min verden for meget kontakt, men omvendt er det også nødvendigt, at man ikke rider med så lange tøjler, at man først skal til at samle dem op, i det øjeblik man vil bruge dem til at forstærke et signal fra sædet.
Jeg bruger tøjlen til at dreje med - inddirekte tøjlehjælp på udvendige skulder sammen med sæde og ben. Mine tøjler går ALDRIG ALDRIG ALDRIG nogen sinde bagud hverken på den ene eller anden måde. jeg bruger også lænd og ben til at få min hest til at søge frem og ned - aldrig tøjlen - ligesom jeg bruger lænd og ben til ligeudretning af hesten. Faktisk bruger jeg også mere og mere lænd når hesten bliver forskrækket - så kan jeg stoppe den med den - og det er sjældere og sjældere at selv min varme dame bliver så forskrækket at jeg må bruge tøjlen. Og så er jeg ikke noget længere og kan ikke tale med omkring videre uddannelse af hesten.
Indlægget ovenfor var skrevet før, jeg havde læst svarene, da jeg blev afbrudt og først lige er kommet tilbage og så trykkede på godkend. Mine tøjler hænger kun i bue, når jeg rider alene - men ikke når jeg rider undervisning - og jeg skal helt ærligt indrømme, at jeg endnu ikke har en så rolig hånd, som det faktisk kræves at ride dressur på den måde, jeg har valgt at ride på - der skal jeg have en på banen som står og siger, søs lad være med at vimre med fingerne, Søs nu bevæger du en finger, luk hånden om tøjlen, sid stille med de hænder osv. Når jeg taler om rolig hånd, så stiller jeg VIRKELIG høje krav, og jeg ser ikke ret mange, der kan gå igennem mit nåleøje omkring, hvor rolig hånden skal være - jeg selv som sagt heller ikke, men jeg håber at nå dertil en dag   Indtil da rider jeg med bue på tøjlen, når jeg rider på egen hånd, men jeg rider med kontakt, når jeg får undervisning, og jeg regner da også stærkt med at kunne ride med kontakt på egen hånd senere hen. Tusindfryd - du kan bare se indslagene på epona - jeg har ikke noget video af mig selv, kun nogle få billeder. Herunder et et overgangsbilledet fra trav til skridt med bue på tøjlen, som ligger på HN i en eller anden tråd på opslag og billeder. Men nej - jeg vil ikke undvære mine tøjler  Jeg forstår godt, at man tror, at der skal en forudgående indlæring/betingning af lænd og sæde - det troede jeg også selv engang - men nu har jeg på flere heste opdaget det magiske i at ryggen op på hesten = lændehjælp både frem og stoppende fungerer uden forudgående indlæring / betingning. leonidas: du får ikke stryg af mig for at sige, at man skal have en rolig hånd - jeg ville inderligt ønske flere var meget mere selvkritiske på det punkt   Og jeg skal være den FØRSTE til at sige, at det er grunden til, jeg rider med bue på tøjlen - fordi min hånd endnu ikke er så rolig at min hest kan gå fremme til biddet uden at blive generet af min hånd, så det går i bagbenene og spænder ben for min ridning. Jeg ved at min hånd ikke er så urolig at jeg på nogen måde ville skade hende, men den er ikke rolig nok eller uddannet nok til at undgå, at hesten taber energi bagfra 
Søs: Nu må du ikke misforstå mig - jeg mener BESTEMT heller ikke samling er noget, der kan opnås ved at sidde og file med tøjlerne. Men hvordan kan du så skråsikkert konkludere, at rigtig samling ene og alene kan opnås hvis man slet ikke bruger tøjlen til noget som helst andet end at dreje. Jeg mener - hvis ikke du faktisk selv har opnået samling via metoden (endnu), kan du vel ikke vide med sikkerhed, at det kan lade sig gøre?  Jeg vil gerne se eksempler på heste, der ALDRIG, ALDRIG ALDRIG nogensinde har været udsat for at tøjlen blev trukket bagud hverken på den ene eller anden måde, og som går samlet dressur idag. Og som du selv skriver: Det vidner da om at du på et eller andet tidspunkt har brugt denne forfærdelige tøjlehjælp til at lære hesten at stoppe - ellers ville det jo heller ikke virke stærkere end sædet når hesten bliver forskrækket   Verden er ikke sort/hvid. Tøjler kan bruges og de kan i den grad også misbruges. Brugt korrekt, vil de med tiden i de fleste sammenhænge blive overflødige, men hvis ikke der var behov for også at kunne give tøjlehjælp på vejen mod dette mål, ville vi alle ride rundt på vores korrekt samlede heste allerede fra dag 1, fordi hesten blot per automatik forstår vores vægtskifte fra sædet. Og det er der godt nok ikke ret mange af os der gør.
I det system jeg forsøger at lære at ride efter har al ridning har til formål at samle hesten - men at samle den bagfra. Jeg arbejder ved at få hesten til at gå på en måde, have et bevægelsesmønster, så den i takt med at den opbygger styrker kan sænke sig mere og mere bagtil under ridning - eller rettere den kipper i korsbenet. Jeg kan IKKE bruge tøjlen bagudgående overhovedet i det arbejde, fordi det altid bremser bagbenene og derved ødelægger måden hesten skal gå på for at man kan sige den er samlet i en eller anden grad. Måden jeg skal få hesten til at kippe i korsben og sætte sig er med min lænd og ben - aldrig mine tøjler. Ang. hvor langt jeg er og om mine heste kan gå i en en eller anden grad af samling - det mener jeg selv, de kan i meget let grad, men det er ikek høj samling, men begyndende samling - har jeg ikke andet end at vise end billederne i denne tråd: og jeg kan garantere for at jeg er nået dertil uden brug af tøjlerne til andet end drej:-)  I øvrigt er det ikek noget jeg siger ud af det blå, det står sådan beskrevet i ridelitteraturen - af den gamle slags i hvertfald, f.eks. hos Waldemar Seunig. Nej - vi kan ikke bare sætte os op og så virker samlingen, men hesten skal 1. lære det bevægelsesmønster som er forudsætningen for at den sigt kan samles og når den lærer at bruge sig på den måde virker lændeantrækket med det samme, 2. styrkes i muskulatur og sener til at langtsom også gradvist at kunen gå samlet i længere tid ad gange og i gradvis højere og højere samling. Ang. lændestop og panikstop Fordi min hest kan stoppe, når jeg hiver i tøjler, er ikke det samme bevægelsesmønster, som jeg ønsker den skal lave i den halve parade - hiver jeg i tøjlerne, stopper den på forbenene og bagbenene dør. Når jeg bremser med lænden, kipper den i korsbenet og standser via bagbenene. Så fordi jeg har hevet min hest i hovedet i en paniksituation kan jeg ikke overføre til en halv parade - det handler nemlig ikek kun om at stoppe/bremse, men om måden hesten stopper på. Hvis jeg skulle betinge mit sæde i den halve parade, skulle jeg først give et signal med sæde og så bremse på tøjlen - mange gange til hesten associerer lændesignal med brems som jeg når siger sit til min hund og løfter hånden med godbidden opad, så hunden sætter sig - efter x-antal gange lærer den at sit betyder den skal sætte sig = pauvlovs hunde. Det har jeg ALDRIG gjort i forbindelsen med jeg laver halve parader, men i og med jeg inden jeg begynder at ride en hest har longeret ryggen op på den, så går den også med ryggen oppe, når jeg begynder at ride og den lændehjælpen går igennem med det samme. Men alle jeg kender der rider som jeg har valgt at gøre, har til at starte med været tvivlende over for at det kunne lade sig gøre - men alle har haft samme oplevelse som jeg - halsen rakt ud ad kroppen, ryggen op og hesten reagerer på lænden både frem og bremsende. Ligsom samling altid laves for lænd og schenkler - aldrig tøjle - i det system jeg forsøger at lære at ride efter  Jeg skal ikke sige, hvad andre skal gøre, men jeg kan sige, hvad jeg selv gør, og jeg bestræber mig på, at det, jeg siger, jeg gør, rent faktisk også er det, jeg så gør - hvis det giver mening. Her er det så absolut 1. trin i arbejdet med samling - at hesten kan kippe i korsbenet i overgang fra trav til skridt. Jeg bremser med lænden - og uden brug af tøjlen, som bare hænger i en bue. Jeg ville ALDRIG kunne nå samme bevægelsesmønster, hvis jeg hev i tøjlen, da det jo er bagparten jeg vil have til at arbejde på på en bestemt måde - og bagparten kan jeg ikke styre med mine tøjler.  
er vel ikke det der er esensen i dressur og samling, men der i mod hvordan tøjlen bruges og det afhænger så igen, af ride stil og diciplin, i hvertilfælde som jeg ser det, men jeg rider jo også selv med kontakt, ikke at jeg ikke ville kunne ride min hest rundt i reb grime og styre lige så fint ved hjælp af vægt og ben, det kunne jeg såmæn godt, men at ride hende i rebgrime og samtidig kunne gå en fin MB i grimen, tror jeg alligevel ikke vi kunne, måske er det muligt for nogen, jeg har da set fri dressur i cirkus og den slags. jeg rider med tøjle kontakt med god samvittighed, også tildels på ungheste, men tilstræber selvfølgelig altid at den er så let og fintfølende som mulig, både på de unge og dem der er i fuld træning. Ligefrem en konstant bue på tøjlen er der ikke så ofte, bort set fra på stang tøjlen, når vi rider med kandaren,og når jeg rider tur  Tusinfryd jeg er ret enig i dit indlæg 
Målet for mig er heller ikke ridning for løs tøjle, men jeg rider med løs tøjle, når jeg rider på egen hånd, indtil min hånd er tilstrækkeligt uddannet   Bare så der ikke opstår tvivl om dette  Det er altså mine manglende færdigheder (eller hvis hesten ikke er klar til kontakten og derfor bare går bag lod, hvis jeg red med kontakt), der gør, at jeg må ride med den løse tøjle 
men selv når jeg rider med kontakt både til undervisning og i fremtiden, bruges tøjlen ikke til samling.
Moekkvi: jeg kan godt se, at det kan misforståes. Jeg mener, at når hesten går i en konkurrence-dressur-holdning, så er det noget andet at gå bag lod, end når den arbejder dybt i en hverdags-holdning, f.eks. i forbindelse med opvarmning/nedtravning. Giver det mening?
Nej, ikke rigtig. Kan du uddybe det lidt bedre? Altså, hesten skal vel også bruge sig korrekt i en træningssituation, ik   Eller er jeg helt galt på den?
Rollkur og LDR er blevet et særdeles kontroversielt emne, og diskussionerne er meget følelsesladede. Men der er meget lidt viden og slet ikke evidensbaseret viden i denne diskussion. Der er en tendens til at fremhæve nogle ryttere, som rider meget overdrevet LDR/Rollkur, og som alt andet indenfor ridesport, så kan denne metode også gøre skade, hvis man overdriver? Den diskussion, der har bølget verden over, har været baseret meget på følelser og ikke på viden. Ingen har endnu ført bevis for, at træningsmetoden har nogen positiv virkning på hestens præstation, og ingen har bevist, at heste ikke tager skade af træningsmetoden. Modsat har ingen undersøgelser bekræftet, at anvendelse af hyperflexion har givet varige skader. Citat: Dyrenes Værn Her er et eksempel på nyere forskning, som fortæller om såvel fordele som ulemper ved LDR.
Moekkvi: Jo naturligvis, og det er NETOP dette, jeg gerne vil have en velbegrundet diskussion om; hvorvidt man kan argumentere for, at hesten godt kan arbejde rigtigt i sin krop, selvom den har næsen bag lod. Netop fordi mange "blindt" siger, at "det kan den bare ikke, fordi det er nu engang sådan det altid har været". AnnaT: tak for linket. Min tanke var dog ikke at vi skulle diskutere hverken rollkur eller LDR, men netop det der IKKE kan betegnes som LDR; altså at hesten går bag lod i en holdning, som ligger mere op af en "normal" holdning, og derfor netop ikke ekstremen i form af en hyperflex-holdning i LDR/rollkur, hvor hesten er krøllet meget sammen. En hest kan jo sagtens gå bag lod, uden at være i hverken en rollkur-holdning eller en LDR-holdning - og det var det, jeg gerne ville have en debat om. F.eks. er der mange ungheste som ligger sig bag lod fordi de har svært ved at finde balancen - og hvad betyder det så for, hvordan hesten bruger sin krop? Er det en katastrofe, eller er det egentlig ok? Jeg ved i hvert fald at der er mange herinde, som får høvl hvis næsen ryger bag lod på et billede  Beklager meget hvis jeg ikke får mit spørgsmål formuleret godt nok - så spørg endelig ved misforståelser 
Love4horses - det med at folk udvandrer er vist et eksempel på en fjer der er blevet til 5 høns   Det var netop en clinic, hvor der ikke foregik noget andet, som folk kunen købe billetter til, og det vilel være mærkeligt at købe en billet for blot at udvandre   Den korrekte historie er at Epona-tv tog AHs clinic igennem vridemaskinen og påviste hvordan hverken det AH, Bjarne Nielsen eller dyrlægen til sidst var korrekt, og at det, de sagde at hestene gjorde, kunne man se med det blotte øje at hesten gjorde det stikmodsatte. Når de sagde hesten var samlet - stod den på et ben ovs. Det kræver abonnement hos Epona før man kan se det på Epona:  - scroll ned til 17 03 2010 - der kan du læse en kort appetizer.
Love4horses - jeg synes rent faktisk at dit indlæg er meget relevant. Netop da mange i dag tror at alt ridning bag lod er rollkur eller LDR. Jeg er meget stor fan af Kyra Kyrklund - og jeg har hendes videoer og bog. Kyra rider flere af sine heste bag lod. Ikke bevidst, men lader i træningssammenhænge hesten placere sit hoved der, hvor hesten balancerer bedst og bliver mindst stresset. Den metode har jeg selv brugt de sidste mange år uden problemer, men har de senere år får kommentarer om, om mine heste ikke går for snævert. Vel og mærke af barrierryttere - og ikke af trænere eller dommere. Mine heste kan nemlig sagtens gå i balance og bærring med isen som øverste punkt. Jeg forlanger det bare ikke ret tit af dem. Men da de er stærke og smidige over ryggen, så er de meget nemme at samle bagfra. Jeg synes Love4Horses diskussion er meget relevant, da vi i dag forsøger at lave én opskrift på hvordan heste skal rides. Jeg tror der er lige så mange opskrifter, som der er heste og ryttere? Jeg tror det er bedre at kende sin hest og få kyndig undervisning og så tilpasse træningen efter dette fremfor at være tilhænger/modstander på forhånd af bestemte systemer?
Ridning og uddannelse af hestene har et FORMÅL: at gøre den i stand til at kunne bevæge sig lige så naturligt og ubesværet med en rytter på ryggen som uden en rytter på ryggen. Det har været dressuren og uddannelsen af hestens formål siden vi begyndte at tæmme hesten. Dressur har derimod IKKE en bestemt ramme/holdning en hest skal fremvises i på stævnebanerne som formål. FORMÅLET er IKKE at hest kan lave nogle bestemte øvelser på en stævne. Hver ENESTE af disse øvelser har oprindeligt haft et uddannelseformål - det var noget man brugte til at gøre hesten stærkere, mere smidig, mere samlede osv. Øvelserne og hvor hesten har sit hovedet har aldrig haft til hensigt at være noget i sig selv !! Og det formål bør de ALDRIG NOGENSINDE FÅ!!!!! Det er baggrunden for snakken om bag lod vs foran lod. Så er der det rent funktionsmæssige For at kunne uddanne hesten til det formål at bevæge sig lige så naturlig og ubesværet med som uden rytter kræver det, at hesten har ryggen oppe og er samlet. Det er en biomekanisk umulighed at ride en hest op med ryggen og samlet, når den går bag lod - udover alt det andet, som det kræver, så kræver det at hesten går foran lod - at den kan strække hele sin overlinie. Når hesten går bag lod, vipper dens bækken bagud og umuliggør en samling og en hest som går bag lod trænes i at bruge nogle forkerte muskler, så den ikke kan gå med ryggen oppe, når den foran lod - kun når den er bag lod og altså kun den ene del af ryggen. At uddanne en hest til at gå foran lod kræver at man træner de rigtige muskler, ellers ender det (som det jo også ses i praksis) med at hesten ALDRIG 'får' styrke nok til at gå foran lod - uanset om den vinder WEG, OL el.
Søs ?Meggi?: dokumentation/illustration for disse påstande i dit indlæg: "Det er en biomekanisk umulighed at ride en hest op med ryggen og samlet, når den går bag lod" + "Når hesten går bag lod, vipper dens bækken bagud og umuliggør en samling og en hest som går bag lod trænes i at bruge nogle forkerte muskler, så den ikke kan gå med ryggen oppe, når den foran lod - kun når den er bag lod og altså kun den ene del af ryggen." Og en forklaring af, hvad nu hvis målet IKKE er, at hesten skal ende med at være samlet - hvad betyder det så, at den har næsen bag lod i visse dele af en træningssæssion? Ud fra dit indlæg må det betyde, at ligeså snart hesten får næsen bag lod, så sænker den sin ryg. Lige præcis i det moment, mister man alt det, man arbejdede for lige før, og som duede, da hestens næseryg var en mikrometer foran det lodrette plan. Det er her, jeg står af og mangler en uddybende forklaring. Igen, vi taler ikke om en LDR-holdning, men "blot" næseryggen bag lod, i en given holdning, lang som kort, høj som lav. Jeg faldt på et tidspunkt over, at Susan Kærgaard skriver, at hun ikke tror (det er min fortolkning), at hendes træningsmetode kan gøre nogen hest til grand prix dressurhest, men at det er lige meget for hende, fordi det slet ikke er det, der er hendes mål. Så hvis nu dit mål ikke er, at hesten skal trænes frem mod en perfekt samling, hvad sker der så med dine argumenter?
Ang. det med bækkenet der vipper bagud - så kan du se dokumention på hos forskellige dyrlæger ol. der beskæftiger sig med hestens biomekation: Gerd Heuschmann, Deb Bennett m.m. Men her kan du klikke dig lidt videre: han forklarer også i bogen Tug of War - på dansk det ømme punkt - hvordan hesten fungerer biomekanisk. Mere grundig og uddybende forklaringer fås hos Deb Bennett. Nej - jeg siger ikke hesten sænker ryggen, når den er bag lod - men jeg siger, at den forreste del af ryggen holdes kunstigt oppe når hesten er bag lod, og jeg siger, at det kun er forreste del af ryggen der kommer, samt at den ikke udvikler de muskler der kan holde ryggen oppe når nakkebåndet slapper af - ergo kommer den aldrig til at kunne gå foran lod. Jeg siger også at en hest ikke automatisk har ryggen oppe når den går foran lod. Hvis målet ikke er at hesetn skal være samlet - ja så er det i princippet ligegyldigt, men her kan så komme noget ind omkring hestens velfærd (afhængig af hvor voldsom der rides på tøjlen og hvor langt hesten bukkes ind). Men helt ærligt: ridning uden at have samling som mål er som cykelløb uden cykler.
Søs: jeg har skam læst Gerds bog, og netop derfor spørger jeg så meget ind til dit svar, som jeg gør. Kalder du dette:   for at have næsen bag lod? Jeg kalder det rollkur af værste grad. Og det er netop ikke det, jeg spørger til. Dette:   passer heller ikke til det, jeg spørger til.
Hvilken del af mit svar spg. du ind til?
Søs ?Meggi?: sådan set det hele   Gerds tegning viser jo netop, hvad der sker ved en hyperflexion, men ikke hvad der sker ved, at næsen ryger lidt bag lod. Og det var jo det, jeg oprindeligt spurgte til 
Er meget enig i det, som Søs-Meggi skriver om biomekanik. Min holdning er, at det på ingen måde er   for hesten, hvis den bliver redet lidt bag lod hele tiden eller i perioder, sådan som rigtig mange ryttere vælger at gøre det i dag. Jeg kan bare ikke se noget   med det. Hvis man vil styrke hesten til at kunne bære sig selv, uden at være bag lod, så skal den i sagens natur ikke trænes bag lod. Jeg mener ikke, at man får en korrekt samling, hvis hesten går bag lod. Har indtil for et års tid siden selv været en af dem, der tit red hesten lidt bag lod. Efter at jeg har fået "næsen forrest" kan man se en enorm forskel på mine hestes muskulatur og de har fået ryggen med på en helt anden måde - så min oplevelse er helt klart, at det gør en (stor) forskel, om man rider lidt foran eller lidt bag lod! Er det ikke også tankevækkende, at Carl Hester og Charlotte Dujardin har enorm succes, når de stort er de eneste i OL-feltet, der konstant rider deres heste med næsen i eller let foran lod?
Søs, er jeg en af dem, der anbefaler, at man ikke rider sin hest bag lod med vilje. At det kan ske i arbejdet er en anden sag, men det bør undgås, fordi det modvirker forskelligt andeet, som Søs skriver. Hvis hesten går bag lod, vil det normalt være, fordi man rider med for stram tøjle og/eller for hård hånd. Eller fordi hesten tidligere er blevet redet sådan. Enkelte heste søger ind bag lod simpelthen ved ridningen, men sjældenere, hvis de rides fx i grime. Når det bør undgås, er det også fordi, det kan blive en vane for hesten, som det kan være rigtig svært at slippe af med igen  Og det vil man jo helst, fordi det er bedre for ryggens arbejde og for samlingens kvalitet, når hesten har næsen foran lod  Man kan se på OL-dressurhestenes rygge(der ligger en billedserie: se OL-hestene uden tøj på), at de nok arbejdes bag lod med vilje. Og man kan også se det på den måde, de bevæger sig på. Når man træner på denne måde for tiden, er det nok fordi det giver en bestemt måde for hesten at bevæge sig på, som belønnes af dommerne. Man kan også ride hesten 'til biddet' meget tidligt i dens uddannelse, og på den måde komme meget tidligere i gang med at lære den øvelser. Nu om stunder er det jo øvelserne der tæller - i gamle dage sagde man ofte lidt nedladende: en øvelsesstærk hest, om sådan en, der kunne øvelserne, men ikke gik rigtig samlet. Men altså, at hovedet bare en gang i mellem ryger bag lod, sker der nok ikke så meget ved, det kan vel bare være symptom på en rytterfejl. Nå, det var lidt almene betragtninger 
Tak for gode indlæg  Dog savner jeg stadig en biomekanisk beskrivelse af, hvad der sker med hestens overlinje, når næsen går bag lod. F.eks. er Gerds billeder, som der linkes til herover, jo meget illustrative, men de illustrerer ikke det, som I her beskriver (muskulaturens påvirkning når hesten tager næsen bag lod). En anden ting er, at det var interessant at diskutere, hvor meget hestens bygning har at sige på alt dette? En hest med en kort og kraftig hals vil skulle tvinges ind bag lod på en helt anden måde, end det ville være nødvendigt overfor en hest med en lang og tynd hals. Apropos OL, så synes jeg også det er noget, man ser tydeligt her; at PRE-hingsten aldrig vil kunne komme bag lod andet end i en rollkur-holdning, mens mange af de andre heste let ryger bag lod, om ikke andet, så momentvis. Jeg kunne også godt tænke mig en forklaring af, hvad der sker, når hesten arbejder dybt, om det så er i eller bag lod. Især er jeg interesseret i sidstnævnte, da jeg nok er nødt til at ride min hest sådan fremover. Hun har slidgigt i halsen og kan derfor pt. ikke tåle at blive redet "korrekt", men derimod kun dybt og helst bag lod. Det er derfor ekstra interessant for mig at kunne gennemskue, rent biomekanisk, hvordan jeg kan ride hende uden at hun slider forbenene eller ryggen i stykker 
Er det ikke bare sådan at der er mange måder at gøre tingene på? OL-rytterne f.eks. skal nok have styr på hvad det laver, og jeg synes man skal passe på med at dømme dem, uden belæg for noget som helst. Og det er egentligt meget genrelt. Hvis tingene blev gjort SÅ forkert var der nok ikke nogen af de rigtigt dygtige ryttere, der er der hvor de er i dag. Og for øvrigt er det så ikke umuligt at ride så meget under lod, at det er synd, hvis man har den korrekt bag fra, igennem overlinjen? Lidt uner lod, gør vel ingen forskel. Rides der helt ind til bringen med næsen, er det for mig og se umuligt at have den korrekt bagfra og frem til hånden. Jeg kan komme i tanke om flere ting fra amatørryttere, jeg synes er ''synd'' end hos de rigtigt dygtoge ryttere. Og hvem er så rigtigt dygtig? Anky, Tina? Det er vel så en anden diskussion.
Charlotte: Altså det er helt sikkert fordi at jeg gør noget forkert, men det skal også lige siges, at vi kun er i lærefasen. Ingen af os har redet dressur før. Så det skyldes manglende styrke og træning fra begge parter. Derfor skal jeg jo stadig styrkes selv, også derfor jeg spørger  Men det jeg vil frem til er at vores niveau er så lavt pt, at vi ingenting kan. Vi er kun i gang med stilling/bøjning og muskelsætning pt. Dog begyndte vi på schenkelvigninger i fredags, for at kunne variere træningen en smule. Men derfor kan vi desværre fx ikke ride versader og sådan. Det har vi ikke lært. Men vi har sat os på en svær opgave ja.. 2 "urutinerede", med dårlige vaner skal til at lære dressurens kunst. Men så må vi jo bare kæmpe det mere. Det giver en større gulerod og "yes-følelse" i den anden ende, når det lykkedes 
Du kan hjælpe en del med at overdrive hjælpen. F.eks. rette ind med schenklen frem eller tilbage. Skal du f.eks. ride en volte, så brug udvendige schenkel til at trykke med for at vise hesten den skal dreje, da den skal vige for tryk. På den måde så holder du bedre skulderen på plads på vej ind i volten. Rid en volte så du giver hjælpen fire gange. På den måde så kan du bedre når at korrigere før hesten er blevet for krum/skæv. Er hesten blevet for krum, så ret ud med at ligge schenklen tilbage og på den måde flytte bagparten ud på sporet igen.
Når I kan lave versader fra jorden er I jo allerde kommet ret langt  Mit forslag er, at du arbejder i skridt, hvor du har mere tid til at koncentrere dig om at sidde roligt og gi de rigtige hjælpere. Start med at stille hesten til højremens den går 4 skridt, så stiller du den til venstre 4 skridt osv, så den svinger lidt med hovedet. I begyndelsen er du nødt til athjælpe mere med tøjlen, men du kan flytte det mere over på sæde og schenkler efterhånden. Så kan du øve små slangegange uden tøjler, kun vægt, sæde, schenkler. De skal ikke være så store f.eks. en meter til hver side. Når det går fint med at stille hesten kan du bøje den mere,gennem hjørner, ned ad langsiden osv. Jeg bøjede ud mod barrieren i lang tid for at gøre det så let for os som muligt. Og når det gåt fint kan du begynde atbede om lidt versader. Så masser af bøjninger, stillet, 1/4 og 1/2 volter, slangegange, slalom mellem kegler. Så længe du bliver i skridt har du fred og ro. Husk at rose både hesten og dig selv når det går godt, f.eks. 1/4 volte fint bøjet, 1/2 langside stillet og afslappet osv. Jeg har arbejdet på den måde med vores i ca. 3 måneder og nu begynder hun at være rigtig god OGSÅ til venstre, som var den svære side, OG hele volter rundt, hvor hun før højest kom 1/4 rundt.
Hvis hesten er så lidt redet, så ville jeg nok også overveje at få den tjekket af en kiropraktor, hvis den er så skævt gående. Det ville jo være smart hvis både du og hesten bliver rettet samtidig. det kan jo være at hesten har faldet på fold, og derfor går og er låst i kroppen, og defor ikke fysisk kan rette sig efter dine signaler ? Jeg kan i hvert fald se, at hvis jeg bliver rettet af min underviser eller mig selv, ja så retter min unghest sig efterfølgende, så her er det mit skæve sæde/opstilling, som gør udslaget, hesten i sig selv er ikke skæv, men prøver at balancerer under mig, og er jeg skæv, så går han skævt. Prøv at tjek om du sidder lige med vægten på begge sædeben, både når du rider lige ud og når du rider 20 m volter. læg mærke til om dit ene ben måske på volterne kryber op af og frem over knæpuder osv. prøv evt at blive longeret i skridt i longe, og føl om du føler at du må klamre dig fast med knæene o.l. det er nemlig sådan, at din egen krop lærer at balancerer din egen ubalance. Og det gør så at din krop fortæller dig, at du er i ligevægt /sidder lige, selvom du rent faktisk sidder skævt. Så det har ikke noget at gøre med at man som rytter gør noget forkert, eller fordi man er urutineret - men bare at ens krop er mere eller mindre skæv. Og her kan styrketræning, yoga, pilates o.l være en hjælp. Godt at I er startet med schenkelvigningers så småt. For at ride dem kræver kontrol over sædeben/vægt, samt forpart og bagparti for sig, og det er også øvelser jeg startede med før versader. Og er du en af de unge og heldige som er velafbalanceret fysisk, så skal du jo bare træne derud af, så kommer det hele med tid og styrke. Mvh charlotte
Dorthe: Mange tak   Altså vi arbejder primært i skridt, og når vi traver er det ikke med stilling/bøjning for øje, men mere det at det er motion   Så kommer alt det sjove senere, når vi er stabile nok  Altså på langsider kan jeg godt bøje ham til venstre, så han kigger ud af volten. Tror det er fordi at jeg så har en lige linje at støtte mig til, hvor volten måske bliver for åben, til at jeg kan holde fokus 100% Men vi skal vel nok lære det engang 
Det behøver ikke være diverse skævheder, men blot en dårlig finmotorik i din venstre arm/hånd. Jeg havde/har samme problem og troede i lang tid at jeg manglede styrke i min venstre side. Faktisk er det omvendt. Jeg har for hårdt fat i venstre tøjle for at kompensere for manglende finmotorik. Min hestemassør er begyndt at give sine ryttere hjemmeopgaver for: øv dig i at børste tænder og skrive med venstre hånd. Man føler sig som en komplet idiot, men det illustrerer det meget godt. Tandbørsten får sit eget liv   . God kamp
Lise: Mange tak for rådet, men jeg er i forvejen venstrehåndet, så det vil ikke hjælpe noget 
Jeanette, hvis du er venstrehåndet så prøv at børste tænder med HØJRE hånd  Nu synes jeg jo ikke at man skal ride sin hest rundt fordi man er stærk nok, men fordi man sammen har øvet signaler, som efterhånden kan blive finere/lettere. Men, før man kommer så langt kan det jo godt kræve lidt styrke fra rytteren ..... Forslag: tænk grundigt over hvad du gør og hvornår når du f.eks. rider gennem et hjørne på højre volte. Og tænk over hvad der er det helt essentielle for at bøje hesten og komme rundt. For mig er det, at jeg kan holde schenklen imod hesten og klemme lidt til med knæet, på den indvendige side. Så vil hun bøje lidt i kroppen og jeg kan evt. støtte lidt på tøjlerne eller lede hende med den indvendige tøjle. Men for mig er det sædet (vægten), knæ og schenkel. Så skifter du over på venstre volte og koncentrere dig om kun at lave det essentielle på den volte. Glem tøjle, hændernes stilling, om du kigger op eller ned, hold fokus på sæde/vægt, knæ og schenkel. Hvis du får bare 2-3 skridt med bøjning er det fint. Igen, støt måske lidt med tøjlen, men det er ikke tøjlen, der skal trække hesten rundt. Hvis du rider din hest med meget løs tøjle har du rigtigt gode muligheder for at afprøve hvordan den går kun for vægt, sæde osv. Det er meget afslørende og meget lærerigt synes jeg. Så små små bidder i træningen, husk at rose både dig selv og hesten når det går godt. På et tidspunkt kommer du gennem et helt hjørne på den rigtige måde, så lægger du en opdatering herind og så skal du nok få skulderklap for dit arbejde  Du skriver at du godt kan stille ham når du rider på langsiden. Jamen så er det på langsiderne du arbejder. For mig at se gælder det om enten at bruge de hjælpemidler man kan (som barrieren) eller fjerne forstyrrende elementer (som ved at ride stort set uden tøjlerne).
Sanne: Når jeg siger at jeg ikke er stærk nok, mener jeg naturligvis ikke at det skal være en trækkekonkurrence, også derfor jeg satte stærk i anførelsestegn  Men det er hele min venstre side, der ikke fungerer. Hverken hånd, ben eller sæde -.- Jeg kan langt bedre støtte op med sædet, og vise vejen, samtidig med jeg runder med benet til højre side. Hvor det går totalt i kage for mig til venstre. Ja jeg skriver at jeg kan bøje ham på langsiderne.. Men det er jo træning i at kigge ud af "volten".. Så det er vel egentlig ikke holdbart i længden? Men ja vi træner det da   Det giver jo styrke  Pyh, det er dælme ikke let, når man pludselig beslutter sig for at man vil mere end blot ride tur 
Jeg har ikke kunnet læse noget om at du generelt har et problem med din venstre side, det forklarer selvfølgeligt dit problem noget mere  Men alligevel ..... hvis du kan træne stille til venstre ved at hesten kigger ud mod barrieren, så brug da det. Jeg ved godt at mange anser det for forkert, hesten SKAL stilles indad. Jeg synes jo, at når hesten går på en lige linie, ikke en volte, og du kan stille ham, jamen så stil ham da. Det er det jeg mener med at tage de små bidder som man KAN tage. Hm .... tænker lige, du kan vel altid flytte din vægt over til venstre? Kunne du evt. bruge en dressurpisk som hjælpeschenkel? Bare løse tanker. Og bortset fra det, så synes jeg det er flot at du klør på med ridning når du har problemer med hele venstre side. Og uden i øvrigt at blande mig, men har du snakket med f.eks. en fysioterapeut om øvelser som kan hjælpe dig?
Altså man kan jo selvfølgelig sige, at det er bedre at stille ham ud i en periode, for at få styrket siden, for både ham og jeg. Effekten vil vel være den samme muskelmæssigt? I hvert fald tæt på, tænker jeg? Nej, jeg har aldrig snakket med en fys. Det er min pengepung ganske enkelt desværre ikke stor nok til. Alt går til hesten  Men efter at have lavet det her indlæg og på HG, har jeg overvejet at tage til lægen, for at se om der kunne være noget et sted, som måske lige skal "rettes". Men det er vanskeligt, da jeg i hverdagen ikke bemærker, at jeg er "svagere" i min venstre side... Så jeg ved ikke om jeg bare er "motorikspasser" på min hest.. Men ikke desto mindre skal det jo rettes 
Du skal ride 3/4 på den dårlige volte, når du rider. Rider du ligemeget på begge styrker du ikke den dårlige side. Og så skal du arbejde rigtig meget i skridt. Ikke alene er det rigtig god og muskelløsende motion for hesten, det er også her du især kan blive opmærksom på hvilke "fejl" du gør. Og det behøver ikke at være kedeligt - der er jo 3 hastigheder i skridt og man kan også lave både halve og hele parader  Min ene hoppe er meget svag i galoppen på højre volte, men går bedst på venstre volte i trav! Jeg er lige gået i gang med longering for at styrke hende på den højre volte i galoppen. Den anden hoppe går også gerne i 3 og 4-kanter på højre volte   Også her skridter, skridter og skridter vi en masse øvelser. Og ved hende skal vægten lægges ret meget til venstre i hjørnerne, det hjælper med at gøre hende lettere at bøje. Noget der er rigtig godt og som virkelig sætter fokus på hvad man egentlig gør og hvordan det virker på hesten, er at ride uden sadel. Også her er det fint med skridt. Det er enormt effektivt og hold da op man kan mærke forskel når man kommer i sadlen igen. Når jeg underviser min datter og min kæreste, får de ofte lige en travtur uden bøjler. Det er supergodt til at få den rette opstilling 
Det genkender jeg   Hos os hedder det, at vi prioriterer. Men der er jo mange gode sider på nettet med øvelser. Mange øvelser kan jo godt laves hjemme på stuegulvet. Man kan f,eks, bruge 1/2 l flasker med vand som håndvægte osv. Måske kunne en enkelt gang hos fyssen også give dig de øvelser du vil ha mest glæde af.
Sanne: Hehe kender alt til prioitering   Herhjemme ved mig hedder det hesten først, så kattene, dernæst husleje/mad og andre nødvendige udgifter, og så mig selv  Men må se hvad jeg kan gøre. Det er ikke let :S Men det gik fint da jeg red i dag.. Han var andda bedst til schenkelvigninger til venstre. Af en eller anden mystisk årsag. Men det var stadig svært at lave bøjniger til venstre volte. Vi fik da en enkelt eller to fin en, uden af han skød skulder   Så det var okay   Rom blev jo ikke bygget på en dag, så vi kæmper videre. Det skal da vel nok lykkes en dag tænker jeg? 
Det er da fint med to gode bøjninger   Hesten skal jo også øve sig i det igen. 
Hvad med sidebevægelser og spanske skridt.
jeg har lært mine unge heste er at stå stille i laaaannnnng tid, og jeg mener helt stille så er man fri for at skulle skridte rundt hele tiden til stævnerne.. Tina
Tak for de råd der er kommet til, siden jeg sidst skrev her i tråden   Dejligt med nye svar.. Min hoppe går nu i trailer som om hun altid har gjort det, og bakker IKKE ud før hun får besked på det, dejligt. Og dette foregår stille og roligt, både alene og med anden kammerat. Hun kan ligeledes stå bundet til traileren, går lidt rundt men går ikke i panik - dejligt. Hun kan også holdes i trækketov imens rampen lukkes, dørene osv. Så det er helt super.. Dejligt hun er så tryg ved traileren. Vi skal snart igang med lidt aktivering på banen igen, lidt longering tror jeg det bliver til, og lidt alm. træning fra jorden, stå bak osv. Når vi går ture, skal vi liiiige have trænet dét der STOP sigal og blive stående, samt ikke at gå før VI går videre. Men okay, hun er jo kun 3, og mange gange skal tingene fortælles igen og igen, dog ved hun stadig hvad NEJ betyder, hvilket er rigtig fint, så behøver man ikke gøre andet hvis hun laver teenage-streger, især på tur. Og selvfølgelig får hun en masse ros når hun gør tingene godt, og så jeg gerne vil have det, eller derhen af 
Hej Jeg skal til at købe en sadel i USA. Sadlen skulle være en 17,5" Er der nogen der ved om der er forskel på størrelserne, når man køber sadel i USA, end hvis man køber en her i Danmark? Er danske og amerikanske tommer ens, når man handler sadel? Mvh Nadia
Prøv at spørge dem ovre i western 
Tommer en målestok, som er ens i hele verden ligesom cm. f.eks. også er det 
ingen konklusioner, jeg påpegede netop, at det kunnne man ikke  Jeg tænkte nok, at det var den måde, du red på - og jeg ville gøre opærksom på, at der findes en anden måde, som jeg anser for at være mere formålstjenlig  Hvad kræves der egentlig for at blive BBH-instruktør? Jeg troede bare det var en lille, kort weekendbaseret kursusrække?
Nina: Kunne du så ikke inddrage os andre i denne metode. For so far mangles der faktisk et konkret løsningsforslag fra denne anden måde:) Altså hvordan får du en hest, der ikke reagerer for den halve parade til at gøre det og til at strække halsen frem? Jeg foreslår en opdeling i to. Først kontrol af tempo og dernæst fokus på afslappethed, korrekt responds fra halve parader for  . De tot ing hænger dog i praksis tit en smule sammen, da mange heste, når først tempoet kommer under kontrol (dvs. konstant roligt) også begynder at slappe af og strække sig fremad. Hvad der kræves for at blive BBH instruktør kan du læse om på hjemmesiden. Jeg er dog ikke i den forstand BBH rytter og har også modtaget undervisning af en mere klassisk (altså ikke akademisk, men mere som i det, der faktisk kommer til udtryk i dressurfordringerne). Jeg kan ikke placere mig i en kasse, men begge disse undervisere og tilgange har en del elementer, jeg personligt finder ganske brugbare i forhold til mine mål.
skrevet det ovenfor og henvist til andre steder  Men det er klart, at man ikke kan skrive en manual - og især ikke, når man ikke har set hesten. Men altså det med at bruge tøjlen til at tempokontrol, mener jeg ikke er særlig smart, når man gerne vil have hesten til at strække sig frem. Når du skriver BBH-instruktør, mener jeg også, at de bruger stop og bak for tøjlen - hvilket heller ikke er hensigtsmæssigt for strækket. - Efter hvad jeg har lært - og set 
Nej, man kan ikke skrive en manual. Men når man entydigt kan sige at en måde er forkert, så er det både sundt for en selv og måske super lærerigt for andre, hvis man så kan komme med mulige alternativer. Udover vage formuleringer ala brug stemmen  Det kan hun jo dybest set ikke bruge til så meget, da hesten netop reagerer med at brat stop. Hun ved har jo ikke fået ideer til, hvordan hun kommer videre derfra. Når jeg stopper min hest for tøjlen er det ikke for at få ham til at strække halsen, det er for at få ham til at sænke farten eller standse. Strækket i halsen kommer ikke via tøjlen, men ved at hesten gradvist begynder at slappe af og selvfølgelig ved at man giver max efter når den gør det, så den ikke møder modstand fra tøjlen. Hvis ikke jeg kan få hesten til at sænke tempoet med sædet i første omgang kan jeg enten vælge at ride rundt i væddeløbstrav med hestens hoved i vejret, altså i en meget usund position for hesten, og håbe på, at den med tiden fanger fidusen eller løber sig træt. Det kan tage årevis og for nogle heste brydes mønsteret aldrig af sig selv. Jeg kan også fokusere på først at få den til at bevæge sig i afslappet tempo - ikke ved at holde konstant pres i tøjlerne, men ved at give et LET signal til at sænke farten hver gang den øges. For langt de fleste heste, lærer de ret hurtigt, at det ikke er meningen der skal speedes når tøjlen slippes. Heste er indrettet sådan, at får man styr på tempoet og får dem ned til at bevæge sig roligt, begynder resten af kroppen (og psyken)oftest at følge trop. Man kan så begynde at arbejde særskilt med de halve parader for sædet og blive endnu mere perfektionistisk i forhold til at bevare den lange og strakte holdning, og i at kunne styre tempoet via sædet og rytterens takt. Og her begynder der virkelig at ske noget  Og jo - jeg kan (og har lært det af flere yderst hestevenlige og biomekanisk fokuserede undervisere) stoppe min hest for tøjlen. Jeg kan også bakke den. Men det er ikke det redskab, der bruges når jeg vil have hesten til at arbejde bedre, lave halve parader i dressuren osv. Men det har haft stor værdi i forhold til at komme dertil hvor jeg kunne ride halve parader fra sædet og til at give forudsætningen (et rooligt tempo) for en afslappet hest.
åbenbart ikke tråden  Jeg har skrevet, at TS skulle læse Camillas indlæg og den tråd, Camilla har linket til - samt ikke stoppe med tøjlen  Jeg foreslår, når hesten KAN stoppes for stemmen, at man bruger det - fremfor at tage den i munden. Det har ingen dressurmæssigt god virkning. Jeg har selv redet på den måde i nogle år, og jeg har selv troet på det. Men siden er jeg altså blevet klogere 
Jo jeg har læst tråden, og også den tråd der linkes til - som selvom den er ganske spændene jo ikke giver så meget konkret til hvordan man faktisk får tempoet ned. Trådstarter kan jo netop stoppe hesten helt op via stemmen, men hvordan får hun det videreudviklet til også at blive til et "vent" i stedet for et "klods alle bremser" og til også at få hesten til at forstå den halve parade via sædet, og til at få den til at sænke halsen samtidig? Jeg forstår godt at det er pænt provokerende at jeg bliver ved med at spørge, men jeg savner lidt mere uddybning. For jeg rider så afgjort heller ikke min hest i munden (den går pt slet ikke med bid), og det er heller ikke tøjlen jeg bruger når jeg vil lave en halv parade i dressuren, og heller ikke det jeg siger trådstarter skal. Men jeg ved ikke om jeg kunne være nået dertil hvor jeg er idag uden først at have et 110% forståeligt stopsiganl fra tøjlen. Men jeg vil virkelig helt oprigtigt gerne have større indsigt, hvis der er andre måder at gøre det på helt uden på noget tidspunkt at bruge tøjlerne.
jeg opfatter det skam ikke provokerende, mere som om du ikke rigtig gad læse, det jeg skrev  Måske er det fordi, vi har forskellige opfattelser af, hvordan og hvornår hesten bør reagere? Eller - jeg har jo også tidligere troet på, at det var en god idé med kontrol først og så afslapning bagefter. Men problemet er, at hesten om regel godt kan huske, det tøjlen og dermed biddet kan gøre inde i dens mund  Jeg rider selv sådan en. Den kan stoppe! Og det kan den stadig, selv om jeg nu har redet bidløst i et år. Det er en dejlig følelse af kontrol, at man kan stoppe sin hest på tur. Men det har den yderst kedelige bivirkning, at det kan være svært at få et fuldstændigt, aktivt stræk   Man får for let spændinger, som så giver sig udslag i takten  Og når man så ved, at kontrollen bliver endnu bedre på den anden måde, så er det jo en fordel  Hesten har været længe om at blive frigjort fra frygten for tøjlens mulige ubehags-/smertepåvirkning. Og stadig bliver den ked af det, når jeg putter bid i munden på den. Jeg skal se at få fundet et, den kan holde ud  Men vi har 4 heste (indtil for et par år siden 5), så vi har jo lidt at få erfaringer fra  Hvis man er interesseret, kan man se videoer på epona.tv, hvor Kirsten Hansen viser en del. Ellers kan jeg anbefale at man bliver longeret, hvis hestens fart gør en nervøs, eller man bare ikke tør ride uden at måtte trække i tøjlerne    Men altså: mindre cruise-control og mere stræk og ryg. I begyndelsen kan hesten sætte sit tempo selv. Alle dem, jeg har set(og det er en del flere end vores 4/5), har rimeligt hurtigt lært at 'lunte', om ikke andet så i longen - især uspolerede ungheste lærer det som regel hurtigt. Og når de kan det, så kan man drive  Og så må jeg sige, at der er nok ikke så mange undervisere, der kan det der - for det kræver en del års erfaring at kunne se og føle de forskellige hestes ægte stræk og brug af ryg mv. - og især deres vej dertil   Hvad skal man prioritere hvornår? Det kræver virkelig kunnen og erfaring.  Nogle af de gamle beridere kan, men man ser det ret sjældent brugt, fordi det ikke er oppe i tiden.....
lige, det jeg havde skrevet. Jeg kan se, at jeg måske udtrykte mig lidt firkantet vedr. BBH-instruktører  Det var altså ikke min mening at nedgøre dem. Jeg kender mange af dem og synes, det er glimrende, at der nu er flere, der underviser i noget andet end den almindelige bag-lod-ridning    Men jeg ville bare pointere, at man - fordi man er BBH-instruktør - ikke nødvendigvis ved 'alt om stræk', selv om du skriver, at det er godt nok for dig.... Jeg har nok fået langt mere undervisning i 'stræk' - og det er endda ikke godt nok til mig 
Det er sjovt, for jeg har en anden oplevelse at lære hesten at reagere for stop fra tøjlen. Nemlig den, at det ikke er det lette tag man tager i tøjlen for at standse hesten, og som slippes prompte man får en reaktion, der får den til at blive nervøs for at strække sig frem. Det er derimod forsøg på at bruge tøjlen til alt muligt andet end stop - fx at bukke nakken på den, eller hvis man vedholder et konstant pres i dens mund netop fordi den løber aftsted  Min erfaring er, at en hest, der netop ikke bliver redet for tøjlen sagtens kan standses via tøjlen uden at få traumer og frygt for at få munden flået i stykker. Min nuværende var redet noget mere for tøjlen end hvad jeg bryder mig om, da jeg fik ham. Han manglede en del balance også og var i den forbindelse netop blevet afhængig af tøjlen for at holde balancen. Det betød også at han ikke rigtigt reagerede for tøjlestoppet og bestemt i for den halve parade fra sædet, men bare krøllede mere sammen og fortsatte, hvis jeg tog i tøjlen. Slap jeg tøjlerne satte han turboen til og stak næsen i vejret. Jeg forsøgte mig med bare at lade ham finde balancen og tempoet selv, men der kom igen reaktion, hverken i form af en strakt hals eller et langsommere tempo. Han er bygget så netop det med at strække sig frem er svært og han havde hurtigt fundet ud af, at balancen er nemmere at holde, hvis man lader farten gøre en del af arbejdet. Havde jeg ikke begyndt at træne stop for tøjlen og fokusere på, at få ham til at sænke farten altså ved at bremse op, slippe HELT når reaktionen kom og sidde så stille som muligt og så bremse op igen, når han begyndte at speede på ny, havde jeg sandsynligvis fortsat redet rundt i væddeløbstrav. Istedet skete der det, at da tempoet kom ned, og han forstod, at så længe han bare gik i afslappet og roligt tempo så blev han ikke påført nogen form for pres, begyndte han også mentalt at slappe. Han forstod opgaven. Og da han mentalt begyndte at slappe af, ja så skete der pludselig det, at han også slappede af i resten af kroppen og halsen begyndte at komme på plads. Til start kun korte perioder ad gangen selvfølgelig, det var svært for ham at holde strækket, men gradvist længere og længere tid. Uden brug af tøjlen til at få ham til det naturligvis. Samtidig blev han gradvist mere og mere tryg ved hånden, fordi han netop fattede hvad der skulle til for at slippe for presset - nemlig at man reagerede med at bevæge benene langsommere så snart der bare blev lagt den mindste smule an til en anholdning. Idag oplever jeg nogle dage at han sågar strækker halsen og "beder" om mere tøjle, hvis han fx får brug for at strække sig længere frem pga. fx muskeltræthed. Tidligere ville han blot have øget tempoet i stedet og gået længere ind med næsen. Hvis jeg ved en fejl skulle få rykket i ham eller hvis jeg besluttede mig for at ride med konstant vægt i tøjlerne ville der helt sikkert ikke gå længe før han var tilbage ved start igen. Men så længe jeg netop holder tingene adskilt, så både sæde signalet og tøjlesiganlet altid kun betyder den ene ting, kan han finde ud af det. Nu er det ikke kun BBH instruktører jeg har fået undevisning af - den del er faktisk ret ny, men netop i forhold til at få en super afslappet hest, der kan de altså nogle ting. Og ved en sensitiv og af og til tændt hest som min, er den allerførste forudsætning for alt, at den slapper af. Mit udgangspunkt har faktisk været klassisk, ikke som i akademisk men derimod den linie, der er meget foreneligt med de fordringer der ligger til grund for dressuren. Den underviser jeg som ponypige lærte at ride hos havde også dette udgangspunkt  Der er helt sikkert mere end en metode at opnå det eftertragtede stræk på. Jeg fandt en som har virket hos mig - havde jeg haft andre heste, havde fremgangsmåden muligvis været anderledes 
Jeg kan i øvrigt anbefale dig at kigge på Myler Comfort bidet (MB032), til den hest du har, der er bange for bidet. Det har været guld værd for mig, og indtil videre det eneste bid, der for alvor kan få min hest til at strække sig helt frem og sågar lægge sig på det, hvis jeg ikke får ladet tøjlerne glide med, når han strækker halsen 
har også tænkt på at købe det - men jeg er lidt loren ved at give så mange penge for et bid, der måske alligevel ikke virker   Nå, det gør jeg måske nok alligevel. Foreløbig rider jeg i næsebåndet, og det går godt  Nej, vi har som sagt også redet på den måde med at få tøjlen til at virke til stop. Det var faktisk sådan, vi skiftede væk fra den almindelige dressur, vi tog kurser hos Mclean og Susan. Vores er 2 almindeligt redne og to ungheste. Men vores underviser påpegede, at vi aldrig fik det optimale stræk frem, hvis vi blev ved med at bruge stop og bak. Og dengang syntes vi godt nok, det lød lidt sært, men nu kan jeg selv sagtens se forskellen  Men det er klart langt bedre end tøjlefifleriet for at bukke nakken - det giver jeg dig helt ret i  Det er bare ikke godt nok til mig   Jeg kommer i øvrigt til at tænke på en tråd på BBH, hvor jeg skrev meget, dengang jeg selv red sådan og lidt senere. Der påpeger jeg, at det giver en forskel. Jeg kan ikke lige huske fra hvornår 
Sikke en spændende debat i fik sat gang i. Jeg ved ikke rigtig hvordan jeg skal forklare det med at han tager hovedet op og traver for stærkt, uden at det kommer til at lyde som om at stresser op, stikker næsen i sky og render sin vej - det er nemlig ikke det som er problemet! Han stresser ikke, han løber bare stærkere, muligvis fordi han ikke har balance til et roligt og mere afslappet tempo, med hovedet sænket. Problemet med "hooow" kommandoen er at han stopper brat op. Derfor tror jeg ikke det kan bruges som hjælp under halveparade øvelserne, fordi det resultere i et brat stop, hvor jeg så straks "jager" ham lidt frem igen. Og så forveksler han jo det hele. Hvordan skal jeg fin justere de halve parader med ben og sæde, uden at tage lidt i tøjlen? Jeg synes jeg er lidt tom for ideer, for så kan jeg sidde og klemme, uden nogen reaktion, hvilket blot giver omvendt resultat end hvad jeg ønsker - nemlig at han bliver små døv overfor signalet. Jeg synes det lyder lidt som pest eller kolera i mit tilfælde - hvis jeg tager i tøjlen, kan han ikke strække sig, men hvis jeg bruger "hooow" så stopper han brat og skal jages lidt frem igen. Kom meget gerne med forslag! 
Ja mit foreslag er som skrevet at du starter med at justere tempoet via tøjlen og sædet i kombination. Dvs. start med sædet, efterfulgt af tøjlen. Efterhånden som din hest for det første begynder at forstå signalet fra sædet og i det hele taget begynder at bevæge sig i et mere roligt tempo uden at accelerer, kan du begynde kun at bruge sædet. Når den kan gå i roligt tempo i lange stræk ad gangen og den er begyndt at forstå signalet kun fra sædet, begynder hesten typisk at slappe mere af i kroppen i det hele taget og derved også strække sig mere og mere frem. På dette tidspunkt sidder sædesignalet også fast, så du ikke længere behøver tøjlen, og derved hellr ikke standser strækket i halsen  Du bliver altså nød til at dele det op. Første skridt er at få hesten til at forstå den korrekte reaktion fra den halve parade fra sædet. Dette kan lettest gøres via en betingning gennem tøjlen. Altså start med det signal du ønsker hesten skal reagere for (sædet) og giv derefter det lidt kraftigere signal fra tøjlen, som du gradvist øger til hesten reagerer, hvorefter du slipper OMGÅENDE - altså bare du får lidt af den rigtige reaktion belønens med at slippe alt pres. Efterhånden bliver behovet for signalet fra tøjlen mindre og mindre - hesten reagerer hurtigere og hurtigere og på mindre og mindre sigan og til sidst forstå den, at signalet fra sædet vil blive eftefulgt af tøjlen, hvis ikke den reagerer. Samtidig kan du træne det sådan, at du simpelthen giver sæde signalet efterfulgt af tøjlen, hver gang hesten øger tempoet på eget initiativ. Igen - husk at slip både den halve parade fra sædet og tøjlen så snart du får en reaktion. Også selvom rreaktion kun holder et enkelt skridt til at starte med. Når disse ting er på plads, kan du så begynde at fokusere på strækket i halsen. Nu behøver du ikke længere tøjlen til en halv parade, ligesom de fleste heste faktisk begynder at strække sig frem når tempoet kommer ned og balancen og styrken gradvist bliver bedre. Jeg er dybest set helt enig i, at halve parader laves for sædet, netop for at udngå, at hesten mister strækket i halsen. Men tøjlen er ofte en nødvendighed for at få hesten til at forstå den halve parade fra sædet. Man skal kunne gå før man kan begynde at danse, og ved at dele tingene op på denne måde får du gjort det så tilpas simpelt for hesten, at den psykisk har en chance for at følge med. Starter ud med at forlange både korrekt reaktion for en halv parade (som den ikke nødvendigvis forstår en dyt af) samt både et korrekt stræk i halsen, en afslappet krop, korrekt brug af ryg og bagpart og hele molevitten, så er der en rimelig sandsynlighed for, at hesten ikke fatter noget som helst. Så jo simplere jo bedre. Tag tingene i etaper og gør det så let som overhovedet muligt for hesten at regne ud, hvad det er du beder om. I sidste ende er det ikke særligt kloge dyr vi arbejder med og de kan kun kapere en ting ad gangen i deres hjerner 
debat. Jeg må indrømme at jeg også bruger tøjlen i startfasen til at indlære signalerne. Så kan man nemt koble de andre signaler på når man kommer op og hesten begynder at forstå opgaverne. I øvrigt kan min også sagtens strække sig frem. Dog har vi i en periode haft lidt småproblemer i trav hvor han virkede tvær. Det var dog pga sadlen. Og med den nye sadel skal jeg være meget omhyggelig med at den ligger rigtigt, ellers bliver han tvær. Når den ligger rigtigt slapper han af og strækker sig frem:) Jeg vil ikke vurdere hvad der er den rigtige løsning, men hvis du vil bruge stemmen, kunne det så ikke være en ide at lære ham en anden lyd for at gå langsommere. Med min når han har for travlt siger jeg gerne "Liii-så-stille". Men jeg bruger også de andre hjælpere, da jeg med tiden gerne vil have at han reagerer udelukkende for sædet.
Jeg er så naiv, at jeg stadig tror på, at man kan opnå en afspændt hest, som ikke er bange for at strække sin hals eller er bange for biddet, hvis man indlærer nogle præcise og lette signaler for tøjlen. Da jeg red traditionel dressur indtil 2008, og havde et mekanisk signal for 'buk nakken' på biddet, der kunne jeg forlænge tøjlerne ud, hvor hestens hals og næse fulgte med hånden frem. HELT frem. Den var stadig rentaktet i traven hér, og derfra har jeg udledt, at hesten var afspændt. Dette tror jeg kunne lade sig gøre, fordi hestens ubehags- og smertetærskel ikke var overskredet i den daglige træning, selvom jeg ikke længere bruger biddet til at forme hestens hals med. Samtidig synes jeg også det viste, at så længe hesten har en overskuelig signalrække fra rytteren og en god signalforståelse (tøjler, sæde og schenkel), så kommer afspændtheden også som følge heraf. Ikke dermed sagt, at jeg tvivler på, at man kan opnå en afspændt og 'fremstrakt' hest ved at kaste tøjlesignalerne over bord - jeg tror bare ikke, at det er det eneste middel. Nogle bruger klikkertræning, når de skal indlære noget hos hesten. Nogle bruger godbidder uden forudgående klik. Nogle bruger negativ forstærkning. Andre bruger en kombination. Hvem er kompetent nok til at konstatere, at kun én af de ovennævnte fremgangsmåder er den eneste rigtige til at indlære noget hos hesten? Jeg synes, det er lidt arrogant at bedyre, at én fremgangsmåde er det eneste, der kan resultere i en afspændt, rentaktet hest. Især ikke, hvis man kun har kunnet fungere med/eller få hjælp til den ene fremgangsmåde. Det er ikke særlig ydmygt at kassere en fremgangsmåde som ubrugelig, bare fordi man som rytter ikke selv har kunnet fungere med den. Jeg er ikke særlig god til matematik - men det betyder ikke, at andre mennesker ikke kan udrette noget ved brugen af matematik.
Man skal også huske, at spændinger kan komem af flere ting. En slags spændinger kommer af, at man påfører hesten fysisk ubehag eller smerte, eksempelvis hvis man sidder og rykker i tøjlerne eller hvis man rider rundt i udstyr der ikke passer hesten. En anden kan komme af at man forlanger mere, end hvad hesten kan honorere i forhold til styrke og balance - eksempelvis forlanger høj samling hos en nytilredet hest. En tredje type kommer hvis man overskrider hesten mentale formåen. Eksempelvis hvis man forlanger for meget på en gang eller ikke tydeligt og entydigt kommunikerer til hesten, hvad man gerne vil have, eller hvsi den ikke forstår, hvad man beder den om. Og slutteligt kan spændinger også være et resultat af uopdagede smerter, skader o.lign hos hesten. Det nytter selvsagt ikke noget at forsage tøjlerne helt, i frygt for at man jo kunne komme til at påføre hesten ubehag, hvis det på den anden side betyder, at man overskrider hesten mentale formåen (og derfor alligevel får spændinger) fordi man forlanger at den skal lære for mange ting på en gang eller fordi man bliver utydelig i sin kommunikation i forhold til hestens træningsniveau. Det handler i mine øjne om, at man i stedet skal finde den kombination af metoder, der medfører færrest spændinger samlet set. For mig har en forscærgelse af tøjlerne ikke været den optimale løsning. Jo - jeg rider jævnligt min hest uden udstyr (eller dvs. enten i hjemmelavet cordeo eller grime og et tov). Dette mindsker selvsagt min mulighed for at påføre hesten fysisk ubehag gennem tøjlerne temmelig drastisk. Men det medfører også, at min hest spænder op i nogle af de situationer, hvor han normalt er 100 % afspændt. Ikke fordi jeg har fundet en snedig måde at mishandle ham på uden brug af ret meget udstyr, men derimod fordi han hurtigere bliver usikker på mine signaler, da de ikke bliver helt så præcise. Med tiden skal han nok blive bedre til det, og jeg flytter gradvist gænserne for, hvornår han bliver anspændt. Men der er ingen tvivl om, at det virkelig kræver en del af hans hjerne og min motorik, når jeg rider ham på den måde, set i forhold til når vi har sadel, og en eller anden for for trense på. Og det er vitterligt ikke fordi jeg bruger tøjlerne voldsomt når jeg rider:)
at holde et åbent sind, men nogle gange er det svært, måske afhænger det af øjet som ser. Årsagen til jeg er skeptisk omkring "hængetøjler" er at jeg har set så mange heste sjoske afsted på forparten med den begrundelse af hesten "kipper" korret i bækkenet/korsbenet - hvilket er misvisende, da der hvor sammenlukningen sker, er i ledene længere nede- hesten skal kunne lukke sammen i de øvre led omkring lårbenene - det er bla derfor at en araber, som fra natures hånd har et næstens vandret bækken, alligevel kan gå en hæderlig piaffe! Så en korrekt brug af bagpart vil ikke hus alle heste vise sig ved en tydeligt sænkning af bagpart - det kommer an på race - men ved en sammenlukning af led og den deraf følgende større amplitude af bevægelsen og øget indundertræden. Og helt ærligt - jeg har stadig til gode at se en "hængetøjlehest" med en fornuftig indundertræden her på HN. Hvilket har givet mig anledning til at tro at mange rider med den løse tøjle, uden at først have lært hesten at reagere for andre hjælpere. Og så vil jeg vove at påstå, at du gør hesten mere skade end gavn, da den sjosker rundt på forparten med skader til følge. Det er beundringsværdigt, at man tænker på sin hests velbefindende og ikke vil ødelægge dens mund, men misforstået godhed i form af konsekvens ridning for løs tøjle på en hest som klasker afsted på forparten, er ligeså skadeligt.
Søs: Der er unægteligt et lille stykke vej endnu, inden den hest /pony du viser på billedet faktisk opnår reel samling. Jeg kender godt den gamle litteratur, og har også sat mig meget ind i hvordan hestens fysik fungerer og ikke mindst hvor uhensigtsmæssigt rent fysiologisk det er, når man hiver næsen ind på dem i et forsøg på at "samle" dem. Jeg er grundlæggende meget enig i kritikken af meget af den moderne dressur, man ser både på topplan og til mere almindelige stævner. Men er sjasken rundt for lange tøjler det bedste alternativ? Ingen tvivl om, at det er mere hestevenligt end en del anden ridning, men jeg har stadig til gode at se heste redet for slaskede tøjler i årevis faktisk udvikle sig til dressurstjerner. Til gengæld har jeg set enkelte eksempler på personer, der faktisk har formået at ride deres heste så godt, at de kan gå høj og korrekt samling og svære(re) øvelser for løs tøjle. Denne samling er naturligvis ikke kommet ved med tøjlen at fifle hestens hoved ind i en eller anden position. Men den er heller ikke kommet af fanatisk at forsværge en hver brug af tøjleHJÆLPEN i trænings øjemed. Personligt har jeg startet min hest ud i remonte facon uden den store kontakt til bidet, men tøjlerne er brugt netop som første led i indlæring af stop. Han kan samles både på almindelige trense og på forskellige variationer af den bidløse trense uden forskel. Vores ridning er ikke perfekt (langt fra), men jeg vil til en hver tid forsvare, at han træder langt, langt bedre ind under sig med bagparten og er væsentligt tættere på samling end de heste jeg har set her på HN, der på 7. år eller noget i den stil render rundt for løse tøjler, med rytteren i aflastningssæde. Grundlæggende er jeg jo ikke uenig med mange af de ting du skriver - tværtimod. Men jeg stejler over fanatismen i forhold til den totale afsværgelse af tøjlehjælpen og den kategoriske afvisning af, at reel samling kan opnås, hvis man så meget som overvejer at tænke på at røre ved tøjlerne. Ikke mindst når der faktisk ikke kan vises billeder eller video af heste samlede helt uden, at der nogensinde har været brugt tøjle.
Nu er jeg jo lidt ligeglad med, hvilken gren af Hogwarts man har trukket sin teoretiske eksamen hos, men der nævnes Seunig, som kilde til den ALDRIG tilbagevirkende tøjle.. Hmmm... Under "Halve parader" - "Ridekunstens glæder".. Fejl: Hesten tger ikke imod de forholdende hjælpere, dvs. at rytterens hjælpere kommer hesten i forkøbet, den slår sig fra biddet, idet den giver efter i halsen i stedet for i nakken. Dens næse går ind mod bringen. Gennem sin falske bøjning bliver halsen sammenkrøllet og kort. Hesten går ikke mere sikkert fremme til biddet. Det er jo en klassisker, vi tit ser, og tilrettevises med den løse tøjles betydning. Seunig skriver dog.... Rettelser: Få hesten atter til de drivende hjælpere ved at ride livligt arbejdstrav, og idet hesten strækker halsen ud, får rytteren den til at gå fremme til biddet ved at drive med schenklerne og HOLDE TILSVARENDE TILBAGE I TØJLERNE.. En anden kendt HN-klassiker, særligt ved enhver hest vist med tøjlekontakt.. Fejl: Tøjlevirkningen er for hård og følelsesløs. Hånden virker primært. Hesten viger bagud med bagparten. Atter er den evige remonteløsning altid tøjlefri-ridning. Seunig er noget divergerende.. Rettelser: Driv først, hold så lidt igen i tøjlerne.. Selvfølgelig tager jeg ikke Seunig til indtægt for, at man skal rykke hovedet af sit ridedyr, men det ville såmænd være ligeligt korrekt med at benytte hans værker som "bevis" for ALDRIG tøjle-fy-nogets ophavssted.. Og så er det klogeligt at have a, tidsånden og den fremherskende mentalitet overfor "opdragelse" af børn og dyr in mente, samt b, overveje det faktum at en flok militaristiske knarke, der har haft til opgave at uddanne flest mulige ekvipager indenfor tidsnormeringen, ikke nødvendigvis har hestens velbefindende i højsædet, der hvor det ikke begrænser dens ydeevne, og sluttelig ville Europa se ganske anderledes ud i dag, om de mange rytterkrige skulle afvikles efter ALDRIG tøjleprincipperne, og de største tab på regimenterne var remontehestenes afgang af alderdom, før de nåede færdiguddannelse.. Så der er måske en god grund til at vi ikke har set andet end enkeltbilleder af ponyer i "samling" efter ALDRIG tøjleuniversitetet, dette er, i modsætning til den gængse salgsmetode, ikke set før i hestehistorien..
Herunder ses to billeder af Annuschka i "samling". Mange vil mene, at det øverste billede viser den største samling, men faktisk er samlingen større på det nederste billede, hvor Annuschka kommer meget mere ind under sig.   På dette lille billede er ryggen mere et "badekar", men den er rejst på billedet herunder.   Desværre har Annuschka været sat tilbage - først pga. en tarmslyng, og senest pga en kronledsforvridning på folden i februar. Hun er netop begyndt sin genoptræning nu og kommer forhåbentligvis godt i gang igen til efteråret  Annuschka har aldrig fået lært antræk af lænden som et signal - og det har vores andre haffere heller ikke. Det er biomekanik, som får hesten til at træde ind under sig, når lænden trækkes an - men kun hvis ryggen er oppe. Alex har redet med anstillet tøjle i de sidste lange tider - her er et lidt senere billede af det:   Men tøjlen bruges ikke til at sænke farten, med mindre det er et nødstop - så bruges den naturligvis - og den bruges heller ikke til at samle hesten med - her bruges kun sædet  Vi taler naturligvis ikke om høj samling - det kan vi desværre ikke vise, men kommer forhåbentlig til at vise en højere grad af samling - det arbejder vi i hvert fald på 
Tusindfryd - det er fair nok, at du ser det sådan   vi er jo enige på så mange andre områder - så det går nok, at vi ser lidt forskelligt på lige præcis tøjlen  Men jeg synes nu ikke der er så langt til samling, når hesten begynder at gøre det i overgangene 
Ang. indundertræden kan man desværre kun sige, at når det regner på præsten, så drypper det på degnen ...  Men Leonidas - jeg er enig med dig i, at der skal indundertræden til - bagben skal træde i forhovens spor i en lav arbejdstrav - det er i hvertfald det jeg stræber efter. Men du har også ret i, at det er et sjældent syn 
Søs: Det kommer nok meget an på, hvad man forstår ved samling. En hest der, som den på dit billede, stadig går i remonte facon, er i min verden ikke samlet. Den er måske (måske ikke - jeg kan ikke vurdere det udfra et enkeltstående stilbillede) begyndt at flytte lidt mere vægt bagud og væk fra forparten og måske/måske ikke begyndt at træde længere ind under sig. Men den er - når remnote faconen lykkedes - aller højst i ligevægt. Vi har muligvis forskellige forståelser af samlethed. Men en hest i den facon, du viser ville ikke umiddelbart være i stand til at udføre mere samlede øvelser, ligesom korrekte sidebevægelser og bøjninger heller ikke vil ligge ligefor, før den faktisk samles som helhed. Når jeg kigger på ridningen kigger jeg på hele hesten. Ikke blot bagpart eller næseryg. Det hele skal spille, og ikke kun en enkelt del. Jeg synes i øvrigt Nimbus har en ganske væsentlig pointe i forhold til henvisningen til (her) Seunig. Denne tråd er desværre ikke et enestestående eksempel på, at man her på HN låner lidt fra en kilde, justerer det i større eller mindre grad, så det passer i ens egen virkelighed, og derefter henviser til originalkilden, når man skal argumentere for rigtigheden af sine påstande. Noget der i øvrigt kan hidse mig gevaldigt op over. Jeg er forsker ved et universitet, og den form for omgang med sine kilder, er altså dumpegrundlag, når jeg har studerende til eksamen. Jeg ved godt HN og nettet i det hele taget ikke kan underlægges samme kriterier, men det ville være klædeligt med lidt mere korrekte referencer og lidt mere kildekritik. Også her på HN.
Det her er det smukkeste jeg har set.
Søs hvordan har du stoppet den for kip i lænden, når du står op i bøjlerne?
Jeg rider for løs tøjle, men tager tøjlekontakt for at korrigere halsholdningen. Langt hen af vejen kan jeg samle min hest uden tøjle, men hvis den knækker mellem 2. og 3. halshvirvel, er der ikke meget andet en tøjlen, der kan hjælpe.. Så jeg vil sige - uden tøjlekontakt - kræver en hest, der bevæger sig nogenlunde korrekt fra naturens side 
Tusindfryd - for mig er samling kip af lænden på hesten - og som jeg skrev før så skal de kunne gøre det i længere og længere tid af gangen og senere også med højere og højere samling. Men når man kigger på Missers billeder, så kan man se at hendes hest går med lænden let tiltet. Det er let samling for mig og starten på det er altså bækkenvippet i overgangen fra trav til skridt. Ang. seunigcitat - så er det så tydeligt korrektioner af uønket adfærd hos hest eller rytter, der er nævnt i de fejlsøgning/svar - og jeg skal ærligt indrømmme at jeg ikke har en kæft forstand på de situationer og aldrig kunne drømme om at udtale mig om dem. Måske det er godt at tage tilbage i tøjlerne der - jeg har ikke den fjerneste anelse om det, men jeg ved at korrektion af en hest der går bag lod eller imod tøjlen intet har at gøre med, hvordan man skal tage en halv parade på en hest, som ikke gør noget forkert. Og det var sådan set det, jeg udtalte mig om samt omkring brugen af tøjlerne i samlingen af en hest. Michelle - jeg rejser mig lidt langtsomemre og trægere op i bøjlerne og træder hælene ned.
Søs: Ja det er jo så nok der vi er forskellige. Samling for mig, er når hesten træder korrekt ind under sig, løfter ryg og forpart med bugmuskulaturen og som følge af bagpartens korrekte indundertræden - ved nogle heste - vil du kunne se det berømte kip i bækkenet, hos andre er det ikke synligt, da det netop afhænger meget af hestens bygning (det er der i øvrigt skrevet et par nyere videnskabelige rapporter om). Som følge af at hesten arbejder korrekt, vil hals og hoved komme på plads - dvs. halsen let hvælvet med nakken som det højeste punkt, næseryggen let foran osv. som det netop bl.a. foreskrives i dressurens fordringer (DRF). Hesten vil være meget let på tøjlen, og selv bære hals og hoved, og generelt vil hesten være lydhør og reagere på lette signaler, halve parader osv. Det er altså en proces HELE hesten gennemgår, og ikke bare noget man måler på et enkelt punkt på dens bagpart. På samme måde som man heller ikke entydigt kan konkludere at hesten er samlet bare ved at måle vinklen på dens næseryg i forhold til bunden i ridehuset. Som jeg ser hesten på dit billede, træder den (måske) korrekt / godt ind under sig (det er svært at bedømme på et enkelt billede, i et moment som det der vises), og den er (måske) begyndt at ændre den måde, den arbejder på i forhold til bækkenet. Men resten er jo sådan set ikke på plads. Det har ikke resulateret i en ændring i hesten form - den går i en meget lang ramme, har ikke på nogen måde hvælvet hals og næsen er meget langt foran lod. Det er svært at bedømme hvor godt den bruger sine bugmuskler, da den er noget overvægtig og maven derfor hænger. Det kan sagtens være første skridt på vej til samling - men samlet er den ikke imine øjne. Det er muligt du ikke har kendskab til korrektion af uønsket adfærd, som dem Seunig citatet beskriver. Men at bruge ham som kilde til at man ALDRIG, ALDRIG, ALDRIG må bruge de stygge tøjler, er bare ikke korrekt. Når det er sagt, så ville jeg personligt ikke korrigere netop de adfærdsreaktioner der beskrives i citatet på den måde, Seunig foreslår. Det får mig derimod til at stille mig en smule skeptisk overfor forfatterens træningsmetoder. Jeg er personligt stærkt imod at man driver og holder igen samtidig, på samme måde som jeg også slipper håndbremsen i min bil, inden jeg giver gas. Ikke dermed sagt, at alt hvad manden har skrevet er ubrugeligt. Men sund skepsis og kildekritik er altid en god ting at væbne sig med, så man netop ikke bare blindt sluger, hvad man får serveret.
Tusindfryd  Anja
Noget af det, jeg har lært på HN er, at vi har forskellige idealer. Jeg har også fundet ud af, at det, jeg synes er smukt og har lært at synes er smuk, ikke nødvendigvis er det i andres øjne. Og fred være med det - jeg rider på den måde, jeg har lært, og jeg kan få de ting frem, som jeg gerne vil have frem. Andre finder deres veje - og det kan ikke være anderledes. Dermed ikke sagt at jeg ikke har mening omkring ridning - for det har jeg jo, selvom jeg i takt med at jeg finder ud af mere og mere, finder det mindre og mindre interessant at debatere det. Dog mener jeg også forud for samling, at hesten skal træde ind under sig (baghoven i forhovens spor i lav arbejdstrav), strække halsen ud af kroppen og løfte ryg og lænd. Og ja det er en proces, men jeg mener, at resultatet af processen altid kan ses i form af et kippet bækken - eller når det er live ved måden, hesten bevæger sig på. Og jeg har set tilstrækkelige mange heste, der går sådan til at jeg ved, at det kan lade sig gøre - herunder forskellige hestetyper og bestemt ikke nødvendigvis særlig snedigt bygget. Og jeg har set rigtig mange heste, hvor rytteren siger de er samlet og de så aldrig har set skyggen af samling bagtil. Men andre kan have et andet mål med deres ridning - og så skal jeg ikke kloge mig på det, da jeg så ikke ved hvordan man når dertil. Men mit svar udsprang af ts's spg.: Og der mener jeg stadig, at det er en skidt idé at bruge tøjlen bagudgående, hvis man vil have samling som defineret af f.eks. Hillary Clayton. Andre kan måske def. samling på andre måder. Men Claytons er den 'klassiske', og den som står beskrevet i FEI's dressurelement.
Jamen søs: Trådstarters spørgsmål er vi jo sådan set enige om: Ja man kan godt samle hesten uden at sidde og pille den i munden og sidder man og hiver i tøjlerne opnår man sandsynligvis ikke korrekt samling. Der hvor vi er uenige er, om det er nødvendigt at bruge tøjlerne til at lære hesten de signaler, der er nødvendige for at man efterfølgende ved hjælp af sin ridning for sæde og schenkler kan samle den. Det er muligt den kan gøres helt uden brug af tøjler fra start (men hvorfor så overhovedet give dyret hovedtøj på, når der rides på en lukket bane). Jeg har personligt svært ved at se, hvordan jeg skulle klare mig helt uden en eller anden form for kontakt til hestens hoved. Ikke nødvendigvis med et bid dog. Men jeg kan ikke se, hvorfor det ødelægger ens mulighed for at samle hesten at man bruger tøjlerne - så længe de ikke bliver brugt til netop at bukke nakken eller forsøge at "samle". Jeg mener også det er dumt at rykke bagud i tøjlen, hvis man ønsker samling. Men jeg kan ikke se problemet i at bruge tøjlerne til at indlære halve og hele parader, dreje signal, baksignal osv. Min hest har lært disse signaler fra tøjlen i første omgang. Men det er ikke mit træk i tøjlen, der får ham til at samle sig. Min definition af samling er sådan set også den klassiske og den du finder i DRFs fordringer.
Så tror jeg, vi har skrevet forbi hinanden - fordi jeg mener det samme som dig   Kun lige med den untagelse at jeg har oplevet at mit lændesignal fungerer uden forudgående indlæring  Jeg har INTET problem med at folk lærer deres heste, hvad signalerne fra tøjlen betyder - overhovedet - hverken stop eller drej. Jeg bruger bare ikke tøjle i de halve parade - pt overhovedet ikke, men jeg skal ikke kunne sige, at når jeg fylder 140 år og rider piaff om jeg så bruger det at kramme om tøjlerne - men stadig ikke bagudgående  Jeg ved dog også godt, at jeg af og til bliver lidt for firkantet i mine formuleringen - så der skal jeg lærer at styre mig 
Søs: Fedt at vi har diskuteret så længe uden at være uenige  En lidt sjov ting jeg har observeret ved min egen hest er i øvrigt, at både parade, overgange og halve parader virker udelukkende for sædet, når jeg rider ham helt uden udstyr (fx bare med reb om halsen eller i en grime med et tov i) og at dette faktisk gjorde sig gældende allerede på et tidspunkt, hvor jeg af helt andre årsager baksede en hel del med stop signalet, når han blev redet med sadel og trense (både med og uden bid). Måske fordi han langt bedre kunne mærke mig uden sadel (han er BRED og har stort rygsving og halve parader for sædet kræver grotesk mange kræfter i ryg, mave og lår, når man er en lille spinkel pige, hvis det skal kunne mærkes af hesten) , måske skyldes det, at han uden udstyret blev så opmærksom på mig, at selv en anholdning i et trækketov om hans hals var nok til at han ret hurtigt lærte hvad sæde signalet betød. Jeg ved det ikke, men har altid syntes det var lidt pudsigt. Dermed IKKE sagt, at jeg kan samle min hest uden udstyr overhovedet. Det kan jeg absolut ikke. Stop signalet fra sædet fungerer rigtig fint, men på mange andre parametre er vi meget langt fra samling når vi fjoller rundt uden udstyret på  Jeg tror heller ikke jeg kommer til at kunne det. For det er jeg dels slet ikke dygtig eller tålmodig nok til, og dels har jeg så mange andre ting jeg også gerne vil med ridningen, jeg synes egentlig udstyret (inkl. tøjlerne) er fint så længe man bruger det korrekt.
En hest kan for øvrigt også gå forkert i lodret postion med næsen..
Love4Horse. Jeg kan hjlpe så meget at, når hesten ligger halsen ned, kommer ryggen om. Man kan selv prøve at ligge halsen ned(frem) og så kommer din ryg også op. Jeg mener at hesten skal ligge der med næsen hvor den har ballance, så længe den bare går bag fra, igennem ryggen og ud i hånden, du har den mellem hånd og ben og en sug på tøjlen. Men det er hvad man selv synes. Jeg mener at går hesten korrekt bag fra, burde den ikke kunne ligge særlig meget under lod   Så giver det lidt sig selv.
giver det netop ikke sig selv, Thea G  Så ville vi jo ikke kunne diskutere det så lystigt  Love4horses, hvem har fortalt dig, at du skal ride bag lod fremover? Det er vel dyrlægen, men hvilken dyrlæge er det? Dyrlæger er jo meget forskellige - nogle anbefaler også pessoasystemet, mens andre dyrlæger synes, det er noget møg.... Gerd Heuschmann har lavet en DVD, hvor der er nogle animationer af hestens rygmusklers funktion, når den går bag lod. Det er meget interessant at se   Jeg tror, det er en, man må købe eller låne på biblioteket. Det er på det forlag, han normalt bruger, Wu-Wei Verlag. "Stimmen der Pferde"
Måske fordi der som fær nævnt er mange følelser med i det for folk, hvad de synes er ''synd'' for hesten. Og så tror jeg også der er mange der hverken ved eller kan ret meget, der har en mening, og fred være med det. Men det er måske ikke dem der har mest belæg for det. Og mine påstande kommer fra at jeg ved at det jeg har lært, har jeg lært af mine trænere, som jeg ved er nogen af landets bedste. Så dem stoler jeg dfa bestemt på har ret. f.eks. kan man jo ikke ride grandprix spring med gode resultater, hvis man træner forkert. Dvs. hvis hesten ikke er med bag fra, iegnnem overlinjen, ud gennem halsen til hånden, og mellem hånd og ben. hvor næsen så er, det er vel underordnet, så helt inde ved brigen kan den ikke være, hvis den går som lige nævnt.
En del af problemet ved Gerd H.s TEGNEDE illustrationer, er at de er ekstreme stereotyper. Var det en reklame for et foderprodukt, med 2 pæne heste, efterfulgt af en skelettynd hest, og en tromletyk, som "Sådan ser det ud, når man fodrer med andet end X", så havde man kun hovedrysten tilovers for det. Bevares, har man et behov for teoretisk at sige at det ene alene ar den nøjagtige vinkel på hals/hovedsammenføjningen, der er udslagsgivende for træningens succes, så fred være med det. Hvis dyrlægerne på Højgård anbefaler en dyb bag-lod til en hest med tætte torntappe og en slidgigt i halsen, så skal man være noget af en specialist, for at anbefale andet på nettet, særligt kun udfra en teoretisk tilgang. Heldigvis kan baglodridning ufdøres så selv Søs finder det en nydelse, særlig når der er rolig takt, så alt håb er ikke ude. Der er et stort spørgsmål, i den generelle ridning, "Hvad laver din hest, når den ikke går 100% som planlagt". Der er vi så en del, der vælger at lade den gå baglod, hvis andre vigtigere kriterier opfyldes, andre vælger at lade den gå ovenud, det er en smagssans. I samme øjeblik hesten ikke er 100% "under hjælperne", så er vi uden for lands lov og ret, uanset næsens placering, og må finde den vej tilbage, der passer bedst til netop vor egen hest, evner og temprament, og i lyset af, hvad vi ønsker af vores træning. Så vi kan diskutere lystigt, hvad fejlposition, der den mest ønskelige, ingen har, af de på HN-værende skribenter, fremvist noget, der ligner det korrekte resultat, og ingen kan således hævde, at være mere "rigtig" end andre. TS, jeg tror du er blevet bedt om at ride baglod, netop fordi det giver et passivt stræk af din hests ryg, torntappene, og en dyb løs hals, om så den er baglod, ikke vil give hende så store smerter ved en spænding, som når den går mere "korrekt", hvor den mindste spænding kan presse halsen sammen og ned i manke og torntappe. Altså, det er en "Hvor meget tør vi gamble, med de skader denne hest har", hvilket så også er en faktor vi alle må have inde i billedet, "Hvor lang tid har min hest egentligt til at bevæge sig i en fejlposition, mens jeg afprøver diverse teorier?".
Jeg skal blankt erkende, at jeg ikke ved mere biomek end hvad du kan læse dig til i GHs bog og så det praktiske arbejde jeg laver med hestene. Men mange har også læst Deb Bennett og siger at det er mere uddybende, så det vil jeg anbefale dig - de svar du leder efter kan jeg ikke give dig   God læselyst 
har du   Gerd Heuschmanns DVD med animationerne? Han har fået lavet det efter rigtige heste - ikke tegnede  ------- Det betyder faktisk meget hvilken dyrlæge, der udtaler sig  Og naturligvis har TS fået dette at vide - men det er interessant, hvilken dyrlæge, der siger det  -------- Ja, man kan sagtens komme til at ride hesten bag lod - det er bare forskelligt, om man bruger BTV (behind the vertical) som træningsmetode (LDR) - eller det bare er noget, der sker ind i mellem. Det giver noget forskelligt 
Ja, der er ligeså mange at ride baglod på, som foran lod..  Og ligeligt mange blindgyder at forvilde sig ind i. Hvis den kære Gerd havde et lidt mere folkeoplysningsvenligt sindelag, så lod han nok den store uvidende hob se mere end de 4 tegnede ekstremer, uden yderligere betaling. Faktisk er det pudsigt, hvor lidt folkeoplysning, der er over hestens biomekanik, udover de meget forenklede positioner, der altid føres til torvs. Nu refereres Gerd altid til af tilhængere som "videnskabelig", har han rent faktisk plubliceret noget, der er forsvaret og anerkendt som værende "videnskabeligt"?. Men, bortset fra at nogle ikke bryder sig om det ene eller det andet, sådan rent teoretisk, så er det langt mere interessant med en træningstråd, hvor man har forskellige erfaringer. Det er udbredt blandt hestedyrlæger at anbefale en dyb halsholdning, baglod eller ej, hvad er folks egne erfaringer med dette?, hvilket både er lærerigt, og nok rimeligt interessant for TS.
NinA: det lyder som om, du fisker efter om det er en bestemt dyrlæge? Jeg har ikke lyst til at udlevere nogen her. Jeg kender intet til min dyrlæges egen ridestil (eller om han i det hele taget rider), det er ikke det, jeg skal bruge ham til   Så for mig er det irrelevant hvilken dyrlæge det er, for han skal bruge sin fagspecifikke viden til at hjælpe mig og min hest. Men hvis du har en konkret viden, som er relevant for mig, så kom da med den. Mht. min hest, så er det vigtige, at hun får løsnet musklerne op i hals såvel som ryg, og at hun bliver stærk nok til at kunne bære i ryggen. Slidgigten sidder i de halshvirvler, som, så vidt jeg forstår, primært står for at løfte hestens overlinje foran sadlen, dvs. den del af overlinjen, som også bærer hele halsen. Når hestene ikke har det stykke med, så får de "øksehug" foran sadlen, hvilket viser at de ikke er igennem i deres overlinje. Og det er lige præcis det ømme punkt, som er vores problem. Eller rettere sagt, så er hestens problem faktisk, at den bruger sig 100 % korrekt, men bare ikke kan tåle det. Det var lettere, hvis hun værgede sig ved f.eks. at sænke ryggen, have øksehug el.lign., så havde det været meget lettere at finde den rette diagnose. Så opgaven med hende er at ride hende i en stilling i halsen, som gør, at leddet ikke gør ondt, således at hun heller ikke får ømme muskler. Udfordringen bliver så, hvordan hun kan rides bedst muligt i den holdning. Anyways, så er debatten omkring bag lod vs. foran lod også meget interessant. Jeg kan i hvert fald selv fremvise et par billeder, hvor hesten går i en foran-lod holdning og har smidt ryggen fuldstændig. Det er som om der er en tendens til, at jo mere foran lod desto bedre? Jeg ser jævnligt billeder her på HN, hvor folk sidder og klapper i deres hænder fordi hesten går rundt og er lang og naturligvis også derfor har næsen foran lod, men i mine øjne har hesten ingen bæring i sin overlinje, så jeg kan ikke se, at det har noget med dressur at gøre. Men sådan ser vi jo nok bare forskelligt på det. Det interessante i denne tråd er vel så, at endnu ingen har kunnet give en begrundet forklaring på, at det er så stor en katastrofe, at hestens næse kommer bag lod (så længe vi ser bort fra LDR/rollkur)? Det hænger ikke sammen med den hetz, vi ofte ser i særlig billedtråde - er folk mon stadig på sommerferie?
Det kan godt være du ikke synes det er en begrundet forklaring på hvorfor det ikke er godt, når hesten rides bag lod, men der er da dog kommet forklaringer på det i den her tråd  Ligesåvel som dem der mener, at LDR er godt, de har deres argumenter for hvorfor det er godt. Så sagens kerne er måske at der endnu ikke ligger slagfaste videnskabelige beviser for hverken det ene eller det andet - hvad ved jeg, for det er en evig diskussion og den bliver ofte hevet frem den med mangel på videnskabelig dokumentation. Selv er jeg på i lod/foran lod holdet, selvom det sagtens kan ske at min ryger bag lod. Men det generer mig når hun gør det, så på den måde er det ikke noget jeg er ligeglad med sker, og jeg kan se i longen at hun går altså bedst med næsen i lod, og helst lidt foran, fremfor når hun ryger lidt bag lod - synes jeg 
LouiseN: det jeg mener er, at man argumenterer ud fra Gerds billede, som jo viser en LDR/rollkur-hest. Der er endnu ikke nogen der har, i mine øjne, forklaret hvad det er der sker i hestens krop, fra den har næsen f.eks. 1 cm foran lod til den har 1 cm bagved lod.
Det her er efterhånden en vanskelig diskussion, fordi uanset hvor mange gamle støvede ridebøger og biomekaniske dyrlæger der kan hives på banen, så mener folk alligevel at det er en menneskeret at man må ride sin hyphest baglod, fordi det nu engang er det der er nemmest. Når nu at den samlede elite indenfor ridesporten benytter sig af metoder for foreskriver at hesten skal gå mere eller mindre bag lod og dette bakkes op af visse dyrlæger, selvbestaltede ekspert-beriddere mv. så er det hulens svært for den almene rytter at se hvorfor at dem der ikke gider ride konkurrencer, men som rider rundt på langhåret musse uden næsebånd og lange tøjler, skulle have "mere forstand" end dem der vinder alle papskiverne. Jeg er enig med Søs og NinA, for mig at se, kan man aldrig få en hest der går korrekt hvis den rides bag lod, uanset om dette skyldes en ubevidst eller bevidst "ridefejl". Ligeledes, mener jeg ikke det kan være "sundt" for hesten at gå i en baglod holdning hele tiden. Men omvendt mener jeg selvfølgelig der er forskel på "skadeligheden" i forhold til hvor langt bag lod hesten ride, hvor tvungen en holdning den går i mm. Ligesom det selvfølgelig også kan være skadeligt at lade hesten gå i en tvunget foran lod position. Om end dette er væsentlig sværere at opnå. Jeg er helt enig i, at der er forskel på hesteracer. Nogle har væsentlig nemmere ved at gå henholdvis baglod og foran lod end andre, men jeg mener absolut at det er muligt at ride alle heste frem foran lod på en utvungen måde, hvorimod det er yderst svært at ride f.eks. en fjord-pony bag lod uden tvang. At mange heste, især de højtstillede og følsomme, glad og gerne tilbyder en holdning i en højt rejst let bag lod position, er ikke det samme som at dette er den position der er bedst og sundest for denne hest. Ligesom det heller ikke er sundt for en hest på 2½ år at piske rundt i slagtertrav med gigantisk forbensløft og rytter på ryggen, bare fordi den selv gerne vil.  Jeg tror ikke din hest har slidgigt i halsen. Det ville være lidt mærkeligt. Tilgengæld tror jeg den har slidgigt i nakken og dette er ret almindeligt for heste der har været redet i en tvungen hovedholdning (uanset om dette være sig foran eller bag lod). Jeg forstår ikke din dyrlæges råd, men igen så er der meget jeg ikke forstår i forhold til den måde den her hesteverden er skruet sammen på efterhånden   . Jeg vil råde dig til at bruge din sunde fornuft, gerne krydet med en nærlæsning af de anbefalede bøger.
Hmm, gad vide om ikke de fleste debatører er trætte af at bruge timer på indlæg med billeder og links, for at forklare det uhensigtsmæssige i baglod ridning, for blot at blive fejet af bordet af et ´men jeg sys den går bedst så´n´... Det kunne være meget mere interessant at høre en faglig og saglig begrundelse for det positive i baglod ridning. Eftersom 80% af HN´s ryttere rider deres heste baglod, må der da være en enkelt eller to der faktisk kan begrunde hvorfor. Der må jo være en eller anden mening med det.
Jeg skal IGEN UNDERSTREGE - at ja en hest kan sagtens gå foran lod UDEN at arbejde korrekt i overlinien ! Men når den går foran lod er forudsætningen for at den kan bruge sig korrekt i det mindste til stede.
Hold da op, Line1982, dine indlæg de bliver da værre og værre. I første omgang formår du at skrive et indlæg fuldstændig uden indhold og argumenter, andet end det sædvanlige braller, og så får du også lige sat trumf på ved at påstå, at jeg har redet min hest i stykker, uden at du aner noget som helst af nogen slags. Jeg foreslår, at du for din egen samvittigheds skyld, skynder dig at sende en undskyldning retur i min retning. Men du har jo selvfølgelig set røntgenbillederne, og derudfra kommer du med din påstand - nå nej, det har du ikke. Hvis du kalder de nederste halshvirler, dem som hæfter ved hestens skulderblade, for nakken, jamen så har du da helt ret. Men det der, det burde selv du synes var for lavt og langt under bæltestedet. Endnu engang får jeg blot bevist, at HN ikke er værd at bruge sin tid på, for sådan en som dig formår da virkelig at ødelægge en ellers god debat. Og hvor ser du, at NOGEN her i tråden argumenterer for, at bag lod ridning er hverken fornuftigt eller godt? Det er slet ikke det, vi diskuterer. Vi taler om årsagerne til, at det alment er sådan, at det er fy-fy at ride hesten bag lod, og om det i det hele taget er begrundet. Moekkvi: det synes jeg aldrig, vi ser? Vi ser argumenter for, at LDR er godt (og jo heldigvis også en masse af det modsatte), men det er jo netop ikke det, jeg finder interessant, men derimod alle de "almindelige" ryttere, som ikke hiver hesten ekstremt i hverken den ene eller den anden retning.
Love4horses: Ja, jeg er både træt og desillusioneret. Så fik vist skrevet en omgang ævl mht. til halshvivlerne, da jeg fik læst et af dine ovenstående indlæg forkert. Men jeg fastholder at slid, hvad enten der er tale om hals eller nakke hvivler, som oftest stammer fra forkert ridning. Der kan dog også være tale om en skade f.eks. hvis hesten har rykket sig selv tilbage i en opbinding mm. Det var ikke for at træde dig over tæerne, blot en konstatering. Og i øvrigt tak for din meget nuancerede analyse af mit indlæg   . Det jeg skrev, var med udgangspunkt i at vi kan komme med alle de beviser vi vil (det er gjort adskillige gange), men det bliver gang på gang fejet af banen, så hvorfor spilde sin tid på det? Du har jo i forvejen sat dig fast på hvordan du vil ride din hest og du vil gerne have at diskussionen ender ud så du forsat kan sætte trumf på at din ridning er "ok". Jeg vil lige som Moekkvi, gerne høre fra dem der mener at LDR (uanset om vi snakker blid eller hård form) "vejen frem". Hvad er det for kriterier der rides efter og hvordan hænger teori og praksis sammen? Jeg er oprigtigt nysgerig efter at få "den gode forklaring".
lige igen  Det kommer vel altid til at virke arrogant, hvis man ikke mener, at andres fremgangsmåde medfører den virkning, man selv ønsker?  Og det letteste er jo at sige: Buh - det er nok bare fordi, du ikek selv kunne finde ud af det   Det samme siger buk-nakken-folket jo, når vi har sagt dem imod  Den har du jo selv mødt, Mia  Men sagen er - at ønsker man det aktive stræk, som det vist kun er Kirsten Hansen, der har defineret, og som så er overtaget af andre undervisere - så får man det ikke nær så let frem, hvis man træner med tøjlestop hele tiden, som hvis man lader være. Det er noget nær et faktum - men er man tilfreds med et passivt stræk, altså at hesten strækker hovedet frem og ned, så går det jo som regel fint nok. Jeg formodede bare, at denne tråd handlede om at opnå det aktive stræk, som omhandler overlinien. At få hesten til at sænke hovedet er jo hurtigt indlært, men hjælper ikke helt så meget. Hvis man er overbevist om, at det kan da være ligemeget, så kan man jo heller ikke se forskellen. I øvrigt kan man efter min mening ikke lave halve parader på en hest, der drøner af på forparten. Eller - det hedder ikke halve parader i den sammenhæng. Og når hesten først bruger ryggen, så behøver man altså ikke at betinge indlæringen gennem tøjlestop..... NLJ-LUkas: Jeg ville træne stemmesignalet i longen, og som en skriver: indlære et nyt signal for 'langsommere'. Og så evt. få en til at longere mig. Men det hele kommer an på, om man først og fremmest ønsker at træne efter træningsskalaen - eller ønsker signaltræning først. Jeg skal køre nu, så det blev lige lidt hastigt 
      Nu er du jo altid fremme med fordringerne, Nina..Så jeg fandt lige træningsskalaen.. Men at der så ikke indgår indlæring i træningsskalaen, og at man skal abstrahere fra accept af biddet og tesen om at ingen af de 6 trin kan ses isoleret, det har jeg svært ved at læse, udfra den beskrivelse der her er trykt.. Lukas, der er desværre dukket en udefinerbar størrelse op på HN, der knytter sig til "strækket". Da der åbenbart er taget patent på den rigtige udgave, så anbefaler jeg klart den forkerte, som venlige aktive ryttere har beskrevet forrygende. I øvrigt er en stemmekommando for fuld stop en kanon ting, men, som du har opdaget, et tveægget sværd. (Har selv en reiner, whooa betyder kun stop!!) Uanset om man bryder sig om det, eller ej, så er der kun en vej ud af hestens balanceproblem ved traven, og det er at øve sig. Hesten har fundet en løsning på opgaven "rende rundt med rytter", den er så ikke særligt hensigtsmæssig ifølge dig, ergo må du anvise en anden løsningsmodel, og den må affinde sig med at øve sig, fordi du siger det.. Medmindre man rider efter træningsskalaen, da indlæring så er overflødig 
Nina: Hvis du nu bare også ville læse hvad jeg (og andre) andre skriver, på samme måde, som du gerne vil have mig til at læse dine indlæg, så kunne vi måske komme videre i denne debat i stedet for at cykle i ring  Jeg har skrevet omkring en 4-500 gange (okay overdrivelse fremmer forståelsen) at stoppet og opbremsningen via tøjlen sådan set udelukkende er noget man bruger i start fasen, for netop at få indlært den halve parade FRA SÆDET. Når hesten forstår dette sgnal fuldt ud er tøjlen ikke nødvendig i forhold til de halve parader, og det er så her, man kan begynde at arbejde mere med både træk og de første trin til samlingen. Selvfølgelig er det (hvis du spørger mig) smartest ind imellem lige at sikre sig at stoppet via tøjlen virker, for langt de fleste heste kan komme i situation, hvor en halv parade fra sædet ikke virker. Hesten skal kunne stoppes for tøjlen fx hvis den bliver bange og løber. Men derudover, er tøjlestoppet rent dressurmæssigt en måde at lære hesten den korrekte reaktion fra sædet og en måde lige til allerførst at få kontrol over tempoet så man kan begynde at få hesten til lige at vente og lytte og slappe bare en smule af. Jeg mangler fortsat dit konkrete forslag til, hvordan man får indlært hesten en korrekt reaktion for den halve parade og får tempoet til ned til start UDEN OVERHOVEDET at bruge de slemme, slemme tøjler og uden at skulle ride rundt 4-5 år på en snot forvirret hest, der ikke fatter en dyr af hvad der skal ske  Men jeg gentager da gerne en gang til for dig og arveprins knud og hvem der ellers skulle have behovet herfor, at så snart sædesignalet, virker, ja så skal man selvfølgelig ikke sidde og bremse i tøjlen, når man rider dressur. Og på den måde bliver tøjlerne heller ikke det, der blokerer for at hesten kan strække halsen.  Derudover er jeg fuldstændig enig i, at accept af bidet er en ret grundlæggende del af dressurridningen, og kan man ikke ride med tøjler på sit hovedtøj uden at hesten krøller sammen, så har man vist et nogle helt andre træningsmæssige problemer 
Tusindfryd - jeg har spekuleret en del over det med halv parade uden foregående indlæring af signal for samme. Ikke specifikt afledt af denne tråd, men igennem længere tid. Og det jeg er kommet frem til (10-øren faldt i forbindelse med et foredrag om steriske ændringer i signaltransduktionsmolekyler i foråret) er at når hesten først er på plads eller næsten på plads rent biomekanisk så vil ændringer i rytterens krop nærmest automatisk medføre nogle ændringer i hesten som udgør den halve parade i den reneste form om man så må sige. Det er altså som sådan ikke nødvendigt med en forudgående indlæring for at få reaktionen i hestens krop - simpelthen fordi dens krop reagerer automatisk på ændringen i vores krop. Det kræver som sagt at hesten er helt (eller næsten helt) på plads i sin krop hvilket ikke er simpelt at opnå. Derfor er det i min optik nyttigt også at indlære en halv parade for tøjlen (og sædet via klassisk betingning) hvor hesten reagerer ved at lægge vægten bagover, løfte sig foran og evt. stikke næsen let fremad mod tøjlen i en let opbremsning når den mærker et helt let tøjletag - fordi det kan bringe hesten hen til noget der er tættere på der hvor jeg gerne vil hen i min ridning og det som jeg ser som fundament for al videre uddannelse. Altså en hest der arbejder lige i sin krop, uden spændinger i overlinie og arbejdende i hele muskelringen og kan rides for helt lette signaler om det så er i skoven, på ridebanen, eller "i byen". På samme måde som jeg bruger opbremsning på tøjlen til korrektion bruger jeg også at korrigere ligeudretningen ved enten direkte eller indirekte tøjleføring. Afvejningen af de forskellige prioriteringer afhænger af den enkelte hest. Nogle heste kræver at man er meget nitty gritty omkring signalerne (med signaler tænker jeg ikke nødvendigvis tøjlestop), nogle heste er mere tilgivende i den retning. Jeg synes det er spændende når vi kan komme til at diskutere forskellene/nuancerne mellem de forskellige metoder og systemer der trods forskellene alt andet lige minder mere om hinanden end det der er fremherskende på de fleste stævnepladser. Jeg vil vanvittigt gerne kunne følge resultaterne af forskellige uddannelsesforløb og prøve at forstå lighederne/afvigelserne i det endelige resultat og hvad det betyder for hestens biomekaniske funktionalitet eller hvad vi skal kalde det.
Jeg synes det er en rigtig spændende diskussion - og jeg vil lige komme med nogle kommentarer ud fra min måde at se tingene på: Tusindfryd - du bliver ved med at tale om at indlære den halve parade fra sædet. Som jeg ser det og har oplevet det, virker sædet ikke gennem indlæring, men når hesten har ryggen med, virker sædet uden forudgående indlæring. Det er biomekanik - ikke signalindlæring  Naturligvis har man brug for en nødbremse, og her er tøjlen rigtig god. Så er man nødt til at stoppe hesten forfra og må glemme alt om stræk, brug af ryg etc. Så gælder det overlevelsen - og man må bagefter rette op på de spændinger, som kommer af den slags. Men hvis man ønsker, at hesten skal strække sig frem, må man arbejde målrettet på det. Og her hæmmer brug af tøjlen det formål. Her gælder det om at kunne ride hesten bagfra. Hvis hesten hjuler af sted og trykker ryggen væk, må man prøve at få den ned i tempo. Man kan f.eks. arbejde i longe - med eller uden rytter - bruge stemmekommando og ros. Man kan også stoppe den med tøjlen. Det giver to forskellige resultater - forskellen er ikke nær så stor sammenlignet med moderne dressurridning, men der er en forskel.
Nu ved jeg ikke om du havde læst mit indlæg inden du skrev dit, men vi er for så vidt ikke specielt uenige 
Nej jeg havde ikke læst dit indlæg, inden jeg postede mit. Jeg kan se, at vi er ret enige m.h.t. sædets indvirkning  Men vi er ikke enige m.h.t. teorien om at løfte hesten fortil vha tøjlen. Det er min opfattelse, at man ikke kan gøre det, uden at skabe spændinger, så det er ikke en metode, jeg vil bryde mig om at bruge.
Vel ikke nødvendigvis? Jeg synes ikke, det er arrogant, hvis en LDR-rytter fortæller mig, at hun ikke synes min ridning medfører en 'samlet' hest i hendes optik. Hvis hun mener, en hest er samlet, når man rider den forfra og bagud på tøjlen, så halsen er meget krøllet, så er hun jo ikke nødvendigvis arrogant - hun anskuer bare tingene på en (radikalt) anderledes måde end jeg selv. Det er for så vidt heller ikke det faktum, at vi anskuer tingene på hver sin måde, der får det til at skurre i ørerne (øjnene?!) på mig, men mere den fremlæggelse af, at andre ikke evner at ride sine heste afslappede og løsgjorte, så de kan løfte ryggen og strække snuden lige frem. Passivt stræk er mig bekendt blot når hesten ikke bruger halsmusklerne til at trække i ryggen, men når nakkebåndet primært står for at trække ryggen op. Hvis hesten løfter ryggen vha. muskelkraft i halsen, er halsen vel nødt til at være i bringehøjde eller derover (på nær 'over biddet', naturligvis) - og jeg synes det er noget søgt at bedyre, at kun KH heste går med løftet ryg. Jeg har set sympatisk, traditionelt redne heste gå med en - for min smag - lidt for snæver halsholdning, som stadig er i stand til at træde op i sit eget spor i en kontrolleret trav (kontrolleret trav er for mig det modsatte af den forhastede trav, mange ellers godt kan lide). Så det dér med at Susan har overtaget KH's fortolkning og definition af 'det aktive stræk' (VOLDEMORT!), det er noget oppustet - og jeg tror egentlig at du og de mest aktive KH-elever herinde selv står for en del af de misforståelser, der tilsyneladende er opstået i forhold til de to metoders fokuspunkter, fordi I bliver ved med at fremhæve, at "det ligner næsten, men er IKKE det samme" - siger Susan, at det er det samme? Ved i overhovedet hvad Susans elever bliver trænet og undervist i - udover at hun har lavet instruktøruddannelsen i BBH-regi? Du insinuerer ofte i dine indlæg, at BBH-elever ikke ved eller har fattet KH's træningsform. De tror de ved det, men de ved det ikke. Og når der så diskuteres reelle træningsformer og teknikker, så bliver 'din' ridning fremstillet som noget hemmeligt og selvfølgeligt. Som ingen alligevel vil fatte. Og så kan man fastholde sig selv i troen på, at man har fundet de vises sten, og at nobody else has a clue. Jeg bliver mere og mere overbevist om, at du i virkeligheden ikke forstår, hvad Susan træner og rider efter. Hvilke fokuspunkter hun har hos sine elever. Især ikke, når du gang på gang, og meget misforstået - fremhæver, at man ikke vil opnå en løftet ryg på en hest, hvis man hele tiden trækker tilbage i tøjlerne - hvor har du fra, at BBH ryttere trækker tilbage i tøjlerne, når de rider? Og at de bakker hestene hele tiden? Jeg har aldrig sagt 'buh'!   Men jeg mener, at det ikke er særligt ydmygt at forlade en træningsmetode, fordi den ikke fungerede som man ønskede det - for derefter at kassere den som ubrugelig. Som jeg nævnte tidligere, så har jeg selv redet traditionel dressur. Jeg er gået bort fra fremgangsmåden, fordi jeg ville have noget andet. Men derfor sidder jeg ikke hårdnakket og påstår, at andre der rider ligesom jeg gjorde, ikke vil kunne opnå en hest, der er under hjælperne, eller som kan strække og sænke sin hals og være afspændt og taktren. Det er jeg slet ikke kompetent nok til at kunne stå inde for.
"Det er altså som sådan ikke nødvendigt med en forudgående indlæring for at få reaktionen i hestens krop - simpelthen fordi dens krop reagerer automatisk på ændringen i vores krop." Dette er netop også min opfattelse/erfaring/...  Jeg har en hest, som pga. sygdom (forfangenhed) først lige nu er kommet i gang med ridning igen. Hun er pludselig blevet en vældig frisk dame (får div. nye tilskud - tak, Keppie   ), så jeg har (desværre) af og til brug for tøjlen til at stoppe med. Men jeg kan også tydeligt mærke, at jeg skal være utrolig varsom - netop fordi (som Nina og Misser påpeger) - brugen af tøjlen medfører nogle spændinger, som virker nærmest modsat af den måde, jeg ønsker, at hesten bruger kroppen på. Hvis jeg bruger stemmen, stopper min hest ikke op, men hun bremser (som regel). Nogle gange rækker hun sig ned, andre gange rækker hun sig frem og lægger så vægt bagud og bliver rigtig træg, hvorfra jeg så kan drive og få det stræk, jeg ønsker. Men dét stræk kommer aldrig i forbindelse med brug af tøjlen. Her ryger hun i stedet ud over skulderen; det er vist den bedste forklaring, jeg kan give. Det problem, jeg har set ved for megen fokusering på tøjle (som jeg fx synes at kunne se, at Susan har "skruet ned" for over de sidste par år), er, at man fokuserer så meget på, at hesten skal reagere og være lydig, at man ikke når at mærke det, der sker i hestens krop. Min hest er egentlig ikke sådan synderlig følsom for tøjlehjælp - og har aldrig været det - jeg købte hende som nytilredet krølle-bølle, og fokus var helt fra starten at få næsen frem og ud. Hun er en flink hest, så jeg har som sådan ikke haft behov for at skulle bruge tid på at lave en masse med tøjlen. Men nødstoppet er der, hvis jeg har brug for det - og det har jeg da af og til, når der pludselig kommer en forblæst busk efter hende. Havde jeg redet ved Susan for nogle år siden, ville jeg have skullet bruge meget tid på at få hesten lært at reagere godt nok på tøjlesignalet. På den tid ville jeg måske have fået hende til at fokusere så meget på tøjlen, at de gode reaktioner, der allerede var i hendes krop, blev "aflært" (det er en overdrivelse, jeg kan ikke lige komme på et mere præcist ord), og dermed ville jeg have spændt mere ben for mig selv, end jeg ville have hjulpet. Jeg har redet hesten uden sadel i et års tid, hvilket har været virkelig godt i forhold til at mærke, hvad der sker i hestens krop, og hvordan hele ryggen arbejder (og hvordan delene arbejder). Jeg kan nu - også gennem sadlen - mærke nøjagtig, hvad jeg skal gøre med mit sæde for at få hesten til fx IKKE at træde længere med det højre bagben end med det venstre, så bagenden vipper ind. Det er ikke ensbetydende med, at min krop GØR det, men jeg kan da mærke det i det mindste   . Skulle man bruge tøjlen til at rette dette problem, vil man (går jeg ud fra?) skulle bruge højre tøjle for at bremse det højre bagben, hvis det er dét, der er problemet. Den største fare dér er, at jeg ville opleve noget, der lignede, hvis det venstre forben tog for lange skridt. Her ville venstre skulder glide lidt ud, og højre hofte glide ind. Til at løse dét problem vil man skulle bruge venstre tøjle (eller hvad?). Og hvordan ved man så, om det er det ene eller det andet, der er i spil? Her synes jeg jo, at det er godt/nødvendigt at bruge sædet, fordi kroppen sjældent er i tvivl om, hvad der sker. Jo, hvis hesten spænder, er det svært. Men så ved man vel også, hvad man skal gøre: langsomt-langsomt-roligt-roligt- zen?? Anyways... mon ikke fremgangsmåden for en hest, der stopper helt op ved et "pruh"-signal er nogenlunde ens, uanset om man har brugt tøjlen eller stemmen til at stoppe den med? I øvrigt synes jeg, at stemmen er nemmere at nuancere end tøjlehjælpen. Jeg har helt klart mere magt over min udtale end min motorik i samspil med tøjle og hestens mund; og så ved jeg, at mine egne heste reagerer forskelligt, alt efter om jeg hvisker eller taler, og alt efter hvor "hårdt" ordene kommer ud af min mund. Dér synes jeg det giver mere konsistens at bruge stemmen. Forstå mig ret: Jeg bruger selv tøjlen i det omfang, det er nødvendigt. Min anden hest bruger jeg tøjlen ret meget på lige nu, fordi den ikke bruger ryggen helt optimalt og tror, at løs tøjle betyder "FREMAD!". Her er nogle associationer til tøjlen og en sammenhæng mellem tøjle og tempo, som jeg er nødt til at arbejde med i én eller anden udstrækning, før jeg føler, at jeg kan komme videre. Og så handler det også rigtig meget om, hvad det ér man vil med sin ridning. Som jeg også skrev i den tråd, der linkes til i starten, synes jeg man skal vælge den metode, der passer bedst sammen med den måde, man ønsker at ride på fremadrettet. For man kan ikke altid bare snuppe de bedste ting og blande sammen og så regne med, at alt bliver godt. Trådstarter er jo i hvert fald i sin gode ret til selv at vælge, om hun vil bruge den ene eller den anden metode. Vores opgave består vel i hvert fald i at hjælpe hende til at tage et kvalificeret valg, fremfor at mundhugges   .
vil man gerne skrive noget, men har faktisk ikke rigtig tid eller ork eller eftertanke til det - og så bliver det ikke altid udtrykt særlig godt   Det er jeg ked af. Både, når det faktuelle bliver misforstået og når jeg får fornærmet folk pga udtryks-kluntethed  Noget af det, jeg prøvede at sige var, netop det Matilde og Misser skriver: At den halve parade der kommer fra sædet ikke først skal betinges via tøjlen. Og at den halve parade alt for let går i forbenene, hvis man bruger tøjlen til den - og så slet ikke kan kaldes en halv parade. Måske skrev jeg det bare ikke særlig godt   Hvis det mest er forbenene, der bruges som bremser, så hedder det vel snarere 'et halv stop'? At der findes utallige hestevenlige og glimrende måder at ride på er uomtvisteligt. At Susan virkelig kan ride og undervise, skal der heller ikke være tvivl om. At ridning foran lod og med lette, klare signaler, er langt mere hestevenligt og hyggeligere end at bukke nakken ind bag lod på dyret og ride med kort hals. At der endog findes moderne dressurryttere, som rider rigtig godt. Alt det er jeg også ganske, ganske enig i    Der, hvor jeg ikke er enig, er denne tråds emne: Det kan ikke være ligemeget om man bruger tøjlen meget eller lidt, hvis man gerne vil opnå strækket. Man kan se det på hestenes måde at bevæge sig på (på fx videoer og billeder), at det giver en forskel om man rider på den ene eller den anden måde. Det kan ikke være lige meget, hvad man kalder det - men man kan sagtens ride på mange forskellige måder 
var jeg netop så længe om at skrive mit indlæg, at gsism fik lagt et glimrende et ind imens  Og det er virkelig godt forklaret, gsims     
Jeg tror en af tingene der gør en stor forskel er dett: Jeg tror at hvis hesten først en gang har lært at krøllebølle for tøjlen - om det så bare er en lille smule - så vil noget af tøjlehjælpen altid gå i halsen når du bremser - hvor meget afhænger selvfølgelig af hestens temperament. Jeg ku' se det med Shalu - at selvom jeg havde trænet rigtig meget med at koble tøjlen til benene så skabte det altid spændinger når jeg brugte tøjlen til at bremse med. Det sidste år hvor jeg red hende brugte jeg kun tøjlen når benene bare cyklede afsted... ellers kunne jeg ride kun for stemme eller sæde  Colina har en hel anden indstilling til tøjlen, og jeg kan mærke jeg får en reaktion i hele kroppen når jeg bruger tøjlen til opbremsning. Det hænger nok også sammen med at den mængde tøjle jeg bruger er væsentlig mindre end det jeg brugte på Shalu - men mindst lige så vigtigt så er det at tøjlen aldrig har betydet andet end stop og at hun aldrig har lært at give en reaktion i halsen for tøjlen. Når jeg har set på billeder af hende fra vores ridning (hvor hun ikke specifikt har været i et højt stressniveau pga et eller andet i omgivelserne) kan jeg se at hun er helt blød om mulen hele vejen igennem. Hvilket i Colina's tilfælde siger en del da der ikke skal ret meget til for at hun stresser op og krøller næseryggen op til øjnene og trækker underlæben tilbage og laver papegøjenæb. I starten stoppede hun meget med forbenene for tøjlen men jeg kan mærke at nu når hun er begyndt at hænge mere sammen i kroppen så kommer bremset mere igennem hele kroppen - bagfra og ud til munden. Det er især tydeligt at mærke når jeg rider ligeud i skoven uden sadel. Så i forhold til den fornemmelse jeg gerne vil opnå er det ikke nødvendigvis modproduktivt at bruge tøjlen til brems. Som jeg skrev i det tidligere indlæg så vil jeg hjertens gerne følge og forstå forskellige udannelses stier for at kunne fåstå konsekvenser og nuancer i forskellige valg. Da der helt sikkert er forskel - spørgsmålet er hvor meget og hvor afgørende   Det synes jeg er svært at vurdere.
også det er rigtig spændende, Matilde  Og dengang jeg ret ofte så dig ride Shalu, kunne jeg ikke se, hvorfor det skulle gøre noget, at du brugte tøjlen så meget, som du gjorde. Jeg syntes mest det var flot, at hun var så ualmindeligt velopdragen  Men jeg lærte (for det meste) at se forskellen, og nu kan jeg som regel godt se, om folk har brugt 'stop & bak', eller har brugt tøjlen til at korrigere skævhed med, eller har redet med kontakt for tidligt. De to ældre af hafferne har jo været tøjleredet i deres tidligere liv, så de har brugt en del tid på at vænne sig til, at der normalt ikke ville blive taget baglæns i tøjlen - og på at bevæge sig efter det. De to unge har aldrig været redet bag lod - men alligevel kan man tydeligt efterfølgende se det på deres bevægelser, hvis de har følt biddet lidt for meget i en periode.... Men som gsims skriver, så kommer det jo helt an på, hvad man ønsker af sin ridning. Som jeg så ofte har skrevet, er noget af min bedste hestetid nok tilbragt på min barndoms ponyer uden sadel - og uden nogen viden om stræk og remonte osv.  Nu handlede denne tråd bare lige præcis om det, jeg har forsøgt at sætte mig ind i igennem en del år, så der syntes jeg, at jeg var nødt til at fastholde emnet: 'stræk' i argumentationen  Det er både enkelt og utroligt svært 
Gsims kan det iøvrigt være at grunden til du får spændinger når du bruger tøjlen er at du primært bruger tøjlen i en situation hvor hesten i forvejen er spændt. Dette i kombination med at hesten har lært at krølle gør at det i mine øjne er svært at få spændingsfri respons på tøjlen. Jeg tænker at det er samme problematik NinA anskueliggør i forbindelse med Shalu - at hun kan/kunne se en forskel fordi jeg i nogle situationer hvor Shalu i forvejen var spændt brugte tøjlen til stop. Når jeg reflekterer over det gik jeg heller aldrig efter at træne den ekstra bløde respons på tøjlen på Shalu - lethed jo, men ikke blødhed. Og der er jo en kæmpe forskel mellem de to ting. Ikke dermed sagt at der ikke er forskel på at træne helt uden at bruge tøjlen til stop (medmindre hesten er på vej til at rende af), men som jeg har skrevet tidligere synes jeg det er svært at vide HVOR stor forskel der egentlig er. Det der bedømmes på er jo stadier fra "alle sider" af heste på vej, derudover er der mig bekendt   der ikke rider hos KH der påstår at kunne lære hesten præcis det samme stræk på præcis samme måde med præcis samme prioriteringer som Kirsten kan. Kirsten er den   der kender slutresultatet af den ligning og er den eneste der kender og forstår alle nuancerne af det system hun arbejder indenfor/står for til bunds   Hendes evner og specialiseren tror jeg   ingen underkender. Jeg synes det er super spændende når vi nørder detaljerne   Netop for at få en bedre forståelse af nuancerne - som jeg efterhånden har skrevet adskillige gange. Fordi det i sidste ende giver mig en bedre forståelse for biomekanik og den funktionelle sammenhæng der er i hesten. Det jeg har lært indtil videre giver mig dog ikke grund til at tro at man behøver at forsage tøjlen - hvis man indlærer den med blødhed i responsen for øje. Tilbage til trådstarters emne - så læser jeg det ikke nødvendigvis som at det hun efterspørger er opskriften til at ride på KHsk vis efter Kirstens defintion af stræk, men det kan være det er mig der har læst forkert    Alt andet lige synes jeg dog det er fint at der kommer mange andre indlæg og reflektioner indover, da det at ride efter Kirstens definition af stræk, jo - som det ofte er skrevet herinde - kræver at det er muligt at blive fulgt nært af Kirsten hele vejen, for netop at forstå alle nuancerne i hendes tilgang til træningen.
"Gsims kan det iøvrigt være at grunden til du får spændinger når du bruger tøjlen er at du primært bruger tøjlen i en situation hvor hesten i forvejen er spændt. Dette i kombination med at hesten har lært at krølle gør at det i mine øjne er svært at få spændingsfri respons på tøjlen." Nej, for hesten er ikke spændt i forvejen; det bliver hun yderst sjældent, sådan rigtig... Min anden hest har jeg jo selv makket med, og han har ikke lært at krøllebølle fra begyndelsen og har først sidenhen fået "forkerte" associationer til tøjlen. Med ham burde tøjlehjælpen så gå i kroppen. Og den fornemmelse har jeg da også haft - dog har jeg alligevel aldrig fået nøjagtig den reaktion i kroppen på hesten, som jeg får ved IKKE at bruge tøjlen. Derfor tror jeg ikke, at det er et spørgsmål om, at tøjlen bare skal indlæres korrekt, hvis den skal bruges - men om at den virker på en anden måde end sædehjælpen, fordi det ene signal er et signal, der skal opfattes og reageres på, og det andet er noget, der sker helt automatisk. Jeg tror ikke der er nogen, der   tøjlen (sikket ord at bruge - og sikke moderne, det er blevet at gøre det   ). Det gør jeg da i hvert fald ikke. Men jeg vil da helst undvære at skulle bruge den. Jeg synes ikke det helt er det samme.
hehehe - ja ret fedt   Det lyder som en SUPER spændende observation du har gjort  jeg har i øvrigt samme forhold til udstyr som dig - jeg vil have min sadel, mine tøjler og helst også mit bid 
Tusindfryd - jeg tænker om din observation af, at nogle ting virker bedre uden udstyr (eller virkede bedre dengang), kan hænge sammen med at man uden udstyr ikke kan komme til at tage for hårdt og skabe spændinger? Jeg selv bøvler noget med drej for et let tøjlesignal. Til højre går det næsten altid rigtig fint, han drejer bare jeg tager venstre hånd nogle få cm til siden og stadig med bue på tøjlen. Til højre derimod reagerer han meget trægt, og jeg får ofte alt for meget træk i tøjlen. Jeg regner med at det er mig, der ikke giver signalet lige følsomt til begge sider og har arbejdet meget med at huske at føre hånden frem og ikke tilbage - og så vente lidt inden jeg forstærker signalet. Nu lykkes det efterhånden lidt flere gange også til højre, men det er meget tydeligt, at hvis jeg kommer til at tage bagud, så får jeg modstand i munden i stedet for drej. Det var det, der fik mig til at tænke på, om det kunne hænge sådan sammen, at mangelen på udstyr gjorde, at du ikke kunne komme til at tage for hårdt, og dermed kom du ikke til at skabe modstand. Men det er bare en tanke - ikke en påstand.
Nina: Tanken har også strejfet mig, men jeg er ret sikker på, det ikke er tilfældet. Nu er det ikke et problem længere. Han stopper super fint for både tøjle og sæde. Men da vi havde problemet hang det sammen med en tidligere ridning (ikke af mig) med konstant pres i munden, hvorfor han faktisk var døv for stopsignalet. Alligevel reagerede han sjovt nok fint når jeg ikke havde udstyr på ham. Og det er egentlig det jeg synes er lidt spøjst. Og så alligevel ikke  Idag handler det mere om, at det indimellem glipper eller ikke bliver så præcist når jeg laver stop for sædet. Her er der altså ikke tale om spændinger for tøjlen, da de den ikke bruges. Men nok allermest om at han er så bred (vi taler specialfremstillet sadel bred), at jeg ikke kommer ordentlig ned om ham og til tider ikke føler jeg rigtigt kan bruge min mave og ryg ordentligt. Og så nok også at han netop pga. tidligere oplevelser med udstyr bliver meget mere følsom på mine signaler, når udstyret ikke er der til at forstyrre 
Hold da op - han lyder bred   Ja det er altså ikke nemt at komme fint og smidig ned om sådan en basse 
Søs: det er det seriøst heller ikke. Da han voksede ud af de almindelige mærker og dommen lød, at jeg nok skulle ud i noget specialfremstillet eller en eller anden lappeløsning, troede jeg det var en joke. Det troede jeg også da jeg så sadlen. Det er virkelig størrelse bryggerhest! Og der er ikke skyggen af koldblod i dyret mig bekendt. Jeg har rimelig lange ben - alligevel har jeg problemer med faktisk at kunne nå ind til ham med nederste del af schenklerne, selv når han er sin fitteste topform. SUK 
Jeg vil bare lige sige at jeg synes dette er en god debat     og jeg har lært en del faktisk 
NEj - det er ikke målet med min ridning.
Ofte hiver frem er vist en overdrivelse - billedet har været vist tre gange og altid kun til at illustre en pointe - aldrig som korrekt ridning generelt - en gang dog til at vise ridning uden smerte og ubehag.
Anna S: Nu skal det hele selvfølgelig helst ikke gå op i at diskutere Søs' billede, men jeg bliver alligevel lidt nysgerrig.. Du skriver at du sagtens kan se bækkenet kipper, og at hesten træder ind under sig. Samtidig mener du hesten er "vældig meget på forparten". Hvordan ser du det...? Og hvordan mener du det hænger sammen med at hesten alligevel træder meget ind under sig...?
Ok, på den måde 
Undskyld jeg lige byder ind med noget lidt andet. Jeg prøver lidt diskret at opsøge nogle af Ellen Sands gamle elever, da jeg søger et køretøj, som jeg ved at Ellen Sand har anbefalet sine elever at købe. Køretøjet er specialsyet i Århus. Hvis du eller måske nogle du kender har sådan et hængende der ikke er i brug. Så er du måske interesseret i at sælge det brugt til mig.
Line1982: jeg har bestemt ikke sat mig fast på, hvordan jeg VIL ride min hest. Dertil har jeg nemlig slet ingen muligheder; jeg er nødt til at ride den sådan, som dyrlægen foreskriver, at min hest bedst kan tåle uden at have smerter. Og det var heller ikke mine nuværende udfordringer, som tråden skulle handle om, jeg havde ikke hestens sygdom i tankerne, da jeg oprettede det første indlæg. Tråden er inspireret af de nutidige mange debatter omkring OL. At jeg skal ride min hest dybt gør jo præcis, at jeg ingen muligheder har for at den kan blive dressurhest, og derfor er det irrelevant for mig at spekulere i, hvordan den bedst bliver samlet, for det gør den slet ikke. Ridningen handler om at vi skal hygge os, for dressuren, den er ikke længere en mulighed for os. Og nej, slidgigten kommer ikke af et uheld, forkert ridning eller noget andet, men simpelthen af at hesten har en medfødt røntgenfejl, som gør at leddet ikke passer rigtigt sammen. Det er der ikke noget mærkeligt eller usædvanligt i, f.eks. er mange hunde jo også født med HD, som er lidt af det samme, og som man heller ikke kan give nogen eller noget skylden for. Du drejer netop tråden derhen, hvor jeg ikke ønskede. Netop at vi IKKE diskutere LDR/rollkur/ekstremer, men at vi diskuterer, om det er fair at mange er bange for at vise billeder på HN, fordi de får høvl hvis et enkelt billede viser næsen bag lod, og en diskussion af, hvorvidt dette er velbegrundet eller ej. Jeg argumenterer ingen steder for, at man skal ride sin hest bag lod, og jeg har aldrig benyttet mig af det, i hvert fald ikke med vilje. Så hvis vi lige lader være med at sætte hinanden i bås og gætte på en masse, så er det måske lettere at debattere.
der har fået høvl for det 
Dette er ærligt talt ikke er en debat jeg egentlig gider spilde tid på for 120. gang, og som sikkert ender på den samme måde som de 119 foregående. Nemlig med at man er enig om at være uenig og dermed fuldstændigt fjerne grundlaget for overhovedet at debattere. Kort sagt har jeg intet som helst imod at der vises enkelte billeder eller billedserier af heste redet en smule bag lod, SÅLÆNGE det ikke enten fremstilles som værende korrekt, eller bortforklares med at være hestens egen skyld. Med meget få undtagelser går heste bag lod pga rytterfejl. Om det er i enkelte korte momenter eller et vedvarende problem er underordnet. Et af de største problemer (blandt alt for mange andre store) i nutidens "dressur", er i mine øjne rytterens hænder og den deraffølgende kontakt til biddet og hestens følsomme mund. Det der før i tiden var kendt som uddannelsen af hånden, er fuldstændigt gået i glemmebogen. Noget så simpelt som en korrekt blød hånd på højkant, hvilket burde være indlært inden en helt grøn rytter får lov at have kontakt til hestens mund, bliver rettet så sent i uddannelsen, hvis overhovedet, at skaden ér sket, både for rytter og hest. Det er meget normalt at se ryttere i M-klasser og opefter, med flade klaverhænder og låste, ufleksible håndled. For mig at se er følsomheden i kontakten flyttet fra håndled til albue. Dér mener jeg at ihvertfald een af grundene til den meget udbredte baglodridning findes. Hvis man kunne eliminere alle de floskler der florerer i rytterkredse, såsom den "putter" sig osv, så ansvaret ikke blev lagt på hesten selv og fejl ikke blev pakket ind i nuttet lyserødt vat, så var grundlaget for udvikling hos den almene bredderytter rent faktisk til stede og vi kunne begynde at bevæge os fremad i debatten. Det er efterhånden kommet så vidt mht undskyldninger og søforklaringer, at "ikke kritisk baglod" også tæller som foran. Baglod ER baglod, så langt burde man da kunne blive enige. Så er spørgsmålet jo: Hvis næsten alle rider en lillebitte smule baglod, HVORFOR gør de så dét? Hvorfor ikke en lillebitte smule foran istedet? Hvad mener DE at forskellen er på de sølle par centimeter, siden det stort set altid hælder i den retning der i alle teoribøger er beskrevet som den forkerte? Dét kunne være en interessant debat og der burde være omtrent et par tusind HN-brugere der kunne komme med deres forklaring. Det burde blive den længste tråd på HN nogensinde...
NinA: jeg nævner henkastet udfordringen med min egen hest pga sygdom ret langt nede i debatten, og skriver netop, at den generelle diskussion er ekstra interessant for mig, i forhold til de udfordringer vi står med, ikke at jeg vil have dig eller andre til at fortælle, hvordan jeg skal ride min hest. Og selvfølgelig hører tråden til her, eftersom foran lod/bag lod er under træning af hesten, hvor ville du ellers have den da? Moekkvi: Godt indlæg   Hvis du følger med i OL, så se også håndstillingen her - det er skræmmende, at nærmest ingen følger de klassiske forskrifter, men det er vel generelt en tendens i nutidens dressur. Personligt har jeg altid fået kritik for, at jeg skal have lige håndled - men hvis man ikke må bøje håndledet for at indvirke, så er man netop nødt til at hive fra albuen, og så ryger der riiiigtig meget følsomhed fra. Uanset, så kan jeg i hvert fald ikke finde ud af andet, uanset hvad dommere/undervisere gerne vil se 
Jeg tænker da også hvorfor rider du ikek bare din hest som din dyrlæge siger du skal? Men dyrlæger tager altså fejl - de kan tro, at der ikek noget galt med ens hest og sige man bare skal fortsætte og at hesten jo bare er dominerende og stædig (som man jo kan læse om andetsteds her på træning) - er det egetlig dig, der også står bag denne tråd? Men hvis du tænker at det er fint nok at ride den bag lod 1 cm - jamen så gør det dog.
Søs ?Meggi?: jeg gentager lige mig selv, fordi du åbenbart ikke forstod det første gang. Denne tråd handler IKKE om hverken mig, min ridning eller min syge hest. Hvor er det lige du læser, at jeg spørger nogen til, hvordan jeg skal ride min hest??? Og der udover, så synes jeg det er meget mærkeligt, at folk begynder at blande sig i dyrlægers anbefalinger. Det er dog det dummeste jeg endnu har været ude for på HN. Tråden er en generel diskussion, foranlediget af debatterne omkring OL, heriblandt Anky med rollkur, Kittel med den blå tunge osv. Hvis du ikke forstår det, så lad da være med at svare. Ellers kan jeg da anbefale dig at læse startindlægget igen.
At heste også kan være født med diverse fejl. Ligesom hunde, mennesker etc. Jeg tør ikke sige noget om hvor udbredt "almindeligheden" er i forhold til disse fejl. Jeg tror for størstepartens vedkommende, så vil hesten formodentlig aldrig mærke noget til sin medfødte fejl, såfremt den rides fornuftigt, ikke overbelastes unødigt etc. Når hesten så alligevel mærker noget til sin "fejl", ja så kan man så diskutere om det har noget med ridningen at gøre eller ej. Vi har altid en "andel" i den måde hesten påvirkes på, når vi vælger at sætte os på ryggen af den. Man kan diskutere, om det overhovedet er rimeligt at ride på en hest der tilsyndeladende har ondt, med mindre den rides på en helt bestemt måde (ikke dermed sagt at du ikke skal ride din hest). Havde hesten levet vildt og havde ondt i kroppen bare ved at "gå rundt", så ville den formodentligt hurtigt gå til grunde, men vi er jo så i stand til at opretholde en "tålelig" tilværelse for heste, uanset om de er egnet til det arbejde vi foreskriver eller ej. For mig at se drejede du selv debatten hen på LDR/Rollkur ved at linke til Gerd Heusmanns tegninger af samme, hvorefter du afslog hans argumenter som brugbare for det du ledte efter? Du skriver ligeledes selv at denne debat er på foranledning af debatterne omkring Kittel, Anky, Rollkur og blå tunger? Jeg er en smule forvirret, men tror at der hvor vi ordkløves, er hvorvidt baglod og LDR er det samme? For mig at se handler det om intentionen. Er der tale om en ridefejl, så er det baglod, er der tale om at man bruger baglod-ridning som en bevidst metode, så vil jeg mene vi snakker enten LDR eller Rollkur, alt efter graden af "tvang" og hvor meget hesten er redet bag lod. LDR eller ej, så vil jeg vil som sagt, rigtig gerne selv høre nogle argumenter fra de der mener at det er bedre at ride hesten et par cm. bag lod frem for et par cm. foran lod. Det kunne være rigtig interessant.
Line1982: nu var det ikke mig, der startede med at lave links til Gerd   Og jeg skriver netop, at disse tegninger IKKE kan bruges, fordi de netop viser LDR/hyperflex, og der er jo heldigvis langt fra det, han viser, og så til at hesten går lidt bag lod i en mere normal dressurholdning. Hvis vi tager udgangspunkt i hans "gode" hest ( ), så er det, jeg savner en diskussion af, hvad der sker, hvis hesten i sænker sin hals lidt, både med næsen i lod og foran lod. Og hvad hvis hesten har en tyndere hals, og dermed "let" kan få næsen bag lod i den holdning, der vises på tegningen, uden at spænde op i nakken? Og ja, det er netop ekstremerne, som får mig til at tænke "ok, men hvad så med alle de andre - alle dem, som ikke er ude i ekstremerne"?". For det er jo alment kendt, i hvert fald fra gammel tid, at bag lod er skidt - men hvorfor? Jeg kan sikkert også godt påstå, at det hiver i de og de muskler, og at det derfor er skidt, men det bliver jeg ikke meget klogere af - og det gør de fleste almindelige ryttere vist heller ikke. Jeg savner netop en illustration af f.eks. den type, som Gerd laver, der kan illustrere hvad der sker med standard-hesten, når den går f.eks. 1 cm. bag lod fremfor foran lod. Er der ikke nogen af alle dem med abonnement til epona, som kan finde en videnskabelig udredning derinde - måske endda med et link til en original-artikel? Altså ikke til LDR, men til hvad der sker når hesten ryger "almindeligt" bag lod.
slet ikke interesseret i at vide det, men måske vil du bare diskutere det? Det er også ok. Jeg forstod det bare som et mere personligt træningsspørgsmål  Som jeg skriver, så er der en rigtig god forklaring og endda på levende billeder i DVD'en Stimmen der Pferde  - Men andre gode forklaringer på hvorfor man heller ikke skal ride bare lidt bag lod er, at hvis hestens næseryg skal befinde sig bag det lodrette plan, så skal det  . Enten af biddet, dvs. rytterens hænder - eller af underhalsens muskler. - Desuden kan strækket frem over ryggen være svært at lære den/bibeholde. - Man får lidt for let 'forholdt' hesten, så det går ud over dens bevægelsesmønster. - Hesten kan blive utryg ved biddet, hvis den holdes bag lod. - Man kan bremse bagbenets indundergriben og afskub, og hesten kan opleve det som en anholdning. Det var lige, hvad jeg kunne tænke på her. Der er sikkert mere at komme i tanker om 
Altså det er gråzonerne du gerne vil have belyst? "Problemet" er der nok stadig, selvom det kun er nogle få cm. hesten går bag lod - men jeg kunne forestille mig at nogle få cm. bag lod langt fra er lige så slemt, som hvis det er mange cm. bag lod  Så jo mere bag lod, jo større negativ konsekvens, tænker jeg  Jeg ved ikke om du har abonnement på Epona, men hvis du har, kan du jo prøve at skrive et forslag til dem om at belyse det her emne noget mere, for det er jo en ret så evig diskussion 
Ja - så kører diskussionen igen. Jeg har ikke noget klart svar til TS. Jeg tror ikke der findes noget klart svar. Vi er alle styret af vores overbevisning. Og ikke engang sagkundskaben kan blive enige. Hvordan skal vi så kunne blive det. Og Gerd Heuschmann har altså heller ikke det endegyldige svar. Han rider såmænd også sine kæpheste, ligesåvel som alle andre der skal leve af det her gør... Der er dog én ting jeg ikke forstår. Nu har jeg set så mange, mange tråde om det her emne. Jeg fatter simpelthen ikke at folk der er så store modstandere af dressur, gider spilde så meget krudt på den selv samme disiplin. Jeg HADER western og al ridning i rebgrime/cordeo. Rebgrime er for mig noget fanden har skabt. Jeg tror ikke hesten føler en rebgrime af tyndt reb, der bliver hevet i, som mere behageligt end et ganske almindeligt bid. Og jo - I hiver altså også i jeres rebgrimer ind imellem. I er ikke allesammen så super, duper milde fantastiske ryttere, som vi alle gerne vil være. Men fred være med det. Jeg er overbevist om at hestene ikke tager skade af, at der er noget der ikke er superbehageligt ind imellem. Der er med garanti ingen heste der går rundt og er overlykkelige hele tiden. Men det jeg vil frem til er - jeg gider da ikke bruge en masse af min tid på at sidde og se på en sportsgren jeg ikke bryder mig om, kun for at blive forarget over hvordan det er for de stakkels heste. Jeg gider heller ikke se frihedsdressur hvor en eller anden troldmand får 10-15 heste til at gøre forskellige ting. Jeg kan godt se han har gjort et kæmpe stykke arbejde med at få dem til at gøre alle de ting. Flot, flot. Men i mine øjne, ser hestene ikke særlig tilfredse ud. Det kan godt være de hverken har grime, hovedtøj, indspænding, sadel eller gud forbyde det, bid på. Men jeg ser heste der puffer og maser. Ører der er mere tilbage end fremme. Smånappen og hoveder der slår.. Men for andre er det det skønneste de kan se. Og så er det vel OK. Det kan godt være de heste er skide sure nogen timer om dagen, men de bliver vel ikke mishandlet. Det bliver dressurheste altså heller ikke. Heller ikke selv om der er nogen der åbenbart går rundt og tror at alle stævneryttere og især toprytterne er store grumme hestemishandlere.. Vi har alle forskellige meninger om hvad der er synd for hestene. Hvis vi skulle stoppe/forbyde det som vi ikke kunne lide/synes var synd for hesten, så kunne HN godt lukke, for så ville der ikke være én eneste hest tilbage i fangenskab på hele jorden, som vi alle kunne blive enige om havde det rigtige liv og blev fodret,redet og passet for slet ikke at tale beskåret på rigtige måde. Så skulle alle heste ud på stepperne, hvor de ville have det åhhh så godt. Nå nej.. Der er jo rovdyr der jagter dem, der er i perioder knap med føde så de bliver underernæret eller sulter ihjel, der er i perioder mangel på vand, der er ingen til at tage sig af dem når de kommer til skade. Sår der bliver inficeret, ben der brækker, seneskader, folinger der går galt... Lyder det bedre for dem. Det synes jeg ikke, men det er der nok andre der gør... Pu ha det blev et langt indlæg.. Det korte af det lange er vel egentlig bare, at vi er vidt forskellige alle os dejlige hestemennesker. Og det er vel OK. Vi skal bare passe på, at vi ikke bliver så fanatiske, at vi ikke kan se klart.. Selv om der er noget vi personligt ikke bryder os om, er det altså ikke lig med at det er mishandling af hesten.... Og faktum er vel også, at der ikke findes nok   dokumentation til at underbygge hverken GH eller LDR. Det må vi jo så håbe på, der er nogen der arbejder på i fremtiden..
dressurfordringerne  Hesten næseryg lidt foran lod....
Øhh, javel så. Men har du en mening om trådens emne?!?
Jeg ELSKER dressur og derfor er det værd at kæmpe for 
Jeg kan SÅ godt følge dig! Man vil jo gerne det bedste for sin hest, og jeg kan godt blive forvirret og usikker omkring det man gør i det lange løb er godt. Og ja, der er jo endeløse debatter her på HN, hvor alle har deres egen holdninger og erfaringer. Men jeg mangler også dokumenteret viden omkring alle disse forskellige meninger. Ingen tvivl om, at rollkur ikke er ok. Men jeg har netop også tænkt over, hvad er konsekvensen (rent biomekanisk, anatomisk whatever) for hesten, hvis den går LIDT bag lod på Heuschmann billede nummer et  ? Hvad går der galt for "helheden", hvis dette sker? Hvis en unghest under uddannelse ses i denne position men næsen lidt bag lod kan stadig være taktfast og med ryggen oppe. Eller hvad?
Man ser jo stadig tons vis af heste der går foran lod, men med total sænket ryg og uren takt. Men hvad er værst... en hest med afslappet overlinje, ryggen oppe og lidt bag den lodrette, eller en hest der går foran den lodrette, men med sænket ryg osv. Hvordan rider i jer ud af det, hvis hesten gerne vil gå lidt dybt og lidt bag lod?
Jeg har for første gang købt mig en ung hest 5 år "får den først hjem til d. 1 september", hvilket jeg glæder mig rigtig meget til og komme igang med. Så jeg suger til mig af alt hva jeg kan støve op. Jeg har ALDRIG prøvet og skal forme min egen hest, så det bliver en spændende opgave. Hvor meget arbejder i med jeres ungheste?? Hende jeg har købt er tilredet, i december 2010 i 2-3 måneder ved berider, har så stået stille til oktober 2011, hvor den har været redet ca 3 måneder, og så stået stille lige siden. Jeg har valgt og sige hun er rå, men let ryttervant, så hun skal startes op igen. Den dag jeg skulle prøve hende, kørte vi hende i et ridehus, og efter 5 - 10 min var hun faldet okay ned på jorden, så lagde vi sadel og trense på hende, og fik hende longeret, og så kom jeg op på ryggen af hende, godt nok i longen, hun tog det fik, og kunne mærke hun er følsom for benene, fik også lige travet en halv omgang, så hun kan noget, ikk helt rå. Hun kan godt gå i trailer, men det skal trænes. Hun er IKKE van til og komme udenfor, så tror det er på den konto der skal ligges flest kræfter i starten. Hvordan gør i?? Hun kan longeres og reagerer fint på stemmen, men kan ikk galoperer i longen, hvordan får man det trænet?? GODBIDDER??? er det noget man skal bruge, eller er det en dum ide?? Tænker hver gang hun gør de ting jeg vil have hende til, at hun så får en belønning, eller skal man vente med det til efter træning?? Uha syntes tiden er lang, men hold nu op,hvor jeg glæder mig helt vildt 
Tillykke med hesten - det er skønt at have med ungheste at gøre. Find dig en god underviser - det har hjulpet mig rigtig meget. Er selv i gang med min unghest på 4 år, som var helt rå da jeg fik hende og nu er kan rides i skridt og trav. Det er min første unghest lige som dig, og jeg har været rigtig glad for at have nogle gode undervisere som har hjulpet mig. Desuden har jeg taget tingene i stille og roligt tempo - vi har ikke travlt med kåring, championat eller andet, så jeg har haft god tid til at uddanne hende. Held og lykke med det - det er skønt 
Jeg har plag den hedder Fidibus den er kun 1 år. Jeg rider også på en rideskole. der springer jeg og lave en smule dressur men at have en unghest er fantastisk det er det bedste men det kræver arbejde....... 
Hvis hesten har været redet i tilsammen 5-6 måneder og ellers er fit for fight - ja så behøver du nok ikke tænke så meget over det - rent fysisk burde den ikke have problemer eller være sværere at ride end andre heste - 5-6 måneder er RIGELIGT til at lægge et fornuftigt fundament af grundridning, så du kan udvikle den derfra.
læses med et glimt i øjet   Netop fordi jeg synes det ofte bliver meget sort hvidt vedrørende tøjlebrug. Resten af dit indlæg må jeg svare på senere 
Sikke en masse indlæg der pludselig kom  Jeg har en generel undren eller hvad man skal kalde det, der ikke kun er opstået som følge af denne debat. Måske nogle af jer, kan uddybe   Flere af jer skriver at :   Det er jeg på den ene side ikke uenig i, men på den anden side er jeg ikke helt enig. At hesten instinktivt forstår den halve parade fra sædet, bare den arbejder på en bestemt måde, er jeg ikke 100% overbevist om. Det er ikke naturligt for hesten, at vi hopper på ryggen af den. Hopper der noget op på ryggen af en hest der lever vildt, er den instinktive reaktion FLUGT og/eller KAMP, fordi det netop typisk er rovdyr, der kan finde på den slags unoder i naturen. Vi lærer den så gennem vores samvær og træning (bevidst eller ubevidst), at vi ikke er rovdyr og deres naturlige instinkter bliver tilsidesat eller mindre dominerende, når vi får sære ideer og indfald og udsætter dem for unaturlige ting. Dette betyder dog ikke at hesten også udvikler et klart instinkt til at forstå vores signaler. Men vi lærer dem i høj grad (i en del sammenhænge uden at tænke over det) hvordan vi gerne vil have de reagerer. Når vi sidder på ryggen af hesten, reagerer de som oftest på en eller anden måde på de bevægelser vi foretager os. Og der er også reaktioner, der ligger mere lige for for hesten at vælge end andre - eksempelvis sætter en del heste farten op, når rytteren falder frem, fordi det forskyder balancen og derved får hesten til at sætte farten op for at kompensere for tab af balance. LIgeledes reagerer nogle heste også ved at sænke farten når vi "bremser op" i vores krop, men her er det ikke helt så entydigt, da det ikke på samme måde forskyder hestens balance, ligesom signalet er ret blidt og derfor let at overskygge, hvis hesten er motiveret for en anden reaktion (fx fordi den er anspændt, eller fordi opbremsningen er svær). Hvis den halve parade skulle ligge naturligt for hesten at forstå, hvor går grænsen så for, hvilke af vores signaler den automatisk forstår? Og hvordan adskiller man det at hesten automatisk forstår noget fra at der er sket en eller anden form for indlæring forud? Man kan så sige, at hvis bare hesten er afspændt osv. så vil der ikke være så meget til at overskygge signalet fra sædet, når vi laver en halv parade og den halve parade vil derfor næsten virke pr automatik. Men her kommer vi så ud i en cirkelslutning, for hvis hesten på den ene side skal arbejde korrekt før den halve parade kan begynde at fungere, mens at den halve parade (og INGEN som helst brug af tøjlen på noget tidspunkt) er forudsætningen for at hesten kan komme til at arbejde korrekt, så er opgaven jo sådan set uløselig. Den halve parde fra sædet er absolut nødvendig for at hesten kan lære at arbejde korrekt, men den halve parade virker først i det øjeblik hesten faktisk arbejder korrekt. Og skal hesten arbejde 100 % korrekt, før den halve parade kan fungere, hvordan får man så hetsen til at vende tilbage til den korrekte, biomekaniske måde at arbejde på, når den indimellem taber bæringen, spænder op, øger tempoet uopfordret, stikker hovedet i vejret osv. For dette sker jo af og til - uanset hvor velreden en hest man ligger inde med. Jeg er som sådan ikke uenig i, at en afspændt hest ofte vil reagere på vores kropssignaler og også oftest på den måde vi gerne vil have den til. Men jeg ved ikke om jeg er ovebevist om, at det er fordi den automatisk forstår signalerne, om det er et spørgsmål om en ubevist indlæring, der er fundet sted eller om det handler om at den bare er mere tilbøjelig til at vælge de ønskede reaktioner pga.fx balance. Ligeledes kan jeg stadig ikke gennemskue, hvordan man kommer videre uden nogen form for tøjle brug at all, hvis den halve parade (fra sædet) er forudsætningen for at hesten arbejder korrekt, mens forudsætningen for at hesten forstår den halve parade er, at den arbejder korrekt??
Ja og, hvordan rider man på "hestens præmisser", når hestens eneste mulighed for at skabe en præmis, er via menneskeskabt træning? Men du rammer lige hovedet på sømmet, tusindfryd. Udover cirkelargumentationen, så fordrer den tænkte sammenhæng, at hesten selv har evnen for det bevægelsesmønster via genetikken, som der ønskes af den. Hvad er hestens "naturlige" trav. Hvorledes traver vildheste egentligt?, hvor meget traver de?, og i hvilken hovedholdning?. Hvad med heste, der er lateralt begavede? Hvis man godtager argumentationen for den ikke-indlærte men biomekaniske halve parade, hvad så med en hel og, hvorledes med hestens mulighed for skelnen ved galop-skridt overgange eksempelvis?
kom tilbage, Tusinfryd    For det første skal man nok have prøvet det for rigtig at tro på det. Det tror jeg virkelig, for jeg troede heller ikke rigtig på det  Og for det andet ved jeg ikke, om man kan give en forklaring, der tager udgangspunkt i signaler og hestens bevidste forståelse? Hvis man rider hesten frem for en løs tøjle, og man er nået til at den ofte ikke iler i trav - så kan den som regel kun trave på den fede måde i nogle meter og vil derefter falde i skridt. Det betyder, at når den går godt, så vil den også bremse op godt, og den får jo også selv lov til at vælge tid og sted, dvs. at den vil bruge sig bedre bagtil i overgangen ned, sænke bagparten lidt (kippe i bækkenet og synke lidt ned i alle ledvinklerne bagtil). Alle de heste, jeg har set/selv redet trænet på denne måde, har gjort sådan  Sandsynligvis lærer de at lave denne overgang ned på denne måde. Det vil jeg tro. Og det kan man så udnytte, når man er nået hen til de halve parader (som stadig ikke giver mening, før hesten er parat til det). De halve parader er jo netop at hesten gør lidt som når den bremser lidt op bagtil og så sætter afskub på igen. Nu håber jeg, at jeg kan forklare mig ordentligt: denne form for træning er ikke nær så baseret på signaler som på at lade hesten selv finde frem til sit bevægelsesmønster. Man er heller ikke så fokuseret på styring og tempokontrol - som man jo altså helt klart bliver senere. Det virker rigtig fint 
Nej, det er ikke naturligt, at man rider på hesten. Men ligesom vores krop løfter hensigtsmæssigt, hvis vi møblerer ryghvirvlerne pænt i linje oven i hinanden ved at gå i knæ og vippe let i bækkenet, fungerer det på samme måde for hesten. Og når ryghvirvlerne så møbleres pænt ved siden af hinanden og rytterens ryghvirvler er møbleret på samme måde, sker der altså et samspil mellem hestens muskelsystem og rytterens. Det er i hvert fald den helt klare fornemmelse, jeg har, når tingene fungerer for min hest. Ja, ofte fungerer det faktisk i en vis grad også på heste, der ikke engang fungerer top dollar optimalt. Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstår, hvad det er, du ikke kan gennemskue, og hvad det er, du mener med at komme videre? I hvert fald lyder det som om det at komme videre for dig indebærer brug af tøjlen, og det synes jeg ikke helt hænger samme med det andet, du skriver? Derfor: Vil du ikke citere den, der har skrevet noget, der ikke giver mening; for det lyder lidt som om ovenstående er en slutning, du har lavet på baggrund af noget, nogen har skrevet. Og det synes jeg er lidt svært at svare ordentligt på... 
Jamen jeg har skam prøvet fornemmelsen af, at hesten bare reagerer på mit sæde og når den bare lissom reagerer på de signaler man giver via sin krop og bærer sig i den helt dejlige strakte og afspændte trav. Min nuværende hest gør det - dog ikke konstant´. Min gamle pony som jeg red rigtig meget helt uden udstyr ved siden af hygge-konkurrenceridningen var eminent udi det  Men jeg er ikke overbevist om, at det skyldes at den bare instinktivt forstår hvad jeg ønsker. Jeg tror det handler om to ting: Ubevidst og bevidst indlæring - jeg roser og belønner - både bevidst og ubevidst - når hesten vælger den rette reaktion og så at den "rigtige" reaktion heldigvis også er den, der ofte (ikke altid) ligger mest naturlig. Men det ændrer stadig ikke ved, at jeg endnu ikke har fået svar på mit spørgsmål om, hvordan man uden at bruge tøjlen vel at mærke, får hesten til at komme ned i den rolige og afspændte trav for løse tøjler, hvis hesten selv vælger at stæse afsted med hovedet højt i vejret, når man beder den vælge? Min valgte ikke bare med tiden at slappe af og sænke farten. Havde jeg ikke på et tidspunkt valgt at træne frem og stop med brug af henholdsvis tøjle og schenkler, så havde vi nok redet rundt i væddeløbstrav den dag idag, men der var grænser for, hvor mange år jeg syntes han skulle rende rundt på den måde uden synderlig forbedring. Dels fordi jeg gerne vil have at der sker enfremgang, men allermest fordi det er en vildt uhensigtsmæssig måde for hesten at arbejde på, der belaster dens fysisk meget uhensigtsmæssigt. Hvordan skulle jeg være kommet videre, hvis tøjlen var 100% bandlyst og den halve parade for sædet først kan forventes at fungere, når min hest allerede arbejder korrekt? Man kan gøre tingene for lette (det mener jeg er det, man forsøger, når man vælger glidetøjle løsningen), men man kan også gøre den så svære, at de ikke en gang teoretisk er mulige. Det er det der sker, når man laver cirkelslutninger på den måde. Det kan jo ikke lade sig gøre, da det redskab man skal bruge til at løse problemet, først virker, når problemet er løst 
Gsims: Jeg så ikke dit indlæg inden jeg svarede Nina  Hvis hesten løber, og bliver ved med det og ikke selv vælger den langsomme og afslappede trav uanset hvor meget man ønsker det og træner, hvordan får du den så ned i ROLIG og AFSLAPPET trav, hvis du aldrig nogen sinde må bruge tøjlen til at få den ned i tempo? Den halve parade fra sædet har vi jo netop fået slået fast først virker, når hesten i forvejen slapper rimeligt af og bevæger sig nogenlunde korrekt, og stemmekommandoer kræver altid en eller anden betingning (typisk negativ forstærkning) at få hesten til at forstå. Hvordan skal jeg få en sådan hest ned i tempo? Det eneste redskab der er blevet foreslået er den halve parade, men denne virker jo netop først når hesten allerede er forholdsvis rolig og bevæger sig afslappet? Det er DET jeg mener med at "komme videre". Altså det allerførste step fra en hest der løber spændt og hurtigt og til en hest, der begynder at sænke tempoet.Det handler ikke om at "samle" via tøjlen, men blot om tempo kontrol. I øvrigt kan man ikke sådan lige ommøblerer på rygsøjlen hverken hos os selv eller hesten. Rygsøjlen er fleksibel og kan bøjes og rettes op, men vi kan ikke flytte om på ryghvirvlerne. Vi kan få den slået skæve, ligesom vores muskler kan trække selve ryglinien skæv, hvis vi spænder op, men selv den måde ryghvivrlerne sidder fast på, ja den er der ikke så meget at gøre ved. Er du født med en skæv ryg, ja så kan du desværre ikke lave om på det 
da også noget overrasket, da min underviser en gang for nogle år siden sagde: 'Så få den lige lidt ned i tempo' - og jeg så tog (forsigtigt, syntes jeg selv) i tøjlen. 'Neeej - råbte hun - ikke tage i tøjlen!' Jeg vendte mig forbløffet og sagde: 'Hvad skal jeg så gøre?' Hun sagde så, at jeg kunne tale til den, klø den lidt ved manken, sidde roligt og vente lidt. Det gjorde jeg - og det virkede  Hvis man sidder musestille oppe på hesten, bliver den jo træt af at løbe rundt i en uendelighed - det kan man udnytte  Det er sådan set ikke teori, det her. Det er mest en beskrivelse af praksis. Hvorfor det forholder sig sådan, kan man give mange forskellige forklaringer på - men det er ikke sådan, at hvis man ikke er tilfreds med forklaringerne - så virker det nok ikke. Det var mange negationer  Det virker - hvis man kan finde ud af det   Det er ikke sikkert, det virker hver gang, men efterhånden vil det virke flere og flere gange 
Tusindfryd. Som jeg ser det, er der forskel på at få hesten ned i tempo og at lave en halv parade. Det er rigtigt, at en halv parade nogle gange resulterer i, at hesten stopper op, men den halve parade har vel først og fremmest til formål at samle hesten bagfra  Ifølge min barnelærdom laves den halve parade i alle overgange - derfor selvfølgelig også ned i tempo, men også før en øget trav f.eks. På en utrænet hest kan man, som jeg ser det, ikke lave nogen halv parade for sædet. Hvis den utrænede hest løber for hurtigt, har man forskellige metoder til at bremse den - f.eks. stemmen, at trække takten i letridning, klø den på halsen, sidde helt stille, som Nina skriver - og i sidste ende naturligvis tøjlen, hvis det andet ikke virker, og hesten løber for stærkt.
Misser: jeg er enig i din beskrivelse af hvad den halve parade bruges til,og i at den halve parade ikke er noget du laver for tøjlen, men for sædet, hvorfor det netop er en håbløs opgave, at skulle få en utrænet hest,der tonser anspændt afsted i væddeløbstrav til at reagere korrekt for den. Men hvis man nu vitterligt har en utrænet hest eller en hest, der af anden årsag har fået vænnet sig til at man løber og bliver ved med det. Så mangles der stadig et redskab til at kmme videre derfra. Ja man kan bruge stemmen - men hvis hesten skal forstå stemmekommandoen kræves det, en eller anden form for betingning. Typisk indlærer man netop stopsignalet fra stemmen ved at man bruger stemmekommandoen efterfulgt af netop et pres man pålægger hesten - typisk enten via trækketov/tøjler eller pres på bringen. Og så er vi grundlæggende tilbage ved problematikken med at det er ganske svært helt at undvære stopsignalet fra tøjlerne på en eller anden måde. Heste forstår jo ikke vores sprog med mindre vi oversætter det til dem først. Så kan man ændre takten i sin letridning - men skal dette have en effekt, forudsætter det et minimum af opmærksomhed på rytterens sæde, fra hestens side. Min erfaring er at særligt meget anspændte heste ikke har denne opmærksomhed - eller først finder den i det øjeblik de begynder at mere af. Og så er vi tilbage ved cirkelslutnigen endnu en gang  Det kommer næsten til at lyde som om jeg er varm fortaler for at sidde og rykke i tøjlerne som den primære løsning på et hvert problem. Det er (suprise, suprise) ikke tilfældet   Langt fra faktisk. Langt de fleste ridningsmæssige problemer løses nemlig ikke ved mere tøjlebrug - men derimod det modsatte. Men forsværger man nærmest helligt en hver form for anvendelse af selv den mindste tøjlehjælp, kommer man let til at virke frelst og næsten fordømmende - det er så hvad det er, men det egentlige problem er at man ikke stiller et reelt løsningsforslag op, for dem for hvem det ikke hjælper at sidde ligeså stille og bede musse om at sætte farten ned eller ændre sin egen takt. For det er ikke alle heste der reagerer med at sætte farten ned når man taler beroligende eller klør dem, mens de løber. Nogle (fx min) opfattede det som om jeg roste adfærden, og det fik derfor den stikmodsatte effekt. På samme måde som det sjældent virker at sidde og klappe hesten og tale beroligende, når den for 10. gang springer til siden for et monster bag barrieren. Så roser man netop den adfærd man gerne vil fjerne. I stedet bør man bare forholde sig roligt, ride videre og først rose når hesten faktisk går rimelig pænt forbi. Man kan så sige, at det bare er fordi jeg ikke evner at ride og at jeg bare ikke kan finde ud af at ride uden tøjler. Det kan jeg nu godt og gør det jævnligt - altså helt uden hovedtøj   Men det er grundlæggende også lige meget, for problemet er jo, at jeg næppe er den eneste, det ikke virker for. Skal man så bare (hvis nu det ikke hjælper at bede pænt og bremse i sin krop) fortsætte i årevis og blot få løbe problemet til at blive endnu mere indgroet, og med risiko for skader som følge af det noget unhensigstmæssige bevægelsesmønster? Er det så ikke mere hensigtsmæssigt at få hesten til at forstå, at man skal sætte tempoet ned (selvom det indebærer at man momentvis rører tøjlen) og fokusere på afslappethed først, hvorefter man får temmelig meget lettere ved at arbejde med overgange, halve og hele parader osv.? Jeg fokuserer i min træning på viden om, hvordan hesten lærer, hvordan dens psyke fungerer og hvordan dens krop er sat sammen og arbejder. Sidst nævnte er der generelt fokus på her i tråden, men når det kommer til spørgsmålet om, hvordan hesten lærer set i forhold til dens psyke og hvorfor bestemte metoder til denne læring skulle kunne lade sig gøre, så mangles der noget fra jer, der helt og aldeles udelukker, at det at få hesten ned i tempo via tøjlerne i nogle sammenhænge godt kan bidrage til noget positivt. Der går næsten - og kun næsten - pennyblads romantik i det, og det bliver nærmest et spørgsmål om, at man bare på uforklarlig vis opnår denne tilstand af magisk harmoni, hvor man kan ride uden tøjler og blot ved vægtforskydninger i kroppen med håret flagrende i vinden osv. Og selvom jeg bestemt mener, der kan lade sig gøre at ride blot for sædet, så skurer dette billede alligevel i mine ører. Ikke fordi jeg ikke selv stræber efter samme mål, men fordi jeg for det første ikke er så romantisk anlagt. Og for det andet fordi, at hvis det blot handler om at man bare har den der harmoni med hesten uden forudgående indlæring eller træning, så kan man jo dybest set ikke selv gøre noget for at forbedre situationen, hvis man ikke oplever at det hele er så rosenrødt. For der er jo ingen egentlige træninsgmæssige forklaringer på, hvorfor denne harmoni opstår og hvorfor man får de reaktioner fra hesten man ønsker. Og det synes jeg er lidt trist. For den tilgang der præsenteres er super sympatisk 
Jeg vil gå ud fra, at vi kan være enige om, at ryghvirvlerne ikke positionerer sig 100% ens, uanset om ryggen er oppe eller nede? Jeg mener ikke, at man flytter ryghvirvlerne. Men i og med, at det er led, så ér der altså mobilitet, som man kan udnytte i positiv eller negativ henseende. Hvis hesten arbejder korrekt over ryggen, så gør den "tilstand" hesten er i (nu lyder det helt trance-agtigt), at hestens bevægelser bliver mere træge. Hvis man så undlader at spekulere på, at pyyyh, nu skal hovedet op, for ellers vælter min hest ud over skulderen og hvad man nu ellers kan komme i tanke om at bekymre sig over, så kan man stille og roligt enten drive hesten frem, eller tage lidt tempo af, og så får man nogle virkelig lækre trin. Jeg har vist allerede tidligere skrevet, at jeg lige nu makker med min ene hest, der tror ingen tøjlekontakt = hurtigere-hurtigere-hep-hep-hep... Og siden det er en varm herre, som lige nu vælger et højere tempo ved problemer med balancen, og som reagerer, hvis han bliver forskrækket. Dér er jeg for meget kylling til   at bruge tøjlen til at bremse med.  Men hvis man KAN lade være, synes jeg da, at man skal gøre det, fordi det giver noget andet. Det kommer så til at tage længere tid for mig. Det er jeg bevidst om, og det er så det valg,   har truffet. Det har jeg det fint med, og det synes jeg da også, at du skal have.
Det troede jeg egentligt jeg havde gjort helt klart..Men jeg må formulere mig dårligt. Det beklager jeg 
Lige et link til en tråd på Opslag og Billeder omhandlende en videnskabelig undersøgelse. Scroller man lige lidt ned i tråden, kommer der nogle termografibilleder 
Jeg tog fejl. Det blev vist desværre ikke HN´s længste tråd. Jeg havde ellers håbet på en masse spændende bud på baglod-issuet... Hvis man ellers kunne holde rollkur, topryttere og mishandling ude af debatten, så ville emnet ellers for en gangs skyld kunne blive helt interessant.
Moekkvi: det er ikke sikkert, at det er slut endnu   Jeg synes faktisk der er kommet mange gode holdninger - men jeg mangler stadig den biomekaniske illustration af forskellen foran lod/bagved lod, som begrunder hvorfor bag lod alment er opfattet som "skidt". Og så er jeg super overrasket over, at epona tv tilsyneladende ikke ligger inde med mere eller mindre videnskabelige redegørelser for dette? Jeg har ikke selv abonnement, men det undrer mig, hvis ikke emnet har været belyst på epona.
mange nye indlæg i tråden her. NinA: man får bare ikke et helt så godt stræk Jeg citerer dig lige... Kunne man ikke reformulere det til at sige - at i din erfaring og i det system som du rider efter's erfaring får man ikke et lige så godt stræk hvis man bruger tøjlen til at korrigere med?  Om det er et udsagn der er sandt eller ej er jo svært at eftervise.  Prøv at følge min tankrække  Hvis man skal se objektivt (videnskabeligt  ) på det ville det i første omgang kræve at strækket blev defineret mere præcist og gjort målbart   Idet den form for stræk som du taler om pt. "kun" er defineret af Kirsten (i sin rene form) som så igen forsøger at videreformidle sin definition til dem der rider undervisning ved hende. Det er altså en subjektiv vurdering der viser om stræk er der eller ej målt på nogle subjektive kriterier (som selvfølgelig er forsøgt gjort objektive). Du ved vel i princippet ikke 100% om de ting som du kigger efter er præcist det samme som de ting Kirsten vurderer stræk på?? Jeg ved godt at de sandsynligvis falder meget inde for den samme ramme da det jo er kernen i systemet og denne formidling prioriteres i undervisnigen. Derudover kræver det at der er nogen der stiller sig op og siger at de har opnået præcist det samme stræk som Kirsten prioriterer ved at indlære en god respons på tøjlestop. Det er der mig bekendt ikke. Jeg har personligt ikke afgjort om jeg er enig eller uenig i dit udsagn    Om det skulle være lettere eller sværere at indlære et stræk (bemærk at jeg undlader at sige at det skulle være præcis det samme stræk som det prioriteres i det system du rider i) synes jeg også det er svært at afgøre. VI er enige om at det er hensigtsmæssigt at hesten kan bremse på tøjlen - i hvilket omfang varierer så. Vi er også (går jeg ud fra) enige om at det også er hensigtsmæssigt at hesten bruger sig på en måde så den ikke slider unødigt på sig selv, og at den ikke stresser i forbindelse med træningen. Vejen hertil er vi så ikke (helt) enige om  Min version af tøjlestop, som jeg ikke umiddelbart mener skulle være en hindring for at lære hesten at forlænge sin hals og bruge halsmuskulaturen til at løfte ryggen med således at den kan svinge frit er jo også noget mere nuanceret end blot at tage i tøjlerne til hesten stopper. Som jeg var inde på i et tidligere indlæg er det nemt (nemmere) at indlære et LET tøjlesignal hvor hesten bremser på få grams tøjletag, men det er noget mindre simpelt at træne sig frem til et blødt tøjlestop hvor hesten reagerer blødt og den ikke bryder rytmen i sin krop for at stoppe. Ligesåvel som det er svært at blive enige om noget   hvis ikke vi er enige om hvad der forstås ved mange andre detaljer af ridningen, så er det jo også svært at blive enige om hvorvidt tøjlestop er godt eller skidt hvis vi har en forskellig opfattelse af hvad der ligger i tøjlestop. Men det er det sidste tøjlestop som jeg mener er fuldt forenligt med det jeg nævnte ovenfor i forbindelse med at lære hesten at forlænge sin hals og bruge halsmuskulaturen til at løfte rygsøjlen.
Matilde  Vi er ude i nørderiet   Langt, langt de fleste ting er vi helt enige om  Men jeg tror alligevel at grundideen i træningen på sin vis er ret forskellig. Susan skriver i tråden på O&B noget om indre og ydre motivation  Negativ forstærkning (og sådan set også positiv forstærkning) må være ydre motivation - og det bløde, taktfaste bevægelsesmønster må være indre motivation. Og det giver jo alligevel en stor forskel  Så er der alle mellemformerne, som gsims skriver om med vallakken. Og som jeg skriver: Man kan ride ganske udmærket på mange måder. Tænk fx på Anders Cortzen, han rider på en anden måde, men det er også helt ok  Så, når vi diskuterer disse ting, skal vi passe på ikke at fare i flint over uenighederne, men finde dem og definere dem, så godt vi nu kan 
Dette her er jeg helt enig i: Og jeg er også enig i at der findes mange sympatiske måder at ride på.   Men det er vel heller ikke det vi diskuterer her? Vi diskuterer/kortlægger veje til at opnå et stræk i hesten således at den arbejder med connection i alle muskler fra baghov til mulespids - ligesom når man selv er på yoga workshop hos Mark Darby  Jeg synes ikke du svarer på mit spørgsmål om dit tidligere udsagn kunne være forkert   Altså udsagnet om at strækket kun kan opnås ved ikke at bruge tøjlen til at tage farten af hesten  Biomekanik er jo en målbar størrelse så derfor burde der jo kunne findes et svar på det       Jeg forventer selvfølgelig ikke at du har dette endegyldige svar   Men mere om du er helt stålsat i troen på at der kun er en vej til at opnå et stræk i hesten? eller om der kan opnås et (lignende) stræk selvom man vælger at bruge tøjlen til at bremse med. Som sagt har jeg ikke selv det endegyldige svar på det spørgsmål - grundene og overvejelserne bag synes jeg at jeg var inde på i mit forrige indlæg - men jeg uddyber gerne. Jeg betvivler på ingen måde at der er forskel i vejen og i de prioriteringer der findes på vejen (jeg håber ikke du læser mit indlæg som at jeg skriver at vi gør på samme måde) - derfor vil endemålet/resultatet også sandsynligvis være forskelligt. Men igen gik mine overvejelser mere på hvorvidt man kunne få et stræk der medførte at hesten forlænger halsen og arbejder frit i ryggen og dermed kan formidle energien bagfra og frem, arbejde taktfast og blødt, samtidig med at man indlærer og bruger et stop med tøjlen. Dine linier omkring motivation synes jeg er spændende - men jeg er ikke helt sikker på jeg helt kan følge din mapning fra forstærkning til ydre mapning og bevægelses mønster til indre motivation... snakker vi her hestens motivation eller rytterens? og hvad er dine tanker/overvejelser bag den mapning? 
Nina: Du skriver at det er ok at stoppe hesten for tøjlen hvis den løber afsted i panik. Hvornår lærer du så hesten at tøjlen også kan betyde stop? For hvis man venter til en situation hvor hesten bliver bange og ræser afsted så ender man da med at sidde og tage hårdere fat end man måske bryder sig om. Jeg tror sagtens at man kan lære hesten at blive styret for stemmen. Men jeg tror altså også at vi kan komme i situationer hvor vi er nødt til at give et fysisk signal til hesten og her vil det da være en klar fordel hvis hesten kender signalet.
Jeg skrev det med enighed/uenighed, fordi mange læser med på sidelinien  Det må omformuleres: Det, jeg har set, af heste redet mere for tøjlen - samt selv prøvet, da jeg red mere for tøjlen - har jeg observeret går ud over strækkets kvalitet. Det samme ved jeg fra andre, der også bruger det. Gsism skriver det også her i tråden. Det er jo netop ikke helt sort/hvidt, men jeg opfatter det som dressurmæssigt modproduktivt at bruge tøjlen ret meget. Jeg ved ikke, hvordan jeg ellers skal prøve at forklare det. Gsism gør også et forsøg. vibs (StaldLindskov): Hesten lærer ret hurtigt, hvad et tøjletræk betyder. Det træner man ved tilridningen.
at det med indre og ydre motivation i dette tilfælde naturligvis drejer sig om hesten  Det må næsten nødvendigvis være sådan, fordi det kommer 'af sig selv', når vi som ryttere er i stand gøre det rigtige  Hvilket kan være svært 
Nina: Jo, jeg tror dig skam, når du siger, man godt kan ride uden at bruge tøjlerne dressurmæssigt til at opnå stræk (og senere hen samling) - det er sådan set det samme jeg selv tager udgangspunkt i, når jeg rider dressur. Men min vej her til har taget sit udgangspunkt i FØRST at få min hest til at slappe af og ikke spæne anspændt afsted og da dette var opnået så igen at fokusere på selve det dressurmæssige arbejde UDEN at trække baglæns i tøjlerne. For som det er blevet pointeret, virker den halve parade først i det øjeblik hesten begynder tilnærmelsesvis at arbejde korrekt, slappe af og lytte til rytterens sæde. Du kan ikke få en anspændt hest til at strække sig frem - i hvert fald ikke på den måde jeg formoder du ønsker  At jeg er gået denne vej og idag har opnået en hest,d er strækker sig frem, slapper af, træder op i sit eget spor (og ofte et godt stykke over), svinger på den gode måde over ryggen, reagerer for sædet og kan rides helt uden tøjler på trensen osv.har du tilgengæld svært ved at tro. Det afvises nærmest kategorisk  Det jeg har efterlyst er ikke de utallige beskrivelser af, hvor forkert det er at bruge tøjlen. Men derimod en MERE SPECIFIK beskrivelse af, hvordan du præcist ville komme fra en anspændt hest, der løber rundt og som ikke reagerer på sædet eller allerede har indlært stemmekommandoer for brems og stop til en hest der sænker tempoet og slapper af og begynder at lytte til rytterens sæde? Altså uden brug af tøjlerne overhovedet. Ser du, når man skal lære folk noget - det være sig ridning, statistik eller stramajbroderi, så er det selvfølgelig nyttigt nok at vide hvad man ikke skal gøre (fx at man ikke skal trække baglæns i tøjlerne), men hvis det er det eneste man får noget at vide om, eller hvis anvisningerne til, hvad man så skal gøre i stedet bliver meget vage og upræcise, så bliver man handlingslammet. Man kan nævne alle de ting man ikke må, men man aner stadig ikke hvordan man kommer videre. Jeg befinder mig en verden hvor videnskab er omdrejningspunktet. For mig er det ikke nok at vide hvorfor jeg ikke skal gøre en ting, jeg skal også vide, hvad jeg skal gøre i stedet og ikke mindst HVORFOR alternativet er bedre og HVORDAN det virker. Hvis ikke du kan forklare mig hvordan du gør, er det utpoisk at gennemskue, hvorfor det skulle virke   Jeg betvivler dig ikke når du siger det virker, men hvordan skal jeg kunne gøre dig kunsten efter, når opskriften er en hemmelighed  De undervisere jeg konsulterer, er ikke bare nogle der kan give mig handingsanvisninger, men også undervisere, der har et teoretisk baggrundskatalog, så deres viden bliver mere end blot praktisk. Jeg har indtil videre ikke set noget gyldigt argument for, at det ikke kan lykkes at få det "rigtige" stræk, hvad dette så end er, hvis man bruger tøjlerne indledningsvis til at få hesten til at slappe af og sænke tempoet. At det ikke er lykkedes dig er helt sikkert korrekt, men man kan ikke sådan uden videre generalisere udfra enkelt cases.
Nina: Jeg føler mig ikke fuldt ud overbevist om at heste skelner mellem ydre og indre motivation   Det er ikke dyr med samme abstraktions niveau som os. De er primært styret af instinkter, hvad end det handler om motivation for godbidder, undslippe løver i buskene, slippe for ubehag eller pres, frygt for at forlade flokken osv. Hvis hesten opnåede en indre glæde ved at bevæge sig på den måde, vi finder korrekt, ville man se langt flere über-muskulerede foldbumser, der var super veltrænede, og i løbet af nogle af sig selv begyndte at bevæge sig i høj samling, udføre korrekte bøjninger, sidebevægelser osv. Dem er der unægteligt langt imellem  Og ja - jeg ved godt at mange af dressurens øvelser er bevægelser heste i større eller mindre omfang også udfører når de er løse på folden. Men man ser sjældent heste for alvor ligge og træne dressur på folden, ligesom heste der netop ikke rides (og drives af motivationen for belønning eller motivationen til at undgå pres) typisk hurtigt taber både styrke og kondi 
NinA - det er fint nok at ville skille det op som at den ene vej baserer sig primært på postiv/negativ forstærkning og at den anden vej er drevet af hestens ønske om at gå på en bestemt måde  Men måske også en smule søgt. For det starter jo ikke ud med at den rå hest via sin indre motivation for at gå lækkert tilbyder stræk og taktfasthed af sig selv. I så fald ville der jo ikke være meget system over det  Selvom jeg på Shalu kun nåede under et års undervisning så ved jeg da trods alt så meget at det ikke er tilfældet   Om ikke andet så bygger longeringsarbejdet jo på positiv og negativ forstærkning der skal lære hesten at gå på den ønskede måde - ved at bringe dens krop i en position således at den finder ud af at det er rart at bevæge sig på denne bestemte ønskede måde. Ret mig hvis jeg tager fejl. Det vil sige at begyndelsen af systemet jo i hvert fald baserer sig på indlæring via positiv og negativ forstærkning   Hvilket også er grundstenene i den første tid under rytter ikke sandt? Dog skulle hesten så gerne have lært så grundigt gennem longeringen at bruge sin krop på en bestemt måde/vise et bestemt bevæge mønster at det falder naturligt for den at falde tilbage i dette mønster når den slapper af. Igen må du rette mig hvis jeg tager fejl. Dette er selvfølgelig kun skitseret på det meget overordnede niveau, jeg kender alene til løsning på de problematikker som jeg selv var vidne til/oplevede på egen krop/gennemgik på et teoretisk plan. Det er ikke for at underkende at der i hestens krop er en motivation for at bevæge sig på en bestemt måde - men jeg vil jo mene at det er fordi hesten har fået forstærkning for at gå på denne måde. Det er jo muskelkrævende for hesten at gå på den måde, hvorfor den ikke af sig selv ville have fundet frem til det... er min formodning   Men fordi man gennem systematisk træning af hesten styrker de muskler der skal til for at bevæge sig på denne måde bliver det udgangspunktet for hesten. Det er samme indlæring/forstærkning af en måde at gå på hos hesten jeg ønsker ved den måde jeg rider; altså optræningen af et bevægemønster som hesten selv vedligeholder - dog er afvejningerne anderledes som vi har vendt tidligere. Jeg ønsker en hest som kan svare blødt i sin krop for lette signaler selv i de situationer hvor den ikke er helt på plads i sin krop. Dels så jeg har nogle redskaber som kan hjælpe den med at slappe af/træne den til afslapning i flere situationer dels så jeg kan hjælpe den til at blive lige i sin krop osv. Nåh den sidste del af indlægget var måske et sidespor   Men alligevel ikke helt uvæsentlig i forhold til kassemåden at sætte motivationen op på. Igen er det ikke for at sige at der ikke er forskel på vores måder at ride på - for det er der da soleklart, både i anvendelse af hjælpere og af prioriteringer etc. Jeg synes bare det er vigtigt at understrege at vejen til en hest der bevæger sig taktfast og med et sving i ryggen frembragt af en løftet rygsøjle der muliggør formidling af energien bagfra og frem ikke nødvendigvis er enkeltsporet   
Jeg var for nogen tid sammen med en veninde/bekendt (jeg kan ikke huske, hvem af de to, det var...   ). Vedkommende havde været ved at læse noget om hesten som byttedyr, hestens motivation mv. Noget af det, jeg kan huske, at hun gengav, var parallellen til, at en hest til enhver tid er motiveret for at gøre dét, der er nemmest/mest behageligt for den. Som regel vil dette indebære et valg mellem stimuli fra omgivelserne (heriblandt os mennesker), som den kan/skal reagere på. Her kan vi så igen se på forstærkning (hvilket vel så er sammenligneligt med den indre og den ydre motivation, måske?). I hvert fald hæftede jeg mig ret meget ved det, hun sagde og den sammenhæng hun trak frem. Det, jeg vil frem til, er, at uanset, hvor meget og hvor godt vi træner en hest, vil stimuli altid skulle en ekstra tur omkring hjernen, før den omsættes til en handling. Det kan vel sammenlignes med det, der sker, når vi ser en forankørende bilist klodse bremsen - vi bremser heller ikke øjeblikkeligt - men næsten. Jeg kan huske, at Susan på sin side engang skrev noget klogt om "stier", som er værd at genlæse i den forbindelse. "Igen er det ikke for at sige at der ikke er forskel på vores måder at ride på - for det er der da soleklart, både i anvendelse af hjælpere og af prioriteringer etc." Når nu vi tilsyneladende er enige om, at der er forskel på måden at ride på, undrer jeg mig stadig over, at nogle fastholder, at resultatet er det samme. Det mener jeg ikke giver ret meget mening... Jeg sætter bestemt ikke (!!!) spørgsmålstegn ved, om der kommer et stræk hos en hest, hvor tøjlen benyttes til at bremse med; det er jeg ikke ret meget i tvivl om, at der gør. Jeg påstår blot, at der er forskel   . Det kan ikke bevises; det kan heller ikke bevises, at der   er forskel... Al logik siger, at der MÅ være det - eller hvad? Den "ikke-tøjleredne hest" (forstå mig ret, normalt mener jeg jo noget   andet med "tøjleredet") er, for mig at se, kendetegnet ved, at den finder ind i formen, fordi formen er motiverende i sig selv (ikke fordi vi har forstærket den, men fordi den er behagelig for hesten - jeg plejer fx ikke at forstærke formen, men at ride videre, hvis jeg skal tale for mig selv...). Hvor det i BBH-systemet (eller hvad jeg nu må kalde det?) - så vidt jeg kan se - kan være lidt sværere at skelne, om formen kommer, fordi man har bedt om den, eller fordi hesten selv finder den. Jeg vil give Matilde ret i, at alle systemer bygger på negativ og positiv forstærkning, men der er dog alligevel forskel på mængden af stimuli og på den fokus på form, der er i det system, hun rider i. Jeg har undret mig meget over, at så mange siger, at det i Kirsten Hansens system er nødvendigt at have hende på sidelinjen konstant for at kunne få det til at virke. Jeg kan ikke forstå, at det kan være mindre nødvendigt, når der er endnu flere stimuli i spil, når man helst skal være sikker på, at man forstærker (eller undlader at forstærke) korrekt? Men nu har jeg ikke redet hos nogen af dem andet end ganske få gange, så hvad ved jeg?  Nå, jeg må back to work - og så får vi se, om jeg kan holde mig fra tråden lidt 
er næsten altid enige    Jeg mener ikke, at der er tale om   positiv og negativ forstærkning i begyndelsen. Der er lige så meget tale om en slags 'positiv bestikkelse', for at gøre hesten glad for træningen, og ikke mindst for træneren - og at blive rolig  Det er jo ikke meningen, at hesten skal indtage en bestemt positur eller form, som man så kan belønne - tænk, hvis den ikke befinder sig godt lige i den form..... Jeg kan nu heller ikke se, at Kirsten skal være der hele tiden (mere end andre undervisere) - selv om det da i høj grad hjælper at få undervisning     Jeg har fået undervisning omkring 4 gange i år, og hesten går faktisk rigtig ok for tiden, og det er jo ikke fordi, jeg med mine 60 år er en superatlet  Det er netop dette, Gsims siger, jeg villle frem til lige fra starten:
NinA undskyld nu bliver det altså for søgt...  Det er enten positiv forstærkning eller også er det ikke... du kan ikke bare opfinde endnu et læringsteortisk begreb    Man kan lave positiv forstærkning - og negativ ditto - på mange måder - men man kan altså ikke bare kalde det noget andet fordi det ikke passer i ens kram.    Det er iøvrigt KH ryttere der i andre tråde har pointeret det vigtige i at have Kirsten ved hånden hele tiden - og at det ikke er muligt selv for ryttere der har redet fast ved Kirsten at genkende den rigtige følelse i hesten   - derfor mente jeg det var en vigtig pointe at have med. Desuden er dine forklaringer på hvad du gør (udover at vente på at hesten falder i hak - hvilket jeg ved ikke er hele sandheden, jeg har i hvert fald aldrig oplevet en undervisningtime ved Kirsten hvor hun blot satte sig ned og røg vandpibe indtil hesten faldt på plads) vage i forhold til at bringe hesten hen til det sted hvor den kan række sig frem. Hvilket jo understreger vigtigheden af at underviseren er på sidelinien til at guide  Ovenstående er absolut ikke negativt ment   Og jeg ved godt du skriver til Tusindfryd at du har beskrevet hvad der skal til... men jeg må give hende ret i at det er vage beskrivelser. Måske jeg har overset pointerne - jeg har trods alt haft en travl weekend. I så fald beklager jeg.  I forhold til citatet fra GSIMS så siger jeg jo netop at jeg ikke ved om resultatet er det samme - på den anden side er der jo heller ikke nogen der endegyldigt kan sige at det ikke   Hvis det er forskelligt vil jeg et stykke hen af vejen tro det mere skyldes forskellig prioritering af hvad den afspændthed man opnår i hesten bruges til, fremfor om det skyldes at man bremser hesten med tøjlen eller ej. Som sagt er tøjlestop jo ikke blot at hesten kan stoppe for et let signal  Med hensyn til at belønne en bestemt form - er der vel heller ingen her i tråden der har talt om at efterstræbe en bestemt form. Det jeg belønner i min træning er en blødhed i responsen og/eller afslappethed, netop fordi den måde hesten bærer sin hals på kan variere meget alt afhængig af hvordan den er bygget. Plus nogle dage er det måske en lavere halsholdning og andre dage en højere hesten har brug for. Det eneste jeg forsøger aldrig at belønne er f.eks en afkortning af hestens hals som en respons på tøjlen, da jeg ville finde det meget modproduktivt   Men bortset fra det så placerer jeg aldrig hestens hals/hoved 
forresten gritt så er det vel meningen at responserne skal være så indarbejdede i hesten at den reagerer næsten reflektorisk. Jeg tror også at vores bremse respons på røde bremselygter og røde lys er indarbejdet så godt at den ikke skal behandles først men enten sidder næsten reflektorisk eller som minimum kører via den ubevidste hjerne. Jeg må indrømme at jeg ikke til bunds kender mekanismerne for denne del af indlæringsprocessen   Men det er jo det med vaner at de er gentaget så mange gange at de udløses uden at vi er bevidste om det.
Hvad mener du med 'for søgt'? Der er da stor forskel på, om man giver en godbid   hesten har gjort sig fortjent til det - og så om man laver egentlig positiv forstærkning. Ellers har jeg da ganske misforstået hele ideen om operant betingning   Det var det, jeg kaldte 'bestikkelse'. Det er ikke fordi, det lige 'passer i mit kram' - hvilket i øvrigt er en sær bemærkning i en ellers rimeligt god debat....  ------