Ville høre om der er nogle der har erfaring med at komme i gang med at ride igen efter at have haft bækkenløsning i graviditeten? Jeg nærmer mig termin med hastige skridt og jeg glæææææææder mig sådan til at kunne begynde at genoptræne kroppen - og ikke mindst komme op på en hest igen efter at have måtte undvære ridning pga slem bækkenløsning siden 20. uge. Selvfølgelig skal både krop og hoved lige have overskud til det efter fødslen, og det ved jeg kan være meget individuelt hvor lang tid det tager - men hvor længe var jeres bækken fysisk om at blive klar til at kunne klare at sætte sig i sadlen?
Jeg fødte for lidt over 3 uger siden og havde også bækkenløsning. Jeg forventede egentlig at være ret hurtigt mobil igen, men jeg har stadig ondt når jeg har lavet noget, feks støvsuget eller vasket gulv. Jeg er ikke i stand til at sidde på min hest endnu og jeg tror det tager nogle uger endnu.
Vil sige at det kommer an på hvad der har udløst bækkenløsningen. Jeg er gravid med mit 2. barn (termin 26 sep), og har haft mange smerter her i anden graviditet pga. bækkensmerter. sygemeldt de sidste 4 mdr. Sidste graviditet ikke nær så slemt, men der havde jeg problemer ca. 6 mdr efter. Så har beluttet at denne gang skal kroppen genoptrænes sammen med fys. Har fået at vide at jeg må ride så snart lægen siger ok for at jeg er helet osv. Men selvfølgelig stille og roligt. Da ridningen kan hjælpe på genoptræningen. Mit råd lad vær med at sætte næsen op efter at komme ud og ride efter en bestemt tid. Jeg var slemt skuffet sidst. Denne gang ved jeg at der kan gå lang tid før jeg kan ride andet end skridtture.
Herhjemme har manden fået lov at bestemme, og han har valgt en navngivning. Jeg så egentlig helst at Lillepigen blev døbt. Dåben er, for mig, ikke et så stort spørgsmål om at sige ja på hendes vegne til den kristne tro, men mere en dejlig tradition, hvor man samler familie og venner for at fejre sit barns indtræden i et fællesskab, som mange er del af, af mange forskellige grunde. Vil hun indtræde i folkekirken og bekende sin kristne tro må hun gøre det, når hun evt. skal konfirmeres. Vi vil så holde en lille navngivningsfest/brunch for hende, så hun også en dag kan se tilbage på dagen, hvor hun blev fejret. Hvad gjorde/gør I, og hvorfor??
Begge vores unger er navngivet, da vi ikke er spor religiøse. Begge gange har vi holdt en fest, som vi ville have gjort, hvis de var blevet døbt. Hele familien kom til legedag, hvor vi hyggede og lavede forskellige aktiviteter og spiste mad. Vi startede vist først på eftermiddagen med boller og kagemand. Og der var så også aftensmad og dessert.
Vi har også valgt navngivning. Ikke fordi vi er ateister eller sådan - vi praktiserer bare ikke kristendommen og ej heller de traditioner, som er forbundet med kirken. Vi holdt heller ikke nogen fest. Karla var ligeglad, går jeg ud fra. Hun havde ikke udtrykt et behov for at blive fotograferet i 50 fremmedes hænder  Vi kommer selvfølgelig til andres barnedåber - dog som regel efter den kirkelige handling.
Her holdt vi også navngivning, da vi heller ikke er troende på nogen måde. Synes det er forkert at lyve en præst op i hoved i kirken at man vil opdrage sit barn kristent. Mange gør det i dag udelukkende fordi det er en tradition, akurat lige som jul. Jul handler i dag kun om gaver, det burde være mere vigtig at være sammen med familien og have det godt.
på trods af at je ger ateist og manden som sådan ikke praktiserer kristendommen mere end jeg. Jeg har et lidt ambivilient forhold til det af disse grunde. Men har det lidt sådan at barnet senere selv kan vælge fra/til. Barnet vil jo osse få kristendom i skolen senere. Jeg vil ikke fratage ham retten fpr kristendommen i sin barndom fordi jeg er ateist el faren ikke gør mere i det end jeg. Og vi er da osse medlem af folkekirken trods alt. Det er korrekt at højtider mv nærmest bare handler om gaver gaver gaver nu til dags- for mig handler det om nærvær og hygge med dem jeg holder af. Det har for mig aldrig ej heller som barn handlet om at jeg ville ha gaver (snarere at give dem*LOL*) Jeg er selv en del splittet - men mener at vi gør det rigtige for os.
vi skal have vores søn døbt og det er bl.a. fordi jeg ønsker at han bliver optaget i den kristne tro. Jeg er ikke dybt religiøs, men betragter mig selv mere som kristen end som ateist. Jeg går gerne i kirke til højtider og især omkring begravelse er jeg meget glad for kirken og dens traditioner. Så jeg vil gerne sige ja på min søns vegne. Jeg har for år tilbage i mit liv tænkt sådan at hvis jeg nu fik et barn som måske ikke ville overleve efter fødslen. Så ville jeg få barnet nøddøbt for at få barnet optaget i guds rige og forhåbentligt vil gud så holde en hånd over mit barn. Når jeg har det sådan i en liv/død situation, så må det også betyde noget for mig selvom barnet er sund og rask. Vi har også valgt faddere ud fra at de kan opdrage barnet i den kristne tro. det er jo det de siger ja til. Ikke at de skal lære barnet om kristendommen, men i hvert fald om vores samfund, vores traditioner o.s.v. Det er kristendommen jo en stor del af. På den bekostning har vi også valgt en af vores søskende fra, selvom de andre er blevet valgt. Det kan være hun bliver mere fornuftig til vores kommende børn og så kan hun måske stå fadder der. Vi har været heldige at få lov at bruge en kirke og præst hvor jeg synes at præstens holdning til kristendommen matcher meget min egen. Hos den præst er der nemlig meget mere plads til en moderne kristendom og han forventer ikke af nogle at de skal ære og elske gud. Hans holdning er at det er gud som elsker os...jaja det lyder lidt højtideligt, men det er nu engang sådan det hænger sammen og pakker man det ind er det ikke til at forstå  Jeg har meget stor respekt for dem som vælger dåben fra hvis de ikke kan sige ja på deres børns vegne. Så er en navngivning med dertilhørende traditioner og fest mere på sin plads. Jeg synes ikke man skal bruge kirken bare fordi andre gør det. Man skal bruge kirken fordi man selv har et forhold til den og fordi den og de traditioner den medbringer betyder noget for en. Jeg har også sagt til min svigerfar at hvis han gerne vil være fri for at komme i kirken så bliver vi ikke fornærmet over at han kun kommer til festen. Jeg vil ikke tvinge folk til at gå i kirke, men jeg vil da gerne se ham til festen bagefter. Han er nemlig meget rapkæftet ang. kristendommen og jeg gider helt ærlig ikke høre på det når nu det betyder så meget for mig. Jeg tror dog han kommer i kirken, men jeg tror også han har forstået at han så skal holde mund om alt hans anti-kristen-snak (eller hvad det nu hedder) Nå et længere indlæg, håber du kan bruge det til noget.
... døbt tiltrods for at hverken jeg eller hendes far er troende. Og hvorfor så det? Jo, det er en smuk ceremoni og selvom jeg ikke tror på Gud, så er der mange af de kristne værdier, som jeg vil opdrage min datter efter alligevel. Næstekærlighed som bare et eksempel. Jeg ville dog ikke selv bære hende, for jeg ville netop ikke stå og sige "ja" til præsten.
fordi hverken jeg eller manden var troende og mnjaer jeg går ikke sindsygt op i traditionerne. Jeg vil hellere prøve at skabe nogle nye, vi holdte en kæmpe grill fest med alt familie og venner , det var skide hyggeligt og alle var glade inklusiv vores søn med hans "nye" navn. Vi holdte den så først da han var 6 mdr. i sommerferien ( han er fra slut januar) og ja det var godt. Tøsen der imod er døbt, men manden skulle bestemme og han er til traditioner, så derfor dette ... fair nok ... Jannie
...overrasket over at så mange vælger at navngive, da jeg synes at ha mødt skepsis fra andre, når vi har nævnt at det er det vi ønsker, altså at navngive. Så troede faktisk at det var mere udbredt at døbe. Vores "undskyldning" er som andre også nævner at jeg/vi ikke betragter os som troende og derfor ikke har lyst til at lyve for præsten, når han/hun spørger om vi tror på guds rige og den almægtige skaber, eller hvad det nu er han/hun siger. Vi holder stadig en lille fest for Ida, så hun har den at kigge tilbage på.
Vi er ikke specielt troende og sætter også meget sjældent benene i kirken. Vores børn blev døbt fordi vi i familien har en dåbskjole som min mor har syet til mig og mine brødre da vi skulle døbes. Det betyder meget for mig at holde sådan nogle traditioner, så jeg håber også at mine børn vælger at døbe deres børn i kjolen. Jeg forsøger at opdrage mine børn til at tage deres egne beslutninger og ønsker heller ikke at præge dem i en retning frem for en anden. Jeg gør meget ud af at fortælle mine børn at nogen tror på Jesus og andre tror på Allah eller noget helt tredjel og det ene kan være lige så godt og rigtig som det andet. Dog holder vi fast ved de kriste traditioner, da jeg mener at det nærmere er en del af den danske kultur og ikke nødvendigvis forbundet med de store religøse overvejelser. Jeg er også meget imod at der bliver blandet for meget religion ind i den danske folkeskole. Kristendom burde i mine øjne hedde religion eller livsoplysning.
skal døbes. Det gør vi fordi at både mor og far er døbt og konfirmeret og vil også gerne giftes i kirke! Vi er ikke troende på nogen måde, men som andre skriver vil vi alligevel opdrage hende efter mange af de kristne opfattelser.
Jeg sidder og skal udfylde ansøgningen omkring pasning og jeg kan bare ikke finde ud af hvornår jeg skal sætte datoen til, altså hvornår vi vil have en dagplejeplads til. Overvejer at ansøge om en til engang i januar, så er Ida omkring 6 måneder gammel, men er det for tidligt at komme ud??? Hvornår kom jeres børn i dagpleje/vuggestue, altså hvor gamle var de og er du glad for at du gjorde et så tidligt/sent?? Kan man egentlig have en dp-plads og så stadig gå hjemme på resten af barslen og dermed have mulighed for at bringe og hente tidligt???
Det er jo nok forskelligt fra barn til barn, og også fra familie til familie. Min førstefødte kom i deltids-dagpleje da hun var 7 måneder gammel, hun var godt nok lille men havde masse af gå-på-mod. Hun var der så fra 9.30 til 14.30 hver dag, nogle dage kortere. Min nummer to var ikke klar, så han blev passet herhjemme indtil han var 15 måneder. Han var en del syg som lille, og var lidt forsigtig af natur. Her 3. gang vil jeg også nyde min baby, og regner ikke med at sende ham afsted før han er 1 år gammel. Han har så også to søskende til at lege og hygge med, så det er lidt noget andet. Mht. barsel så må du ikke have en plads i dagpleje til barnet og så gå hjemme samtidig. Du må gerne bruge 14 dage eller måske lidt mere på indkøring, men så skal du også i arbejde.
kom ud da hun var 6 mdr. men dengang havde vi også "kun" 6 mdrs barsel. Så var der ik så meget at rafle om der. Nummer to var 8 mdr. men vi havde skrevet på senere med fik det rykket pga. uddannelse start. Ellers måtte faderen jo havde taget noget barsel ( HA sikkert) Hvis jeg får flere ... ja kan ik sige det ... Den store syntes jeg var hårdt af sende af sted, den bette der syntes jeg det var dejligt at komme lidt hjemmefra igen Jannie
blev passet af mormor fra han var 4 mdr (jeg startede på uddannelse) og kom i DP da han var 9 mdr. Milas skal igen passes af mormor når han er 7 mdr og renger med, at han skal overtage storebrors plads når han bliver 9 mdr. Så passer det nemlig med, at storebror skal i børnehave.
Mellanie er næsten lige startet i dp. Hun var 11 mdr da vi begyndte indkøringen. Vi kunne sagtens have startet et par mdr tidligere, da hun var så klar. Men nu er hun også en pige der er fremme i skoene (tog sine første skridt da hun var 8½ mdr) Men ja det er møj svært at udfylde et skema, hvornår man kan tænke sig en plads i dp/vuggestue mm. Jeg tror du skal tage udgangspunkt i dig selv. Hvor længe vil/kan du gå hjemme... Man kan heldigvis, når man kommer lidt længere frem, fremrykke pladsen (eller ændre div) hvis man skulle have lyst... Eller det kan vi i hvertfald i Horsens kommune, ved ikke hvordan det er andre steder...
Ellen er skrevet op til start her 15. oktober, der er hun 9 måneder, vi kan så først få en plads 1. nov hvis det skal være lige i nærheden, så det ender det med. Jeg er så småt startet på arbejde nu, så det bliver noget med at min mand og min mor dækker de timer. Jeg skal starte fuld tid til november, så det med god tid til indkøring går så lidt i vasken, men det klarer vi nok. Jeg tror såmænd Ellen ville være klar nok nu, men hun er også et meget socialt væsen  Hvilke aftaler har du med din arbejdsgiver, det afgør jo behovet, og skal din mand evt. have noget barsel også? Merete
ja på tirsdag d 8 sep på mandens fødselsdag endda- skal jeg til den sidste scanning. Denne er nu en jeg selv har bestilt på privat klinik. Er super spændt da det er en 3d/4d scanning- får cd og alting med hjem jo... Weee...  Selvom MD scanning med tydelighed viste at det er en dreng vi venter os- ja så håber je at han igen vil fremvise- for jeg er altså ikk helt sikker ellers trods alt   Ikk at jeg tror scanningsbilledet har kunnet snyde da han lå med numsen i vejret og spredte ben og fremviste det hele... Meeeeen der er altid en MEN sys jeg  Desværre kan manden ikke selv komme med da han skal ha tidligere fri torsdag osse pga teoriprøve. Så han må vente og se billeder når han kommer hjem i stedet. Men så kører konen fra et fælles vennepar, og skal osse med ind og se. Hu ner osse spændt- for hun har ikk prøvet at være med ved andre end sine egne - altså sådan på den anden side kan man sige   og 3d/4d har hun ikke set- hendes ekstra scanning ved sidste bebs var en 2d`er. Så mon ikk osse hun er spændt nu  Uuuuhh jeg glæææææder mig nu....
Hejsa! Håber at der er en der ved noget om vinterstøvler... Situationen er sådan at min datter skal jo som alle andre have et par vinterstøvler, men hun har små fødder bruger nu str 19 og er 13 mdr gammel. Hun er begyndt at gå... Men men men problemet ligger i at jeg kan ikke finde et par støvler der er lær at gå venlige OG vandtætte.. Enten er de for store eller tunge.. Jeg kan da ikke være den eneste der har eller har haft det problem.. Håber på nogle gode råd og evt. nogle links..
par støvler tildaniella i føtex de var rimlig lette , vandtætte og varme... det var dillestøvler
vi også støvler fra Dille. Uanset hvad, dkal ungerne vænne sig til at gå med dem.
Tak for det.. Så må jeg tage i føtex og se på deres støvler..
Så vidt jeg husker, så starter dille støvler først fra str. 22, bilkas støvler starter ved str 18 eller 19. Vi købte et par fra bilka sidste år og de var vist gode nok, ved det dårligt, for vi havde dem ikke i mange dage før vi kom til at smide dem ud/væk  Så måtte vi på jagt igen, de havde ikke flere i hans str. i bilka, så vi endte med et par kangaroo støvler og de var virkelig gode, de var lette og gik ikke så højt op på han små ben, han gik super i dem, selvom han bestemt ikke var stabilt gående sidste vinter   og det bedste er at de kun koster omkring 350 kr   Jeg vil klart overveje sådan nogle igen i år. Nina
Vi var i Føtex i søndags - her købte jeg at par gummistøvler mrk. Dille i str. 21, men så også nogle i str. 19. Mht. deciderede vinterstøvler ved jeg selvfølgelig ikke om de findes ned til str. 19, men det er et besøg værd  Hilsen Tove
Du må gerne gå hjemme og afholde resten af din barsel, mens dit barn er i dagpleje, bare barnet er mindst 6 måneder gammelt. Jeg er helt sikker, for det var der en fra min mødregruppe, som gjorde. Karla er startet op som 10-måneders. Det passede med, at jeg skulle begynde på arbejde til det nye skoleår. Det går rigtig fint, og hun vil rigtig gerne være sammen med andre børn. Dog tror jeg ikke, hun havde været ulykkelig over at være blevet hjemme lidt endnu. Det er næsten op til en selv, hvad man har det bedst med, tror jeg.
Nu arbejder jeg i vuggestue, og jeg min mening er klar. Jeg synes ikke børnene skal starte før de er omkring 10 mdr (nogen måske før, hvis de er langt fremme i deres udvikling). De helt små på 6 mdr, får simpelthen intet ud af det.
.... otte måneder, da jeg startede med at arbejde. Den første måned blev hun passet af mormor, og hun startede så i DP, da hun var ni måneder. Jeg syntes faktisk, at det er en fordel, at de starter tidligt. I den alder er de ikke helt så bevidste om, hvem der passer dem, så indkøringen glider nemmere. Det gjorde den i hvert fald hos os  )
11 måneder eller derover, før kommer mine ikke afsted... Allerhelst ville jeg holde dem hjemme til de skulle i børnehave, men det går desværre ikke  . Stimulering får mine rigeligt af, vi svømmer går til musik og mødes med andre unger i legestue, så det er i hvert fald ikke derfor jeg sender dem afsted, det er kun grundet at vi skal have to indkomster  .
Den første var 9 mdr og nummer to var 15 måneder. Egentlig ville jeg have haft nr to afsted før, men da vi skulle flytte var det mest praktisk at vente. Da vi endelig fik en plads til hende blev vi ramt af sygdom hos dagplejemoderen så ud af de to år hvor hun skulle gå i dagpleje passede jeg hende selv derhjemme i ialt 6 mdr. da jeg ikke ønskede at min datter skulle være kastebold mellem 5-6 dagplejemødre. Ved nummer 3 er jeg stadig i tvivl om hvor meget barsel jeg skal holde. Enten skal jeg starte efter 8 mdr eller 13 mdr.
Puha. Jeg sidder helt og får dårlig samvittighed   . Laura skal starte her d. 7 sep. Så er hun små 8 mdr. Jeg syntes hun virker klar, og hun er meget optaget og glad for andre børn.
har startet meget forskelligt Nr 1 startede med 6 mdr. Dengang var der ikke noget valg. Han er 14 år nu. Nr 2 gik aldrig i dagpleje. Jeg arbejdede om aftenen dengang så behovet var der ikke Og nr 3 startede med 8 mdr. Og jeg fortryder stadig. Han var ganske enkelt ikke klar. Jeg ville idag ønske at jeg havde udnyttet mine barsels muliheder til sidste dag. Men det er altid let at være bagklog. Skulle nr 4 nogensinde blive en realitet så bliver jeg hjemme så længe min barsel tillader det
Min datter kom afsted da hun var 9 måneder og det har jeg ikke fortrudt.
Elias var 8,5 måned og det var lige i den her jeg er bange for fremmede og vil ikke væk fra min mor fase... Men alt i alt gik det godt, og han blev så dejligt træt og fik virkelig meget ud af at være sammen med andre børn. Han elsker det nu og sin dp mor, så jeg har heller ikke fortrudt, selvom det var hårdt men min uddannelse kaldte så jeg havde ikke det søde valg som mange andre... 
da han var 9 mdr. han var i den grad klar til det (og det var jeg også)Han var begyndt at "kede" sig hjemme ved mor, og gloede langt efter andre børn når vi gik tur. Det er nu en måned siden og jeg går stadig hjemme, så jeg har kørt ham langsomt ind. Og nu er han der fra 8-15 hver dag. Han er bare så glad for det! (og så har jeg lige en måned hvor jeg kan dyrke hesten lidt mere inden jeg skal på arbejde igen)
"-er det man selv vurderer passer bedst til ens barn" Jotak, men man skal lige vide alting om alting først og være modstandsygtig overfor orkanstyrke "Guuud gør DU det? Ved du slet ikke at ..."-ytringer fra mødre der ved mere end en selv. Ikke at dette indlæg skal handle om hvad andre får mig til at føle. Nej faktisk skal det handle om hvad JEG føler, helt indeni. Så må vi se om der er andre der kan nikke genkendende til mine tanker, eller om indlægget - og fred være med det - havner i bunden af listen uden nogle svar. Jeg er ingen stærk person. Det er jeg bare ikke. Jeg er usikker og forsøger hele tiden at blive bedre end jeg er. "Så skal du arbejde med at blive selvsikker" 1. Fortæl mig hvordan! 2. Og hvorfor egentligt det? Er det ikke ok at være usikker og vøre i tvivl? Er der kun plads til alle dem som aldrig tvivler? (Og findes de overhovedet....!) Mit problem er at jeg hele tiden føler at jeg halter bagefter mht ny viden om alting. Der er hele tiden nogen der ved mere om hvad det "bedste" er for børn. Men jeg vil også så gerne vide det! Og jeg aner simpelthen ikke hvor jeg skal finde informationerne. Jeg tænker at folk har super mødregrupper hvor de inspirerer hinanden og deler ud af deres gode viden. Eller findes der en hjemmeside -   ??  Bottomline: Jeg anede ikke at der i de flasker jeg købte i Brugsen dengang Sigrid begyndte på skemad og skulle have vand i løbet af dagen, indeholdt Bisphenol A. Til gengæld ved jeg godt at hendes nye Ecco sko ikke er indfarvet med økologisk tranebærsaft, men jeg kunne ikke finde de andre  Hun ejer legetøj der ikke er CE mærket - og i øvrigt har hun næsten intet legetøj der er økologiskkbæredygtigtgikkek indeholdendedgiftstofferer: Jeg anede ikke hvor man anskaffede det, og tiden gik mens jeg sad og ammede og forsøgte at holde mig vågen når jeg skulle hente færdigfrikadeller i Brugsen - og jeg fik aldrig undersøgt hvor man købte hvad før hun fik akut behov for nyt legetøj og jeg simpelthen var nødt til at købe helt almindeligt legetøj i den lokale helt almindelige butik der ikke overhovedet aner nogetsomhelst om nogetsomhelst med giftstoffer og ptalater og økologisk tranebærsaft. Og jeg har så dårlig samvittighed over det. Jeg ville så gerne give hende det ALLER bedste i hele verden. Og hvad mere er: VIDE hvad det aller bedste i hele verden er. For aldrig så snart man ved én ting - så er der nogen der ved lige det modsatte. Man kan foranlediges til at tro at det er grundet manglende information eller manglende indsigt.... ...Så man kan spørge eksperter. Det er så populært i dagens Danmark hvor folk er deres utilstrækkelighed bevidst. Men disse eksperter kan hurtigt pilles ned til jorden. Kanske ortopædkirurgispecialistforskeren var meget fraværende det semester på uddannelsen hvor lige præcis DETTE aktuelle emne blev nøje gennemgået, og måske endda kun lige præcis bestod sin afsluttende eksamen, men blev ansat i stillingen fordi vedkommende var en god personale. (My point proven?) Så min første tese - som er så populær at slynge ud som om man selv har overflod af indre ro - om at den bedste løsning er det op til mig at finde giver mig pludselig en fornemmelse af at være sagt fordi folk ikke har bedre svar selv? Sociologer taler om at folk idag ved for meget og skal forholde sig til for meget, og bliver forvirrede af al den information og dermed spirer blandt andet sådan noget som ekspert-paneler og forbudt-lovgivning for så har de en rettesnor som de ikke selv kunne finde. Er jeg et direkte eksempel på et produkt af samtiden?
Du er meget normalt - og det er ganske naturligt at være i tvivl. Og hvordan skulle man lige vide alt?!? Dit barn tager ikke skade af ikke at have økologisk indfarvet sko på - men du har dog købt Ecco-sko, og det viser for mig, at du har tænkt over tingene, og vil dit barns fødder det bedste... Dit barn tager heller ikke skade af, at lege med helt almindeligt legetøj - for så ville vi jo have taget skade, for det har vi formentlig begge to leget med som børn... I bund og grund - så skal du ikke gå og have dårlig samvittighed over, så længe du har gjort dit bedste, har du også givet hende det bedste... Og ja - man kan godt vide for meget, og blive helt rund-forvirret af det - og hvad gavner det?!? Jeg synes der i dag er en tendens til hysteri, når det kommer til børn og det de har på eller spiser... Ja, man skal være obs alle de der stoffer, men helt ærligt - barnet dør næppe af at spise et ikke-økologisk æble, med mindre det får det galt i halsen...  Jeg kan godt se fornuften i at begrænse tungmetaller, og kræftfremkaldende stoffer i mad og det man smører på huden - but lighten up will 'ya... Et eksempel på masse-hysteriets øv-effekt: Mange børn har i dag D-vitamin mangel, og det giver dårligere knogler. Men alligevel blive man tuet ørene fulde af at man skal smøre med solcreme lige så snart poderne skal i solen... Her handler det så om at smøre tilpas, og når det rent faktisk er nødvendigt - og ikke ovreforbruge... 
så tvivler jeg på, at dem der altid ved bedre, aldrig har været tvivlende... Deres jeg-ved-bedre-attitude dækker nok over deres tvivl og usikkerhed for manges vedkommende.
vejen på samme måde. Må dog tilstå at Frida har lidt økologisk tøj i skabet og at jeg helst køber øko frugt/grønt. Men jeg kommer også tit i tvivl om det nu er de rigtige beslutninger jeg tager hen af vejen. Så du lyder som en helt almindelig mor.  Mvh. Birgitte
Så ja, jeg tror du er et produkt af samtiden som du beskriver den  Men det er på den gode måde, for du vil jo bare gøre det bedste for dit hjertes centrum  Det allerbedste i verden giver du hende allerede - Hun har kærlighed og tryghed og ved du er der for hende. Alt det andet er bare glasur. Hvis jeg var dig ville jeg tage det helt roligt. Ja du kan godt købe økologiske æblegrene og lade hende lege med dem de næste 14 år. Eller du kan som os andre tro på, at det legetøj der bliver frigivet i dag ikke er sundhedsskadeligt 
I er søde  Ja, Gitte der er tit hysteri, men der er faktisk også tit rigtigt gode informationer "out there" som jeg gerne ville have fingrene i! For nyligt var jeg til min søsters drengs barnedåb og til dåben mødte jeg en af de smarte Københavnere med tjek på alt det nye. DERES barn gik i MOTIONS vuggestue! FINDES det??? Tænkte jeg. Men jojo! Det findes skam. Der er lagt vægt på motion, bevægelse, sanser, leg, kreativitet, udviklende legetøj osvosvosv - og naturligvis økologisk mad. En lidt morsom detalje er så at den ligger på Vesterbro i København hvor de ikke må åbne vinduerne for at få frisk luft pga forurening   Fnis. Man kan ikke få det hele, hva.... Men altså, sådanne tiltag hvor man gider tænke bare LIDT over hvad man byder sine børn, det er jeg altså ret vild med. Birgitte, tak, det er jeg glad for at høre   Jeg synes tit andre folk fremstår som om de bare hviler i deres rolle som mor og klarer det hele med venstre hånd og overskudsagtigt lige klarer alt det andet med højre hånd - og derudover har overskud til alt muligt andet oveni! Jeg har lavet 2 komplet ligegyldige lister i mit hovede her til aften. Og de følger her, for sådan noget kan man nemlig bruge hestenettet til og så er der nogle der på ganske kærlig men bestemt vis kan sige, Louise for pokker, hvad har du gang i. Tag lige en kop the og luk hjernen hva! Liste nr 1, ting jeg er glad for jeg gør: 1. Jeg har sparepærer og A klasse mærkede hvidevarer og tænder ofte ikke lyset hvis jeg ved hvad jeg skal i rummet og kan finde frem i mørke - og slukker ALTID tændt lys når jeg forlader et rum. 2. Engang imellem køber jeg ind hos årstiderne. 3. Jeg har ikke nye møbler eller nyt tøj i huset - skadelige stoffer osv.... 4. Jeg lufter ud og gør rent sådan nogenlunde fornuftigt. 5. Jeg bruger ingen parfume eller shampoo med parfume eller creme med parfume eller vaskepulver eller opvaskemiddel osvosvosv. Selv deoen lugter af ingenting. 6. Jeg køber altid svanemærket toiletpapir. 7. Jeg har aldrig tv og andre ting stående på stand by. 8. Jeg slår græs med håndkraft, ikke med maskine. Undgår i det hele taget maskiner i havearbejde - og alt andet. 9. Jeg køber ikke mange ting nyt, jeg køber mest genbrug, eller forsøger at lave det om jeg har til det nye formål. 10. Jeg sparer på vandet og vasker hænder i koldt vand og skyller af mest muligt i koldt vand. Ting jeg er ked af: 1. Jeg har nymalet hus (udlejer malede det før jeg flyttede ind) - jeg ville hellere have det malet med noget miljørigtigt. 2. Jeg har nye gulvtæpper - jeg ville helst have haft noget bæredygtigt naturmateriale. 3. Jeg har en gammel bil der bruger meget benzin og forurener meget. Men den har affektionsværdi fordi den var min elskede onkels som er død i en alt for tidlig alder. 4. Jeg har en gammel tørretumbler som jeg bruger et par gange om måneden. 5. Jeg bør købe mere økologi. 6. Jeg tyer ind imellem til den nemme løsning og køber nyt legetøj fordi jeg synes den blå avis er for uoverskuelig. 7. Jeg bør bruge min fritid på meningsfyldt frivilligt arbejde, som minimum samle affald i vejkanten. 8. Jeg har alt alt alt for få virkeligt bæredygtige ting i mit hjem. 9. Jeg bør handle mere lokalt og ikke over nettet af hensyn til fragt-miljø-svineri. 10. Jeg har nyt kamera, ny mobiltelefon, og ny computer. Alt sammen ting jeg burde have anskaffet mig brugt.
Hejsa Nogen, der ved, hvad liggemål en emmaljunga city jet har, eller hvordan man måler liggemålet??
Jeg mener det er 80cm
 
hvor gamle var jeres børn, da de fik huller i ørene? Min datter er 3 1/2 og har snakket om det et stykke tid nu, men kan ikke blive enig med mig selv om det er for tidligt eller ej.. Hvordan reagerede jeres børn på det og havde i probemer med infektioner? Nu går vi jo tiden med huer i møde, og er lidt bange for der måske er noget der kan hænge i? (men det er der jo også næste år..) Hvad er jeres generelle erfaringer?
på snart 4 vilogså gerne have huller i ørene, da en del piger i BH har det, men jeg mener det er for tidligt, vi siger 6 år vil hun stadig der får hun lov...
Jeg griner højt af dine økologiske æblegrene, det ville helt sikkert stimulere hende vældigt!     Griner stadig.... Men tak, du har ret. Jeg er bare et menneske og helt ærligt vil jeg faktisk rigtigt gerne lære min datter at det er ok at være usikker. Det er ok at være dum engang imellem. Man er stadig det samme værd som menneske og man er stadig elsket HØJT af sin mor - og alle andre. Jeg synes faktisk det er lidt vigtigt lige det her med at lære hende at voksne ikke er perfekte. Tænk hvis hun kun så en perfekt facade af mig og troede at sådan skulle man være! Jeg tror det er sådan mange får et knæk senere i livet, fordi de aldrig har lært at det er helt ok at være dum, grim og uinteressant! Jeg er ved at være lidt træt, men jeg tror du forstår hvad jeg mener. Jeg vil allerhelst lære hende at uanset hvordan hun er, så elsker jeg hende og hun er god nok til verden selvom hun har fejl. Jeg synes der er meget fokus idag på at fejl skal rettes. Har man det skidt psykisk skal man til psykolog. Væk med det skidte. Er man forkølet skal man se at blive rask. Er man ordblind skal man se at få lært at læse. Er man uintelligent bliver man set ned på. Er man grim kan man få en makeover. Vi er ikke ret langt fra Hitlers rige! Jeg synes her skal være plads til MENNESKER. PÅ godt og ondt. For vi er alle elskede. Vi har alle en mor, en søster, en kæreste, en ven, en onkel - der elsker os. Nå, det blev lige et sidespring, jeg er ved at være godt træt for idag. Stod op 5.15 ... hehe
Underholdende og tankevækkende..... Som én af dem med tilsyneladende tjek på tingene, må jeg bare konstatere at min "positiv" liste ikke ser halvt så godt ud som din  Confession: Vi har i lange tider ikke købt økologisk....nu er vi dog begyndt. Jeg vasker meget tøj ved 60 og 90 grader - det skal jo være RENT, og tumbler løs når jeg ikke gider hænge tøj til tørre, eller bare ikke kan nå det. Vi har alt muligt legetøj - også noget der bestemt ikke lever op til gældende normer. Jeg har genbrugt madrassen fra storebor - og også de bedste af skoene. Lillebror er lykkelig. Jeg bruger parfume, dog ikke i produkter til børnene. Jeg glemmer at slukke lyset og tv mv. står på standby Indtil for en uge siden kørte jeg en ældgammel bil, nu er jeg dog med på bølgen af ECObiler (thank good). Mit og ungernes tøj har jeg ikke spekuleret på om indeholder skadelige stoffer, dog vasker jeg altid inden brug. Vi går op i god og sund mad, men spiser pulversovs når tiden er knap..... Jeg kunne blive ved, listen er lang.... Til gengæld, så kan du være sikker på at jeg, på de fleste områder, godt ved hvad der er det "RIGTIGE" - spørg mig ikke hvordan jeg ved det, jeg følger bare med hist og pist. Læser en bog om børn, bruger nettet, nyhedsbrev fra "miljø og sundhed" osv. Hmm ja, jeg er vel i virkeligheden ret informationssøgende. Men alligevel, så efterlever vi det bare ikke specielt godt hjemme hos os....   Ikke fordi vi ikke vil, men fordi vi ikke kan - tiden og overskuddet er ikke til det. I en travl hverdag med to små børn, har vi til gengæld valgt nogle "fokusområder", som er vigtige for vores familie bl.a. kærlighed, trygge rammer, sund mad, gode sove- og spisevaner, ikke for meget TV, frisk luft, naturens glæder - og så at undgå de værste af de kemiske problemstoffer. Det er vores niveau - der er rigeligt plads til forbedring, men det bliver når der er tid og overskud. Det er så let, så let at lade sig forvirre, men efter min mening må man forsøge at navigere selv i al den overflod af information om dette og hint. Definere   hvad der er vigtig og hvad der er mindre vigtigt. Tag selv styring, og lad dig ikke dupere af andre der tror de ved bedre. Det ALLER bedste for dit barn kan ikke defineres af eksperter men af din egen følelse (floskel eller ej). Det giver god mening at rose sig selv for de ting man gør godt  Hvad andre gør kan man lade sig inspirere af, men drop den dårlige samvittighed over ikke at gøre det samme som de (på overfladen) politisk korrekte forældre; Hvad hjælper det med motionsvuggestue, hvis den ligger så langt væk at det er umuligt at få en hverdag til at hænge sammen, eller hvis barnet nok får motion dér, men ellers dagligt sidder foran TV'et og propper sig med pomfritter og anden ulødig kost? Med alm. sund fornuft alene kommer man langt. Hvis man skulle følge alle ekspertråd kunne man nærmest ikke tåle at leve, og lige netop dét er dog det vigtigste  Selvfølgelig må man være i tvivl og søge råd, men hvis man altid går med fornemmelsen af at være i tvivl og aldrig synes man gør det godt nok, så bør man ruske op i sig selv  Sæt tingene i perspektiv når du er i tvivl, og glæd dig når du får ny viden, men fortvivl ikke. Dit og barnets liv er ikke ødelagt fordi du er kommet til at bruge en flaske med Bis A - det har 1000-vis af andre gjort i årevis - også de tjekkede forældre  Hilsen Bluebell
jeg vil egentlig bare sige     til dit indlæg. Det virker yderst gennemtænkt, det lyder ud af det at DU gerne vil dit barn det bedste reelt- men simpelthen har svært ved at følge med. Og det er skuette så underligt! Jeg vil ikke kalde mig selv usikker. Men hold op hvor er der bare meget at holde styr på, finde ud af, lærer etc. Og jeg sys slet ikk det er lige så nemt tilgængeligt som eks. med heste. Måske fordi jeg bedre ved hvorj eg skal lede - jeg ahr trods alt haft en del flere år på bagen i den retning end med mit barn der ikk engang er født endnu... Så kan man jo- Ja spørge bl.a. på HN, både efter viden, links etc. MEN- svarene er jo ofte mange og blandede. OG ikke mindst så skal man jo NETOP passe på med hva man siger. Hn er god til mange ting. Men så snart (normalt) folk har hørt evt dit eks med sutteflasker og bispetonol A el lig, jamen så får man himmelvendte øjne, og du skulle bare vide, ved di slet ikke at... Osv osv... det er nemlig det samme herinde som alle andre steder derude når det kommer til stykket!! ikk at jeg i og for sig sys det er underligt heller. For folk ønsker jo blot at man kommer til at gøre mindst mulig skade på ens barn. MEN man KAN altså osse overdrive. OG så er dte altså svært hvis ikk man har hele dagen på nettet at finde alt det man ønsker (osse slevom man måske kan bruge hele dagen på nettet endda). Det er svært at finde stederne man kan el skal lede etc. Man behøver skam slet ikk være decideret usikker som person for at ha det som dig vil jeg gerne sige. Det tror jeg at de fleste faktisk har når alt kommer til alt.
med de tanker du gør dig i dine indlæg, så tror jeg at du gør det bedste for dit barn allerede. Så længe man tænker over hvad man kan gøre bedre eller anderledes, så synes jeg man gør det bedste. Jeg er så en af dem som (synes jeg selv) har ret godt tjek på alt det "rigtige" (læg lige mærke til " ") legetøj, tøj, mad, sutteflasker o.s.v. Dermed ikke sagt at jeg er selvsikker og ikke tvivler rigtig tit. Jeg går meget op i at tøjet et øko-tex mærket, alt der kan være der er astma og allergimærket samt svanemærket. At alt plastik tam tam er uden pfatalater og bisphenol a. Men derfor kan jeg da godt komme i tvivl om jeg nu gør det rigtige alligevel. Om 20 år finder man sikkert noget i de sutter vi bruger som kan være skadelige for barnet, og så er jeg jo ligevidt. Men jeg må jo handle ud fra den viden jeg har og min tro på hvad der er rigtigt for mig og min familie. Og det med at lære børnene at mennesker godt må have fejl eller lave fejl har du helt ret i. Fordi jeg går op i kemi i legetøj betyder det altså ikke at jeg er fejlfri   De to ting hænger ikke sammen. Som min kæreste altid siger: Et kunstværk er ikke kunst uden en fejl! Og du siger det jo selv ang. den motions vuggestue (som jeg jyde heller ikke anede fantes) hvad nytter det med motion og motorik samt økomad hvis de ikke kan trække frisk luft. Jeg ved så heller ikke om de ikke må lege og sove ude, for så synes jeg måske prioriteterne er helt forskruet. Jeg vil give dig et link til en super side med legetøj uden dimser og dingenoter:   man skal jo netop bruge hinanden og steder som HN til at finde ny viden. Så kan man altid vælge de ting fra man ikke kan bruge til noget alligevel 
Så er jeg tilbage  Stute: Tak for det, jeg er helt enig. Er specielt glad for din afsluttende kommentar  Hanne: Tror jeg vil headhunte dig hvis jeg ikke finder svar andet steds   Fnis. Nej, det med at bega fejl det var et sidespring udløst af en association.... Jeg ved ikke om de ikke må være udenfor, men mener det faktisk ikke... Det var i Nyhederne for nyligt at de vuggestuer i indre København ikke måtte lufte ud osv. Men jeg kan ikke huske det mere præcist, så jeg løber lidt med en halv vind. Tak for linket, det skal granskes nøje, mens jeg har en rød sløjfe på fingeren for at minde mig om kun at købe ting som Sigrid rent faktisk MANGLER.
om ikke din datter allerede har det bedste? En mor der elsker hende og ønsker hende dedt bedste? Vi kan ikke beskytte vores børn mod hele verden, men vi kan gøre vores bedste.
Morsomt indlæg. Ja sådan tænker jeg lidt. Selv har jeg det sådan at JEG ved altid hvad der er bedst for MIT barn. Det er der ikke andre der skal fortælle mig. At jeg så nok burde tænke mere over alle de ting som man kan gøre bedre som du har listet op. Hmmmm det har jeg ikke overskud til. Jeg lever i min egen lille verden og det har jeg det ganske fint med.
Kate - det var godtnok sødt sagt   tak, det vil jeg tage til mig! Det varmede. Hanne - godt sagt. (og fed integritet jeg aner du har!) :-)
de to store fik huller i ørene på deres 8 års fødselsdag. Den mindste må vente til hun også bliver 8 år. Da maria fik sine huller døjede vi lidt med betændelse, indtil vi fandt ud af at det   være helt ægte det hun får i ørene, ellers har vi balladen. Michelle fik også sine huller uden problemer, men så gik der betændelse i hullerne en weekend hun var hos hendes far. De tog øreringene ud for at rense godt og grundigt, med det resultat at vi aldrig har kunne få øreringene i igen. hun blev så hysterisk at vi måtte opgive. Temmelig ærgeligt da hun kun nåede at have sine fine huller i få måneder. Vi har mistet oceaner af øreringe under leg. Så man skal være foreberedt på at det er en dyr fornøjelse, når det ene sølvsmykke efter det andet forsvinder og aldrig bliver fundet igen. Med venlig hilsen Gitte
og har ikke huller i ørene. Og vi kan tage snakket når hun bliver / hvis hun bliver interesseret i det. Syntes godt nok som 5 mdr er tidlig,selv om jeg har en del piercinger og huller i ørene, så skal min børn selv tage valget, bestemt ikke et valg jeg vil gøre for dem. Det er nok også meget individuelt fra barn til barn. Alt efter hvor bevist de er om det. Min datter er ikke moden nok endnu, pga hendes handicap. Men du er "moderen" og kender dit barn bedst og kan vurdere om hun er klar til det. Jannie
... mærke til i diverse tv-programmer, at englænderne også giver deres piger huller i ørerne, mens de er helt små. Min egen datter får ikke huller i ørerne før hun selv bringer emnet på banen. Og det sker nok ikke foreløbigt, for hun er ikke fyldt to år endnu  Når hun så gør det, vil jeg gøre mit bedste for at forklare hende, at det godt kan gøre temmelig ondt at få lavet. Jeg husker stadig hvor ondt det gjorde på mig selv. Jeg var vist 8-10 år, da jeg fik dem lavet. De er groet sammen nu, og jeg skal ikke have lavet nye.
slet slet ikke om helt små børn, der har huller i ørene - og især ikke, hvis de er så små, at de ikke selv kan tage valget.. Hvis jeg får en pige engang, får hun det dælme ikke, før hun er ihvertfald en 8-10 år gammel.. 
Hej Min datter er knap 3, og hun får huller i ørene når hun ønsker sig det og kan forstå det. Hun skal have noget at ønske sig og glæde sig til. Det er ikke noget jeg skal have påduttet hende.  Har en pige på 4 i familien som fik skudt det ene hul og blev så ked af det at hun ikke ville have lavet nr. 2. Faderen kørte en tur og hun faldt i søvn, så bar han hende ind i butikken, og så fik hun skudt hul nr. 2. Hun vågnede med et skrig og var død ulykkelig. Det er fanme ikke i orden i min verden!! Hilsen Jette
Kom lige til at tænke på at jeg da slet ikk kan forstå hvor man får lavet huller i ørene på børn under 7-8 år. For de steder jeg har kendskab til har da en minimumsalder på hvor små de må være. med venlig hilsen Gitte, som har brugt smykkeforretninger til mine 2 piger.
Det er da virkelig også bare langt fra iorden i min verden!!  Jeg får det da helt dårligt.. I mine øjne burde sådan en far dælme godt nok skamme sig..
Hold da op - jeg synes I er tidligt på den  At give babyer øreringe, er helt grotesk i min verden. Hvorfor SKAL piger have øreringe...? Det er da en mærkelig idé... Jeg selv måtte vente til jeg blev konfirmeret. Det synes jeg måske er liiiige sent nok, men kommende pigebørn må i hvert fald vente til de er min. 10 år. Får jeres børn så også navlepiercing hvis de ønsker det i en alder af 5 år...?
Hvorfor bevidst påføre sin baby smerte pga skønhed?
jeg bryder mig heller ikke om, at små piger skal have hul i øret. Jeg fik huller i ørene da jeg gik i 7 kl. dvs. jeg var ca. 12-13 år. Desuden så synes jeg ikke det er pænt, at små piger har huller i ørene. De bliver hurtigt nok voksne i dagens Danmark...!! Men nu er jeg så heldig at have 2 stk. drenge. Og de får ikke lov til det, før de er 18 år og selv kan bestemme!
Min ældste datter har fået huller i ørerne, hun er knap 3½ år. Hun har selv bedt om det, og har snakket længe om det. Hun fik forklaret at det gør ondt osv, men hun ville stadig. Hun sagde ikke en lyd da de blev lavet, der rendte en enkelt tåre, men bagefter var hun glad for det (og det er hun stadig). Linda.
man stadig ikke gammel nok til at bestemme at "jeg vil have huller i ørene", selvom man er både 3 og 5 år gammel.. Men hver sin smag  Kunne ihvertfald aldrig drømme om at give en evt. datter huller i ørene som 3-5 årig, lige meget hvor meget hun så bad om lov..
Det er en mærkelig tradition at skyde huller i ørene på små babyer. Hvorfor ikke gøre det i navlen også eller give dem en tatoo - når forældrene nu alligevel er i gang med at "smykkesere" de små uskyldige kroppe.
Nu er der altså stor forskel på huller i ørerne og fx en tattovering - huller i ørerne er knapt synlige når der ikke er smykker i, og de kan vokse sammen igen, en tattovering forsvinder ikke bare lige sådan... Linda.
Dette er måske lidt et sidespring... Da jeg var i Ghana, blev jeg af og til mødt af folk, som undrede sig over, hvorfor jeg som pige (voksen) ikke havde huller i ørerne. Dernede får alle små babypiger lavet hul. Jeg ærgrer mig over, at jeg ikke fik spurgt hvorfor - men det må jo være noget kulturel arv-agtigt. Der er så også nogle som "tatoverer" deres børn, så man kan se, hvilken "klan" (kan ikke lige komme på et bedre ord) de hører til. Folk kan i øvrigt putte ringe i deres børns ører, så tidligt de vil. Et hul i øreflippen kan man slet ikke sammenligne med et i navlen. Øreflippen er ikke et nær så farligt sted. Karla må få øreringe, når hun selv kan skifte og passe det. Jeg kan nemlig ikke få mig selv til at stikke sådan en stift ind i det lille hul.
blev at hun fik huller i ørene i mandags. Guldsmeden forsøgte ellers at afskrække hende ved at sige det gjorde ondt (nok for at sikre sig at det ikke bare var moderen, der havde fået en god ide, hvilket jo er ok). Naia blev ved at sige hun gerne ville have huller i ørene og at hun var ligeglad med det gjorde ondt..(moderen var her lettere nervøs)  Hun valgte selv øreringene, og sagde ikke et muk da de blev skudt i. Der har indtil videre ikke været tegn på infektioner, men Naia er blevt meget glad for sit lille spegl på værelset, hvos hun sidder og kigger på øreringene   .
Min datter fik huller i ørene her i sommer , hun er 6.5 år nu . Jeg havde prøvet at skrække hende med det gjorde ondt , og spurgte alle jeg ku , men nej frk. ville gerne . Guldforretningen havde bare en grænse der hed 7 år så i skulle ha set hende ;O( Vi gik så hos vores tatoo "mand" der pircer de også , og ingen grænse  ) 1-2-3 og der var huller i ørene og det gjorde slet ik ondt  ) Og ingen betændelse , men host host lidt dyrt (500 kr  ) ) Datteren var og er pave stolt , ingen andre fra 0.b (klassen) har huller  ) Hun har selv spurgt hvor gammel man skal være til at få tatoo Griner Ja og hun vil også hellere se miami ink end børnetime (miljø skadet ja  )
Min datter er 5 år og hun får heller ikke lov at få huller i ørene inden hun er omkring 10 år. Jeg vil være helt sikker på at min datter er helt indforstået med hendes valg og at hun er moden nok til at passe på hendes øre og øreringe. Undskyld, men jeg synes der er noget lav socialstatus over helt små børn med huller i ørene, jeg synes det ser forfærdeligt ud. Jeg tænker at det da også må hæmme børnene at passe på at øreringen ikke sidder fast i noget, eller at man ikke får et slag på de ømme øre. Alle der har øreringe ved at det kan gøre temlig nas at få et slag på øret selvom man har haft hul i ørene i mange år.
helt galt på den, men mine børn skal dælme ikke have ringe i ørerne eller andre steder før end aller aller tidligst som 13 årig.
Pyha.. Jeg synes godt nok det er tosset... Er lidt rystet 
Min 10 årig har plaget siden hun var 6 år - jeg ville helst helt undgå det. Det kan godt være det er en "pynteting", men jeg syntes faktisk ikke det pynter  Nu har hun så endelig fået ja til, at få huller i ørene.... Men det er absolut hendes "behov" ikke mit!!!
Tirsdag d. 1/9-2009 kl. 18.59 fødte jeg er skøn pige som var 54 cm lang og vejede 3870 g  Hun er velopdraget fra start af- hun kom lige præcis på sin terminsdato. Fødselsberetning og billeder kommer senere!
stort tillykke med datteren. Min første fødte kom også til termin. Kan desværre fortælle dig at opdragelsen ikke holder ved Ss
tillykke med datteren, glæder mig til at se billeder og høre fb.... Ja, det var skam godt ramt, lige på datoen 
Rigtig mange gange tillykke med din lille velopdragne datter   Glæder mig til at se billeder ss.
Jeg har på det sidste gået og tænkt på hvor skadeligt Bisphenol A i virkeligheden er. Især fordi min datter fik MME af Avent sutteflasker for over 1 år siden og jeg ejer en hel del Tupperware produkter (som jeg er meget glad for). Flere her inde fra har givet udtryk for at Tupperware inderholder bpa. Så i min søgen på google efter emnet fandt jeg hvad Plastindustrien havde at sige om bpa. Efter siden er læst så lyder det i min verden ret fornuftigt. Og ud fra hvad de skriver, så burde der ikke være bpa i Tupperware. Link til omtalte side:  En ting er ihvertfald sikkert min datter fik ikke 6000 l. mælk om dagen.  Så er Bisphenol A så farligt som vi gør det til? Håber vi kan få en saglig debat om emnet. Mvh. Birgitte
Jeg har det som udgangspunkt sådan, at jeg undgår alle "muligvis-skadelige" stoffer. I hvert fald dem jeg kender til. Som jeg har forstået det, så taler man om, at der KAN opstå hormonforstyrrelser ved bisphenol A. Jeg så faktisk en TV-udsendelse om det, mens jeg var gravid, hvor de sagde, at flaskerne afgav mere og mere, jo mere de blev brugt. Hellere tage den forholdsregel og købe noget, som er mærket fri, når det nu er muligt. Det kan da godt være, at der ikke var sket nogen skade alligevel, men når man kender til måske-risikoen, kan man ligeså godt vælge et andet produkt. Dog synes jeg ikke, man skal gå og være bekymret. Om nogle år kommer der sikkert andre produkter/stoffer frem, man skal undgå, og man kan ikke kende til alt. Man kan jo bekymre sig helt stresset, og SÅ skadeligt er det vel ikke - så havde sundhedsstyrelsen forhåbentlig forbudt stoffet. Det samme gælder alle andre stoffer. Jeg undgår dem, jeg har hørt kan være skadelige - men det kan være meget uigennemskueligt at se, hvad som er ok. Og er du nu sikker på, din datter ikke drak 6000l? Nogle nætter kan det næsten føles sådan...
Undskyld, jeg har slet intet fornuftigt at bidrage med - måtte bare lige sige at jeg storgriner af at du skriver at din datter ikke drak 6000 L mælk om dagen. Sjov kommentar! Og så vender jeg måske lige tilbage imorgen når jeg er udhvilet 
Før at BPA skal gøre skade, skal man SPISE en hel flaske. Ikke spise af, men spise selve flasken Men vil man alligevel have en BPA-fri flaske, så skal gå uden om dem i helt klar plast. Farvet plastik er helt sikkert BPA er det der gør plastikken helt hvid, så der hvor man ikke bruger BPA bliver plastikken mere røgfarvet Alternativt kan man vælge glasflasken fra Pigeon
Jeg har det også sådan at alt det som er tvivl om vil jeg for så vidt muligt forsøge at undgå. Her er en anden indgang til emnet   og når EU igefrem har det stående på listen over hormonforstyrrende stoffer samt miljøstyrelsens liste over uønskede stoffer så synes jeg det er værd at tage alvorligt. Det er desuden mig som har skrevet at tupperware indeholder Bisphenol A på baggrund af dette svar jeg har fået i en mail: Tupperware har så en holdning til det, mens miljøstyrelsen har en anden. Så må man som forbruger vælge hvad man vil tro på og holde sig til  Det man skal huske med BPA er at hvis plastikken bliver ridset og slidt så frigives der BPA, umiddelbart skulle polycarbonat ikke frigive stoffet hvis det er nyt og intakt. Jeg har dog valgt det fra alligevel da jeg ikke synes jeg kan vurdere hvornår det er slidt og ridset. Desuden skal man huske at ikke alle produkter bliver testet for om de kan overholde EU's grænseværdier. F.eks. plast krus og tallerkener købt i billige supermarkeder. Mange produkter sælges altså selvom de ikke kan leve op til EU's standarder, desværre.
Hej alle sammen. Jeg vil da også fremover vælge produkter uden BPA har da lige købt en ny Avent drikke flaske til Frida med 0% BPA. Og har også tænkt mig at købe nye 0% BPA sutteflasker til en evt. lillesøster/lillebror til Frida, hvis min mælkebeholdning svigter igen efter 3½ månede. Men kan jo godt se at   har fået en god info fra Tupperware, som jeg har søgt efter på nettet (google). Men kan ikke helt få tingene til at passe mht. at BPA kun er i klar plast, alt det Tupperware jeg ejer er lavet i farvet plast som også er ret blød kontra de gamel BPA Avent sutteflasker (ret hårde). Det eneste produkt jeg kan komme i tanke om som Tupperware har i klar plast er deres sutteflaske. Må heller lige fastslå at jeg   er Tupperware forhandler   ja nogle gange blev jeg også helt i tvivl om hvor maget mælk Frida intog om natten.  Mvh. Birgitte
er der nogen som er ekspert på det område??? en veninde og jeg har startet et væddemål, et væddemål omkring graviditetsteste (vi har sikkert for meget fritid, men en middag er på højkant....og æren selvfølgelig)  X mener at en graviditets test ikke kan vise sig at være falsk positiv medmindre man ER gravid eller hvis man tager anden medicin noget, som fremkalder HGC (hedder det ikke det?) hvis det altså er muligt. Y mener at man sagtens kan tisse på en test som ved en fejl bliver positiv, feks hvis testen lægger længere end 10 min. kære alle sammen hvad siger i???? og gerne til min fordel, da jeg HADER at tabe 
hejsa, jeg er abselut ikke expert, men har aldrig hørt om en falsk positiv test. Så jeg holder altså med X. Men er da spændt på resultatet. hilsen katarina
... to ret. Man siger at en graviditetstest ikke kan vise falsk positiv, men sandheden er, at den ikke kan vise falsk positiv indenfor den afmålte tid. Ligger testen længere end 10 minutter kan den godt vise meget svagt positivt. Simpelthen fordi at alle mennesker (også mænd) har hCg i blodet hele tiden. Blot i meget små mængder. Det   testen reagere på, hvis den ligger længe nok. Jeg har dog aldrig oplevet det.
som udgangspunkt siger man nemlig at en graviditetstest IKKE kan vise FALSK positiv. MEN man siger at har den lagt i mere end den tid der står på pakken den skal ligge - så kan den godt vise positiv da den jo kun "gælder" for en kort periode (minutter), ligeledes resultatet.
somlouise og stute siger har i begge ret
nå jamen så har vi begge bare vundet en middag, måske vi istedet skulle gå ud og spise på restaurent så  tak for svarene alle sammen
Halløj Ihh jeg er simpelthen så spændt. Skal scannes her om en lille time og håber bare så meget, at lillefis ikke ligger med krydsede ben. Vil så gerne vide hvad det bliver.. ;o) Det er kun udvendig scanning i 21 uge ikke?
det er kun udvendig scanning til MD..... Det er en super fed oplevelse, der bliver jo gået hele kroppen igennem og man ser hjerte, lunger, hjerne, arme, ben osv.... Ret fantastisk oplevelse.... Krydser fingre for lillefisen ikke er genert, så i kan se om det skal være lyserødt eller lyseblåt....  Go tur og husk at opdatere os 
det kan jeg da godt forstå, god fornøjelse  _ håber det går godt i det mørke jylland*g*
Halløj Ja så var jeg til scanning og alt så ud til at være som det skulle. Men hun kunne ikke sige med sikkerhed hvad kønnet var, hun mente dog at det nok var en lille pige. ;o) Tror dog at vi bestiller en privat scanning, både for at være sikre, men også fordi, at vi overhovedet ikke kunne se hvad der var op og ned i denne scanning. ;o) Derudover fik vi afvide at jeg skal have kejsersnit den 29/12. Det er godt nok specielt at vide allerede nu. Troede først, at man fik det afvide meget senere. Rikke: Det går fint her i nordjyske omend at vejret er skidt og at jeg ikke må ride pga. dumt bækken. Hvad med dig?
være du skal have kejsersnit?
Hej Jeg skal have kejsersnit fordi, at jeg har fået fjernet en stor knude som har siddet tværs igennem livmodervæggen, så de tør ikke lade mig føde normalt, da der er en stor risico for at denne så vil briste under veer.. Det var en knude på 10 cm i diameter. 
sagt da du var der? Grunden til jeg spørge er fordi jeg har både haft kræft og er opereret 3 gange i underlivet, og har af egen læge fået afvide, at risikoen for kejsersnit er relativ. Og jeg skal først til JM d. 21. september (sådan ca 5 uger efter hospitalets oprindelige plan), så er ret spændt på, hvornår sådan en beslutning egentlig bliver taget.
Ved ikke helt hvornår de tager stilling til det ene eller det andet. Jeg fik afvide af overlægen på rigshospitalet - som opererede mig dengang - at jeg ikke ville kunne føde normalt mere. JM sagde så, at hvad man vidste for 1/2 år siden, idag var forældet, men fødselslagen på Aalborg idag, spurgte overhovedet ikke ind til, hvad jeg ville, men informerede mig om, at jeg jo havde gennemgået den opration dengang og som følge deraf skulle have kejsersnit. Er du nervøs for, at de vil have dig til at føde ved kejsersnit?
Allerførst i denne tråd må jeg simpelthen bede jer om en tjeneste - alle jer der IKKE har små børn, vil I ikke nok lade være med at skrive "det problem har vi slet ikke, vores barn vejer sådan og sådan og måler sådan og sådan, så det er simpelthen så dejligt at han trives....." - for jeg er virkeligt bekymret og kan slet ikke holde ud at høre om flere normale børn. Er det ok for jer?? Jeg ved godt det er et frit land, men man har virkeligt ikke lyst til at høre om det når man selv er bekymret. Dernæst vil jeg spørge alle jer med SMÅ børn: Hvad var barnets fødselsvægt og mål? Og igen fx ved et halvt år - og et år? Hvad sagde sp og læge - fik I målt væksthormon? Specielle kostråd? Kort fortalt: Min datter vejede 2840 ved fødslen og var 46 cm. Hun er nu et år og vejer 7 kg og er 70 cm. Sp sagde sidst at "hvis ikke hun snart begynder at vokse, skal vi måle hendes væksthormon" og det har jo gjort mig mega bekymret. Hun skal til 1 års vaccination nu snart, og det er dén undersøgelse jeg er bange for. For jeg er drøn bange for at få at vide at hun stadig ikke er vokset..... Derfor spørger jeg jer. For til syvende og sidst er behandligen jo lægens vurdering. Men måske kan andre i samme situation berolige moderen!!! Jeg var ikke selv lille, så det er ikke fra min side. Og faderen er noget tung at danse med og det er svært at få informationer om hans udvikling som barn... Han er dog 170 nu som 31 årig, så helt stor er han jo ikke.
og jeg hader at jeg bare pt skal gå og vente på om min læge er lige så blæst som normalt, eller om der er hold i hans formodning.
Så kan jeg godt forstå, at du er lidt afventende... Jeg tror dog ikke, at lægen ved så meget om det ene eller andet. Min læge kunne heller ikke fortælle mig, hvad der skulle ske. Det var faktisk først idag, at jeg fik klarhed over hvad der skulle ske. Men håber for dig, at du kommer til at føde normalt, hvis det er det du gerne vil. ;o) Har fået afvide, at hvis man eks. har fået kejsersnit før, er det ikke ensbetydende med, at man også skal have det næste gang, så tror at det afhænger af hvordan man er blevet opereret.
en biting. Har vi stået sammen ude ved vestskoven? Ved Janni og Bjarne. 
ikke. Jeg har "kun" stået i Troldestalden oppe ved Lis, og i Tencostalden hos Henrik. Jeg "håber" da at jeg kommer til at føde normalt, selvom jeg pt er inde i en periode, hvor jeg syntes det der fødsels er meget farligt og helt sikkert gør mere ondt end jeg kan klare. Men det kommer man vel over igen. Der er bare ALT for lang tid til, at jeg skal til JM.
for jeg har ikk født endnu- så bare rolig jeg vil heller ikke tale om normale børn for dig. Nej jeg vil blot give dig en bette trøster fordi det er det eneste jeg kan. det beroliger dig jo nok ikke, men jeg håber det trods alt kan frembringe et lille smil at nogen tænker på dig fordi du har det svært/er drøn foruroliget.
Hej Louise Jeg kan simpelthen skrive indtil flere romaner om dette emne efterhånden, da jeg også har en meget lille pige. Tror aldrig jeg har oplevet noget så frustrerende og prøvet at være så magtesløs. Lærkes problem er at hun simpelthen ikke spiser nok. Vi går til kontrol med hende på børneafdelingen på Gentofte Hospital - og jeg vil helt klart anbefale dig at blive henvist til nogle børnelæger. Vi har gået til kontrol med hende - både hos lægerne og diætister i over 1 år og skal blive ved til hun er ca. 5 år. Det giver altså lidt ro, at vi har en livline derude og nogle som kan tage ansvaret lidt af vores skuldre. Derudover har jeg været i en mødregruppe på nettet, hvor jeg har talt en del med et par andre i samme situation og dette hjælper altså også enormt! Vi har fået målt hendes væksthormon, men alt ser fint ud - dog er det næsten umuligt at måle før de er 3 år, så der skal vi på den igen. Hun har også fået taget røntgen af hendes hånd, for at se om hendes knogler er alderssvarende. Jeg har en hel mappe derudefra med kostråd, da Lærke skal have en meget energi-rig kost og frugt og grønt er stort set forbudt! Jeg vil meget gerne kopiere den over til dig, hvis det har interesse. Hvis du har brug for at snakke mere eller har flere spørgsmål, så sig endelig til. Og husk - du/I er langt fra alene! Knus Tina
Tak for trøsteren, Stute! Tina - jamen sikke dog.... Ja, Sigrid er også småtspisende. Kostrådene tager jeg imod med kyshånd!!!! Frugt og grønt er heller ikke noget hun spiser sådan et helt mellemmåltid af, og bestemt ikke til maden, for så går der jo kalorier fra!!! Det får man så også dårlig samvittighed over, at hun får for lidt frugt og grønt...  Vi er allerede tilknyttet Børneafdelingen af anden årsag (psykisk tjek, da jeg er psykisk syg, men indtil videre siger de kun hver eneste gang at hun er super tilpas, men jeg har også fået det meget bedre efter jeg har født.) men de har ikke haft vejet hende her sidste gang, og det er kun halvårligt vi kommer der, ca. Så de har faktisk ikke rigtigt været med i problematikken, men måske de kunne overtales til at tjekke op på det? Nå, men good news er at hendes far netop har ringet med nogle tal: Da han var 10 mdr var han 70 cm og 7.8 kg - det er jo næsten lissom Sigrid. Da han var 15 mdr var han 74 cm og 9.5 kg - bemærk hvor lille vækst!! Og han er altså 170 idag. Ingen høj mand, men jo altså langt fra handikappet af sin højde, eller mangel på samme. Men drenge tager jo et større spring der i puberteten mener jeg?
Hej Igen Hvis hun følger en af jeres kurver, fra I var små, så skal I slet ikke være nervøse. Det gør Lærke desværre ikke - både Lars og jeg lå meget over. Den vækst din mand har haft er da ret stor  Lærke vejede 7,4 kg da hun var 12 måneder og da hun var 22 måneder - 9,6 kg. Hun ligger på 86 i højden og det hænger så heller ikke sammen med vægten - derfor er de ekstra opmærksomme på hende. Hvilken børneafdeling er I tilknyttet? Jeg er næsten sikker på, at de vil tage dig seriøst, hvis du fortæller at du er bekymret for hende. Vi har i hvert fald mødt fuld forståelse!!! Kan du ikke sende mig en PB med din adresse, så sender jeg papirene til dig! Knus Tina
Magnus er født til termin, var 52 cm lang og vejede 3550 gram. som 6 måneders vejede han 6750 og var 65 cm lang. Som 1 års vejede han 7900 g og var 74 cm lang. Vi er tilknyttet holbæk børneafdeling og vi går til diætist ca hver 2. måned. Vi har været indlagt hvor der blev taget diverse blodprøver og han fik en slange ned i mavesækken for at se om der kom mavesyre op, resultatet af den víste at han lider af reflux, så han får medicin for det. Han har 2 gange fået taget røntgenbillede af sin vestre hånd og de billeder har vist han hans knoglevækst svarer til en på 1½ år. Magnus er også særdeles småt spisende. Magnus far var også en bette splejs som lille, men man må da sige han er kommet godt efter det. Magnus bliver 4 år på mandag og vejer 12 kg. Mvh Louise
det men blev Sigrid født til terminen eller et par uger før ? Hvis hun ikke er født til terminen men 3-4 uger før man disse børn godt være små af vækst. Der er vækstkurver overalt på nettet, de fortæller det ene og det andet. Iflg. den vækstkurve jeg bruger på hospitalet fortæller den mig at din datter er et lille barn, men absolut ikke alarmerende ! Udover væksten (som jeg ville bekymre mig allermindst om) ville jeg hellere se om hun trives, sover godt, glad, nysgerrig, motorisk med etc. Spiser hun godt ? Hvis du virkelig er bekymret for hendes vækst så få en henvisning til en afdeling for vækstforstyrrelser. Jeg har selv to børn, med det modsatte problem end dig. Mine børn er alt for høje iflg. de kurver som er på nettet. Jeg har brugt timer, dage og uger på at være bekymret. Indtil jeg kom ind på Afdelingen for vækst og reproduktion med begge unger. Der blev undersøgt på kryds og tværs, væksthormoner, pubertetshormoner, stofskiftehormoner, spytprøver, blodprøver for undersøgelse af div. genetiske sygdomme og mosaikprøver samt et røntgenbillede af den venstre hånd. Mine unger var fine, de er bare høje (suk !). Lægen sagde at jeg overhovedet ikke skal være bekymret. Så længe de fungerer, glade, sover godt, leger, nysgerrige, åbne osv. osv skal jeg ikke være bekymret. Jeg ER ikke mere bekymret, men mine børn skal følges tæt på afdelingen i tilfælde af at de vokser for meget at de skal i pubereten før tid for at standse væksten. Drenge vokser langsomt i barndommen, de vækstspurter i puberteten. Piger vokser pænt hurtigt i barndommen indtil de kommer i puberteten, så standser væksten. Jeg tog medicin under graviditeten, og de undersøger nu om den har været medvirkende til at begge mine børn er så store som de er. Albert er 5 år, måler 131 cm hvilket svarer til en normal dreng på 9-10 år, han er 1½ hoved højere end børnene i hans børnehave. Sylvia er 1½ år gammel og er 95 cm høj hvilket svarer til en normal 3 årig pige. Men er du bekymret og ikke føler dem du er tilknyttet, ikke har ekspertise kan du få en henvisning til en specialafdeling. Det er mit råd, jeg er kun glad for jeg kom afsted med mine unger. Stort knus, Beagle.
Jeg vil ikke påstå at jeg har et lille barn, alligevel skal han kontrolvejes til hans 15 mdr undersøgelse, da han kun har taget 500g på fra han var 5mdr og frem til han var 1år. Denne kontrol foregår så på mandag, hvad der sker hvis han fortsat ikke har taget på, ved jeg ikke. Jeg følger lige med i tråden her, og håber på det bedste for jeres trolde mvh c
... teori om, at børn bruger deres kalorier forskelligt. Altså at nogle sætter sul på sidebenene og vokser i en fart, mens andre bruger energien til at lære nye ting i en fart på bekostning af højde/drøjde. Men det er bare en teori, som jeg er kommet på, fordi jeg har en lille mager tøs herhjemme.  Hun spiser ellers godt nok, og er næsten altædende. Særligt hvidløgsbrød og lasagne ryger lige ind  Men til tallene: Fødsel: 52 cm og 3610 gram og nu som 19 måneders vejer hun lidt over 10 kilo og er omkring 72-74 centimeter høj.  Jeg er ikke bekymret over højde og vægt, for hun har et energiniveau som er superhøjt og hun lærer simpelthen så hurtigt. Men jeg ved så til gengæld også, at jeg selv var en mager pind som barn, og kæresten var undervægtig langt op i voksenlivet.
jeg har en nevø som jeg dog ikke har alle tallene på, men han er også pænt lille og især slank. Han var til noget undersøgelse i anden henseende som knap 2 års og der vejede han 11 kg. Han er desuden her som 2½ års stadig i tøj i str. 86-92. Han er ved at vokse ud af str. 86. De har også fået lidt at vide ved lægen om at han er lige lille nok, men der er ikke gjort mere ud af det, for han vokser jo og tager på hele tiden. Hvis du nu tager det med om faren, tror du så ikke de slår lidt koldt vand i blodet igen?
Men nu jeg har læst dem vil Sigrid have aftensmad, så svaret må vente.... Beklager. Jeg er tilbage næste gang jeg er i nærheden af internet!
Der kan jo være ufattelig mange årsager til undervægt og at de ikke er så høje.. Vores datter har en sygdom som hedder Turner Syndrom. Den blev opdaget allerede lige efter fødslen da hun havde en hævet fod. Ellers er det MEGET ofte at denne sygdom ikke bliver opdaget før børnene kommer i pubeteten (eller mangel på samme). Vores datter vejer 8 kg, er 70 cm og er 10 mdr, men hun er stor i forhold til sin sygdom. Nu har vi været igennem en del med læger osv, og jeg ville bede dem om at tage prøver af hende (blodprøver, kromoson prøver, røngten af hænder osv) Jeg har en veninde som har en lille knægt på 17-18 mdr som er 74 cm og vejer omkring 9 kg. Han har astmatisk bronkitis og det sætter ham lidt i stå i forhold til jævnaldrene. Så der kan være et hav af årsager til at hun er lille, og måske er der slet ingen årsag... Pøj pøj med det Mvh Kit
Har også en datter, som ligger i den lille ende. Hun er 11 mdr og ca 7,8 kg, samt 73 cm (ved fødslen 50 og 3460). Har været til kontrol på børneafd, samt haft mange besøg, af sp hvor hun kontrolvejede. Hun har de sidste 4 mdr fået en kæmpe appetit, og spiser meget og tit, men alligevel står vægten stille. Sp mener det er pga hendes store aktivitetsniveau, så vi går ikke til kontrol mere. her er lige det nyeste billede af hende  Der er ikke mange elastikker på den krop...  
Jeg starter lige oppefra: Rheia - Tina: tusind tak for de papirer! Du får fluks en pb. Mht børneafd. så er det på Nyk F. Sygehus. Overlægen er fænomenal til det med min tilstand og at se på Sigrid osv - men noget gammeldags ellers.. Futte - Louise: Sikke en masse undersøgelser, hvad viste de? Sigrid er jo lidt mindre end jeres dreng. Synes da det er synd hvis hun skal igennem alt muligt... Beagle - god hukommelse! Ifølge lægernes termin kom hun en uge før. Så for tidligt født er hun ikke. Og den dato jeg opgav var forkert ved senere tjek i kalenderen, så faktisk kom hun 1 dag over termin. Jeg prøver ikke at være bekymret og netop kigge på de ting du beskriver. Sigrid sover ikke så mange timer, nej. Det hænger sammen med - tror jeg - at hun er småtspisende. Og dog, igår skrev jeg lige ned hvad hun spiste, og det er altså ikke sådan mega lidt. Der er da en hel dl grød hist og pist. Sådan har det faktisk været et par måneder - men stadig ingen udsving på hverken vægt eller højde. Mht trivsel så er vi i vuggestue-indkøring som er ret hård. Så udefra set trives hun ikke i øjeblikket. Hun pivser mere, græder mere, brokker mere, sover skidt, søger mig oftere osvosv. Men jeg kender jo årsagen, og hun har også perioder i løbet af dagen hvor hun leger godt og er glad. Måske fordi hun altid har været så glad at dette virker så tydeligt for mig. Hun har et VANVITTIGT højt energi niveau, så her kan også ligge en god forklaring. Jeg kan se i forhold til andre babyer som folk endda synes er "over det hele" at de bevæger sig ikke nær en tiendedel så meget som Sigrid. Jeg vil spørge dem på børneafdelingen næste gang vi skal derhen. Louise - en mager pind på 10 kg? Din datter er lidt højere end min, men jeg ville da slet ikke vide hvor jeg skulle placere ekstra 3 kg og hun så stadig var mager?  Bortset fra det vil jeg sige at Sigrid har været enormt hurtig med al sin fysiske udvikling, særligt grovmotorikken. Fra hun krøb var hun simpelthen skudt ud af en kanon, så meget at jeg kunne høre andre forældre ikke helt forstod HVOR aktiv hun var. Hanne - jo, farens tal gjorde mig også "glad". Lige bortset fra den detalje med (længere oppe) at piger standser i puberteten, hvor drenge vokser videre.. Kit - Turner har jeg hørt om før, men kan ikke huske tegnene herpå. Luckydogs - sjovt, det du beskriver med øget appetit har Sigrid også haft. Og billedet - af den i øvrigt utroligt søde pige!!! - ligner Sigrids krop. Altså, altid løst tøj, og ingen elastikker på lårene osv. Min sp sagde også aktivitetsniveau til mig. MEN - når man bekymrer sig så ser man alt muligt man har gjort fejl.. Og jeg tog faktisk psykofarmaka de første 5 uger af graviditeten fordi jeg ikke vidste jeg var gravid. Jeg droppede det på 2 dage, og spurgte psykiatere, jordmødre, læger osvosv om det var forsvarligt at gennemføre graviditeten. De så intet alarmerende ved det, og MD scanning viste heller ingenting.... Sigrid har aldrig haft nogle tegn på at medicinen skadede hende, men alligevel tænker jeg at det jo nærmest kun er hjernen der er igang der i de første 5 uger? Og her ligger jo væksthormon..... Den medicin jeg tog er IKKE testet endnu, så man aner simpelthen ikke hvad man skal lede efter..
Kram herfra.   Men igen, så aktiv som Sigrid har været så tidligt, i forhold til hvor "sent" hun kom igang med at spise ordentligt, så er det jo klart hun er som hun er. Hun er jo FYLDT med energi så da bliver det nok brugt   Og hun trives, er glad, er alderstilsvarende osv, så jeg tror altså bare hun er lille og håber det bedste for jer...
Min Cirkeline er fra 24.april 08 Hun vejede 3600g og var 51cm ved fødslen. Ved 5mdr.undersøgelsen: 7,4kg og 67cm Ved 1 års: 9kg. og 71cm og det var så her lægen næsten gik i panik   Hun er gået fra at være over kurven til at være under (altså normal kurven) så hun følger ikke sin egen kurve. Jeg tager det ikke så tungt, da hun ellers trives og der er ingen af os forældre, der er specielt høje. Men ja hun er en lille skid, dog synes jeg det hele passer meget godt sammen, hun er hverken tyk eller tynd. Og hun æder ellers rigtig godt! Desværre lider hun en del af diarré og det er formentlig det der har sat hende lidt tilbage. Hun skal til kontrol hos lægen igen i august, hvad hun end vil få ud af det, for Cirkeline er ikke rigtig vokset siden april. Men nu må vi se. Så længe barnet trives, ville jeg ikke være bekymret.
Ja, Gliese kender jo Sigrid og kender hendes aktivitetsniveau  Hmm Julie, nej højden er jo faldende, men hun har jo stadig taget på? Sigrid har ikke taget så meget som en DYT på siden januar. (Jo, 200 g.) Desværre er Sigrid stadig småsyg så jeg kan ikke engang få den undersøgelse overståët.. Vi må vente.
er vist ikke lille... Men han vejer i hvert fald for lidt. Han spiser nærmest heller ingen ting og helst kun i dp. Han målte 52 cm og 3530 ved fødslen og ved 2 års undersøgelsen målte han 88 cm og 10 kg. Så han er lang og tynd, men det har han alle dage været. Men han trives og det var i følge lægen det vigtigste. Han må bare ikke tabe sig...
syet 4 par bukser ind i livet - og fundet tidligere størrelse frem fra gemmerne. Sigrid har nemlig tabt sig, og jeg har lige flyttet pladen på Trip Trap stolen ned fordi hun kunne stå op. Det kunne hun ikke da jeg satte pladen ned for ... mange måneder siden (altså pladen under hendes fødder) - så, mine damer og herrer! Min næse lugter VÆKST!!!!! Kryds fingre.
Jeg har også en datter som er meget lille, hun var ved fødslen 3650g og 53 cm, så det er jo meget normalt, som 1 års var hun 76cm og 8,6kg, som 2 års 79cm og 9,2kg, der blev vi sendt til udredning på børneafdelingen i Holbæk pgr. af manglende vækst, og hun har været igennem talrige undersøgelser, blodprøver, vækshormon prøver, røgent undersøgelser, både af venstre hånd- knoglealder, og indre organer, pgr. manglende optagelse af næring, men de har endnu ikke rigtigt fundet, noget, og nu skal vi til videre udredning, på klinik for sjældne handicap, på rigshospitalet, da holbæk hospital har opgivet yderlig udredning, min datter er nu som 3 år, og 3 mdr. 86cm, og 10,5 kg, så hun er lille bitte, til sammen ligning køber vi tøj til hende i str. 86-92 Så du er ikke alene, og børn der ikke vokser giver vildt mange bekymringer, desvære...
Det lyder som en hård omgang for jer. Faktisk var hun større som et års end Sigrid er nu, men 86 til en 3 årig kan jeg godt se ikke er ret meget. Held og lykke til jer - eller hvad I nu har brug for. Trøstetanker får I ihvertfald!
Til alle jer i tråden, for jeg tænker I må have nogle erfaringer  Hvilke tøjmærker bruger I? Til almindelig tøj bruger hun faktisk hvad som helst, selom fx Mala sidder bedre på hende. Men fx lige nu leder jeg efter flyverdragt, og kan med det samme udelukke Mikkline fordi den simpelthen er for rummelig, hun kan SLET ikke bevæge sig i den. Faktisk har jeg kun prøvet én dragt som hun kunne passe, som var slank i det, men den er udgået og jeg har ved Gud ledt overalt, både butikker og brugt.... Piv   Hun prøvede den nemlig i en størrelse for lille, men det var tydeligt at Katvig sidder godt på hende. Har I andre fundet ud af nogle mærker flyverdragter der er gode til vores sportsmodeller? 
-hvilke dråber bruger i? Jeg har en lille pige med nem til mavekneb og jeg ved at dråberne kan være med til at gøre det værre. Har i nogen erfaringer med hvilke der ikke er så slemme ved maven?
Jeg brugte ACD dråber til Ellen de første 4-5 måneder, de er nemlig uden kokosolie. Det gør selvfølgelig, at de får lidt ekstra vitaminer de egentlig ikke behøver, men det er bedre end mavekneb. Både SP og læge sagde god for det. Mvh Merete
Min Mads på 6 måneder kan slet ikke tåle D-dråberne. Han får ondt i maven, så derfor får han ABCD dråber istedet. Det virker. Sundhedsplejsken råde mig til at bruge dem istedet!
jeg hopper lige spændt med på tråden her... er der nogen der ved om mærket multitabs d-dråber gliver mavekneb? vores søn har været meget utilpas iddag, også i søndags, og han startede med at få de d-dråber i lørdags. så jeg tænker, om det måske er dem der en skyld i han er utilpas??? hvor køber i de der ABCD-dråber henne? også apoteket?
Det er som regel ikke d-dråberne de små ikke kan tåle, men det kokosolie der er ibalndet. Så jek om der er tilsat kokosolie. ACD (og ikke ABCD) dråberne kan købed på apotekerne  God fornøjelse.
Multitabs D-dråber er med kokosolie, det er deres ACD dråber derimod ikke. Jeg har kun set ACD dråber på apoteket. Merete
også meget ondt i maven af d-dråberne. min SP rådet mig til helt at stoppe med at give ham dem, indtil han ville begynde at få mos. da han så fik mos prøvede vi igen men med samme resultat så jeg smed det ud og fik tilgengæld en glad og tilfreds baby uden mavekneb. ....og han lever endnu 
Så er denne frygtede scanning endelig overstået. Jeg var så nervøs for at tingene ikke var som de skulle være, men at var bare tip top.  Den ville dog ikke ligge helt stille, så det tog lidt tid at finde det hele og få billeder af det. Men det lykkedes og vi fik også af se hvad vi skal have......... Vi skal have en  Vi er så glade og det har bare været den mest fantastiske dag. 
med den lille prins- håber det holder stik for jer. De KAN jo snyde de små banditter 
På det, for vi har et fint billede af kalorius. 
Halløj Stort tillykke... Jeg var også til MD scanning idag, og kan sagtens følge at man bliver SÅ lettet over at få afvide at alt ser fint ud. Vi fik afvide at hun mente at vi skulle have en lille pige, men at intet var sikkert, så nu prøver vi en privat scanning ligesom Stute. Men endnu engang STORT tillykke.
ikke du er gravid - stort tillykke med det   Hvornår har du termin??
Tak alle sammen.  Jeg har også idag købt mit første blå sæt tøj og stofbleer.  Lisbeth: Jeg har termin den 16/1. Jeg har da ellers skrevet om det herinde. 
efter min 8 ugers undersøgelse hos lægen får jeg den nedslående besked, at hun ikke vil sætte spiral op før, at jeg har fået min første mens. Hvornår har I andre fået sat spiral op efter fødsel?? Og er der andre præv.midler, som er værd at overveje?? Jeg er ikke interesseret i p.piller og lign. præperater, da jeg ammer og ikke vil have at Lillepigen skal fyldes med "falske" hormoner fra mig. Jeg er så træt af kondom, og vil meget gerne undvære dette!
det var ikke noget krav fra min læge. han bestilte den og så skulle jeg bare selv hente den på apoteket. alternativt må du vel gå hos en gynækolog, tror ikke det vil koste noget men ved det ikke. sidste bud er du skifter læge eller lyver og siger du fik din første mens den og den dag og derfor gerne vil have den sat op nu. (sagde jeg virkelig du skulle lyve   )
Jeg fik min sat op kort efter 8 ugers undersøgelsen, og jeg fik min første mens da Malthe var 8 eller 9 måneder, så han var altså lige glad med om jeg havde haft mens, dog skulle jeg komme og få den tjekket når jeg havde haft den første mens. Nina
Jeg fik også af vide af min læge jeg først kunne få sat den op efter første mens, og det har så givet mig en lang tænke tid, så nu er jeg helt i tvivl om jeg vil have den, og overvejer hvad jeg skal skal have istedet. Sad netop lige og læste om p-ringen.
Jeg fik sat min spiral op i forbindelse med min 8 ugers undersøgelse. Jeg havde ikke haft mens på det tidspunkt. Så skulle jeg til tjek et par måneder efter.
Har jeg sovet i timen - eller ved vi noget om, hvorvidt Nanna har født???
Der har ikke stået noget herinde - men jeg ved fra en fælles veninde, at Nanna har født  Hun fødte vist på terminsdagen - eller dagen efter... Det endte i kejsersnit. (Nanna håber det er OK, jeg skriver det?   Og stort tillykke herfra!!)
Glæder os til at høre mere + billeder 
Glæder mig til at høre mere...
Jamen jeg er jo lige her   Jeg har født, en dejlig, dejlig dreng, men laver en anden tråd med beretning etc.
Jeg har vist aldrig fået vist billeder af vores lille prins som kom til verden d. 28. juli - 1 uge før termin. Han vejede ved fødslen 3510gram og var 51cm. Her lidt billeder i vilkårlig rækkefølge:   2 timer gammel    Putter lidt    Vi elsker at være i bad    Var der nogen der sagde hyggetrold    En lille charmetrold   Det er hårdt at spise sig stor og stærk    Lidt over 3 uger gammel   Hvor jeg elsker min søn dybt og inderligt  Har desværre ingen helt opdaterede billeder på computeren..
...hvor er han bare dejlig at se på, en rigtig charmetrold. Kender det godt, det med at elske dybt og inderligt...det er vilde følelser man får for de små mennesker 
Hvor er det bare nogle skønne billeder.. Det går da lige i hjertet.. og ikke mindre når man selv venter sig en lille mand 
er han da bare en rigtig lækker lille en. Rigtig smuk baby. Glæder mig endnu mere til vores prins kommer ud om 3 ugers tid 
Bare skøn Juliette.  Jeg glæder mig også sådan til at sidde med min prins i armene. 
Hvor er han bare sød  Ja, det er utrolig, som man pludselig elsker så meget, som man slet ikke troede var muligt. Jeg kan stadig få tårer i øjnene, når jeg tænker på, hvor højt jeg elsker min søn.
Han er en lille lækker en, endnu engang tillykke. Nanna.
Jeg har netop været til 5 ugers undersøgelse med min søn og alt var bare i fineste orden, så det var rigtig dejligt.  Synes der sker rigtig meget i øjeblikket - han havde disse mål  Vægt 4500gram - fødselsvægt 3510gram  Længde 57,5cm - fødselslængde 51cm  Hovedomfang 38,5cm - ved fødsel 36cm  Han er i dag 5 uger og 2 dage.  Hvilke mål havde jeres børn ved 5 ugers undersøgelsen og hvilke ved fødslen ?  Og lige et billed af prinsen fra d. 23. august  
Hold da op - er det allerede 5 uger siden du fødte.. Som tiden dog flyver! Kan ikke lige være med på målene, jeg har jo ikke født endnu ;o Dejlig lille prins - rigtig chamør! 
..vokser og vokser. Det er så dejligt. Ida vejede 3285 gram da hun kom til verden og ved 5 ugers undersøgelsen vejede hun 4600 gram...og nu er hun oppe på 4920 gram....hun er nu 8 uger gammel. Hun er vokset 8,5 cm siden hun kom ud af maven og hovedet er 39 cm og 36,5 cm første gang vi havde sundhedsplejerske. Du kan se billeder af hende i min tråd.
afsted i fredags. Milas er jo en kæmpe basse efterhånden  5840 gr og 62 cm ved 5 uger 4410 gr og 55 cm ved fødsel 
han vejede 2450 ved fødslen -4,5 uge før tid og ved 5 ugers undersøgelsen vejede han 4 kg. Nu vejer han lidt over 6 kg, så han er også kommet rigtig godt efter det 
Hejsa Jeg er lige kommet hjem fra en 3D scanning og sikke en fantastisk oplevelse. her er lidt billeder af lillebror       Mvh Nina
flotte 3d-billeder - ja, det ER en fantastisk oplevelse 
jeg glæder mig- det skal jeg nemlig osse på tirsdag- til 3d/4d scanning... Skønt at ha den mulighed nu ikk sandt.
Hvor er de flotte!! Må man spørge hvor langt du er henne?? Vil også gerne selv have lavet nogle 3D-billeder, men ved ikke lige hvornår det skal være.... Knus Gry
de siger det bedste reaultat er mellem uge 26 og 30 - jeg er lige præcis 26+0 her den 8 sep på min mands fødselsdag hvor jeg får det gjort*LOL*
Hende der scannede mig sagde man får de bedste billeder når baby vender med hovedet ned og det gør de ofte fra uge 29+0, hvilket jeg er i dag, så hun siger uge 29 og 30 er det mest optimale. Min egen jm sagde i onsdags at han havde hovedet op, men i dag havde han vendt sig, så det var helt perfekt. Nina
Jeg vil have flere børn  Da jeg fødte, var mobil tlf nærmst ikke opfundet   så at få den oplevelse, nøj hvor ville jeg gerne have prøvet det.....
Ja, så blev det endelig min tur..... 5 dage over termin og med en lynfødsel, kom Mathilde til verden, tirsdag, d.25/8 -09..... Hun er 52 cm, og 3490 g. Vi ankom til Svendborg sygehus kl.18.45 og kl.21.21 var hun født, må sige at hun havde travlt 
Så fin hun er. Tillykke med hende. 
Hej Tillykke med den lille pige. Hun er da for lækker. Hilsen Jette
smuk.. tillykke med prinsessen
Stort tillykke. Hun ser dejlig ud...
med bebsen
Ihh hvor er hun fin, tilykke med hende  Jeg fødte den 22 august også på Svendborg sygehus 
Tillykke med hende, hvor er hun fin og skøn   Og en dejlig dag at føde på, der kom min lille Eskild også til verden. Mvh. Nanna.
ja kom han til verden vores lille dreng 19 dage før tid men stor 3720 g og 52 cm lang efter en 16 timer lang fødsel og hård måtte han ud med sugekop d jeg ikke havde veer mere men han har det rigtig godt nu ... og trives og er så nem..
mange gange tillykke. ja en stor en. godt han kom allerede så
Et stort tillykke med sønnen   . Men hver gang jeg hører/læser om en hård fødsel bliver jeg godt nok helt nervøs   . Jeg har termin d. 17/11
min datter ønsker sig brændenden en baby born dukke i julegave, da hun siger den kan tisse og græde. Hva jeg kanse på nettet må det være den der hedder potty. At den kan græde kan jeg læse mig til på nettet, men det står ikke direkte at den kan tisse, bare at der medfælger en potte der spiller en melodi.. men nu er det jo sådan at min datter har en ide om at man kan proppe vand i den, og at det så kommer ud i den anden ende- i bleen.. Så kære babyborn mormødre.. afklar lige mysteriet, for det er da lidt forvirrende 
... så har din datter fuldstændig ret. Se 
men tænker.. rådner de ikke op indeni? Og hvor meget leger de egentlig med dem når alt kommer til alt? Erfaringer søges..
Jeg havde også en baby born som barn. Den kunne også tisse og græde, hvilket jo var voldsomt intressant.  Min baby (som hed Ida) legede jeg med, fra jeg var 3 til jeg var 11-12 år. Min har i øvrigt aldrig været ulækker eller råden indvendig.
mine unger fik deres baby born for ca 6 år siden, og de er ikke rådne eller andet indeni, den ene mangler dog et ben, men det er så en helt anden sag haha. De kan holde i rigtig mange år, og bringe utroligt meget glæde 
om det er tidligt at få disse tanker ved jeg ikke, det er jo kun første gang for mig- og derfor tænker man sikkert osse en smule mere over tingene  Jeg er i dag 25+3, så 15 uger til termin (knap). Jeg er jo så småt begyndt at "drømme" om fødslen så at sige. Vi har jo nok alle ønsker og håb for hvordan det blir og vil gå. Det kan man reelt ikke vide nej, ganske korrekt. Men lade være kan jeg nu ikke  Men så slog det mig lige i går- her går jeg jo og forbereder mig på en alm fødsel- det er jo det man heldigvis oplever oftest. men når nu jeg allerede begynder på det- hva så HVIS man er uheldig og bebs ikke vender sig el der opstår noget andet så man får at vide man i stedet skal ha KS - hvordan pokker indstiller man sig på det??? Jeg mener efter nogle mdr hvor man har indstillet sig på- håber og beder til en alm fødsel...  En anden vigtig grund til jeg gerne vil føde naturligt udover alt andet er jo at je ger i risikogruppen for efter fødsels depression i og med jeg har alm depression (er på medicin altså, og ja må gerne tag dem mens jeg er gravid). Derfor vil jeg jo osse gerne undgå KS og måske gør chancen for dette større  Men det er jo uden for mine hænder- jeg kan jo reelt intet sige el gøre  Hvordan har i det er sket for taklet det ? uanset om i har endt med KS og har nået at ha lidt omstillingstid- el om det er endt med akut KS...  kom frisk- del jeres erfaringer 
Hej Jeg er blevet inspireret af en anden tråd ang. hul i ørene. Min dreng på knap 7 år har de sidste 1-2 års tid spurgt om at få hul i det ene øre. Jeg har sagt nej. Jeg syntes han skal vente til han er meget ældre. Faderen deler ikke helt min mening, men syntes heller ikke han skal have det lige nu. (Vi er ikke uvenner om det overhovedet,bare jeg får min vilje *LOL* JOKE) Jeg er røv-hammerne dobbelt moralsk, for var det min datter der i en alder af 6-8 år havde spurgt havde hun fået lov, men ikke min dreng.   Han syntes det er sejt, men hvad signal sender en dreng i den alder med ørering og sender han overhovedet noget? Hvad ville i sige hvis det var Jeres dreng? Fortæl fortæl. Han vil også have blåt og grønt hår, fordi det har nogle af de andre også. Her har jeg også sagt nej og her er min mand fuldstændig enig. *g* Er jeg håbløs gammeldags? Hygge Jette
Hvis min dreng, i en alder af 7 år, kommer og spørger om han må få hul i øret - så bliver det et rungende NEJ! -Og det samme ville være gældende, hvis jeg ventede en pige... Det er nu smukt til piger, men i mine øjne bør de være ældre. Til drenge er det bare NOOO - uanset alder! Hvis han stadig vil have det, når han er 18 - ja så må det jo ske der... Men inden da, nej! Min hjerne vil ikke acceptere en ørering, på en normalt fungerende dreng/mand (ja, jeg véd det er en underlig holdning - men det må I snakke med min hjerne om) Men en grøn eller blå stribe (IKKE hele håret) i håret - det skulle ikke gøre mig det store. Han kan vel få lidt hårfarve i, der går ud efter x antal vaske... Med lidt farvelade i håret vil han, i min verden, ikke komme ned i kassen med hul-i-øret-drengen. Jeg ved ikke om jeg er gammeldags - eller bare underlig 
Min kæreste's mor, da han var omkring de der 8 år spurgte han om han måtte få hul i øret, og han fik lov da han havde ventet i 2 år. Han havde den i små 3 år..Så syntes han ikke det var smart mere!!
nu venter vi os jo en dreng- men mit svar vil være ns uanset barnets køn - jeg mener ikk de i en alder af 6-10 år er gamle nok til selv at vælge den slags generalt. Så jeg ville ikke overveje at give lov før efter barnet er fyldt en 10-12 år umiddelbart hvis jeg skal være helt ærlig. Måske lidt dobbeltmoralsk - jeg evd det ikk. Jeg havdei kk selv huller i ørene endnu da jeg fik i næsen. Den fik jeg da jeg var 13 og den ønskede jeg mig SÅ meget og den er her stadig den dag i dag 12 næsten 13 år efter den blev lavet. og jeg har sleeet ikk planer om den skal ud for den passer super godt til mit udseende. og så tænker jeg jo det samme kunne ske for mit barn- at det ville klæde h*m - hvis ikk er det jo ikk fedt at få lavet for hverken barn el forælderen. men men men hvor om alting er ville jeg foretrække nogenlunde samme alder som jeg selv havde.
Da jeg ventede Malthe havde jeg også forberedt mig, så godt man nu kan, på en alm. fødsel. Men han ville ikke vende sig, så jm sagde at hvis han ikke gjorde det i løbet af kort tid, skulle jeg nok forberede mig på ks, der gik et par dage hvor jeg lige skulle vende mig til tanken, men det gik overraskende hurtigt. Han nåede så heldigvis at vende sig, så jeg fik lov at føde helt alm  Så mit råd er, tag det som der kommer, du kan hverken gøre til eller fra. Nina
skam godt - men mit problem er at jeg skal ha alt planlagt og gerne forberedt i god tid. det kan man ikk rigtigt med en fødsel uanset hva- derfor tror jeg at hvis jeg skal omstille mig, og måske ret hurtigt lige pludseligt at det blir ekstra svært for mig. Og derfor vil jeg gerne høre andres erfaringer og hvordan de har haft det med det.
... tror at man skal vende den om og bare forberede sig på at barnet skal ud. Uanset metoden ;-P Det er jo en reel risiko for alle gravide, at kejsersnit bliver den mest sikre udvej. Jeg fødte selv, så jeg kan ikke helt tale med om KS, men jeg tænker, at hvis KS foretages fordi baby ikke har vendt sig, så har man jo dog lidt tid til at vænne sig til tanken inden selve forløsningen. (Man ved det jo fra JM-besøg inden da). Er det akut kejsersnit tror jeg det drukner lidt i den almindelige krise/lykke-følelse.
Hej Stute Jeg kan godt forstå at du gerne vil foreberede dig, jeg havde det lige sådan. Men min graviditet blev i slutningen ret belastende pga. volsomt mange kløende knopper over store dele af min krop. Jeg havde termin den 12/10-2007 og fik ca. knopperne deromkring. Det eneste jeg fik var noget kløestillende salve hos lægen, som kun hjalp lidt. Her får du min fødselsberetning. D. 18/10-2007 mærkede jeg de første veer om morgen, denne dag skulle til jordmorder i følge planen. Hun kunne så konstaterer at jeg var 3 cm. åben og fødselen så småt var gået i gang. Hun tjekket lige mit blodtryk inden jeg skulle sendes hjem, dette var så ret højt 150/100 og jeg blev sendt på fødegangen til tjek. Her gik veerene så i sig selv, men jeg blev indlagt på et familie værelse lidt tamt at ligger der alene, da min mand kørte hjem. d. 19/10-2007 efter en meget dårlig nat besluttede de at jeg skulle sættes igang. kl. 10.25 fik jeg en stikpille og blev sendt en tur i byen så manden og jeg kunne spise frokost, ret hyggeligt. Jeg skulle møde igen kl. 14.00. på vej tilbage fik jeg dog de første veer, det lykkedes min jm at tage vandet selvom jeg stadig kun var 3 cm. åben, også kom der gang i veerene. Ved en 20.15 tiden om aften blev jm bekymmret da baby sov alt for meget = var bange for at hun ikke kunne klare en fødsel. Var stadig kun 3 cm. åben så hun kunne ikke tage blodprøve af baby. Jeg havde ellers lige fået epidural + vestimulerene og ville bare gerne sove. kl. 20.28 står der pluselig en masse på fødestuen og beslutningen om aks bliver taget. Jeg bliver smidt over på en seng kørt til operationsbord og lagt i fuld narkose. Der gik kun 8 min. fra beslutningen om aks blev taget til Frida var kommet til verden. Min mand var blevet efterladt på fødegangen og var den første som så Frida af os to, da han skulle have den første hud til hud kontakt. 2 timer efter aks så jeg godt omtåget min datter. Det mest mærkelige er at Frida scoret 10 i apgar alle gange, ret sjælden efter aks. Det jeg ville med mit indlæg var at man ikke altid kan forberede sig på et aks. mit kom jo som et lyn fra en klar himmel. Jeg blev så fuldt godt op om af både jm og læger og fik en kopi af den strimmel som blev kørt da aks blev besluttet. God behandling fra Næstved sygehus. Mvh. Birgitte
Nina Hansen og Louise Chr. Tag' fødslen som den kommer, du kan altså ikke gøre andet..  Jeg havde ikke sådan videre forberedt mig på fødslen (altså jeg havde pakket tasken osv.) Jeg er en person som mere tager tingene som de kommer.. Min datter stod rigtigt (med hovedet ned og fast) ikke noget at komme efter der, det var rigtigt fint de sidste gange hos min jordemoder. Nå, men til selve fødslen, der røg jeg ud i akut KS. Det kunne ellers havde været en fødsel på 4-5 timer. Meget godt til første gangs fødsel.. Jeg var så tæt på at føde selv, men min lille pige sad virkelig fast, så efter at have haft presseveer i 1½-2 timer. Kom lægen og forsøgte og sætte sugekop på, men det virkede ikke. Jeg blev   om jeg ville have KS. Jeg spurgte om der ikke var andre muligheder for at få min lille prinsesse ud, det mente lægen ikke der var, da hjertelyd blev svagere da jeg fik vedrop og både baby og jeg var trætte af at kæmpe. Jeg sagde ja til kejsersnit, som åbenbart var rødt/akut kejsersnit i fuld narkose. Det var en beslutning som blev taget lige med det samme. Aldrig har jeg set så meget sygehus personale komme så hurtigt.. Den første var portøren som kørte mig ned til operation, nede på den stue var der nok 9-10 personer. Jeg blev spurgt om en hel masse, så blev jeg bedøvet/narkosen også var jeg væk. Skønt, fri for at mærke flere presseveer, jeg måtte nemlig ikke presse mens jeg blev kørt ned til operation/KS. Men det er sg'   svært når det er det eneste en krop har lyst til.. For min lille piges skyld fik jeg akut KS. Jeg ville ALDRIG tilgive mig selv, hvis min lille pige var død inde i min mave, hvis jeg havde nægtet KS. 
gav mig det allerbedste råd! "Hvis nogen spørger undervejs om du vil have et kejsersnit, så er der en grund til du og du takker bare ja!!!" Hun havde en lang og rigtig rigtig dum fødsel, men var så forhippet på at føde "rigtigt" at hun overhørte alle signaler, både fra sin egen krop og de mennesker, der var omkring hende. Som hun sagde "jeg var sgu da for helvede ikke i stand til at vurdere, om jeg havde brug for et kejsersnit - de skulle hellere have beordret mig med det samme". Hendes fødsel endte i et AKS. Det gjorde min også, men jeg blev ikke spurgt undervejs om det var noget jeg kunne tænke mig - pludselig gik alting bare stærkt og Johanne skulle ud hurtigt. Og på det tidspunkt kunne de såmænd have taget hende uden bedøvelse uden jeg havde skældt ud af den grund  Man kan ikke forberede sig på sit barns fødsel - udover at HÅBE at det går godt og ellers gennemtænke worstcase scenarioes - og finde ud af, hvorfor man synes de er worst case. Det er ikke "finere" at føde naturligt og uden bedøvelse end det er få et kejsersnit. Bare det ender med en sund og levende unge - så er det i sidste ende ligegyldigt, hvordan den kommer ud.
nej det er ikke finere og man er ikke et bedre menneske. Korrekt- men jeg vil helst... Og jeg vil aller helst uden de skal stikke mig i ryggen osse... Gues why  Nej man kan da ikke bestille at sådan her blir det- og tingene sker som de gør. Men derfor er det stadig rart at få andres versioner når man netop selv ikk er god til den slags hurtig omstilling- og hører hvordan de havde det med det mm. Osse efterfølgende. Det er lidt træls at vide man er i risikogruppen i forvejen et el andet sted. Og så kan jeg generalt godt lide at høre andres historier om alle omstændigheder. Ha ha ja det der med at gennemtænke alle worst casenarios er nok lidt det jeg ahr gang i nu skingur 
bøger om "alm." fødsler, kejsersnit, smertelindring og andre kvinders Graviditets -og fødseloplevelser. Det er skrupumuligt at forberede sig 100% på en fødsel, da man jo aldrig kan spå om forløbet.
100% kan man selvfølgelig aldrig- ej heller selvom det går som man ønsker- jeg er 1 gangs og aner ikk hva fødsel indebærer føler jeg lidt   Man VED noget teoretisk ja- men i praksis er det jo en heeelt anden sag- og vi skal jo ikke glemme at alle er forskellige. MEN det er jo osse derfor det jeg gerne vil høre ikke er om selve fødslen som sådan- men hvordan folk havde det bagefter. Netop pga omstillingsevne el hva jeg skal kalde det.
Det minder mig om en film vi så til FF om fødsler. Især een gjorde indtryk. Yngre kvinde skal føde. Yngre kvinde er lidt stram i betrækket men pyldrer ikke, kaster sig ikke rundt, skriger ikke på anæstesilægen eller råber op om kejsersnit (griner - i kan godt høre JEG havde en fed fødsel, ikk?). Pludselig siger hun behersket "av, nu gør det rigtig ondt" og så føder hun! Smatso!!!!!!!!!!!!!!!!!!! Lillebror skal tages med et planlagt kejsersnit senest 1 april har jeg bestemt og de kan IKKE tale mig fra det!!!
her i livet KAN og SKAL man ikke forberede sig på! I en situation som en fødsel må man indse, at man ikke selv er herre over tingene! Ikke to fødsler er ens - og er det ikke det fantastiske ved det?
Er du gravid med en lille dreng? Hvor skønt.. Stort tillykke så..   Efter fødslen/AKS. havde jeg det ok, ville helst ha' født naturligt. Da jeg var så langt henne i fødslen, som jeg næsten kunne uden at min baby kunne kom ud.. Uden anden bedøvelse end varmt karbad og akupunkturnåle i lænden..  Dagen efter kom en jordemor (desværre ikke hende som jeg fødte/KS. ved) og snakkede fødslen/KS. igennem, det var meget godt.. Men flere dage efter kommer der jo næsten altid flere tanker/spørgsmål.
... Stute, der kommer et tidspunkt under fødslen, hvor du er fuldstændigt ligeglad med om de stikker dig i ryggen  Jeg ved at nogle jordemødre opfordrer til at man skriver en "ønskeliste". Altså en liste over hvordan ens fødsel skal forløbe. Herunder hvilket smertestillende man forestiller sig, om man kan lide at blive rørt ved når man er presset (eller man hellere vil være i fred) osv. osv. Her kan du også skrive, at der skal holdes ekstra godt øje med dit psykiske velbefindende efter fødslen. Det syntes jeg, at du skal gøre  Og så syntes jeg, at du skal spørge din jordemoder om hvordan et kejsersnit ville forløbe. Skridt for skridt. Det er klart at ved et akut kejsersnit vil der ikke være tid til at fortælle dig, hvad der skal ske, mens det sker (og på det tidspunkt hører næppe efter alligevel). Derfor vil det nok være godt for dig, at have tænkt et scenarie igennem først. (Hvis sådan og sådan sker der sådan og sådan og operationsstuerne ligger der og der) Din jordemoder vil selvfølgelig (ligesom os) sige, at der ikke sker noget slemt under din fødsel. Men for alle tilfældes skyld 
Nu er jeg ikke helt med på hvorfor du ikke vil stikkes i ryggen, men tro mig, man mærker intet. Nanna.
jeg har ekstrem nåleskræk (så meget jeg første gang jeg skulle stikkes var på vej ud af lægens vindue fra anden sal!) Jeg kan så godt få taget blodprøver nu- så længe at de tager dem på indersiden (af albuen hedder det vel ?) Men at stikke mig andre steder og tillige med sprøjte noget ind i mig kan jeg abre ikke ha- og det blir ikke bedre af at de gange det ahr været total tvungen har det været rigtig onde steder hvor der ingen sul er så lokalbedøvelse gør hammer ondt. Dalton: nej men nu er det STADIG heller ikke selve fødslen jeg spørger til. De ter folks psykiske status efterfølgende, hvordan oplevelserne for dem efterfølgende har været mv. Louise: det avr måske en god ide- men jeg kan jo ikke svare på om jeg kan lide de rører el ikke under fødslen når jeg er førstegangs til den tid   Ej men jeg kan gdt gøre det i andre henseender selvfølgelig. Det var nok en meget god ide- for jeg kan ikke lade være at frygte en efterfødselsreaktion hvis jeg skal være ærlig. Ikke sådan at jeg tænker på det 24/7 men ind i mellem popper det altså lige op desværre... Jeg håber selvfølgelig det bedste. Lejung: Er det ikk noget med man senere endnu har krav på en samtale med den jordmoder der var til stede under fødslen? El husker jeg galt her?
... ved man naturligvis ikke hvordan man præcist reagerer, men så ved man måske lidt alligevel. Jeg bliver for eksempel meget stille, når jeg er syg eller presset. Og så vil jeg faktisk helst bare have lov at være i fred. Og ganske rigtigt. Jeg sagde ikke et kvæk under fødslen. Til gengæld var jeg godt træt af jordemoderen, som (mente jeg) kostede rundt med mig og træt af min kæreste, som hældte det ene glas saftevand i mig efter det andet  p'
Er enig med jer andre, også uanset barnets køn. Øreringe til drenge er simpelhen for bøsseagtig   (did i say that out loud) Mht. at farve hår, det er alt for kradsbørstige kemikalier til at jeg ville tillade mit barn den slags udskejlser. Kan næppe forestille mig at det kan være gavnligt.
Jeg synes i har mange fordomme omkring drenge og hvad "man" kan..... Hvis i ser bort fra hvad naboen måske tænker, eller hvad det betød da i var unge, så er det jo et smykke. Alle dage har jeg synes det er noget pjat at man skal have en bestemt alder, jeg måtte ikke få hul i ørene da jeg var ung, og det eneste mine forældre fik ud af det var at jeg da bare lavede et hul HVER morgen inden jeg gik i skole, ikke sundt vel..... Min store dreng ville ikke have hul i ørene, og søn 2 og 3 fik det samtidigt, de var 11 og 15, nu har de i begge ører, jeg er godt klar over at det ikke er alle i deres alder der har hul i ørene, men de bliver ikke mobbet, og det er heller ikke sådan at de andre unge plager forældrene for at få hul i ørene. Jeg tror mere på at de unge selv skal danne deres egen mening og stil. Mellemsøn har yderligere fået en tungepiercing, og storebror har fået en tattoo, selvom mor ikke bryder sig om tattoos 
Mac - jeg er helt enig med dig i at det er et smykke og man bør støtte sit barn i at finde sin egen stil, som det finder sig godt tilpas med. Men når det er sagt, så vil jeg stadig mene et hul i øret ikke lige er det mine sønner får lov til at få bare fordi.. Tror ikke der er mange drenge der tænker " Åh, jeg ønsker mig en ørering, så jeg kan være fin når jeg skal i skole i morgen".. Drenge udtrykker ofte deres stil på en anden måde. Derudover mener jeg ikke at huller i kroppen bare er noget man giver børn, bare fordi de ønsker det. Drengebørn ønsker tit at fremstå "seje", og det er ofte også årsagen til hul i øret (bla) men der vil jeg nok prøve at få dem til at indse de kan udtrykke deres smag og stil på mange mange andre måder, og så støtte op omkring det. Min mands søn fik også hul i øret i "en ung alder" og det skete mens han var hos sin mor. Vi ville ikke give udtryk for vores holdning overfor drengen, for han havde jo fået lov - og fik det lavet. Men vi spurgte ham hvorfor han ønskede det, og der svarede han at "det var sejt", og "de store drenge har det også".. Men hvis dine drenge har et ønske om at pynte sig med et smykke, så er det jo ganske fint.. Forældre er forskellige, men det er børnene nu også 
... at jeg kender mange bøsser, og ingen af dem går med ørering(e). (og hvad er der så forresten galt i at være bøsse?) Til gengæld kender jeg flere hetero-mænd, som har ørering, og som jeg faktisk syntes at det er pænt til. Hvorfor må mænd ikke gå med smykker? Når det er sagt, syntes jeg ikke at børn i din søns alder skal have ring i øret. Han tumler for meget til at den bliver hængende, og det kan i sidste ende blive farligt. Derimod syntes jeg godt at i kan give jer omkring hårfarven. Herrestegud det forsvinder jo igen. Brug evt. sådan noget af det der spraystads eller hårmascara.
for mit vedkommende har det intet at gøre med fordomme- jeg kunne vente så kan mit eget barn osse! Og jeg mener de skal ha lov når de er ganle nok til selv at kunne tag konsekvensen- altså at passe såret til det er helet med det som det skal renses i, selv skifte øreringen. og ikk mindst af alt skal man da jo som du skriver hjælpe dem emd at finde DERES stil. Dvs ikk bare være som de andre osv. men deres personlige stil. Men dette indebærer altså ikk nødvendigvis hul i ørerne - og en anden ting er at børn skal ikk bare ha lov at bestemme fordi de måske kan el vil.
Vil lige indskyde at min søn ikke får lov at farve hverken håret grønt eller blåt eller nogen anden farve i en alder af 7 år, fordi jeg for det første syntes det er grimt, måske pænt med en anden farve, men han skal ikke have alle de kemikalier. Dejligt at høre Jeres andres meninger. Hilsen Jette
Der er intet galt i at være bøsse, det var bare ment som et udtyk og dårligt formuleret fra min side. Kender selv nogle bøsser og de er faktisk ganske flinke mennesker. Når det så er sagt så mener jeg ikke at det klæder en hetero mand at være alt for forfængelig, altså i form af øreringe. Ja jeg er sikkert "gammeldags" på det område  Så nej det har intet at gøre med fordomme for bøsser 
.. har det hårdt, tror jeg. På den ene side får de skældud for ikke at gøre nok ud af sig selv. På den anden side er det for feminint når de gør noget ud af sig selv (og hvad er der så i øvrigt galt med at være feminin?) Der findes hårfarve som ikke indeholder alle de der farlige kemikalier. Om det så lige findes i farven neongrøn, skal jeg ikke kunne sige  Min pointe er bare at man godt kan give sig lidt på farve-siden, fordi det er noget der går væk igen. Det gør en ørering ikke. I hvert fald ikke helt så let. (Plus alle de andre ting, der taler imod en ørering på nuværende tidspunkt).
Mænd kan da sagtens gøre lidt ud af sit udseenede uden at overdrive, så besværligt behøver det heller ikke være 
Er lidt overrasket over hvor mange der stadig er så gammeldags   Mine store drenge har længe plaget om hul i øret. Jeg har altid ment at når JEG synes de er gamle nok til at bestemme selv har det været i orden med mig men far siger nej. Vi har længe snakket frem og tilbage og en aften spørger drengene igen om de ikke nok må få lavet hul i øret. Jeg ringer til faren og vi snakker frem og tilbage. Da jeg synes hans akumenter for de ikke skulle have det ikke holdte en meter kom han frem til at jeg måtte tage beslutningen så det gjorde jeg   Dagen efter tog vi til en guldsmed og da vi kom derned ture den store på 10 slet ikke alligevel men den yngste på 8 ja han fik lavet et hul i øret. Han var rigtig stolt og glad men efter 6 måneder gad han ikke have den i mere og han har derfor taget den ud. Man kan ALTID tage en ørering ud igen hvis drengen eller pigen ikke ønsker at gå med øreringen mere så kan ikke se problemet her. Det er straks være med en tatto eller pircing. Og den med at det kun er bøsser der har hul i øret, den holder ikke er og er kun udvidenhed og gammel skrøner  Jeg har en datter på 11 måneder når hun engang kommer og siger hun gerne vil have lavet huller i ørene ja så får hun lov. Jeg har selv og mine 2 søskende haft det siden vi var 5 år uden nogen problemer.
Om det er for at være pæn (pige) eller sej (dreng) er vel ligegyldigt, det drejer sig stadig om at se ud på en, for de unges vedkommende speciel måde. Og nej der var ikke andre i klassen der havde hul i ørene da den yngste fik det. Hvis han føler at den er til besvær eller på anden måde virker malplaceret så kan han jo bare tage den ud, og mht pleje af hullet og isætning af ørering så kan de fleste med interesse i at få hul i ørene finde ud af det. Jeg er nok heller ikke med på den værste mht mine børn. Så længe de bor hjemme måtte(må)de heller ikke få hennatatoos, eller få farvet håret (under 13), bruge parfume, ryge, få junkfood i skolen........ Men sådan er vi jo heldigvis forskellige 
Og gammel nok til selv at sørge for, at den blev holdt ren i den 1. tid. Til gengæld siger jeg NEJ til tusser og piercinger. Men nu er han 19 og kan selv bestemme.... Han fik som 15 årig en i ørebrusken-men det blev betændt, så det gik ikke. (Og godt det samme). Ellers synes jeg, det ser pænt ud. Pænere end huller i ansigtet- eller tungen. Forresten synes jeg ørenringe til små piger er så fimset. Jeg har også kun selv hul i et øre.
Jeg synes bestemt heller ikke at det ser særlig smart ud til drenge med hul i ørene, men jeg vil ikke gøre forskel på min datter og min søn, så han ville få ok hvis han spurgte og han vel og mærke var gammel nok til at tage den beslutning. Et hul i øret kan jo gro sammen igen, eller kan næsten ikke ses når ringen er væk. Hellere et hul i øret eller hul i andre legmesdele.
Jeg fødte den 25/8 den dejligste lille dreng, 53 cm og 3120 g, han skal hedde Eskild. Han er den skønneste lille knægt, nem og mild, ja, jeg er dybt forelsket! Hans storebror er SÅ stolt, og glad for den lille fyr, jeg tror vi slipper for søskendejalousi, men Jeppe er jo også så stor (6 år), at han formår at sætte ord på sine følelser  Vi skulle have opsamlet navlesnorsblod pga. at Jeppe har haft leukæmi, derfor skulle jeg føde i Skejby. Vi bor 2-2½ timers kørsel væk, så de ville gerne hjælpe mig igang for at have fødslen under kontrol, men pga. tidligere KS kunne de ikke sætte mig igang på vanlig vis. Vi skulle møde i Skejby på terminsdatoen, d. 24/8, jeg var ikke moden, men pga. af et minimalt forhøjet BT ville de helst ikke sende os hjem igen   Jeg fik valget mellem KS og en hjælpende hånd vha. en ballonudvidelse, jeg valgte det sidste. Ballonen blev sat op, vi kom på hotel til næste morgen, hvor vi skulle møde på fødemodtagelsen kl. 9. Vi havde en rolig nat, og næste morgen var jeg tilpas moden til de kunne prikke hul på vandet. Efter de havde kørt en CTG fik vi lov at gå, og skulle møde ind på fødegangen 11.30, men skulle lige have taget nogle blodprøver undervejs. Vi ventede og ventede på de blodprøver, og da de endelig var taget kl 11.15, og jeg kom op og gå, kunne jeg pludselig mærke jeg vist ikke skulle gå så langt. Vi kom op på fødegangen, jeg "hoppede" i bad mens min mand hentede alle vores tasker, og da jeg kom ud skulle JM lige mærke på mig, og jeg var allerede 7 cm åben. Kl. 13.15 var jeg 10 cm åben, så det gik pænt stærkt. Han sad stadig ret højt i bækkenet, og dette var desværre min "skræk", for da jeg fødte Jeppe endte jeg i AKS fordi han sad fast, og ikke ville komme ned gennem bækkenet. De næste par timer gik med at forsøge at mingelere Eskild ned gennem bækkenet, ved forskellige stillinger, skubbe ham frem og tilbage, men det var ikke at gøre, han kunne ikke komme ned. Kl. 15.30 beslutter de sig for at lave KS, da det er umuligt at få ham ned, og også at komme til at lægge en kop på ham. 16.11 er han ude med et skrig   , tårerne løb, det var et stort øjeblik. Jeg ville rigtig gerne have født naturligt denne gang, men mit bækken er tilsyneladende bare for smalt til at føde børn, og som jordemoderen sagde, så var jeg et naturtalent til resten af fødslen, stærk og udholdende, og arbejder som en hest, så selv om verden skønneste følelse af at få et barn lagt på brystet aldrig bliver noget jeg kommer til at opleve, så vil jeg være stolt af at vide at jeg har gjort mit ypperste, og har accepteret at mit bækken ganske enkelt ikke er indrettet til at der kan komme et barn igennem.   Vi tog hjem dagen efter, men allerde på vej hjem begyndte han at blive gul og sløv. Vi var hjemme sent samme aften, og næste middag blev vi indlagt igen, jeg kunne næsten ikke vække ham, og han blev mere og mere gul. Vi lå på Sønderborg sygehus i næsten en uge, han fik sonde, jeg skulle malke ud, vække ham og amme ham hver 3. time, det var bare hårdt. Det tog 2 timer at nå det hele, så havde jeg en time at sove i, og så forfra igen, jeg var færdig. Han blev hurtig bedre, men han sov og sov og sov, det var forfærdeligt, til sidst var jeg fuldstændig overbevist om han var hjerneskadet mm. Til sidst tog han selv affære   , hæv sonden ud, og sygeplejersken synes vi lige skulle give ham en chance, fordi nogle børn ikke fungerede med at blive vækket, men først spiste når de fik lov at styre lidt selv. Og vupti, pludselig havde jeg en helt anden dreng, der begyndte at melde sig, spiste det han skulle ved mig, etc. Tro mig, det var skønt. Onsdag blev vi udskrevet igen, endelig kunne vi være sammen som en familie, og hvor er det bare lækkert at være hjemme i trygge og rolige omgivelser, og nyde sine dejlige unger.   KH. Nanna.
Uha hvor er han en lækker lille fyr  Godt gået, vi er ikke alle skabt ens, og at du fik en dejige dreng ud, det må være det vigtigste, tillykke med ham 
med ham.. Kender alt for godt til dette med at vække den lille, give mad på flaske for derefter at malke ud og så lige få en time på øjet inden det hele startede igen forfra. Det stod på for mig i 6 uger.. puhh ha. Hvor ser han sød ud. Mvh Sandra C
Stort tillykke med lille Eskild  Dejligt det bare kører nu og at han er en nem lille fyr! Jeg havde også undret mig over, der ikke var kommet en opdatering fra dig herinde. Jeg havde lige nævnt dig her til morgen - inden jeg så dette indlæg, hvor Peter så svarer I havde været indlagt. Hmm mænd altså! Han kunne da godt lige videreinformere...  Men igen stort, stort tillykke. Så må vi se hvornår det bliver min tur. Er ikke helt mentalt klar endnu - men det begynder at hjælpe. Er træt af alle de kramper/nerver i klemme i lårene/bagdelen. SUK!
stort tillykke med skønne Eskild. Det er bare et super lækkert navn til en endnu mere lækker unge  Ærgeligt med sådan en start, men det lader til at du er oven på igen og ved godt mod. Glæder mig til at vi kan følges ad med de to august børn 
hvor er han kær
Dejligt at i har det godt alle sammen 
Men heldigvis med en lykkelig udgang  Rigtig, rigtig mange gange tillykke med ham - han ser vidunderlig ud!!! Mange hilsner Karina
da det er et link til et word dokument fundet i forbindelse med søgning på andre ting kan jeg desværre ikke bare smide et link ind- eftersom det åbnes i word og ikk på nettet direkte.
hænger vel sammen med hvilken overenskomst du er ansat under?? Den du viser her ligner meget den, som offentlig ansatte er ansat med... Mon ikke reglerne gælder for regionsansatte på sygehusene, og ikke patienterne?
men om så den gør er det da oplysende for de der arbejder derunder som kan befinde sig her på forum hvis ikk de har tjekket op på det.
Hmm - jeg lurede også lidt på indlægget. Havde ikke lige stødt på et diskussionsemne om det herinde. Som Lisbeth skriver er det jo meget individuelt hvilke barselsregler man har.  Men der er da selvfølgelig nogle grundlæggende eksempler man kan bruge. Jeg troede bare ud fra overskriften, at der var vedtaget nye regler fra næste år... Men det var så ikke tilfældet.
Det er jo ikke ens for alle? Afhænger af overenskomst. Jeg har f.eks. først ret il at gå fra 4 uger før termin. Får fuld løn 14 uger (barsel). Manden har 3 ugers fædreorlov med fuld løn, der skal afholdes i kvindens barselsperiode. 32 uger kan deles mellem os eller afholdes af en af os med fuld løn i hele perioden. Udvider vi orloven sker det forholdsmæssigt til nedsat løn. Hvis begge vil afholde 32 ugers orlov er det til ½ løn for begge  . Vi kan gemme noget af den 32 ugers orlov til senere, eller bruge den til nedsat tid  . Så tjek overenskomsterne 
Nyttig information.... for dem der arbejder på 
og min overenskomst har andre barselsregler. Jeg har ret til orlov med fuld løn 8 uger før termin samt 24 uger efter fødslen derefter er det dagpenge op til de 52 uger. Så det er altså afhængigt af under hvilken overenskomst man er ansat
nemlig- om maks min blir jeg hentet- så er jeg på vej til Kolding for at få lavet en selvbetalt 3d/4d scanning af lillemanden   Spørg lige om den kommende mor glæder sig (første gang jeg siger disse ord og det lyder helt underligt)  Jeg håber på de en ekstra gang lige kan se at det nu osse ER en dreng- selvom der altså iflg MD scanning INGEN tvivl skulle kunne være (har selv et billede som bevis)   Men jeg kan ikk lade være at tænke meeeeeeen  Så jeg håber det er sådan at jeg kan finde ud af at smide et billede ind senere i dag fra scanningen så i kan se den lille mand...
God fornøjelse...  Vi var selv i Kolding og blive scannet sidst i juli.. Hun er bare så sød..! Billederne får du med på CD sammen med små frekvenser af 4d scanningen, så det skulle være muligt at sætte et par billeder herind..
rar hehe... Hun var helt vild pga hans store læber og brede næse   Det kommer fra faren af - ha ha så noget tyder på jeg måske får min vilje og han kommer til at ligne sin far (så manglerj eg abre han får hjerne som mig)   Det driller jeg altid manden med  Jeg har ikke scanner så billederne kan jeg ikke smide ind, men håber på at kunne gøre et el andet med dem fra dvden
Årh 
Stute 
vi fik talt nogle tæer og fingre og sådan lidt. Jeg griner stadig over at det ser ud som om han har fars næse (det render i deres familie, han har den fra sin mor*LOL*)- og de "neger"læber som vi snakkede om  Nu kunne jeg osse bedre snakke mens sessionen stod på, for manden min er meget stille når det er- men det var ikk ham der var med i går men konen fra et fælles vennepar som selv har 4 børn, men aldrig været med til andres scanninger. Det og så en anden scanningsdame som ikk var fra det offentlige og derfor ikke skulle måke og se helt efter de samme og mange ting, så kunne vi snakke meget bedre alle sammen. Hun var osse helt vild hende scanningsdamen og sad osse hele tiden og sagde nuuurhhh og nåååårhhh  Men er da lidt ærgerlig over han sådan gemmer sig- han både ligger meget dybt og samtidigt putter han helt vild- bruger mere el mindre moderkagen til hovedpude   Så der er som sagt en masse skygger der gør ham knapt så tydeligt, og at han endda ligner en alien ind i mellem på nogle af billederne. Men det er bare SÅ super rart at ha en cd Rom og en dvd jeg kan hive frem og sidde og kigge på nu, frem for "kun" et par billeder fra scanning på offentlig sygehus i det her føler man meget mere et bånd sys jeg, og man kan jo allerede se nogle punktet hvor han ligner os. Jeg sidder allerede og tænker DET kan jeg godt gøre igen i dag - de ter simpelthen overstået for hurtigt. Men desværre er der ikk råd til en scanningspakke med X- ellers havde jeg skisme bestilt det. Nu har jeg jo set ham i uge 12+6 (mener jeg det var), i uge 20, nu i uge 26- så er det længe at gå 14 uger uden at se ham før han kommer ud nu   Det ved jeg simpelthen ikke om jeg kan  Men jeg er sådan helt... jeg fatter bare ikke lige nu at barnet på de billeder der- det er altså et barn der ligger i MIN mave 
Min smeds kæreste i går, så er det at få et barn, den måske største og bedste oplevelse, som man kan få her i livet  Du skal nok holde ud de sidste 14 uger, ellers må du komme på besøg her, og se Nicklas, selvom han jo allerede er 3½ måned, og en stor dreng på 8 kg.
det er ikk fordi jeg ikk kan vente på han skal komme ud- det er fordi jeg er så facineret af at se ham mens han ligger inde i hulen netop  Ja så er han ved at være en stor dreng allerede da- min mand vejede i sin tid 8 kg da han var 3 mdr og der satte de ham skisme på skrumt. Vi har et vennepar med en dreng på en 4 mdr som osse vejer en 8-9 kg nu. Har faktisk lige været i Bilka med konen og sønnen  Nej det er fordi jeg er helt vild med scanningerne og at se ha mderinde. Det er jo en kort frist kan man sige da det er mindstedelen af tiden de er derinde- og de 14 uger er lange før end jeg skal se ham når han så som sagt kommer ud til os i stedet...
Er der nogen herinde der ved hvor hurtigt efter en fødsel man må gå til en kiropraktor ?
jeg vil gætte på et par dage eller en lille uges tid. Jeg fødte en fredag aften og var ved kiropraktor torsdagen efter. Jeg følte lidt at min krop skulle have nogle dage inden, men jeg kunne godt være taget afsted onsdag også. Min kiropraktor sagde at det var godt jeg kom, men det kunne jeg jo også godt selv mærke. Efter kun 2 behandlinger var jeg fit for fight igen.
Er der nogle herinde der har erfaringer med det? Og evt. hvad alder det forsvandt i? Min nu 2 årige søn er født med en ret stor Mongolplet lige over halebenet, men vi er hverken mørke i huden, asiater eller noget lignende.. Men kan se at det af og til også forekommer på børn fra Europa.
...og ved ikke om eller hvornår de forsvinder, ved kun at Ida også har sådanne en plet over numsen. Vi er kommet frem til at hun har den fra hendes oldefar (manden morfar), da han var italiener 
Vi har også været flere led igennem i vores familier, men vi har højest et par svenskere længere ude... 
ikke nødvendigvis - jeg er 30 og har stadig mit  Min ene datter og søn har også nogen, dog ikke så tydelige som mit.
Er jeres så blålige...? Det er Sebastians nemlig. Kan se de skriver på nettet at de også kan være brune, men det har jeg ikke set før..
Havde også en brun plet da hun blev født. Hun var noget brun i huden og børnelægen på neonatalen måtte også lige høre om faderen var af asisatisk herkomst.. min ammehjerne der talte for mig sagde "næh, men han er sjællænder og altid solbrun"  Ja sådan kan det gå.. Der er dog ikke noget at se på hende nu 2 år efter. Mvh Sandra C
Min venindes datter har også disse, og de ligner blå mærker, og hun har mange... Så det ligner faktisk hun har fået bank,   men hun har været ved lægen og hudlæge med dem, og de kan ikke gøre noget, og de har fået af vide de heller ikke forsvinder igen...
Min datter på 5 år er ved, at få problemer med, at gå på toilettet. Jeg håber nogle af jer herinde måske ved, hvad der kan hjælpe... Hun er ked af, at skulle lave stort. Når hun laver stort kommer der én stor pølse og den er virkelig stor!! Det ville jo være langt bedre og rarere hvis der bare kom flere små ad gangen. Hvad kan jeg gøre her - kostændring af en eller anden art? Nogen forslag?
Vand vand og vand, motion og rå gulerødder, det kan kurerer de fleste hårde maver..... Håber det bedste for pigen....
Hvaregryn til morgenmad i stedet for hvidt brød, fuldkornsrugbrød til frokost i stedet for sandwich og så flere grønsager til aftensmad. Masser af vand/væske og motion. Sveske, vindruer og rosiner hjælper, mens banan gør det værre. Ro til regelmæssige toiletbesøg er også godt. Evt. lidt læsning på toilettet 
sveskejuice om dagen, det hjælper min søn
Og grov kost + godt med væske. Desuden- prøv at tage det afslappet, vi andre kan da også "lægge et kabel" til tider. Det er meget normalt. Det vigtigste er, at barnet ikke skammer sig, men husker at gå på wc, når han/hun skal- og giver sig tid. Hvis man holder sig- kan man få hård mave. 1 tsk opblødt hørfrø kan også hjælpe. Det kan drysses på grød.
Jeg har en søn som lider af så hård mave at han bløder og revner. Så kan da anbefale lidt... Undgår banan, jordbær og gulerødder kan være stoppende hos nogle børn også... Og så ellers masser af væske, fiberrig kost og motion som de andre skriver. Prøve også gerne at ligge et par svesker i blød i et glas vand, lad hende spise sveskerne og drikke vandet, det burde give pote. Hvis ikke, kan du give lactulose som kan købes i håndkøb på apoteket. Her i huset virker alverdens råd ikke, så vi har (i samarbejde med lægen) fået lov at bruge movicol, min søn er kun 1 år nemlig. Held og lykke med det.
Hvis han kun er 1 år, kan du da næppe have ret meget erfaring med en almindelig rå gulerod 
Tusind tak for alle jeres gode råd og erfaringer:) Der er en masse jeg kan bruge - så er det bare, at håbe at det kan hjælpe hende. Vil også helt klart prøve, at få fat i noget sveskejuice og håber hun vil drikke det.
Ups nej, det er ikke meget han kan bide af denne   men har fået af vide jeg skal undgå gulerødder (kogte samt rå) da disse KAN virke forstoppende på NOGEN børn, ikke alle men nogen... Og det kan det altså her i huset, desværre. 
... ja, hvad er der lige med det der saftevand? Min jordemoder sagde gentagne gange til min mand "spørg hende, om hun vil have lidt saftevand" eller "giv hende lidt saftevand". Jeg drikker aldrig saftevand til daglig - hvorfor skulle man så belemres med det i sin sidste time???? Stute: Jeg håber for dig, at du får din drømmefødsel. Når nu du har depression, så tror jeg, det er rigtig fornuftigt, at du allerede nu undersøger, hvordan en fødsel også kan gå. Der findes jo mennesker, som har svært ved at komme sig over/acceptere deres fødselsforløb. Selv om det er korrekt, at du ikke kan forberede dig præcis på din fødsel, så kan du i hvert fald læse en masse information og forsøge at forberede dig på, hvordan det også kan gå. Desuden vil jeg anbefale et fødselsforberedelseskursus. Også et ammekursus, hvis du da vil amme.
hehe god pointe- jeg sad faktisk selv og tænkte over dte på den måde som du der skriver*LOL* Jeg er nemlig mig selv når jeg er syg- og ellers blir jeg bare en smule mere mut og det er egentlig det. Jeg har det ebdst med folk bare lader mig være sådan ellers. Stinebrkr: jamen det er netop det jeg vil frem til- og derfor jeg allerede nu er i gang. Du forstår min pointe generalt tror jeg.
... lige det  ) Skriv ned som du tror det vil være. Så kan det jo godt være, at du reagerer helt anderledes, når det kommer til stykket. Og hvis man for eksempel hader rød saftevand kan det være, at det også skal stå der. For de har en sær forkærlighed for den drik (og dens gule makker) på sygehusene.
jeg drikker godt nok ikke meget saft men kan mindes den på sygehusene er ok (den røde altså) hi hi...
Skal man forberede sig? Jeg tænkte ikke så meget over det, men tog det som det kom. Jeg havde kort overvejet en epidural, men det nåede vi ikke til og det var for sent, da jeg syntes at nu var det tid selv  . Syntes det var mærkeligt at jordemor hele tiden spurgte til hvad jeg ønskede... tja at få bæstet ud  . 1. fødsel fik jeg også litervis af saftevand til  ... Svedte som en s*** og pustede så det var nødvendigt for ikke at tørre helt ud i krop og hals  . 2. gang nåede vi så intet andet end at føde  .
forberede sig på en fødsel.. Lige meget hvor meget der læses om det, tvivler jeg på, man er bedre forberedt.. Jeg var ihvertfald ikke  Min fødsel var et mareridt, og selvom jeg vidste, at det ville gøre ondt, blev jeg ekstremt overrasket over HVOR ondt.. Det gør IKKE ondt at få lagt en epidural  Jeg er også fuldstændig vanvittig nåleskræk, men tiggede og bad om at få en epidural, og jeg mærkede intet andet end mine veer 
det er jo stadig heller ikke så meget selve fødslen jeg ønsker at forberede mig på i den forstand- selvom jeg gør mig nogle tanker og har nogle håb og ønsker. Jeg VED godt disse måske langt fra blir som det jeg har oppe i hjernen af ønsker. Det er mere efterfølgende som skrevet. Dette veksler osse - men det er derfor jeg spørger herinde da der er mange forskellige reaktioner naturligvis. En fødsel kan være nem og nærmest smertefri for en men total smertehelved for en anden... Jeg kender skam folk med begge dele.
kære ænder.. har e tspørgsmål til jer... hvad laver jeres helt små spæde babyer når de ikke lige sover og spiser? rettere sagt hvad laver i med dem? hvor mange timer i døgnet sover jeres babyer? min snart 3 uger gamle dreng han sover rigtig mange timer døgnet, nok 18-20 timer, det er vist ikke helt forkert. når han så er vågen så aktiverer vi ham lidt med at han sidder på vores ben og kigger og vi snakker til ham og leger med fingre og fører øjenkontakt, og så træner vi og ligge på maven på vores egen mave, der falder han så tit i søvn, så har jeg haft ham på legetæppe, men det er han jo noget lille til at forstå endnu. disse aktiviteter tager vel max en times tid, men vi gør det jo self. flere gange om dagen.. ellers så græder han en hel del når han er vågen, han er vist begyndt at få lidt kludder med maven, når han så græder når han er vågen er han næsten utrøstelig... vi skal finde en løsning på hvad der evt. er galt med hans lille mave, men sover fint, det gør han alligevel.. er det egentligt normalt han sover så meget? han spiser lidt, men mange gange i døgnet, så han tager fint på, så jeg tror bestemt ikke at det er sult han græder af.. nå men hvad laver i med jeres helt små babyer? hvor mange timer i døgnet sover de? og et spørgsmål mere.. hvor gamle er sådanne babyer sådan ca. når de begynder at smile? jeg ved godt at det nok er meget forskelligt, men bare sådan en ca. alder? håber nogen vil dele deres erfaringer med mig... knus fra nini 
Min nu 6 måneder brugte de første to måneder af livet på at spise, sove, få tøj af og på, blive skiftet og få et bad engang imellem. Aktivering var der ikke meget af, for når man havde spist og fået en tør numse, ja så var man træt igen  . Beviste smil er omkring de 3 måneder, påstås det  . Jeg mener nu de kan noget før, men måske det bare er efterligning eller mavekneb som nogle mener. Hun sov de første par måneder 20-22 timer i døgnet, nu som 6 måneders sover hun 16 timer i døgnet (ca.).
mange tak for dit svar.ok, din pige sov også mange timer, og blev skiftet, spiste, fik bad, skiftet tøj og så sov igen.. det lyder jo som min dreng. han er så dog lidt vågen nogen gange om dagen, men ikke så længe... der hygger vi self med ham og aktivere ham lidt med ovennævnte ting.. tak for din erfaring.. kom endelige flere smil
min dreng på næsten 4 uger sover også en del, men lige for tiden synes jeg der går en del tid med at få ham til at sove. SP sagde den anden dag at de er vågne ca. 1 time af gangen og når det tager 45 min at blive ammet og skiftet så er der ikke meget tid tilbage. Ham her mener bare han skal være mere vågen og så bliver han overtræt og umulig at få til at sove. Vi snakker bare lidt med ham når han er vågen. Han elsker at ligge på puslebordet og kigge på sin uro så vi bruger da af og til lidt ekstra tid på at kigge på den. Vi synger også nogle gange om dagen. Han elsker at blive sunget for. Og høre den musik vi hørte under graviditeten. Hvis vi lige er rigtig i hopla danser vi lidt med til musikken også. Det elsker han.
også de første tre måneder - der sov hun 20-22 timer i døgnet (jeg syntes faktisk det var gevaldig kedeligt i perioder at have fået baby, og jeg kunne for min død ikke regne ud hvornår jeg skulle   at lægge hende på maven, stimulere hende med øjenkontakt og sang etc!) Da hun blev lidt større kunne hun klare at være vågen en time og tre kvarter af gangen - så kan man nå lidt mere 
nu lidt over 5 uger og der er rigeligt med tid til både at have øjenkontakt, pludre, ligge på aktivitetstæppe, gå tur i barnevognen, hygge på maven og i vores arme, blive sunget for, badet, puslet og få mad. Han sover dog heller ikke så meget 
okay mange tak for alle jeres svar, det lyder som meget af det samme som vi laver så... ja nogen gange kan man næsten synes at de sover for meget de kære små. hih
I den alder nåede vi heller ikke meget andet med Ellen end at spise og skifte. Men når de er vågne til det, så er det sundt med nogle gyngeture, enten i dine arme eller i en stofble hvor du bær ham lige som storken. Ellers kan Politikens leg med din baby anbefales. man plejer at kunne få den i bilka til 69,- Jeg kom til at tænke på det med maven, når han er 3 uger gammel, så kunne det være D-dråberne, dem går jeg ud fra i lige er startet på. Du kan prøve at springe dem over et par dage, og hvis det så bliver bedre, så kan du give ACD-dråber i stedet, evt. i samråd med SP eller med lægen til 5 ugers undersøgelsen, men indtil da skader det i hvert fald ikke at skifte hvis det løser det. Merete
13 uger nu og vi laver det samme som de andre  Ang. maven -magnus har haft kolokagtige tendenser og derfor ved jeg lidt om det  Masser i uret retning, cykel med benene (det er smertelindrende), tryk bene op ad -dog ikke når han har ondt. Sidst men ikke mindst -pas på man at han spiser mere end 8 gange i døgnet -hans tarme får ikke ro og derfor kan han få ondt....
og hun sover nok 16-18 timer i døgnet. Hvert måltid tager ½ time, og dem er der som regel 8 af i døgnet. Det levner ca. 2-4 timer dagligt, som bliver brugt i kravlegård, på puslepuden, et bad, en masse snakken og sludren med os, på aktivitetstæppet, hun ser også lidt fjernsyn, elsker at blive sunget for og så går vi til rytmik, svømning og i mødregruppe. Lige for tiden er hittet at ligge på maven og se verden fra en ny vinkel   Så det bruger hun en hel del tid med. Hun har først lært at sove så godt indenfor de sidste 3-4 uger. Da hun var spæd græd hun meget, og var meget svær at få til sove/falde til ro. Det var drønhårdt, for det er hamrende svært at aktivere et så lille spædbarn, som bare er overtræt og har ondt i maven...
Eskild er 1½ uge, og sover også meget, meget mere end hans storebror gjorde, det skal jeg også vænne mig til. Når han er vågen, og har skift og amning færdig, så snakker/pludrer vi, synger eller ser hvad far og storebror laver, meget mere når vi ikke. Jeg tænker også du skal passe på med at lade han spise for tit, så kan de nemlig få ondt i maven. Ca. hver 3. time, lidt hyppigere om aftenen og hvis han vågner efter en lang nat, lidt sjældenere i løbet dagen og om natten, 6-8 måltider dagligt. Vær sikker på han er sulten når du lægger ham til, lad være at lægge ham til "bare fordi han er vågen". Nanna.
mange tak for jeres svar
Min datter er nu 7 uger og hun har aldrig sovet specielt meget. Jeg forstår slet ikke at det lille menneske ikke skal sove mere i løbet af dagen. Hun sover hele natten, skal blot ammes 1-2 gange. Om dagen er hun rigtig dårlig til at sove. Sjældent tager hun en længere lur. Hun kommer i seng kl. 9 ca om aftenen og sover til kl. 7. Derfor er der rigtig mange timer hvor hun er vågen! Amningen tager kun 10-15min, ja det går hurtigt. Derfor også meget tid til underholdning. Vi snakker, ligger på maven på legetæppet osv. Nogle gange ligger hun også bare alene og kigger. Men tiden går da   men uden at jeg får lavet en masse i huset pga. at hun sjældent sover i længere tid.
på 1 uge sover ca. 20 timer i døgnet- og er vågen ca 2 gange om dagen i 2 timer ad gangen. Vi laver præcis det samme som dig   amningen tager ikke længere end 15 min, så vi pludre meget sammen!
har først lært at sove i timer ad gangen ila. dagen indenfor de sidste 3 uger - og hun er 12 uger imorgen. Hun sov også meget lidt før, hun er også en "hurtig spiser", men hun ville kun hænge på armen eller være helt klistret op ad mig, når hun var vågen - det var rigtig rigtig hårdt....   Jeg kunne heller ikke forstå en så lille størrelse ikke sov mere. Efter hun fik prøvet at sove i en voksipose, så kunne hun pludselig sove om dagen - i timevis endda   . Jeg skal ikke kunne sige om det var alderen, eller om det voksiposen, der gjorde udslaget.
Min søn sov 6-8 timer i døgnet de første ca. 4 mdr. af hans liv...!! Så her var masser af tid til aktivering af baby.   Dog havde moren ikke så meget overskud, så det var begrænset med kreativiteten. Hovedparten af de "mange timer" han sov var da om natten - selvfølgelig afbrudt så max. 2-2,5 sammenhængende timer. Han havde ikke kolik - men var generelt utilpas og kunne ikke ligge selv ret længe ad gangen. Til gengæld sled han ikke hårpragten af, så han har altid haft masser af hår  Nu håber jeg lillebror/søster har/får et bedre sovehjerte end storebror 
mange tak for svar.. oki der er godt nok meget stor forskel på de kære små babyer... så er jeg nok gla for at min dreng sover som han gør... i nat sov han fra klokken ca. 21 i aftes til halv seks i morges hvor jeg faktisk vækkede ham så han kunne tømme mine jadder som var ved at springe.. av av ømme... han er kun lige 3 uger.. er det ok han allerede sover så mange timer ud i en kør? det er self. dejligt med en hel uafbrudt nattesøvn
Jeg er ved at skrive en list over hvad vi mangler at skaffe inden lille ny melder sin ankomst. Følgende til er tilføjet: Autostol pudslebord + hynde Badekar + vaskefad Badehåndkæder/svøb Ammeindlæg Ammebhér Stofbleer Hygge tæppe Og 3 til 5 sæt tøj,det er med vilje at vi ikke vælger at købe mere lige til en start, da vi ikke kender babys køn og hvis jeg kender famlie og venner korrekt kommer der en hel del der fra  Mangler der noget på listen?? Det skal lige siges at vi har Barnevogn, seng med dyne pude og desligende. Hvad ville du ikke ha været for uden de første 14 dage med den lille ny?? Rigtig god fredag.
Småting som:
Bleer vil det nok være smart at have mange af og engangsvaskeklude og affaldsposer til de brugte! En del nedfrossen mad som du bare lige kan varme og guffe i dig for du får måske ikke tid/energi til at få lave mad fra bunden af 
Bleer er om muligt en god idé, hihi. Nanna: Hvor køber du denne creme henne? Det med maden er da en fantastisk ide også har jeg osse lidt at fordrive ventetiden med.
Hejsa Er der nogle herinde, som selv er privat dagplejer?? Jeg overvejer kraftigt at blive det, men jeg har en del spørgsmål omkring fradrag, dagsrytmen og eventuelle regler. Håber der er en, som kan hjælpe mig med mine spørgsmål?
Men jeg benytter en og du kan se hendes hjemmeside og så evt kontakte derfra det er  Håber du kan bruge det
Jeg synes ikke dit link med hjemmesiden til privat dagepleje virker...
...også gerne hører lidt omkring det at være privat dagplejer, håber der er nogen der skriver herinde. Jeg kan heller ikke få linket til at virke....