Så var det tid til NF idag   heldigvis en rigtig god oplevelse, selv om hun havde svært ved at få målt baby, da den for rundt, vinkede, slog kolbøtter og rakte tunge (så i hvert fald sådan ud)  Men hun fik da målt baby til ca 7 cm og vi fik en risiko vurdering der hed 1-9232 så den var jo helt fin  Og så sagde hun jeg ikke måtte blive urolig hvis jeg ikke mærkede så meget til baby i starten, det var fordi moderkagen lå mellem baby og maven, så den skulle sparke hårdt nok til det gik gennem moderkagen.. meget rart at vide .. Nu glæder vi os bare til den tidlige misdannelses scanning om 14 dage 
at det er en aktiv lille fis. Du skal bare være glad hvis du ikke mærker så meget liv, man bliver hurtigt træt af det 
mærke liv- tror jeg kommer ret meget an på hvordan man har det med det hele. Jeg blev aldrig træt af det. Kunne ik få nok af det og savnede, og savner det stadig nu over et år efter, såvel som min store mave mangler... Jeg ELSKEDE det bare helt vildt!!! Tillykke med en god scanning
Jeg må indrømme jeg glæder mig rigtig meget til rigtig at kunne mærke baby   har mærket lidt et par gange de sidste dage, når jeg fx får lagt mig på maven, så der er noget at sparke "imod"
Hvor er det bare dejligt at NF- scanninge gik godt! Det er så dejligt at se sin lille spire boble rundt i ens mave, når man endnu ikke kan mærke den. Det er fantastisk! Selv om du har foranliggende moderkage kan du godt komme til at mærke liv tidligt. Min moderkage ligger også foran og jeg mærkede liv første gange i 15 uge altså 14 plus noget. Jeg mærkede liv dagligt siden 17. uge. Det har meget at gøre med hvor kropsbevidst man er og hvor stærk ens baby er.  Stort Tillykke endnu engang 
Har nemlig mærket noget sådan ude i siden af maven når jeg har vendt mig lidt hurtigt et par gange og tror det er fordi vendingen har gjort plads til at bebs kunne "ramme ved siden af"   men glæder mig til at mærke mere   og manden glæder sig vist til at mærke med.. Vi ved ikke kønnet endnu, men håber de kan se det til tidlig misdannelses scanning her den 12 
Det er helt normalt at de kommer ind i en periode hvor de ikke vil spise, så længe hun er frisk, leger og sover som hun plejer. Du nævner også at hun lige har været syg, og her kan de også miste apetitten. Ville nok veje hende bare for at være på den sikre side, at hun ikke taber sig 
Din datter skal ha noget at drikke. Uden væske kan det blive livstruende for et lille barn. Ring og tal med din læge. God bedring med hende.
en 1/2 ltr væske i hende om dagen? Mindre går ikke. Så må du hører lægen hva denne siger - de plejer sige at er der stadig tis i bleen skal man se tiden an
vores lille tobias på næsten 17 mdr er mega syg.. han har fået 3 panodil stikpiller op af dagen for at holde feberen nede, men alligevel er den bare steget og steget og er nu 40.2   den lille stakkel hoster lidt og næsen render og hænger bare og piver og sover ikke godt... når den stakkel altså... feberen kom sniende op af dagen i går og er så meget værre idag... jeg kan slet ikke komme igennem til lægevagten, jeg ville lige høre dem ad hvorn jeg skal forholde mig... men det er jo sikkert bare en virus som de altid siger.. nu ser vi tiden lidt an om ikke den feber blir banket lidt ned igen, og så må vi se ad... den må i hvert falde bare ikke stige mere.... skide irriterende man ikke kan komme igennem til lægevagten altså... lortesystem.. så vi nusser om ham og prøver at få så meget væske i ham som muligt... ellers nogen råd??? tak for jeres interesse
Min lille musling vågnede også og var syg   Havde slet ikke set det kommer. Hun har også feber, men har ikke taget den. Det nok at mærke hun er mega varm. Tror også den var over 40, for så varm har hun aldrig været før og heller ikke så hænge. Hun har bare puttet hos os hele dagen, slet ikke været nede og lege. Men hun har drukket masser mælk og spist lidt kiks.  Der kom også lidt ballade her sidst på aftenen, hun fandt ud af det var sjovt at smide sutten så klukkede grinede hun  Håber I er i bedring i morgen.. God bedring til din lille mus 
Lukas på 4 år, som ellers aldrig er syg i denne grad, fik i går aftes feber og opkastning. Så sov han heldigvis det meste af natten uden problemer. I formiddag har han så haft opkastninger igen og han er feberhed. Han har dog bare sovet og sovet og sovet hele dagen. Spiser ingenting og har faktisk kun drukket i formiddags - dog heldigvis en del - men så kom opkastningerne. Håber jeg får lidt mere i ham inden natten.
Jeppe vågnede fra lur som eet stort smil - bang sagde det så, så blev han ultrapylder (er han ellers ALDRIG) og fik feber!!! jeppe tager det altid som en mand at være syg... altså de der mænd, der dør af 37.9.... nå men han har knap 39 og synes verden sucks. Nu er han puttet med et skud panodil og forhøjet beredskab fra moderens side!!!
Maaske er svaret ligetil for mange, og maaske er mine bekymringer en smule fjollet... men, jeg kan ikke rigtig finde fred i hvad jeg skal goere. Min soen er 5 1/2 mdr - han sover helt fantastisk om natten, men efter han fandt ud af at han egentlig var ret god til at rulle rundt, ja saa har han ikke lavet andet. Nu ogsaa mens han sover. Han starter med at ligge paa siden, men whops, om paa maven. Mor her ruller poelsen om paa ryggen igen - jeg syntes endnu ikke han mestre den perfekte fra mave til ryg rulning - deraf mine bekymringer, jamen hva nu hvis han glemmer at loefte hans kaempe hovede fra madrassen? Hva nu hvis han slet ikke kan ? Han ligger og sover for natten nu - og han har for trejde gang rullet sig om paa maven, med hovedet paa siden. Er jeg pylret ? Skal jeg bare lade knaegten nyde hans nye fortrukne stilling ?? Syntes bare ikke jeg har hoert andet siden han blev foedt end 'Altid sove paa ryggen!'. Skal jeg vende ham ? TAK!
.... kan vende sig fra mave til ryg, skal du bare lade ham ligge.
Tak Louise  Altsaa, han er endnu ikke overlegen baby ninja, saa jeg syntes ikke hans 'mave til ryg rul' er helt smooth endnu. Ogsaa derfor jeg staar og glor mig dum paa en sovende baby  Men jo, han kan jo egentlig godt rulle tilbage. Bare mig der undervudere ham en smule maaske.. taenker tanker alla at han maaske glemmer at vende sig og ender med hovedet begravet i madrassen ?  Faar jeg nogensinde lov at opleve en dag uden bekymringer igen ? 
... vist en mors lod at være konstant bekymret. Men sagen er at din baby også skal ligge på maven for at udvikle rygmuskler og undgå fladt baghoved osv. osv. Du bliver nødt til at stole på, at han kan selv. Elegancen kommer senere. Han får det jo heller ikke lært, hvis ikke han får lov at øve sig.
"Faar jeg nogensinde lov at opleve en dag uden bekymringer igen?" NEJ!!!!
Kære alle sammen! Var I og jeres gemal enige om at I skulle være forældre? Kan man sige at det vil man bare og så skære igennem? Glæder mig til at høre fra jer!
Ja, vi var enige om at smide pillerne og at det så kunne ske hvornår det skal være. Nej jeg synes ikke man bare kan skære igennem. Det er ikke fair for nogen partner! Kvinden har jo lidt magten. Hvis hun gerne vil, kan hun jo bare smide p-piller uden manden ved det, men hvad man manden gøre? Hvis det er ham der vil have barn men hun ikke vil... True er vist den eneste mulighed. Synes ikke nogen af tingene er holdbart eller fair. Det er trods alt et barn man sætter i verden på endnu mere egoistiske forhold det er i forvejen, og der skal begge være indforstået, eller ender man måske med et ødelagt forhold i stedet - og er det det man ønsker? Man skal tænke på hvor stor en omvæltning det er for begges liv - og hvis den ene ikke er klar til det endnu - så må man respektere dette eller vurdere om det er den person man skal være sammen med. Det samme gælder hvis modparten siger at han/hun ikke ønsker at sætte børn i verden, skal man bestemt også tage sit forhold op til vurdering - kan man selv gå på kompromis med sine behov og ønsker for at blive i forholdet.
vi havde været sammen 3år da vi gik fra hinanden og boede hver for sig et år(var kærester on and off uden andre ved siden af) da han ville flytte ind til mig og være seriøs igen sagde jeg at så røg pillerne for jeg ville have børn( han var overbevist om han ville blive en dårlig dar som hans egen så han havde altid sagt han aldrig ville have børn) han gik med til det men nøj han var nervøs.. gik 13mdr før der var gevinst men nok godt så han kunne nå at vænne sig til tanken..   så her måtte jeg skære igennem.. men han er lykkelig for det i dag.. vi har så os fået to dejlige smuttere men det to han og jeg i stiv arm 
overraskelse, så der var ikke så meget at debattere. Men vi havde da snakket om det tidligere. Jeg kunne ikke finde på at gennemtvinge noget som helst. Det er en kæmpe omvæltning i ens hverdag, så det er noget man begge skal være til.
Vi var slet ikke enige, og det var ikke planlagt. Men jeg havde hele tiden meldt ud at blev jeg gravid fik jeg barnet. Da jeg blev gravid stod jeg ved min holdning, trods manden ønskede jeg fik en abort. Den dag i dag bor vi sammen og har Magnus på knap 3 år. Manden elsker sin søn og kunne slet ikke forestille sig et liv uden ham. Dog er vi heller ikke enige om den næste - jeg vil gerne have en mere nu, manden vil vente. Men bliver jeg gravid kender han min holdning. Jeg kunne ikke drømme om at få en abort. Men jeg respektere hvis han vil beskytte sig.
Hvor tidligt kan man tage et spædbarn med ud at flyve? Det er en halvanden times flyvetur.
Sarah var 4 1/2 måned da hun fløj til London og 5 måneder da hun fløj til Cran Canaria. Alle gange forløb uden problemer.
Høhø - efter overskriften at dømme ville min kommentar have været noget a la: Det er kun Peter Pan som begyndte at flyve, vores almindelige unger kan kun gå   
ellers er rask og har det godt, kan man i princippet flyve allerede et par dage efter fødslen. Jeg fløj med Albert til Holland for at vise ham frem for familien 2 uger efter fødslen. Turen dertil varede 1½ time. God rejse, sørg for en god rejseforsikring ! Det er nemlig ikke flyselskaberne der dækker ved ødelagte barnevogne. Det er de undtaget via Montreal Konventionen. Bare så du ved det og ikke kommer til at stå i denne situation. Beagle.
Min mor fløj med min lillebror da han var 6 mdr gammel. Fra KBH til Kreta. Ingen problemer der.
vores søn til Israel, da han var 3 måneder gammel. Selve flyveturen varede lidt over 5 timer og det var aldeles ukompliceret. Hverken under op- eller nedstigning sagde han en pind. Han fik bare noget at drikke, så han kunne trykudligne.  Stewardesserne som var med på turene sagde at det generelt gik nemt med de små størrelser, men også at det var unormalt at de tog det SÅ pænt som vores gjorde. Jeg ville overhovedet ikke være nervøs ved at flyve med sådan en størrelse igen. Tror det er langt mere besværligt fra 1 års alderen - vores på 17 mdr. ville i hvert fald have svært ved at skulle sidde 5 timer på nuværende tidspunkt og ville nok også brokke sig over trykket i ørene. Mvh Juliette
vi rejste for første gang med vores børn i sommers.. magnus 2½, julie 1½ og oliver 6uger.. vi kørte fra sjælland til tyskland og fløj så derfra og til tunesien.. alle børnene tog det kanon.. på hjemturen tog de alle sig en lur   ingen kede børn her trods et par timers flyvetur 
Tak for alle svarene, og til Beagle for oplysning om forsikring! Jeg bor i UK og har noget familie der helt sikkert gerne vil se baby mens den er lille (termin om 4 uger). Baby skal vel også have lavet pas inden jeg kan rejse ud af England med den?
men min lille da han var 5 uger. 4 mdr og igen nu hvor han er 5 mdr, ingen problemer
han/hun skal navnegives og have eget pas..
Jeg var mere klar end Martin var, men vi var ikke på hver sin planet. Vi var enige om, at nu skulle det være - vi var bare ikke klar over at det ville gå så hurtigt. Nr. to blev lavet på minipiller, og der var vi begge enige om, at det ikke var det rette tidspunkt   Det var meget sørgmodigt, og jeg var meget trist over, at det skulle fjernes. Ikke trist så jeg fortryder jeg gjorde det, men sørgmodigt fordi jeg på en eller anden måde mistede et barn.
også helt enige  Jeg ville sagtens kunne finde på at sige: "Jeg vil have børn, hvis du ikke vil må vi g hver til sit". Det ultimatum stillede jeg med hesten i starten, at den kom i 1. række og kunne min kæreste ikke acceptere det skulle vi ikke være sammen. Jeg ville dog aldrig snyde ham til at få et barn, ville være ærlig og så kunne han selv vælge hvad han ville.
Her var vi også enige om at jeg skulle smide pillerne... Så det var ganske planlagt.. Dog regnede vi begge med at der ville gå lidt længere tid end 14 dage før der var gevinst..!
Hmmm, Med Emma i 2007 var vi enige ja. Med Simon i 2009/2010 nej, det var mest Michael som ville have nummer to - jeg havde en del skrupler fra Emmas fødsel endnu, så jeg mente hun bare skulle være enebarn... Da jeg så alligevel blev gravid, var det jo så sådan det var - men jeg kom ikke rigtig til at glæde mig på samme måde gennem hele graviditeten og jeg var pænt nervøs da fødslen oprandt. Nu har vi så 2 unger og JEG SKAL IKKE HAVE FLERE. Stod det til Michael skulle vi gerne have nummer 3 også - men det sker ikke og det er vi så også "enige" om, det er slut.
Vi har ellers længe været enige om at børn ikke var os og vi ingen skulle have.. men så her i sommers ja så blev vi enige om at vi faktisk begge havde lydt, jo heldigt vi nåede dertil samtidigt   der gik 3 måneder efter p-pille stop (jo hurtigt nok efter 10 år på piller).. og vi har netop været til NF idag 
Vil lige uddybe at jeg ikke snød manden - det kunne jeg aldrig drømme om. Men han kendte risikoen da jeg var på p-piller og har migræne - så 3 dage om måneden med opkast. Dog har jeg ikke beskyttet mig siden vi fik Magnus.
Vores førstefødte tilbage i 2005 var et "uheld" om man så må sige. Vi ville begge gerne have børn, men havde ikke planlagt det oven i to uddannelser. Men da "uheldet" først var sket, var vi begge enige om at få hende. Vi havde trods alt været sammen i 6 år, og følte os helt sikre på hinanden. -Og selv om det var lidt turbulent med to uddannelser, eksamener osv. så er det den bedste beslutning vi endnu har taget. Derefter gik der 5 år inden vi fik den næste her i 2010. Min mand ville gerne have haft nummer to noget før, men accepterede fuldt ud at jeg på ingen måde havde lyst/var klar. -Jeg var faktisk ret overbevist om, at vores datter skulle være enebarn, da jeg i hvert fald ikke skulle føde flere. Men i 2009 fik jeg mere og mere "blod på tanden", og i 2010 kom lillebror så. Nu har vi 2 skønne børn, men er helt enige om, at vi ikke skal have flere. MVH Pernille.
... enige begge gange. Det skal man også være, synes jeg. Alt andet er unfair overfor både partner og barn. Man anskaffer sig jo heller ikke et kæledyr uden at være enige.
Men jeg sagde allerede tidligt i vores forhold, at hvis han ikke ville have børn, ja så skulle det ikke være os to. Han havde nemlig flere gange sagt at han aldrig skulle have børn, så da han spurgte om jeg ville flytte ind hos ham. Så meldte jeg klart ud, at jeg ville have børn. Ikke lige med det samme , men på et eller andet tidspunkt. Heldigvis måtte han jo så indrømme at det ville han jo også gerne på et tidspunkt. 
Både og..  Vi var kærester for mange år siden, dengang endte forholdet fordi Martin var klar til hele pakken, børn, hus, ægteskab... Det var jeg, i en alder af 18, langt fra.. Nærmest ved et tilfælde krydsede vores veje så hinanden i starten af 2009 og vi fandt hurtigt sammen igen.. Allerede sidst på sommeren 09 begyndte vi at snakke om bryllup her i maj 10 - og så derefter at begynde på projekt baby.. Men børn kommer jo som bekendt når børn vil - så allerede i december 09 testede jeg positiv med Mikkeline, langt fra planlagt men ikke mindre elsket eller ønsket af den grund .. Efter hendes fødsel har jeg endnu ikke lyst til flere børn, og Martin har i forvejen en søn på 7, der bor fast hos os .. Jeg ved dog at hvis jeg siger jeg gerne vil have en mere, så er han med på den .. Men han er også tilfreds hvis jeg ikke får lyst til flere..  Man kan sagtens skære igennem og sige, jeg VIL have børn .. HVis ikke den anden part ønsker det, ja så må man jo tage konsekvensen heraf og slutte forholdet .. Det var det vi gjorde for mange år siden .. Og havde vi fået børn dengang - så var vi nok ikke sammen i dag ...
den første var ikke planlagt, jeg blev tidlig gravid, og sagde til kæresten at jeg ikke fik en abort, MEN jeg ville ikke blive sur hvis han valgte at flytte så, da det var mit valg, min krop. Han tænke så over det og valgte at blive. Vi gik godt nok fra hinanden da tøsen var 4 mdr. han var slet ikke klar. Så hellere stå alene med det alligevel. Nummer to var planlagt og vi prøvede på at lave ham, vi var i gang i 1 mdr før det lykkes ... ( ja jeg bliver nemt gravid) Men jeg kunne ikke finde på at skære igennem, forlange at få barn eller snyde mig til det.
.. kunne ikke finde på at "snyde" nogen ind i så stor en beslutning..
Vi har 100% enige om at vi gerne ville have børn... nu hvor vi har vores prinsesse og nok ikke kan få flere er hun endnu mere ønsket barnet... hun er alt hvad man kunne drømme om... vi havde snakket om det noget tid før jeg smed p pillerne som vi var enige om... da jeg så blev gravid har jeg aldrig set en mand blive så glad... kunne aldrig finde på at sætte et barn i verden hvis man ikke var enige...
Tog en beslutning om at sige ja tak til en kønsscanning. Så skal scannes imorgen formiddag af overlægen på Rigshospitalets ultralydafdeling. Hvis han ikke kan se hvad det er for en, er der nok ingen der kan   Så kryds fingre derude for at den lille gider ligge rigtigt, vi vil så gerne vide om det er en dreng eller pige.
meget genstridigt barn, men det ser ud til at det er en lille fræk dreng 
IH! Hvor er det bare fantastisk! STORT Tillykke!
har selv fået kønscanninger til vores to store da de os drillede.. lillebror lå dog pænt ved almindelig scanning  tillykke med den kommende søn 
var stadig lidt i tvivl, men til sidst var "det der" mellem benene dog så stort at der kun var lidt tvivl. Men som lægen sagde: "Jeg tager kun fejl i 50 % af tilfældene" 
med sønnike   skal til nakkefolds scanning på torsdag og vi glæder os meget og håber på det bedste..
... helt ... laver de en seperat kønsscanning?
kun for at se kønnet. Man kan selv betale for den, da det ikke er noget der følger med de normale scanninger.
... bruger de en overlæge til? Tænk jeg ville have troet at en overlæge havde bedre ting at tage sig til. Sådan en scanning kan da klares af en sygeplejerske. Men tillykke med den kommende søn
nogle gode kontakter og ville gerne have den bedste 
har lige nu nogle køreposer, sat ned fra 800 til 100. De er beregnet til klapvognen 
i Køge, men mon ikke de har dem i nogle af de andre butikker også? 
Man kan få sitbag i Babysam, de koster 500 kr, og kan også bruges i autostolen.. Vi er super glade for vores..
Ja jeg har lige brug for at være tudefjæs, og ve og ble er vist det forum hvor det er mest relevant. Kæresten og jeg har nu været sammen i 6 år, og vi har snakket om børn osv og er kommet frem til at nu hvor jeg er færdigudlært, ja så kan vi jo sådan set godt forsøge en familie forøgelse - skal dog bare lige have et job først så vi er sikre på økonomien kan bære   Det er jeg da rigtig glad for, for vil rigtig gerne have børn!!! Men her i formiddags tog jeg så en test. For min mens var lidt forsinket og da der var gået lidt kludder i mine p-piller og jeg egentligt havde haft det lidt småskidt den sidste uges tid - ja så måtte jeg jo nok hellere lige. Den var negativ. Ikke fordi jeg ikke har prøvet det før, men det gjorde altså lidt ondt indeni. Og her til aften begyndte min mens så. Og det gjorde mindst lige så ondt! Faktisk måtte jeg lige "nedenunder og ryge"; altså lige tude lidt i 10 minutter. Totalt latterligt for vi prøver jo ikke, men jeg vil bare så gerne. Det hjælper bestemt heller ikke at halvdelen af mine veninder enten er gravide eller har fået børn inden for det sidste år. Bare lyde af en grædende bany er nok til jeg får spændte bryster og æggestokkene klaprer. Havde bare lige behov for at læsse af og være tudefjæs - også selvom der er mennesker i verden med større problemer end mig... Tak til dem som kom igennem.
Kan sagtens forstå dig .. det er slet ikke sjovt. Nu er du så bare heldig at din mand er med på den. Da jeg gik og havde sådan syntes min mand bare jeg var ondsvag. Blev så ked når folk kom med babyer. Kunne slet ikke magte det. Heldigvis er jeg så den første i min omgangs kreds der har fået børn, og dem der har ældre end mig lærte jeg først at kende med børn. Tror slet ikke jeg ville kunne magte en af mine veninder fik baby før mig  Det er virkelig stærke føelser der komme til udtryk når det handler om børn. Håber for jer du snart får et job så du kan komme til at trutte med maven. Ellers må i gør op med jer selv om i evt kan kunne klare jeg med jeres nuværende indtægt, når I ved det kun er for en tid 
Jeg tror, at det er helt almindeligt det du føler. Jeg husker godt da jeg besluttede mig for at nu skulle det være. Der gik et lille halvt år inden der var bid - hvilket var meget kort tid, min alder taget i betragtning. Men puha, det var hårdt i ventetiden. Pludselig fyldte det bare så meget i hovedet. Jeg har for en måned siden været igennem en "missed abortion" altså ufrivillig abort. Og selvom det ikke var en planlagt graviditet, så er det godt nok hårdt at gå blandt flere gravide kolleger og jeg kan ikke holde ud at se andre med babyer. Og jeg har ellers aldrig været typen der faldt i svime over andres afkom eller gået i årevis med et brændende ønske om børn. Men selvom man anser sig selv for at være et rationelt menneske, så kan man godt blive overrasket over sine egne følelser.
Hej mødre. Jeg kunne godt tænke mig at vide hvad I laver i jeres mødregrupper   Ikke fordi vi keder os i vores, men det er jo altid sjovt at høre hvad andre laver. Vi spiser altid noget lækkert mad, enten brunch, lækkert brød, hjemmelavede pandekager er det også blevet til. Så snakker vi løs og går en tur hvis vejret tillader det. Fortæl hvad I laver, spiser osv... 
Vi lavede fuldstændig det samme. Det var ganske hyggeligt 
Hygger ligesom i gør med brød, kaffe og lign. af andre ting kan nævnes, babybio, babyrytmik, cafebesøg, legestue og tur til indkøbscenter 
Vi har somme tider lavet fod/hånd aftryk i vores mødregruppe og vi har også haft folk fra dagplejekontoret ude for at snakke børn-dagpleje mm igennem. Vi har også haft fælles besøg af sundhedsplejersken og gået ture osv. Vi spiser for det meste "bare" formiddagsbrød med kaffe og divs. Vi kalder os selv den rullende mødregruppe, da vi alle er fra samme lille sogn. Når man går på barsel kommer man med i gruppen og når man skal tilbage på arbejde hopper man af igen. Vi har både unge mødre- ældre mødre, flergangs mødre- førstegangsmødre og børn i alderen 14 dage til knap et år. Det er super fedt at være i denne gruppe, da vi får lært sognes andre mødre rigtig godt at kende, hvilket er til stor gavn går de små poder skal starte i dagpleje, senere børnehave og meget senere skole. Det giver et utrolig fællesskab. Nå det blev lidt langt :0).
da jeg jo går hjemme med mine kunne jeg ikke starte i min da de synes jeg ville have for mange børn med;( det var en mødregruppe for unge mødre.. så intet for mig.. elskede ellers at gå til det med de to andre;(
Vi forsøger at holde styr på alle børnene   For det meste når vi også at snakke lidt og høre, hvordan det går med de andre og spørge til erfaringer med ting, vi lige døjer med nu. Nogle gange får vi også lige klemt et stykke brød eller kage ned. Jeg er i tvillingemødregruppe - fem mødre og ti børn. Der er gang i den, og vi har endnu ikke haft brug for flere input, end vi har. Har dog sidste gang lavet fod- og håndaftryk, men så fik vi faktisk stort set heller ikke snakket sammen. mvh. tina
Lige om lidt har vi   jubilæum i vores mødregruppe, og vi er stadig de samme mødre, som da vi startede ud med de små poder, som er nogle ordentlige krabater i dag  I starten mødtes vi med børn en eller anden formiddag, og blev senere enige om, at hver anden gang skulle være om aftenen uden børn - efterhånden blev ungerne så så store, at vi til sidst droppede dem, fordi de alligevel altid skulle til fodbold, håndbold, ridning m.v. og derfor sjældent var med allesammen. Vi mødes stadig 1 gang om måneden alle 5 piger, undtagen december og juli måned, ganske som vi altid har gjort  Vi hygger os, snakker, drikker kaffe og får en eller anden let anretning senere på aftenen, alt efter hvad værtinden denne gang har fundet på...
Ja, som overskriften antyder, vil jeg gerne vide, hvor meget man kan forvente, at uldbodyer kryber? Jeg mangler i str. 90, men har i 100 - og så vidt jeg kan se, er dem, jeg har i 100 lige så lange som dem, jeg har kig på i 90, så hvis de ikke kryber, så er det jo lidt spild af penge   På den anden side ville det også være helt fjollet at købe i 80, hvorefter de kryber til den str. 80, som jeg allerede har rigeligt af  mvh. tina
Jeg syntes at uldbodyerne krymper, men jeg putter dem så heller ikke i tørretumpleren. Vi bruger steffens fra bilka, joha og nogen andre jeg har købt i føtex. Kan størrelses forskellen ikke skyldes at du sammenligner forskellige mærker som er forskellige i størrelsen?
Jo, det kan sagtens være, at det skyldes forskellige mærker, og så skal jeg jo bare have flere i str. 80 - men det ville være ærgerligt, hvis det så viser sig, at det skyldes krymp  Er dine bodyer i ren uld eller er de uld / bomuld? Det må vel egentlig også betyde noget for, hvordan de krymper? Her er det ren uld - og jeg tumbler heller ikke. mvh. tina
ikke at body´erne her krymper. Jeg har Joha uld og uld/bomuld. /Mette Ps. Tina - hvordan gik det nytårsaften? Vågnede barylerne? Min sov heldigvis som vanligt.
De snorkede igennem det hele   Jeg er ret imponeret! Specielt fordi de faktisk plejer lige at vågne en enkelt gang eller to i løbet af aftenen og lige skal have en sut - det gjorde de ikke engang! mvh. tina
Jeg tørretumbler ikke mine, og bruger uld-sæbe til dem. De kryber ikke i størrelserne - hverken dem med bomuld på indersiden eller dem i ren merino-uld.
Ok, jeg kan høre, at der ikke er meget krymp blandt jer. Jeg må hellere købe dem i 80 så. Mange tak for hjælpen  mvh. tina
Her synes jeg også, de holder størrelserne meget godt, og jeg har kun ren uld. I dag fiskede jeg en ud af tørretumbleren, som var røget med i en alm. vask og tørring ved en fejl. Den er krøbet ca. en størrelse, vil jeg gætte på. Jeg kunne godt lige klemme den på her til aften (altså, ikke på mig - på ungen!)
Hej alle Jeg håber virkelig I kan hjælpe. Jeg har termin 2. marts og vi har valgt ikke at vide kønnet. Jeg leder desperat efter en flyverdragt i størrelse 56 eller 62 i neutrale farver - helst noget hvid (Det gør ikke noget hvis der er bamser eller andet som passer til begge køn på.) Er der nogle som kan hjælpe? Alle steder er de lyserød eller blå....
BeKids (Forhandles i BabySam) har i hvert fald en i brun.. Reima laver en fleecedragt der er superlækker til bl a barnevognen i grå .. (Fås også i BabySam) NameIt har en sød grøn en, der både kan bruges som flyverdragt og kørepose.. (Ønskebørn) Både i Føtex og i BabySam/Ønskebørn kan man få en lækker ulddragt i grå .. Billigst i Føtex og det er fuldkommen samme dragt (Joha har bare ikke navn på den fra Føtex) ... Hvis det skal være på nettet så er der f eks den her: Eller den her: = Sådan en her kan vel også bruges til begge køn, der er dog lidt mere farve på.. Sådan en her ville jeg gerne have haft fra starten istedet for en flyverdragt, den er da vildt lækker.. Ellers er det vidst bare at udnytte januarudsalget og komme ud i butikkerne og se hvad de har.. 
... en Pippi-flyverdragt i beige til Emma, da hun var spæd. Det må da kunne fåes stadigvæk.
Jeg har en hvid en med beige bamse mønstre inden i, i mærket Pippi...   Er købt i Dankids (Osted)... Ved ikke om de har en hjemmeside.. Men prøv at google det.. Vi har også den omtalte brune fra H&M... En rigtig fin en.  Mange hilsner Bettina
Nogle som kan anbefale mig en ørelæge der HAR ÅBEN ml jul og nytår. Vi bor i østjylland, sabro egnen, men jeg er villig til at køre efter det. Jeg er tudefærdig efterhånden.
ikke hvem der har åbent. Men er der ikke et nr hvis man ringer til en, som de henviser til ? Lægevagten/egen læge kan henvise til sygehuset, eller det gjorde de da min datter var lille. Vi kom derud og hun fik punkteret tromhinden, og hendes mor fik fred   Jeg var nemlig også grædefærdig af at gå rundt med et skrigende barn. Uld er rigtig godt at lægge på det dårlige øre   Det lindre lidt. Rigtig god bedring
der er åbent men prøv i bjerringbro.... ellers kontakt lægen og bliv henvist til øreklinikken på sygehuset....
ja hende i bjerringbro har åbent, marcus har nemlig lige fået lagt nye dræn i ørene idag, men det skal vist være ret slemt før hun tager nogen ind nu, da det vist kun er akut tider og operationer hun gør i her mellem jul og nytår..
Hvordan går det i dag ? Fandt du en ørelæge ?
har - han hedder Per Monrad og er super
Julen gik godt (dog ikke med meget søvn) med store mængder af smertestillende. -Det er da helt vildt hvor meget hun pludselig måtte få -og behøvede. Nu går det bedre, vi holder dog fast i vores tid i morgen. Vi har haft problemer med ørene i over 3 uger. Hold da op vi er trætte. -nu skal vi så igang med gode sovevaner igen, for de få vi havde er total væk. Mangler lige ørelægens vudering først. lidt rodet svar, men jeg er bare såååå træt.
Min smukke pige har tynd mave og op kast... Gode råd? Vi har nu taget hende ind i rejse senge, da hun kastede op ud over hele sin seng, bette skidt.. Vil du nok sige er lidt nervøs, skræk billeder og tanker .. puhh så gode råd modtages med kys hånd 
tørt brød og mælk er godt til maven når man er skidt med opkast og/el tynd mavse. Kan og vil hun spise ristet brød er det bedst. Hold øje med tis i bleen og så skal det som end nok gå, og tjek på feberen ik blir skyhøj.
Plejer man ikke at sige ingen mælk når man er syg? Nå men hun har drukket fint hele dagen, umiddelbart ingen feber, og har spist lidt kiks i løbet af dagen. Men hun har kastet op 3 gange nu så maden er bare kommet op igen 
Endelig ikke mælk, når hun kaster op. Det kan sammen med mavesyren danne nogle ekstremt sure "slimpropper" der bestemt ikke er sjove at få op igen. Jeg fik en opskrift af lægen til de små, som skulle blive nede, genoprette salt/sukker-balancen og give dem lidt væske... ½ liter vand 4 tsk. sukker ½ tsk. salt Vandet varmes/koges så sukker og salt kan blive opløst, køles derefter ned. Kan evt. tilsættes saft fra en appelsin for smagens skyld. Gives på en spiseske. Ellers er en lille smule æblejuice godt, da det indeholder kalium. Lægen sagde også - lidt tynd sukkerholdig saft og evt. lidt chips for at få lidt salt. God bedring med hende - vi havde selv turen over julen. Knus Tina
Revet æble virker, og er som regel til at få i dem. Jeg ved ikke, hvad det er der virker, men det skal altså rives. Rosmarin-the er også godt - evt. i saft, hvis hun ikke kan lide det. Jeg plejer at bruge en lille teskefuld rosmarin til et krus - det gælder ikke så nøje. Og nej, ingen mælk!
aldrig fået at vide at mælk er no go - revet æble ved jeg dog af erfaring kan være skidt når man kaster op... Det har jeg selv prøvet... Det kan give uhyggelig mavesyre, som ik passer godt sammen med opkast.
hold hende endelig fra mælk, hvis hun kaster op! Ristet brød er rigtig godt til at suge mavesyren og så ellers vand i små, men hyppige mængder (da hun jo mister en del væske qua både opkast og diarré). Revet æble er godt i nogen tilfælde, men det kan faktisk også virke stik modsat. Mvh Juliette
Ikke mælk eller mælkeprodukter, når man kaster op. Mælk er slimproducerende, og som én skriver længere oppe, så klumper mælken sammen i maven, og det er virkelig ufedt, hvis det skal op igen. Kiks, lyst brød, saftevand og vand er noget af det bedste. Revet æble handler vist om, at når man river æblet og det kommer ned i tarmen, så har fordøjelsesenzymerne en stor overflade at hænge fast i, og det er godt, når næringen skal trækkes ud af æblet. Det er letfordøjeligt, fordi det er i så små stykker (tarmen skal ikke arbejde så meget), der er godt med fibre i og så er der også godt med væske i. Så små letomsættelige bidder af ovenstående, og så masser af neutral frugt, der ikke svider og gør ondt, hvis det skal op igen  Jeg har altid tilbudt Sallie masser af saftevand, når hun har haft skide/bræksyge. Bare de får væske nok, så behøver man ikke bekymre sig så voldsomt om maden de første par døgn.
Kort og godt som overskriften siger: Er der nogen herinde som har fået opsamlet deres barn/børns stamceller ved fødslen? Vi har selv valgt det denne gang. Desværre havde vi ikke pengene til det ved 1. fødsel, hvilket jeg fortryder dybt og inderligt. Denne gang har vi dog muligheden for det og derfor er beslutningen også truffet. Mvh Juliette
Jeg ville rigtig gerne ha' sikret dem, da Sallie blev født, men vi havde heller ikke pengene til det 
for der var ikke penge til, ellers havde jeg gjort det
Hov, forresten har jeg også givet hende meget rystet cola (ikke light). Det har haft en rigtig god effekt, men jeg ved ikke om Alice må få det?!
Her får mine sodavandsis, når de har maveinfektioner. Det smager så godt, at de vil have det- næsten uanset hvor dårlige de er  Det er væske, der kommer langsomt ned, så opkast ikke bliver fremprovokeret, som det tit gør ved at drikke af en kop. Børn i din alder kan også klare en sodanvandsis. Og så glem alt om sukkerforskrækkelse og økologi og biodynamik. Det er jo kun et par dage, og så får de væske, som er langt vigtigere end at få mad, når det kun er nogle dage det står på. Altså her snakker jeg om, når de ikke har lyst til mad/drikke og de alligevel bare kaster alting op igen og har diarre. Så her står der sodavandsis ad libitum på menuen, når man er barn og syg.   ( Og ja, jeg har det HELT fint med det, til jer der skulle være i tvivl).
Vi har selv lige været det igennem...her ville det lille pus dog hverken spise eller drikke så der var vi rigtigt på skideren.... men vi fik af vide at hun IKKE måtte få mælk... vi skulle give hende ristet brød som hjælper med at suge mavesyren samt skulle vi koge kamillethe med sukker og nedkøle til hende... det hjalp faktisk rigtig hurtigt... rigtig go bedring med hende.. det er så hårdt når de små pus er syge... håber det snart vender med hende...
får de kiks og coca cola ved diarre og opkast.. og bananer... vi tør ikke give mælkeprodukter da vi kun har haft dårlige afaringer med det mht sygdom..
Hun har i dag det stadig dårligt. Sover stort set hele dagen på mig, så ja jeg er også blevet sofa liggende  Hun har spist lidt kiks, drukket vand og fået lidt cola. Går heller ikke op i alle sukker forbeholdene, bare hun får det godt igen. Håber hun snart er bedre. Stresser mig lidt at jeg har skolestart onsdag og Alice ikke er kørt ind i dagplejen endnu 
vi har ikke sikret stamceller, jeg fandt markedsføringen fra firmaerne, der gør det, stærkt ubehagelig (som i at man er dårlige forældre, hvis man ikke gør det), og på kant med sandheden, de lover en hel masse som forskningen p.t. ikke kan kvittere for. Der sker rigtig meget på stamcelleområdet, og meget tyder på, så vidt jeg har kunne følge med, at det ikke bliver afgørende om det udføres med egne eller andres stamceller. derfor valgte vi det fra, og det har jeg det fint med. Merete
Vi fravalgte det af nøjagtig samme grund som kylix!
Hvad koster det ?
... for dyrt og for usikkert i forhold til hvad det reelt kan bruges til.
Nej heller ikke her er noget sikret. Både jordemoder og læge på sygehuset sagde at det endnu er meget usikkert hvad de stamceller kan bruges til. Så til den pris vil jeg ikke risikere noget. Håber så ikke jeg kommer til at fortryde  Pia
i et forskningscenter indenfor det offentlige. En af mine gode kolleger, arbejder med stamceller har fortalt mig at det med at opsamle stamceller fra navlesnorsblod er en fin metode at opsamle og gemme dem. Men skulle man få brug for egne stamceller, kan man faktisk høste dem fra ens fedtvæv  Den er god nok ! Afdelingen havde brug for fedtvæv til dette forskningsforsøg og jeg (og mange andre) lagde fedtdepoter til dette forsøg. Og det viste sig at de stamceller der var i fedtet var meget velegnede til dette ! Min personlige mening: det er penge ud af vinduet. Desuden kan de kun opbevares over en kortere årrække. De skriver at de kan opbevares for evigt. Men de stamceller der bliver forsket i hos min kollega fortæller mig de max opbevarer dem i 5 år ellers sker der forandringer i DNA materialet. Firmaet vil gerne sælge og skriver de oplysninger som gør "de kan sælge varen". Folk ved ikke så forfærdelig meget om det og slår til. Det kan jeg godt forstå, for man vil da gerne sikre sine børn og hjælpe dem ved evt. sygdomme. Beagle.
Vi har haft overvejet det. Men det er stadig usikkert om de kan bruges til noget og dertil kan man opdyrke stamceller på andre måder som kan bruges. Kan ikke lige huske deltaljerne. Men der er ANDRE muligheder for at få behandling med stamceller hvis det bliver nødvendigt. Mener det noget med de kan høstes fra fedtvæv. Dertil så er det for usikkert om det overhovedet kan bruges og hvis det bliver aktuelt at skulle bruge dem er der garanteret gået så mange år at de alligevel ikke duer til noget. Jeg føler lidt at de firmaer som tilbyder det blot har gjort en god økonomisk forretning for dem selv. Penge ud af vinduet. Så hellere bruge pengene på at forbygge livsstilsygdomme, ved at købe ordenlig mad, gode, økologiske råvare. Det vil jeg mene er en bedre investering end stamceller.
Rigtig interessant læsning. Hvilket forsningsfirma arbejder du indenfor?  Der er ligeså mange meninger om stamceller som der er mennesker. Forskere i hele verden kan endda ikke blive enige om hvorvidt det virker eller ej. Ikke desto mindre så ER nogen jo behandlet med det, for nylig to danskere herhjemme - dog med donor stamceller. Bare Camilla: God, sund og om muligt økologisk mad det vægter vi uanset om vi sikrer vores barns stamceller. Det skal der da bare være råd til, når man vælger at få børn - det ser jeg slet ikke som et alternativ til noget andet, det er for os en selvfølge. Men vores børns velfærd er i det store hele bare en selvfølge, den kommer aldrig på kompromis pga. noget andet  Så for vores vedkommende så ville pengene blot blive sparet og brugt til noget på et senere tidspunkt. Jeg ved at der så sent som forleden var nogle her på sygehuset som fik taget stamceller fra deres nyfødte barn. Og ifølge jordemødrene sker det oftere og oftere, så folks interesse er umiddelbart stigende. Mvh Juliette
hejsa, vi overvejede det ret kraftigt inden vores datter blev født, men valgte ikke at gøre det. Dels pga pengene og dels pga jeg synes stadig det er for usikkert om hvor nødvendigt det er, det tages fra navlestrengen. Sådan som fremtiden ser ud pt tror jeg alligevel heller ikke det ville kunne gøre noget for min datter i hendes situation. Så et eller andet sted er jeg glad for vi ikke har "spildt" de penge. Men det er da spændende udvikling, og jeg tror flere og flere vil gøre det. Man gør jo alt for sine børn i dag!! Hilsen katarina
Hej, Jeg har også studeret en masse i opbevaring af stamceller, da vi fik den første. Var egentlig overbevist om at vi ville gemme stamceller, men så kom Stamcare i knibe, og lukkede det ene CVR nr efter det andet, og det virkede virkelig suspekt. Og ja som jeg ser det, er opbevaring af stamceller jo en form for satsning i fremtidens forskning. Rigtig nok, arbejdes der meget i stamceller, og det er lykkedes at udvinde stamceller fra andet end navlestrengens blod. Her valgte vi det fra, pga usikkerheden i opbevaringen, og da det ikke har vundet indpas i udlandet. Og med nr 2 overvejede vi det ikke, da det ligesom skal være ens for begge børn.... Mvh Lene
Hej, kan da lige knytte et par regnskabstal til min kommentar Stemcare havde i 2009 (senest off. regnskab) et underskud på 13 mio, mod et underskud på 5 mio året før. Mvh Lene
Da min søn blev født i 2005 fik han udtaget stamceller For mig er det ikke anderledes end diverse andre forsikringer man har. Ved dog godt, at det kan være tvivlsomt om de kan bruges eller om det er nødvendigt med stamceller fra navlestrengen i fremtiden. Men den chance turde jeg ikke tage da det jo er once in a life time at får udtaget staceller fra navlestrengen  Du kan evt. læse denne annonce om os Rikke
jeg arbejder ikke i et firma, med mindre man kan kalde Rigshospitalet for et "firma" *LOL* Min kollega, som jeg har meget kontakt med arbejder med stamceller indenfor kardiologien (hjerteområdet) hvor patienter hvor der ikke findes flere behandlingsmuligheder får tilbudt indsprøjtning af deres stamceller i hjertet. De udtager fedtvæv fra patienterne, cellerne isoleres, dyrkes til de når et bestemt antal, høstes og derefter sprøjtes de ind i patientens hjerte. Denne form for forskning er tilladt og prognoserne er overraskende positive, flere af patienterne opnår en tilværelse som de fik før deres alvorlige hjertesygdom. Resterne af cellerne nedfryses, men som nævnt kun i 5 år pga de skader nedfrysningen kan medføre. Stamcelleforskning er meget udbredt, især med patienternes egne celler. Den forskning jeg har omtalt, har været i BT. Den overlæge der står for det er Jens Kastrup (eller Kanstrup, kan aldrig huske hans navn, jeg kalder ham kun for Jens). Beagle.
Så fik jeg lige det fastslået  Desuden skriver de (og det har jeg læst andre steder) at stamceller fra embryo/moderkage er mere potente til helbredelse men har samtidig en stor risiko for at det "kører løbsk" (dvs. at celledelingen går amok og der i stedet for dannes tumorceller). Beagle.
Interessant læsning, Beagle! Jeg kan både sige ja og nej til spørgsmålet. Jeppe, den ældste, fik vi ikke opsamlet stamceller fra. Eskild har fået opsamlet stamcellerne, dog ikke via et privat firma, men via det offentlige, da formålet med stamcellerne er, at de evt. skal kunne bruges til Jeppe hvis han får tilbagefald af hans leukæmi. Sygehusets helt klare udmelding var også at de opsamlinger private firmaer foretager ikke er tilpas grundige. Cellerne samles ikke hurtigt nok op, renses ikke grundigt nok op, og fryses ikke hurtigt nok ned m.m.. Kvaliteten er derfor meget tvivlsom. Når jeg ser tilbage på hvor grundige de var omkring opsamlingen af Eskilds stamceller, er forskellen himmelråbende. Jeg kunne vælge at føde på Skejby eller Riget, og valgte Skejby. De ville helst have sat mig igang for at have fødslen under kontrol, men pga. tidligere KS var dette vanskeligt, og jeg var derfor i ugerne op mod terminen til hyppige kontroller for at de kunne følge hvor moden jeg var. Der var 2 læger der kunne forestå opsamlingen, derfor skulle fødslen foregå under kontrollerede forhold og han var med på fødestuen de sidste timer. Opsamlingen skulle helst foregå inden jeg fødte moderkagen, eller straks efter, men da fødslen endte i akut KS var det forholdsvis nemt for dem at styre.
Mine unger er 7 måneder lige om lidt, og de har spist grød, siden de var knap 5 måneder. Og hvis noget, så går det tilbage. I starten åbnede kathrine munden på vid gab, når skeen kom i nærheden og var virkelig cool. Med Frederik gik der lidt længere tid, før han fangede fidusen med det, men så kørte det også fint. Men de viser maden mindre og mindre interesse, og jeg skal SLET ikke prøve noget nyt, så siger de helt nej tak - specielt kathrine. Jeg kan blande et par teskefulde havregryn eller øllebrød i rismel eller bygmels-grøden, som de er vant til, thats it. Ren øllebrød eller havregrød er no go. Kathrine har aldrig syntes, at det der frugtmos rigtigt var noget, nu er det slet ikke noget. Og i grøden skal det bestemt heller ikke! I dag spiste de så lidt til frokost, at de fik rester, da de var færdige med middagsluren. På to måltider spiste to barylere i alt cirka 1½ dl. grød - ikke specielt imponerende. De bliver fint mætte af mælken, så det er ikke det, der er problemet. Jeg synes jo bare, at de efterhånden har en alder, hvor de burde spise lidt. Og helt stresset bliver jeg da, når jeg hører om dem i mødregruppen, der har børn en uge yngre end mine - de spiser det samme som de voksne nu (blendet) og har næsten droppet mælken! Ellers får mine barylere et par hapser i løbet af dagen til at snaske i - lidt agurk, tomat, klementin, melon, banan, blomme og rød peber er det blevet til indtil nu. Det er de fint interesserede i, men det er selvfølgelig meget begrænset, hvor meget der ryger ned, det er mest for hyggens, smagens og træningens skyld. Så.... skal jeg gå i panik nu, eller skal jeg vente lidt? Hvordan er jeres erfaringer med børn og mad - er det normalt, at interessen kan blegne så meget i så lang tid? En anden ting, jeg bøvler med, er der, hvor de spiser. Kathrine er nu helt færdig med skråstolen, hun sidder op i den og er ikke til at styre på fem tønder land. Hun sidder rigtig fint i højstolen, så det er jo ikke noget problem - bortset fra, at den ikke lige er så forenelig med sutteflasken (som en stor del af grødmåltidet jo ligesom ender med at bestå af). Jeg har prøvet med en tudekop, og det kræver vist lige lidt mere øvelse, før hun er helt du med den   Er der nogen, der har gode ideer til, hvor man så planter ungen, når hun skal spise? mvh. tina
Hej alle ænder... jeg har brug for noget inspiration. jeg ved det er at gå lidt tæt på, men håber i vil dele ud af jeres liv! jeg har brug for at vide lidt om hvordan i budgetterer, hvilke forsikringer i har valgt, hos hvem, hvor meget i bruger på mad med hhv. 1,2,3,eller flere i fam. hvor højt i prioriterer jeres heste i forbindelse med det hele...? det er nok lidt rodet, men jeg er nok ved at skulle til at blive enlig mor og har brug for imput, gode ideer osv. håber på jeres hjælp.
Tænker du på udgifter pr måned? eller også udgifter mht til indkøb mm til baby?
pr. måned og også baby... TAK
når du lige har født. Herhjemme er vi 2, snart 3. På trods af at jeg er økonom, så står min kæreste for vores budget lægning, forsikringer osv. Jeg kan dog fortælle at nu hvor vi skal købe hus prioriterer vi at købe billigt (under 2 mill) fordi der skal være rigeligt overskud til hesten, selvom vi jo også skal bo godt. Så her prioriteres hesten HØJT. Jeg har altid boet billigt, så jeg var sikker på der var råd til hesten. Spørgsmålet er nok mere om du har tid til en hest alene med et lille barn??
Jeg fik kejsersnit d. 17/12-2010. Jeg går dagligt tur med hunden, når der ikke lige fodres, skftes ble eller nogle af de andre ting der hører sig med til en lille ny  Jeg ville sagtens unne gå nogle gode lange ture, men det kræver at jeg ville kunne tage Silke med i barnevognen og det er hun stadig for lille til når det er så koldt. Hvornår begyndte i at motionere stille og roligt? Jeg ved at der, i div. pjiecer m.m. står at man må løbetræne efter 6 - 8 uger, men hvad hvis man har en Cross Trainer stående herhjemme? Må man bruge den, hvis belastningen er næsten lig 0 ? Hvornår gik i igang med hvilke motion? Jeg ved at alle er forskellige og at man skal lytte til sn krop, men det kunne være at i var kreative 
Hej JEg fik et kejsersnit i sommers. Og jeg fik rådet af både sygeplejesker, læger og SP at vente med disederet motion til efter min 8 ugers undersøgelse. Desuden ville den fysioterapeut som jeg går til efterfødselstræning først have mig på holdet når der var gået 12 uger. Til gengæld måtte jeg gå alle de ture som jeg kunne holde til, men det kan du jo desværre ikke rigtig bruge til så meget når det er så koldt.
Jeg startede til efterfødsels-træning 9 uger efter kejsersnit. Men at gå ture med barnevognen, cykle eller gå lidt på crosstraineren tror jeg altså kun er sundt. Kroppen har da godt ad bevægelse, og den lidt forhøjet puls kommer jo også arret tilgode, da der jo bliver pumpet mere iltrigt blod rundt i kroppen.
Jeg fik AKS i august på RASK,og der sagde overlægen,at jeg måtte gå igen 4 uger efter,så det gjord jeg,og jeg har ingen genere haft.
Helle : Nej det er pokkers at det er så koldt. Jeg skal have hørt sundhedsplejesken om hvornår hun må komme med ud i barnevognen. Lisbeth : Jeg har vadet rundt i halvdyb sne og jeg tror et eller andet sted at det er værre end Cross Trainer ud belastning, men tror jeg ringer til min læge og hører ad. smlmea : Jeg går alt det jeg har mulighed for 
jeg tror godt du kan give crosstraineren et forsøg, men du bruger nok maven noget mere end når du går, så hvis det er det mindste ubehageligt skal du nok vente et par uger endnu. Jeg mener jeg startede til efterfødselstræning 4-6 uger efter mit KS, det var på et hold ved en ergoterapeut og i begyndelsen skulle jeg lave særlige light maveøvelser indtil musklerne var med igen, og vi var sikre på jeg ikke gjorde skade på mig selv, så jeg vil helt sikkert anbefale dig at finde et efterfødselshold med en god instruktør, så du kan få hjælp til at komme rigtigt igang. god træning  Merete
2dage efter med at gå ture, 5dage efter at passe hesten og muge og så gik det stille til normalen.. du skal mærke efter.. hvis det strammer så er det for meget.. hvis det føles normalt så er det nok i orden  jeg har fået 3 ks og har ingen gener eller lign haft efter at være startet hurtigt med motion og lign.. har hørt om mange der har været meget forsigtige og intet lavet i 8 uger der har haft gener med aret??
Hvad med at cykle? Jeg tror også at det bedste er at mærke efter og stoppe ved det mindste..... Tror jeg giver et efterfødselsgym. hold chancen....er der nogen der har gået til efterfødselsgymnastikk og kan anbefale det?
Jeg fandt mit gennem min SP, det var FOF der udbød det, derefter gik jeg til efterfødselsyoga, det var også rigtig godt, næste gang starter jeg nok bare med det. Men det er dejligt at have et hold at komme afsted på, og det er rart med en instruktør, der kan guide i, hvad man må og ikke må. Så prøv at spørge din SP, og ellers tjek de lokale FOF og AOF sider, der er også noget med at ergoterapeuternes eller afspændingspædagogernes forening udbyder hold. Merete
hejsa bruger i gravide næsedråber måd forkøelse. min næse er stoppet med sement, men på pakningen står der man ikke må tage næsespray hvis man er gravid eller ammer.. hvad gør i ?? bruger i den aligvel. jeg er 20 uger henne.
Vi lider  Nej. Jeg bruger sterilt saltvand og så dupper jeg lidt peppermynte olie lige under næsen inden sengetid. Det er ikke optimalt, men det virker et stykke tid. Håber det kan bruges. Mette
Jeg var faktisk ikke klar over, at man ikke måtte bruge det... Så har brugt det, da jeg var forkølet i sidste uge. Jeg brugte det så kun morgen og aften- det er også rarest for kroppen og den lille, at man får tilstrækkeligt ilt ind, når man sover 
jeg har også brugt det nytårs aften, ringede til lægevagten men han var ikke meget for det, noget med at der ikke kommer blod nok til moderkagen til barnet nå man tager det  dfet med saltvand virker slet ikke på mig, må prøve at kontakte min læge i morgen har fået en godt slem forkøelse det er gummi snot der kommer ud   ad altså
Få en recept på Nasonex - det må man godt bruge, og ja, det er binyrebarkhormon, men det "bliver i næsen " (dvs. virker lokalt) i modsætning til Otrivin o.a. traditionelle næsespraypræparater, og du må gerne bruge det længere end 1 uge. Fik selv bihulebetændelse, da jeg var gravid og måtte derfor en tur til en ØNH-læge. Han kunne så oplyse, at alment prakt. læger sjældent udskriver Nasonex, sandsynligvis pga. manglende viden. Nasonex virker ikke lige med det samme, der går 1-2 dage. Det kan også være en rigtig god ide at anskaffe et "næsehorn". Det er en næseskyllekande, der kan købes på apoteket. Efter lidt tilvænning, er det faktisk rigtig rart, at skylle næsen, når der er meget snot i den. Det skulle også være godt, hvis man er pollenallergiker, når sæsonen gør det svært at trække vejret gennem næsen
mange tak for tippet det er da værd at prøve for må ærligt indrømme at jeg har brugt zymelin siden fredags, får næsten klaus nå den næste stopper som beton
nu har jeg købt næsespray med saltvand og det virker bare slet ikke   tror jeg må gøre noget for der er helt lukket deroppe...
Hej Julle   Som du ved, er jeg igang med kandidaten på lægemiddelvidenskab på KU. Jeg har selv arbejdet med stamceller, og det var stamceller fra fedtvæv, som vi fik udviklet til knoglevæv.  Jeg synes lidt at det er en nem måde at tjene penge på fra nogle firmaers sider, fordi man jo som forælder vil gøre alt for sit barn, men i sidste ende er vi endnu ikke dygtige nok til at udnytte stamcellerne fuldt ud, og når vi bliver det er de stamceller kroppen selv har brugbare. Så nej, vi har fravalgt det, men kan sagens forstå dem der gør det, udfra den information man får fra firmaets side - de er jo dygtige sælgere...
Jeg har ikke fået udtaget nogle (har endnu ingen børn), og vil heller ikke gøre det. En meget klog mand, som er overlæge indenfor faget (nu pensioneret) sagde meget passende, at det er "Som at sælge byggegrunde på Mars". Det lyder fint og fancy't, men ingen ved om de nogen sinde kan bruges. Jeg mener, at det er at stikke folk blår i øjnene at tilbyde det, som en "reservetank". Mange af de sygdomme, som stamceller i hvertfald på nuværende tidspunkt kan kurere hos børn under de 18år som de lover holdbarhed på (og som jeg tvivler meget på, er sikker på at Beagles kollegaer (og mine egne) har ret mht de 5 år) er sygdomme som ligger i generne på et eller andet plan, og derfor kan egne stamceller alligevel ikke bruges, men der skal bruges donorceller. Jeg ser dog en mulig fremtid i en offentlig navlesnors-stamcelle-bank, hvor cellerne kan opformeres og bruges til dem, der har brug for dem fuldstændig som med de almindelige blodbanker.
Vi har ikke til nogle af vores piger af samme årsager som mange andre har nævnt.
Jeg ved ikke med maden, min datter spiser alt. Og var igang med rugbrød allerede som 6 måneder. Men jeg syntes da de skal sidde i den højestol når de spiser. Så de lærer at man spiser ved bordet. De er jo også 7 måneder de må jo gerne sidde der. Alice er og har altid været med ved bordet når vi spiste. Så smager hun det hun nu kan og må. Jeg startede med at give mælken af kop og siden med tud. Det var nemmere for hende at styrre.
Tina... det indlæg ku være skrevet af mig... Gustav er også 7 måneder og de sidste 4 dages tid har han bare spist mindre og mindre grød/mos... Han har ellers elsket majs og risgrød med lidt frugtmos i, men nu nægter han. Lukker munden HEL i og drejer hovedet væk. Som oftest får jeg 5 skefulde i ham og så gir jeg op. Det ku være rart med lidt gode råd?? Jeg har også prøvet lidt forskelligt og han plejer at spise stortset alt hvad jeg serverer, blot jeg kan lokke med lidt frugtmos. Han bryder sig ikke om konsistensen hvis det IKKE er blendet HELT ud, ellers skal det være ret tyndt, ellers får han opkast fornemmelser  Han får også lov at "gnaske" i forskellige ting, men tror nu ikk han får spist så meget af det, desuden kløjs han tit i det... (men han skal jo have lov at øve sig) Han sidder i højstol og spiser og får serveret vand i en kop til måltidet. Når han så får sin sutteflaske er det på skødet af mig og ikke i forbindelse med grødmåltidet (foreslog min SP) så han på sigt lærer at grøden skal udgøre et måltid... Håber der kommer lidt guldkorn, eller vi skal panikke sammen 
Hej, Når børnene når 7 mdr alderen, vil de gerne kombinere smags, føle, lugte sanserne - jeg lader dem sidde og pille lidt ved små rugbrøds hapsere, ose stykker - broccoli stykker osv. Det er et værre svineri, men de oplever pludselig en hel ny verden ;o) Hvis de drejer hovedet væk, eller tydeligt sig nej tak - så lad endelig være med at presse på. Børnene skal have en god oplevelse med maden! Mht at drikke, har jeg med den store brugt alm. plastik kop til den store - men til den lille har jeg haft succes med kop med tud. Er egentlig ikke den store tilhænger af tud kop, men til den lille fungerer det bare super, og er let at styre... God fornøjelse - og ingen panik ;o) Mvh Lene
hejsa, jeg tænker hvor meget rør de ved forskellige konsistenser? Det lyder mærkeligt men meget af oplevelsen med mad kommer via hænder og fødder. Det er noget med at sanserne skal stimuleres. Så lad dem endelig røre ved maden, og generelt så mange forskellige ting som mulig. Det som også er ekstremt vigtigt er ikke at presse barnet til at spise, men respektere deres nej. Forhåbentlig kommer Stute også ind i denne tråd. Hun har jo også kæmpet meget med spisning. Der har også været nogle gamle tråde ang disse frustrationer. Det er bare hårdt når ens barn ikke vil spise. Hilsen katarina
bliver 7mdr i morgen.. han spiser det samme som os nu.. altså han får så grød til morgen men resten er som os andre.. rugbrødstern til middag, manderin skiver han kan tage i munden og tygge flade og derefter sunke.. han har ikke en tand endnu men bider æbleskiver fint over.. oliver begyndte os med ikke at ville spise for ca en måned siden og det var så fordi han var træt af mos, grød og frugtmos.. det var ikke spændende mere.. nu æder han.. en stor flaske til morgen en stor skål ris med grønsager grød til morgen en stor flaske ½-1 skive rugbrød med hvad end jeg putter på(han er ligeglad bare det kan spises en stor flaske 2-3kartoffeler med sovs og kødbidder og så en stor flaske igen til putning.. frugt får han bare flere gange i løbet af dagen.. efter vi stoppede med for meget mos og grød steg lysten simpelthen for mad for ham..
så lad dem røre- svine og gøre ved. De ter det bedste du kan gøre - det må heller ik ende med de føler det som tvang - dvs det er ik engang i orden at sætte skeen på læberne hvis ik de åbner munden og siger ja tak af sig selv. Nu harj eg efterhånden en del viden på området eftersom jeg har et spisevægringsbarn. En anden god ting er madstimulation. Alt muligt er tilladt + drikke. Jeg kan forklare nærmere hva det går ud på og hvordan hvis ønsket. Så du skal bare sige til. der skal ingenting til før det kan gå galt på det her område. De har en alder hvor du kan tillade dig at tilbyde dem mad først- nægter de el tager lidt pga sult så kan de få flaske bagefter. Det kan du gøre for en periode. Om en mdrs tid el to er de så store du kan tillade dig at sige - så stopper vi med flasker om dagen - nu er der kun flasker når i er gået i seng hvis i skal ha mere. Osse så du ik stopper på engang naturligvis. Så er de sultne i løbet af dagen - sultne nok, så skal de nok spise noget. Undlad bare frugtmos ect og server ordentlig mad, med klumper i. Evt varm rugbrød som øllebrød med klumper i, smid leverpostej i og at serverer. Den dur der... Sødmælk til - el mme i glas. Det er vigtigt de lærer at drikke ordentligt osse nemlig. Det er ligeså stor en del af mundmotorikken, som maden- og det hele har med sprog at gøre osse.
Frederik sidder ret dårligt og helt elendigt i højstol. Derfor spiser han i skråstol. Det kan godt være, alderen "siger", at han er klar til højstol, men det er han altså ikke, og han skal ikke sidde dårligt, imens han lærer at spise. Han skal heller ikke både lære at sidde og spise på samme tid  Jeg kunne godt tænkte mig at høre, jer hvis børn er blevet trætte af grød og frugtmos, hvor mange gange om dagen har de fået det serveret? Og så kunne jeg godt tænke mig at høre, jer der anbefaler, at de får lov til at rode rundt med maden - mener I virkelig, at jeres børn får lov til at fedte rundt med grød og mos??? Mine fedter med deres hapsere, det er noget ækelt snask, men sådan er det jo. Men jeg må indrømme, at jeg er meget tilbageholdende med at overlade grødskeen til dem  I dag gik jeg "back to basics" og serverede dødssyg rismelsgrød uden nogen som helst dikkedarer, heller ikke fedtstof. Jeg deler dem lige op... Hun åd stort set hele portionen alene. Så meget har hun ikke spist i den sidste måned, hvor jeg lige præcis har forsøgt at introducere nyt. Hun siger som sagt nej tak til øllebrød, frugtmos, grøntsagsmos, havregrød (mere struktur), og jeg kan som sagt kun snige et par teskefulde enten øllebrød eller havregrød i den almindelige grød, hvorefter hun da-godt-kan-spise-lidt-hvis-du- virkelig-synes. Så som sagt er det alt nyt, hun siger nej tak til. Jeg kan derfor ikke se nogen idé i at forsøge at introducere flere nye ting til hende og har besluttet, at hun de næste mindst 14 dage får den kedelige basisgrød og intet andet, bortset fra de frugt- og grønthapsere, som de får i ny og næ. Simpelt hen for at få noget ro på madsituationen og genskabe den madglæde, som hun helt klart har haft. Jeg synes ikke, det er en ret god idé at introducere rugbrød til hende, når hun hoster og harker, når det lykkes hende at få møflet et hjørne agurk af en hapser og får det galt i halsen. Jeg har haft vendt bunden i vejret på hende en gang i den anledning og synes egentlig godt lige, at hun må blive lidt bedre til at håndtere en blød stump agurk, inden jeg skal til at fiske rugbrød op af halsen på hende. Han startede med at bede om mælk, som han plejer. Nu havde han fået en lille flaske en times tid før, så jeg vurderede, at der nok ikke var tale om en stor sult, der skulle stilles, før han kunne koncentrere sig om nyt, så den fik han ikke. Han fik tilbudt grød en del gange i de ti minutter, som det tog kathrine at inhalere grøden, men hver gang stak han i et hyl og måtte have sutten igen i stedet for. Til sidst fik han 4-5 små skefulde grød, og så fik han mælk for resten. Det er første, sidste og eneste gang, jeg nægter min dreng hans mælk, når han beder om den. At se hvor ulykkelig han bliver, kan mit hjerte simpelt hen ikke holde til. At adskille grød og mælke-måltider kan af samme årsag ikke lade sig gøre, da han starter med at bede om mælken. Som regel fungerer det sådan, at når han taber flasken, så får han tilbudt grød og snupper lidt af det, indtil han hyler og får mælken igen. Desværre bliver det til mere mælk og mindre grød efterhånden. Frederik har tidligere været rigtig god til frugtmos og er i det hele taget langt mindre konservativ end kathrine. Jeg tror, jeg vil prøve at tilbyde ham frugtmos og grøntsagsmos, når han siger nej tak til grøden - det kan være, at han passer på beskrivelsen af et barn, der trænger til nyt. Det er jo ikke sådan, at hans ravnemor tilbereder ekstra portioner til ham, når hans søster er på tværs   Det punkt må ravnemoren nok hellere lige prøve at oppe sig på... En anden ting, jeg kom til at tænke på, er, at mine børn jo er fint mætte af mælken. De snorker 11-12 timer om natten uden at vågne, og når de vågner, så vil de også gerne ligge og pludre og fjante lidt, inden de siger, at de er sultne. Det kan vel også have en betydning i forhold til mad? Jeg kunne forestille mig, at børn, der ikke bliver mætte af mælken, i langt højere grad kan se et lys i maden, fordi de her får en oplevelse af at blive mætte, som de måske ikke rigtig har haft i et stykke tid med mælken? Stute, netop med tanke på dig og Tobias har jeg forsøgt at lade være med at presse på. Men det kan nogle gange være svært helt at se forskel på en mund, som er åben, fordi den vil snakke eller græde, eller fordi den vil have mad   Mine unger åbner sjældent munden, før skeen rører munden - de har travlt med at glo og pille i alt muligt andet, så det er som om, de ikke ænser den inden? Jeg vil meget gerne høre mere om madstimulation!  mvh. tina
Mikkeline er jo kun 4 mdr, men begyndte allerede med grød for en måned siden, da hun virkede klar til det og interesserede sig langt mere for min mad end bryst .. Hun får lov at fedte alt hvad hun vil med grøden, det er min bedste overbevisning at det er sådan de lærer at blive fortrolige med maden og udvikle sine motoriske evner på det område .. Hun får pt. 2 grødmåltider om dagen (hun fik 1 gang om dagen men sidst vi havde SP sagde hun at det sagtens kunne sættes op til 2) .. Vi gør det så på den måde at hun får grød om morgenen inden hun får nattøjet af og igen om aftenen inden hun kommer i nattøjet - på den måde er det kun tøj der alligevel skulle til vask der bliver svinet til .. Hun sidder i hende bumbo-stol til maden og kommer så på skødet til en flaske bagefter- vi prøver at introducere "Drikke af kop" men det er ikke lige det hun er bedst til pt .. 
Kan du ikke bruge en dyne og sætte omkring ham så han ikke selv skal holde balancen, men sidder lækker blød? Det gjorde jeg ved Alice da hun begyndte, hun har aldrig siddet i skråstolen og spist, det kunne bare ikke fungere. Nej hun har ikke fået lov at rode i grøden. Enkelt gang med kartofler når hun har spist. Men hun havde også perioder ikke gidet spise. Simpelthen fordi maden var kedelig. Fra 4-6 måneder kørte hun hurtigt træt i risgrød, majsgrød og hirsegrød. Der gad hun kun kratofler og grønsager.  Da hun så blev 6 måneder forsøgte jeg med øllebrød, havregrød og rugbrød. Der fik hun 2 gange om dagen. Jeg fadt så ud af jeg altid skulle give hende 60 ml MME 15 min inden vi skulle spise grød. Ellers kunne hun ikke spise. Så var hun simpelthen for sulten. Min venindes dreng var heller ikke særlig god til at spise rugbrød, og var da også ved at kvæles i det nogle gange. Men jeg tror faktisk rugbrød stykker er nemmere end agurk. Da rugbrød bliver klam i munden. Nå men min veninde fandt da ud af at hun skulle lave store stykker istedet for små stykker. Så kvaltes han ikke i dem. Tror han bedre fornemte at der var noget i munden når det var en okay størrelse. En farvorit her var også frikadeller. Kylling og andet kød kunne hun bare ikke finde ud af at spise. Men frikadeller nam nam  Det er faktisk først nu at hun bare spiser kylling i en alder af 10 måneder. Mærkeligt når hun altid har spist rugbrød uden at blive kvalt.
du har jo allerede fået mange svar, men du får lige mit også  Da min var 7 mdr sad han med ved bordet og spise sammen med os andre. Han fik lov selv at sidde med en ske og splatte i hans mos til aftensmaden. Nogle gange kom der noget i munden, andre gange hjalp jeg med en ske. Han fik lov at smage på alt vores, kan da huske at risotto var et hit på det tidspunkt og hjemmelavede pomfritter var mega hittet. Dem kunne han jo selv sidde og tage, gratte i og putte i munden. Ang. drikkelse så har han altid drukket af et glas, lige fra vi startede på grød ved 4 mdr. I starten et lille snapseglas og så ellers bare alm. glas og kopper.
at drengen blir ulykkelig- det gør han osse når han skal vænnes helt af flasken engang uanset hvad. Med mindre han kommer af den pga sygdom hvor han frabeder sig. Det anbefales af spiseteamet - specielt hvis ik de vil smage nyt da de VED og lynhurtigt lærer at HEY jeg behøver ik spise for jeg får min flaske før/efter alligevel, så jeg alder bare være og så kommer den gode sutteflaske lige ind i munden på mig. Det var nøjagtigt det vores gjorde og lærte. Først da han røg af den og kun fik den om natten begyndte han rigtigt at spise mad om dagen. Han lærte desuden osse højstol og mad på samme tid da han ik ahr kunnet sidde selv. Det kan han nu - men kun når han sætter ham op el hjælper ham. Han kan ik endnu selv komme op. På trods af det er det gået glimrende. Jeg ville ellers ik da jeg jo har forstået at de ik måtte når ik de kunne sidde ok nok. Så er det vigtigt at du nyder dine måltider sammen med dem - nok svært men det anbefales. Ikke mindst at de netop sidder med til bords og ser hvordan vi andre præcist gør det hele. De får dermed lysten til at prøve din mad ligeledes. Hvis drengen får godt med væske i glas- er flasken ik nødvendig til mad måltider, hva enten han blir ulykkelig el ej. Det er en vanesag for ham - måske tryghed, men han skal jo altså lærer det. Jeg kan snakke stolpe op og ned om emnet. Men må hellere stoppe. Jeg vil dog afslutte med at sige - at her på din skrift virker du umiddelbart præcist som jeg har tænkt - det kan jeg da ik, det må jeg da ik, det vil jeg da ik osv osv. Det eneste tidspunkt jeg skulle ha sagt og lyttet til det - var mens jeg udførte SPens anbefalinger! For det er sådan det er. Og jeg er ked af at sige det - men igen ahr jeg stået kraftigt i det og gør det stadig. Og jeg ahr i hvert fald lært at det vil ende med bagslag hvis ik man lytter og agerer derefter om man vil ej på det her punkt (tænker igen på spiseteamet).
Er I godt klar over, hvordan en dreng, der har ligget og gnattet i en fiskefrikadelle, lugter? Bvaaaaaaadrrr!!! Nå! I dag fik de fiskefrikadelle til forret (imens jeg laver grød), og det var et stort hit. Sjovt nok får Frederik - der ligger på maven på en puslepude på køkkenbordet til den seance - ikke alting galt i halsen, ligesom kathrine i højstolen, som i dag præsterede at få dellen så galt i halsen, at hun hostede, hostede, harkede - og lige som jeg var ved at vende bunden i vejret på hende, brækkede hun sig godt og grundigt ud over det hele. Dygtig pige! :-/ Tak for alle jeres svar, jeg kan jo høre, at det stort set er alle, der er rigtig godt i gang med maden, også dem, der er yngre end mine. Paniiiiiiiiik!!! (Vil du være med, Annemai?) Nå, men i dag var det faktisk ok. Kathrine kastede sig over den kedelige kedelige grød, og efter at have læst jeres indlæg har jeg besluttet mig for, at hun får skeen i overmorgen (i morgen hærder olien på mit spisebord, så der er NUL kasten rundt med grød). Hun er også ret vild med at få fat i den ske, så det skal nok blive festligt. Frederik fik sin flaske, som han stort set tømte, og så var han bare jubelglad og klar til at æde en hel masse grød også. Men ævbæv, kathrine havde ligesom i den grad været der - ravnemoren laver mere grød i morgen (helt uvant situation!) Stute, tak for dit svar. Jeg sørger faktisk for at invitere spisende gæster 1-2 gange i ugen for at de små barylere netop kan få lov til at se, hvordan det ser ud, når voksne spiser. Samtidig deler jeg snacks med dem alle mulige andre steder end ved spisebordet, men jeg tror, du har ret i, at jeg bliver nødt til at spise noget mere med dem. Jeg lover hermed mig selv og mine børn, at jeg vil indtaget mindst et måltid om dagen ved mit spisebord (men altså ikke i morgen!) imens de små barylere får lov til at glo på eller spise en snack imens (grød er udelukket, så skal jeg i hvert fald lige have groet et par ekstra arme). Og ja, du har nok ret i, at jeg lyder, som du har gjort. Men jeg må indrømme, at selv om jeg er en lillebitte smule i panik lige nu (hvor ER alle jeres andres børn altså bare dygtige!), så er jeg simpelt hen ikke klar til at bruge den slags "tvang" endnu med at tage mælken fra dem... tror jeg? Ej, jeg ville altså virkelig gerne vide, hvornår det er passende at gå i panik? Specielt kathrine er jo vildt fremme i skoene med alt muligt andet, så et eller andet sted synes jeg jo, at det er fair nok, at hun er lidt bagefter med noget... bare ikke for meget? mvh. tina - som godt kan høre, at hun nok bliver nødt til at ringe til nogen på mandag for at finde ud af, hvornår panik er passende 
Tina gir du lige en besked når du finder ud af hvornår panik er passende???  Så vil jeg nok gerne være med... Gustav er dog syg i disse dage så han spiser stortset intet, får lokket en lille flaske i ham i ny og næ, og ellers vand af kop. Mit problem med ham er lidt at han får opkastfornemmelser af alt mad medmindre det er tyndt og helt findelt. Hva faen gør man ved det?? Han kan godt lide leverpostej men propper jeg det på bondebrød så er knægten jo ved at blive kvalt godt og grundigt  -og vi gider IKKE høre om jeres MEGET yngre guldklumper der bare spiser alt hvad der blir serveret og næsten spiser med kniv og gaffel 
Jeg skal lade dig det vide, når det er paniktid  Nåh, stakkels lille Gustav, der får opkastfornemmelser, når han får mad og nu også er syg! Jeg tænker på, er det ALT mad, han får det af? For da jeg var barn, kastede jeg op, når jeg fik grød og bananer. Det passede åbenbart slet ikke med min gane  Var det her måske noget for dig?  mvh. tina
spiste også først rugbrød i en meget sen alder. Generelt spiste han først ting med klumper i og som ikke skulle finblendes meget sent - tror han var omkring 1 år. Han spiste fint frugt, fra han var et halvt års tid, som han fik i hånden, men alt med klumper var lig med en dreng som var ved at kløjs i det eller decideret kastede op. Det kom fra dag til anden, at han pludselig kunne. Vi tilbød ham altid nogle stykker af ting fra vores tallerken, rugbrød til frokost mm. og pludselig fungerede lidt og så mere og mere og nu er der ingen problemer og drengen spiser ALT (17 mdr) uden undtagelse. Vi gav ham altid det han ville spise, når han var blevet bange for at spise det som han fik galt i halsen. For det var ikke fordi han ikke ville smage, bestemt ikke - faktisk var han meget interesseret, men han blev så ulykkelig når det gang på gang sad fast i halsen.  Så sendt i seng uden mad eller lign. (som flere sundhedsplejersker rådede os til) det blev han aldrig! I dag er han som sagt alt-spisende, selv ting som jeg bestemt ikke regnede med at små børn ville spise. Han har fra han var meget lille drukket rigtig fint af glas/krus (vi har med vilje aldrig brugt tude-kop). Vores dreng tog så iøvrigt fint på hele vejen igennem og har altid ligget i den gode ende af vægtskalaen. Han fik jo alt hvad han skulle have, det var bare fin-blendet. Vi sørgede også for at give ham skeen da han var omkring et års tid, og det lærte han ret hurtigt. Ligesom han synes det var meget sjovere at spise rugbrød med gaffel - hvilket han er blevet rigtig god til også. Ofte kunne det hjælpe at han selv havde en ske, som han sad med og puttede lidt i munden og så havde jeg/vi en ske, som vi så supplerede med, så han fik et decideret måltid. Det var i starten, da det var grødfase, lidt af et svineri, men så tog vi et bad bagefter. Mvh Juliette
*Her er det også min mand som står for økonomien, men kan da nævne lidt af hvad vi har af udgifter osv. Vi er 4 personer; 2 forældre, Emma på 3½ år og Simon på 3mdr. Vi har udgifter alt i alt pr. måned ca. 18.000 og det er ALT: Der er børnehaveplads til Emma Kommer dagplejeplads til Simon til juni måned Vi har pr. 1/1-11 hævet vores madbudget fra 2000/md til 3000/md Alle vores forsikringer er samlet hos GF Min hest koster 1100/md inkl. foder eksl. evt. dyrlæge/smed Vi bor i villa/hus, som vi selv byggede i 2005. Dvs. 8-9000 kr af min løn går til husleje, låne, bil, hund, el, vand, varme, mad, hest, linser, mobil, internet, telefon, forsikringer, benzin og og og. Det samme sker med Michaels løn. Resten af lønnen går til opsparing og diverse, f.eks. gaver. Så ud af min løn hvor ca. 13.000 udbetales, går der 9.000 væk med det samme, de resterende 4000 ryger ind til diverse. Michael får mere udbetalt end mig, så der ryger det mere ind på diverse/opsparingskontoen. Mere/andet du vil vide, have uddybet?
Håber du kan bruge mine lidt hurtige svar her. Mht. forsikring, så har vi Himmerland forsikringsselskab. De var klart billigst da vi i sin tid skulle samle vores forsikringer. Efterfølgende har vi fået tilbud fra andre steder, f.eks. Tryg. De kunne et langt stykke hen af vejen matche Himmerland i pris, men var en anelse dyre i bilforsikringerne. -Jeg kunne godt finde på at skifte igen, selv om de altså var lidt dyre, men grunden er at jeg synes Himmerland måske sidder lidt for hårdt på deres penge, når man har brug for dem. -Jeg har hørt Tryg er mere large, så så kan en mer-udgift nok godt ´betale sig. Mine heste er forsikret hos Dansk Hesteforsikring. Lise Leth har stor rutine på området, og ved hvad det drejer sig om, så derfor dette valg. I vores samlede udgifter fylder mine heste meget. Vi bor på egen ejendom, så derfor kan jeg holde dem for 1000 kr. pr. mdr. Oven i kommer der så udgifter til smed, dyrlæge, undervisning, tilridning/ridning, bedækning, forsikringer osv. -Men de giver os stor livskvalitet, så derfor er de højt prioteret. Mht. madbudgettet, så er vi to voksne og to børn. Det ene barn er 5 år, det andet ½ år. Vi bruger på dagligvare (Altså mad, hygiejne, rengøring, ja alt hvad der indgår i en husholdning) ca. 7000 kr. pr. mdr. Vi lever ret godt synes jeg. Vi har altid masser af frugt og grønt. Spiser sundt og nærende til alle måltider, og på en uge ryger der såvel pasta m. kødsovs, som suppe som røde bøffer ned. Vi køre meget, og har nok ca. et benzin og diesel forbrug på 4-5000 kr. pr. mdr. Vi køber hvad vi skal bruge af tøj, uden på nogen måde at have tøj i overflåd. Uden egentlig at have en oversigt over det, vil jeg tro det er ca. 2000 kr. pr. mdr. Fornøjelser gaver m.m. svinger jo lidt pr. mdr. Men umiddelbart tror jeg vi bruger 1500-2000 på det hver mdr. Ovennævnte er det vi bruger ud over det som budgetkontoen napper hver mdr. Budgetkontoen tager bl.a. til forsikringer, afdrag på hus og biler, fagforening, varme, el, vand, skorstensfejer... kort sagt alle faste udgifter. Jeg har fundet ud af, at vi kan spare rigtig meget på vores dagligvare indløb, hvis vi handler 1-2 gange pr. uge, og hjemmefra har lavet en madplan og indkøbsliste. Man kan spare meget ved at handle i discountbutikker, og lave sin madplan derefter. Jeg håber mine svar var til hjælp, selv om det lyder til at værre en træls situation du måske kommer til at stå i, i den nærmeste fremtid.   MVH Pernille.
Det lyder ikke sjovt. Her er det mig der har leget med budgetterne (er økonom). Hvis jeg var dig ville jeg gå til det som følger: Går ud fra at du pga familie, hest osv. ved ca. hvor du skal bo (hvilken kommune). Dermed kan du få oplyst udgifter til daginstitution, når den tid kommer. Du kan så også skrive rundt til forsikringsselskaberne og få et tilbud på de nødvendige forsikringer (hvis du skal bo til leje har du vel brug for indbo og ulykkesforsikring). Det kan som oftest betale sig at samle sine forsikringer. Har du bil skal du selvfølgelig se på om det kan betale sig at samle den med de andre også - det kan det ikke altid. Sæt et beløb til mad, bleer og div. Jeg har ikke børn så det må andre kunne give et bedre bud på end jeg. Hvad koster hesten pr. mdr. Skal du have en part der kan betale noget og aflaste dig tidsmæssigt. Andre faste udgifter som eks. fagforening. Mange fagforeninger har aftaler med et forsikringsselskab, der kan give dig rabat. Husk derfor at tjekke dette og oplys frosikringsselskabet om dit fagforeningsmedlemskab når du beder om tilbud (hvis de altså har en aftale) Nu har du et bud på udgifterne ekskl. bolig. Så er der selvfølgelig indtægterne. Heri indgår self. også børnepenge og evt. børnebidrag fra barnets far. Ovenstående indtægter fratrukket udgifterne burde give dig et overblik over hvor meget du kan sidde for. Ved lejeboliger bliver leje som oftest angivet inkl. forbrug. Hvis det er muligt skal du nok lægger en reserve/buffer ind også. Hvis du ikke skal leje bolig, men eje er der også et rentefradrag, men til gengæld også udgifter til køb/ejerskifte osv. osv. Håber at dette var en hjælp VH Line
lidt flere info. min søn skal i dp/vuggestue juli jeg får max barsels dp nu. dvs. ca. 12500 udbetalt jeg har en andel der indtil videre har været udlejet, men de er opsagt pr. 0103, mine faste udg. er ca. 12000 , hertil kommer de forskellige bidrag, der lægges ca. 2400 oveni hver måned dvs. 15000. Fra juli hedder løn 20.000 dvs. ca. 15.000,- ud + tilskud dvs. 17500 ca. dp/vuggestue skal jeg nok betale 50 % af så ca. 1500,-/md Månedligt 5000 andelslån 750 forbrugslån 2900 husleje inkl. varme 200 el 100 gas 359 tv+net 180 licens Bil 700 benzin 1600 grøn ejeragift (årlig) 3000 forsikring (årlig) Hest 1000 opstaldning inkl. wrap 233 forsikring 250 foder (vitamin osv) 500 opsparing (dyrlæge) 400 smed så mangler jeg indboforsikring, ulykkesforsikring, evt. opsparing til os 2.. hvad mere... og synes i det ser helt gak gak ud? i så fald hvor meget, og mener i noget ku gøres bedre? Min hest betyder meget!!! jeg har i ovenstående ikke beregnet 2 evt. parter det er dog planen, så hesten bliver skruet meget ned. og som gammel hestepige er JEG vant til at leve på en sten... det skal min søn selvf. ikke! men hvad tror/synes i er realistisk i forhold til mad og nødvendigheder? køber discount så gå ud fra dette.  skriv hvis jeg mangler noget helt indlysende... skriver lige pt ud fra hvad jeg kan huske! , hertil kommer de forskellige bidrag, der lægges ca. 2400 oveni hver måned dvs. 15000. Fra juli hedder løn 20.000 dvs. ca. 15.000,- ud + tilskud dvs. 17500 ca. dp/vuggestue skal jeg nok betale 50 % af så ca. 1500,-/md
400 til akasse...
Telefon? Reparation af bil? Fagforening? Jeg ved ikke, hvordan sådan noget andel fungerer, men er der noget ejendomsskat og renovation? Mine babyer er ret billige i drift. Legetøj har jeg fået (eller købt en sæk ad gangen), det samme med tøj. Det kommer vist an på, hvor pæne, man synes, de skal være   Men driftsomkostningerne stiger jo nok, efterhånden som de også skal have støvler og ordentlige flyverdragter og den slags... Har du husket børnetilskud til enlige og børnebidrag fra faren? Det var i øvrigt godt nok en billig grøn afgift, må jeg spørge, hvilken bil du har? Og hvorfor skal du kun betale halv dp/vuggestue? Ellers kan det også være en god idé at gå i banken og få din rådgiver til at lave budget - hvis du har glemt noget, skal de nok huske dig på det  mvh. tina
Altså, hvis jeg lægger dine udgifter sammen, som du selv har skrevet ned, så får jeg 18672, og så mangler du stadig noget. Er det rigtigt? Hvis du så får 17500 udbetalt, så ser det jo ikke særligt fornuftigt ud - det er et meget simpelt regnestykke, der render i minus. Men forstår jeg dig forkert?
jeg får det hele til 16005 inkl. fagforening og telefon... Så er der ikke meget tilbage til mad og tøj 
Ja, jeg havde overset, at der var nogle, der var årlige. Dvs. du får omkring 4500 til dig og din søn. Det virker til at være i underkanten, synes jeg. Det kan måske godt gå i en kort periode, men hvis det er på længere sigt, så tror jeg simpelthen, det bliver for surt. Part til hesten! Og så synes jeg, du bor lidt dyrt, eller hvad?
Det lyder ikke af meget. Jeg får ca. 4000 i måneden til mine 2 (uden flerlingetilskud, og intet fra faren). Der er familiecheck, børnetilskud, særligt børnetilskud og måske ektraordinært tilskud - de sidste tre er fra kommunen, nogle af dem skal søges. Skal faren virkelig kun bidrage med 600, eller har du ikke fået det hele med? mvh. tina
Hej Du kan gå ind på   og regne de forskellige ydelser og bidrag ud. Og så skal du huske på at bidraget fra faderen stiger i takt med hans løn. I kan selv aftale hvor meget mere han skal betale, udover de faste takster. Held og lykke.
Ud over de tre nævnte tilskud fra kommunen, kan man også få friplads eller fripladstilskud til børnepasningen, har jeg lige fundet ud af i dag. Jeg ved ikke, om reglerne er forskellige fra kommune til kommune, så du må nok hellere gribe knoglen og ringe til dem og høre ad (så kan du også få dem til at sende anøgningsskemaer  ) mvh. tina
Er der mon nogen herinde, som har fået pseudotvillinger? Hvor lang tid har der været imellem og var det planlagt? Hvad har været det mest positve/negative?  Er der ting I ville gøre anderledes ifht. den yngste/ældste? Havde I den ældste hjemme eller i DP/VS? Hivs ja til at I havde den ældste afsted, Har det været problematisk at komme ud af døren og afsted i bil ? Hvordan reagerede den ældste på den yngste? Noget uunværligt udstyr udover en tvillingevogn? Hvordan er deres forhold nu - og hvor gamle er de? Her venter vi jo stadig på lillebror, men kan da svare at der bliver 17,5 måned imellem drengene og at lillebror er planlagt - vi ønskede dem med vilje så tæt på hinanden.  Vi er meget bevidste om, at storebror ikke er stor, men stadig lille! - det er meget vigtigt for os. Storebror går pt. i DP og det vil han fortsætte med, da han er rigtig glad for det. Han vil dog blive bragt sent hver dag og komme tidligere hjem, så dagene vil blive forkortet, da jeg gerne vil have ekstra tid med ham også  De øvrige ting kan jeg endnu ikke svare på. Det bliver hårdt, ja - men det ville det også blive med 3 år imellem. Vi er heldigvis fælles om tingene og holder de første 2-4 måneders barsel sammen og jeg tager i alt lidt over et år, så det er dejligt. Glæder mig til at høre Jeres svar. Mvh Juliette
Hejsa. Ja det har jeg. Sofie er fra 20.11.08 og Ida er fra 01.05.10. OG DET KAN VARMT ANBEFALES AT FÅ DEM LIDT TÆT.......  Der er så 1,5 år imellem, knap 18 mdr. Det var helt planlagt. Vi ville gerne have de fik meget glæde af hinanden. Godt når man bor på landet  Positive = den glæde de har af hinanden. Negative = hårdt når den store er syg, for den lille kan intet selv. Nej, faktisk ikke. Sofie er i dagpleje 4 dage om ugen ca fra 9.00 til 16.00 (her henter farmand på vej hjem fra arbejde). Nej slet ikke. Vi står op senest 7.30 og har en aftale med DP om at vi kommer senest 9.00. Hun er meget glad for lillesøster. Har faktisk slet ikke været jaloux (endnu). Hvis Ida græder kommer Sofie og hiver i os, for vi skal trøste Ida. Sofie passer meget på at der ikke sker Ida noget, og er til tider mere glad for Ida end for os... Ja den vogn kan jeg så ikke lige se hvad vi skulle bruge til!!! Vi har 2 barnevogne og en klapvogn. Skal vi nogen steder har vi en barnevogn og en klapvogn med. Sofie sover middagslur inde nu, så vi har kun barnevogn med hvis vi ikke skal ud og gå ture. Nu er Ida knap 8 mdr. og Sofie er 25 mdr. De er begyndt at lege sammen og Sofie glæder sig vist til at Ida begynder rigtig at kravle. Pia
Vores den første blev født d.9-6-2008 og nr. 2 kom d. 11-11-2009. Altså er der 17 mdr og 2 dage imellem dem. De må vel så gå ind under det I kalder pseudotvillinger. Vi kan varmt anbefale at få børnene så tæt. 17 mdr. Vi har den ældste i vuggestue. Den yngste går nu på samme stue som den ældste i vuggestuen. Næ, ingen problemer. Bilen blev pakket hver morgen og den ældste kørt i vuggestue og den yngste blev taget med hjem igen. Den yngste går nu på samme stue som den ældste i vuggestuen. Jalousi har der da været noget af især i starten, hvor den yngste var helt ny, men ligeså meget knus og kærtegn er der så kommet senere hen, nu hvor de leger sammen. Vi har ikke haft brug for en tvillingevogn overhoved. Når vi handler sidder den yngste i sin indkøbsvogn, mens den ældste går med sin egen børne-indkøbsvogn. Ellers bruger vi en klapvogn og en barnevogn. De leger så flot sammen. Den ældste er 2,5 år og den yngste blev 1 år i november.
Ej, altså...nu åd computeren lige nogle af svarene...  Jeg prøver lige at skrive lidt igen, men det bliver den korte version. 17 mdr. Og ja, det var planlagt. Glæden de har for hinanden er fantastisk. Det er drønhårdt når de er syge - især hvis det er samtidig. Næ, det synes jeg ikke.
Ja det har jeg. magnus 040108, julie 040209 og oliver 260510 13mdr mellem 1 og 2, 15½mdr mellem 2 og 3.. kun magnus var planlagt men har altid ville have mine børn tæt  Positive = den glæde de har af hinanden, de elsker hinanden så højt og oliver har allerede kæmpe glæde af dem og omvendt. Negative = nu har jeg jo gået hjemme med dem til nu og det er hårdt med en lille på armen der skal puttes og de to andre der bliver uvenner.. vores bliver stort set behandlet ens.. eneste forskel er oliver sover til middag 1-2gange om dagen, de bliver puttet samtidig om aftenen alle 3 og har måltider samtidig osv. magnus bliver 3 den 4/1-11 og den 3 skal de alle starte i vuggestue/børnehave.. så har haft dem hjemme meget længe.. magnus skulle dog have været startet før synes jeg.. han trænger til at tumble med drenge.. hele vejen igennem har der ingen jalouxi været.. det har jo været normalt at der er kommet en ny for magnus.. og julie forguder sin lillebror.. hvis oliver græder kommer de andre farende.. tror de to store tror de er tvillinger.. vi har jo bil så vi går ikke så meget rundt.. men tvillingeklapvogn eller en stor alm klapvogn hvor de kan sidde i er et hit..(er mest til det sidste) magnus bliver 3 i januar, julie bliver 2 i februar og oliver er 7mdr.. jamen de elsker bare hinanden.. magnus kan dog blive lidt træt af julie da hun aber meget efter og vil kunne samme ting som storebror 
Hej Juliette. Glædelig bagjul  Jeg vil også forsøge at svarer på dine spørgsmål. Here goes: Der er 14 mdr og 12 dage imellem Ida og Kristian og det var ikke planlagt. Jeg tror på at børnene får meget glæde af hinanden, når Kristian bliver lidt ældre og kan noget mere. Ved ikke om det er negativt, men jeg har synes at det var svært i starten at amme, for Ida ville være hos mig og hun græd og græd når jeg ikke tog hende op, så jeg stressede virkelig over at sidde der. I et helt år har det hele kun handlet om hende, så det var svært ikke at kunne tage sig af hende på samme måde. Synes ikke der er noget vi vil gøre anderledes, vi tager tingene stille og roligt. Ida går i dagpleje. Hun har i starten haft svært ved at være der, for hun blev så ked, når jeg gik og i løbet af dagen klisterede hun til dagplejeren. Det går så rigtig godt nu, men omkring der hvor lillebror var kommet hjem, blev vi anbefalet at lade hende holde en ugentlig fridag, feks om onsdagen, så hun bare kunne være hjemme og hygge med os uden at skulle ud af døren og uden det var weekend. Nu er Ida jo en pige, så vi fik også anbefalet at købe en dukke, så hun ligesom kunne være med, når jeg ammede osv. Det går også rigtig godt...og hun nurser den lille dukke, henter ammeindlæg og propper under blusen osv.  Synes ikke der har været problematisk for min mand har ofte været hjemme, da han har hjemmearbejdsplads og så har jeg ladet den lille være her hos ham, mens jeg kørte Ida. Fra den 1. skal han til at sidde på kontor og da er planen at han kører forbi dagplejeren og sætter Ida af....og ellers er det jo bare begge unger ud i bilen. Det kan sagtens lade sig gøre. Altså første gang Ida så Kristian oppe på sygehuset, lænede hun sig frem mod ham, gav ham et luftkys og sagde HEJ  Nu her 3 måneder senere er hun lige så kærlig overfor ham, hun kysser ham dagligt, aer ham og henter legetøj til ham. Hun er med ude og skifte ham og når han får mad, sidder hun nogle gange ved siden af os. Det sværeste var at hun reagerede overfor os og kom i en lidt tidlig trodsalder...det varede en små 14 dage og vi måtte behandle hende som et råddent æg, for hun eksploderede bare hele tiden, græd og vred sig, hvis vi tog hende op. Det er så ovre nu og det går bare super godt. Den har jeg også overvejet, men da Kristian kun er 3 måneder, så har vi ingen købt endnu. Ida er lige knapt 1½ år og Kristian er lidt over 3 måneder. Som skrevet længere oppe, så går det bare rigtig godt. Ida kan dog ikke helt forstå at Kristian nogle gange sparker eller det gør han jo ikke...han ligger bare og spræller og hvis nu hun sidder i nærheden af benene, så siger hun NEEEEEEJ, som om han skal holde op...det kan man jo ikke lige forklarer hende 
Jeg følger lige med. Jeg har en lille dreng på knap 4mdr. og har på fornemmelsen, at jeg allerede er gravid igen. Tager en test, så snart min kæreste får købt en.
Jeg kan så melde mig under fanen for mødre, med børn der ikke spiser efter bogen   . Min søn er ligegodt og vel 6 mdr, og jeg synes også vi er rendt ind i spise problemer. Her er det dog ikke mængden der er et problem, snarre det meget begrænsede sortiment af udvalgte fødevare, som ungen vil have i sin mave. Når han står op kl. 08.00, spise/drikker han 100 ml. mme og spiser hirsegrød svarende til nok ca. en dl. -Det er et passende måltid, som for det meste går glat, idet han er godt sulten efter 12 timers søvn. ved ca. 11 tiden får han frugt, og her er han egentlig meget large. Ynglinsfrugten er dog banan, vel og mærket fuldstændig most, kværnet og blendet   ... hver en lille klump kommer promte retur! Hertil drikker han sødmælk i et lille alm. glas... det går egentlig helt hæderligt, men mængden er dog begrænset. kl. ca. 13.00 drikker han ca. 200 ml. vælling lavet på sødmælk, hvorefter han sover 3-3½ time. Til aften spiser han igen hirsegrød og ca. igen det der svare til en dl. Til natten kl. 20.00 drikker han igen 200 ml. vælling på sødmælk. Så langt så godt ikke? -Men den opmærksomme læser har sikkert spottet, at ungen kun lever af vælling, hirsegrød og (Helst) bananer   . Han er så kræsen (Sådan opfatter jeg det i hvert fald), at intet andet kan lokkes i ham. Jeg har forsøgt mig med alle afskygninger af havregrød, og sågar gået til så desperate handlinger, som at OVERDYNGE den med sukker. Den er oven i købet blevet blendet, så der ikke er det mindste spor af "havregryn" i den. Kartofler bliver øjeblikkeligt sendt retur ud af munden, og ansigtet bliver lagt i sådanne folder, at han ligner en jeg havde stoppet en citron i munden af   . Her er der også skredet til afskyelige handlinger, så som at dypper kartoffelmosen i syltetøj. -Det hjalp kortvarrigt, hvorefter knægten igen kom efter sin protest, imod alt mad der ikke er hirsegrød eller bananer. Endnu er det ikke lykkes os at lave mad til os selv, som han har kunne lide (Blendet selvfølgelig). Det eneste han har slugt med velbehag (Ud over hirse og banan) er sådan noget pulvermad fra Beuvais, der skal blandes op med vand, og som eftersigende skulle smage af kylling og grøntsager. -Ud over det smagte af pap, så det også ganske afskyeligt ud... men det gled (Til min store fornærmelse) ned! Jeg har fra igår bestemt mig for at være ond! Nu går han vores aftensmad (Og er det en dag ikke børnevenligt, så får han kartoffelmos m. andre grøntsager el. lign) og intet andet. Så må han sulte, og vendte til han skal have sin natflaske, hvis han ikke vil spise det. Morgenmaden og frugten fortsætter med at være hans foretrukne retter, således det kun er det ene måltid der bliver "ondt". Tanken om at skulle give ham rugbrødsmadder, agurkstykker, frikadeller eller andet han selv skal gumle på, tør jeg slet ikke! Jeg er helt overbevist om, at han bliver kvalt i det.  Vi har en datter på 5 år, og hun er ikke det mindste kræsen, og har aldrig været det. Derfor har jeg ikke nogen løsning på hverken trådstarters eller mit eget problem. Jeg føler mig frem i blinde, og det virker ind imellem ret håbløst.... som alt andet til tider gør med en baby   . MVH Pernille.
Børn var små (er i dag 9 og 11 år) fik de altid en tallerken med den samme mad som os når vi spiste, de fik selv lov til at rode med det. Lykken er en dreng med sovs og kartofler i håret med et kæmpegrin på. Nogle gange kom der ikke så meget indenbords, men de hyggede sig og det har da helt sikkert gjort at de oplevede mad som noget positivt at mor og far sad og grinede under spisningen. Så mit råd er: giv dem lov til at rode med maden, grin med dem, gør det til en god oplevelse. Så skal der nok efterhånden komme mere i maven end udenfor.
Hejsa Tina. Vi har været igennem nøjagtigt det samme med vores lille Christian da han var 5-7 mdr... Fa**eme om han skulle have nogle til at stikke noget med klumper i ind i hans mund...NIKS! Og moderen var nok liige vel ivrig for at ungen skulle komme i gang med at spise, så set i bagkundskabens lys, har jeg nok presset ham lige rigeligt i velment desperation. Så det dér med mad gik lidt i hårdknude for os og jo mere desperat jeg blev, jo mere anstrengt blev måltiderne. Og så begyndte jeg at ændre taktik og søgte lidt på BLW-princippet, som går ud på, at ungerne skal spise selv og at man ikke må placere mad i munden på dem. Spiser de er det fint, spiser de ikke er det også ok. Derefter gik turen til ikea, som har en fantastisk god stol med tilhørende, aftageligt bord for 110kr, samt spiseforklæder med lange ærmer og plasticunderlag til gulvet. Christian sad meget bedre i Ikes-stolen end i trip-trapstolen. Jeg må sige at det virkede overraskende godt, at han fik lov at mærke maden mellem fingrene inden han fik den i munden. Med grøden gjorde jeg det, at jeg "pre-loadede" skeen og gav ham den i hånden, men at han selv fik lov at stikke den i munden. Jeg vil tro at ca 50% kom ind i munden, resten...tja, rundt omkring   . Og det tog en evig tid, især oprydningen   . Idag er han 9 mdr og har en god appetit, men jeg skal stadig ikke vove på at komme noget nyt ind i munden på ham uden han har mærket det med fingrene først. Og han spiser langt fra alt. Vi praktiserer BLW i det omfang det er nødvendigt, men er ikke fanatiske. Det skal nok komme med dine purker... Så længe de tager på i vægt og får smagsprøver vil jeg ikke være bekymret. Mvh Mie
Jeg er SÅ glad for at høre, at det ikke kun er mig (og anne), hvis børn endnu ikke er begyndt at spise med kniv og gaffel endnu  Juliette, det er specielt dejligt at høre, at jeres kom fint efter det, selv om han var en lidt sen starter - uden panik! Jeg sætter lige panik-knappen på pause  Og Mie, ja det er netop det med at komme til at presse og selv blive hylet ud af den, jeg gerne vil undgå. Når mine unger engang imellem er hysteriske og trælse, må jeg lige kigge lidt på mig selv, og som regel finder jeg ud af, at jeg er hylet lidt ud af den. Normalt er de ret venligtsindede, så det betyder rigtig meget, hvordan jeg er og hvordan jeg gør tingene. I dag har vi indledt "glo på at mor spiser"-seancerne, og det var faktisk en stor succes. De syntes, at det var vældig festligt, og de fik da også gnasket og snasket med tomat, vindrue og brie, som var det HELT store hit (brie??? mærkelige børn!). Jeg forsøgte også med grød, og gjorde mig ret hurtigt den erfaring, som jeg så nu kan læse, at andre har gjort før mig, at grød ikke skal serveres med fri adgang til en tallerken (baryler 1: SE MOR! Jeg kan putte tallerkenen ind i munden - imens jeg vender den på hovedet. Baryler 2: SE MOR! Man kan tage alt det her grød i hånden). Det var dejligt - derefter fik de leveret skeen med grød på (hvordan pokker kom du op på 50 procent i munden, Mie? Her er vi vist heldige, hvis der røg 20 procent indenbords) Bortset fra når kathrine måske alligevel syntes, at der kom for lidt ud af det og bare stak hovedet frem med åben mund (Ordner du det lige, mor?) Jeg tror lige, jeg skal i Ikea efter spiseforklæder! Frederik kom i højstol i dag. I de sidste par dage har han faktisk kunnet sidde lidt selv uden at skvatte forover og sidde der med hovedet nede i sine tæer, så jeg pakkede en dyne om ham i stolen, og det var fint. Men efter ti minutter havde han fået mere end nok, og det synes jeg egentlig også var ret flot klaret. Jeg er altså RIGTIG glad for at høre, at der er andre, hvis børn ikke har været så hurtige, og at de er kommet efter det stille og roligt. Jeg har det fint med, at mine unger ikke er lynendes hurtige til alting, jeg synes, at de skal tage tingene i det tempo, som de har det godt med. Men på den anden side skal det jo heller ikke være sådan, at jeg lukker øjnene for et problem, hvis det er der  mvh. tina
Hvor lyder det dejligt   Bliv du ved med at give dem alverdens ting at hygge spise.   Så kommer det lige pludselig. Alice elsker noget med smag, hvidløgsbrød, boller i karry og græske frikadeller   Hun er også lidt sær 
Her er vi overhovedet ikke startet på grød. Sofia er fem måneder, og fed, mæt og glad, så det gider vi slet ikke bøvle med endnu. Jeg tænker, at det nok skal gå. De er jo stadig så små, at det hele er på begynderstadiet. Man anbefaler først rugbrød fra 8 måneder, nogle er klar før, nogle senere, og det er okay. Mælk må gerne være Frederiks primære måltid i denne alder og et stykke frem. Det virker jo til, det går i den rigtige retning hvad angår interesse, så ro på og lad dem snadre og snaske et stykke tid endnu   Det er vist også din egen indstilling...
det er ikke ganen, men derimod tungen maden ikke passer med. der er tre steder og forskellige følemuligheder på tungen. Yderste, mellemste og inderste. yderste volder praktisk talt aldrig problemer da denne trænes op af gummer/tænder mv naturligt uden problemer - man kan ik ændre på det ganske simpelt. Vores søns problem var på midterste del. Denne kan du få en fys med viden i spædbørn til at hjælpe dig med at træne mens de er små nok - så slipper du i hvert fald for vores problem. Men så SKAL det være nu, ellers er han for gammel. Du får simpelthen SPen til at tage kontakt til denne hvis muligt. Det erj o ik den vej vi er kommet dertil kan man sige. Er tungen problemet er det ekstremt vigtigt der tages hånd om det nu- da det faktisk kan ende som spisevægring = det er vores søn jo. Det kan komme af forskellige årsager. nu skal jeg ikke gnide rundt i det - men netop den del emd at spise med ungerne er super vigtig. Igen harj eg været som dig og ik været heeeelt god nok til den del et el andet sted... Fordi det jo netop var svært fordi han ikke ville noget. Og erkendt at jeg kaster bar mad ind og lader ungen se mig gumle løs, inden han så skal ha en mundfuld mere selv. Ja ja forestil dig synet SMUKT sikkert (NOT). Vi er heeeelt enige i den der med at ungerne har deres eget tempo og sådan SKAL det være - men jeg siger dig du får tudet ørene fulde af statistikker, og normalen og den røde tråd osv osv osv inden for sundhedssystemet, læger, fysser, SPere m.fl. hvis ik dit barn gør det og de sætter en finger på det. Super træls når man er af den opfattelse at man burde kunne være sig selv, at unger er forskellige individer som ik følger en lige linie- el altid bør gøre det! Og forestil dig det meget irriterende i altid at høre at din søn er så og så meget bagud om og om igen- og ingen respons når så han ER med... Hmmmmm Super at det det går bedre med fodringen - helt dum er jeg/vi sgu ikke ha ha ha ha
Stine, tak for dit indlæg med totalt tilbagelænet og cool indstilling - det havde jeg brug for   Også informationen om, at rugbrød forventes at komme ned omkring 8 mdr. - det tog lige lidt pres af her  Stute, tak for info om tungen. Begge mine har været i gang med mundstimulation, blandt andet af tungen, da de var helt små. Nu tror jeg nu ikke, at det er problemet - Frederik har præsteret at sidde med en 3 cm pølsestump / et stykke æble i munden i næsten ti minutter, hvor han har "håndteret" det rigtig fint (bortset fra det vandfald af savl, der stod ud af ham  ), og det synes jeg egentlig er ret godt klaret. De sidste par dage har de fortsat med at spise pålæg og frugt og grøntstykker, og det kan de godt lide. Det kan jeg faktisk også, for selv om det er et værre gnatteri, så er det godt nok sjovt at se på   I går fik de røræg, bacon og pølse, det var et stort hit! Jeg har valgt at de gnatter og jeg spiser morgenmad om formiddagen, imellem to af deres normale måltider. Det synes jeg så er rigeligt, inden de skal sove, så til middag får de en flaske (før fik de grød + flaske), og hvis de så vågner tidlgt fra luren, får de også lov til at kaste med lidt grød, inden de får deres eftermiddagsflaske. Jeg har nedprioriteret grøden, for jeg vil hellere gøre noget, der virker, og som de får glæde ud af - så må jeg panikke over mængderne senere  I har virkelig været til stor hjælp, tak for det! mvh. tina
Jeg vil da lige fortælle, hvordan det går, hvis det kan interessere nogen  Barylerne har været med til at spise morgenmad de sidste par dage, og hold-da-op, hvor kommer man egentlig selv til at spise halvsundt, når man nu spiser resten af æblet, resten af bananen, resten af... ja alt nærmest  Den klare yndlingsret er pølse! Stegt eller rå, de er ligeglade, pølse er bare et hit! Når Frederik får en halv brunchpølse, propper han det hele i munden, og så sidder han der og nulrer med den, indtil jeg kan pille skindet ud af munden på ham. Nice   Kathrine holder fast i pølsen og sutter indmaden ud af hullet. Hun er ikke så tilbøjelig til at hoste og harke mere, synes jeg. Røræg kan de også godt lide, men det har bare sådan en åndssvag tendens til at smuldre i stumper og stykker, når man sidder og knuger det i de små hænder. Jeg har set frederik øve pincetgreb på en lillebitte stump røræg, det ser dæleme sjovt ud! Men mine hjemmebagte boller synes jeg godt nok ikke, de behandler med den respekt, de fortjener - de ryger fluksen på gulvet! I dag røg der også lidt grød ned, tror jeg i hvert fald. De MÅ da på et tidspunkt finde ud af at vende skeen rigtigt, og så det der med at lukke munden omkring den, i stedet for at lade hele skidtet sejle baglæns ned ad skeen og ud ad munden   Men festligt synes de, at det er. I dag tog jeg frederik over til mig, da han var færdig, og kathrine stadig var i gang med at fedte med grød. Vupti greb knægten ud efter skylleglasset (bruges til at skylle skeer, der har været en tur på gulvet, så moren ikke skal fise hen til vasken hele tiden), op til munden med det, og selv om der ikke var heeeeelt styr på hældningen (og både jeg og knægt fik et lille bad) så havde han helt klart en ide om, hvad det der drikke-noget går ud på. Han fik de sidste 10 mm. af min juice i stedet for, det var han også meget tilfreds med (selv om det er MEGET bedre med et fyldt glas, for det skal man jo ikke vippe så meget  ) Forklæder med ærmer er bestilt og ankommer med mormor på søndag - DET glæder jeg mig til, for selv om de er superfestlige at se på, så er det altså også noget klæbrige, når de er færdige  Alt i alt tror jeg, de spiser noget mindre nu end for en uge siden. Forskellen er, at nu er det sjovt og spændende at spise, og det tror jeg, at vi kommer rigtig langt med. Hvordan går det med dig, Annemai, er den lille snart blevet rask og klar til at kaster sig over bordets glæder? mvh. tina
Skønt at læse dine beskrivelser! Ja atmosfæren betyder kolosalt. Kh. Mette
Hej hej Efter 18 år er vi endelig blevet enige om at blive gift, og i den anledning mangler jeg en masse idéer  Har i et billede af jeres indbydelser/bordkort? Borddækningen? Hvor køber man pynt til bordet? Bryllupstøj til ungerne til overkommelige penge? Hvad fik i at spise? og hvor fik i maden fra, hvis den kom udefra? Spiste i bryllupskagen til eftermiddagskaffen, til desseret eller til aftenkaffen? Gud hvor mangler jeg inspirationer, så kom glad kom glad. Send gerne PB med jeres bryllupserfaringer 
Vi blev gift i maj måned sidste år - da det var halv-hemmeligt lavede vi lidt sjov med  Vores farvevalg var lyserød/rosa og creme/elfenben. Indbydelserne havde jo så samme farve, lyserød baggrund og cremefarvet pynt. Vi skrev et bogstav på hver indbydelse, og skrev inden i at gæsterne - når de mødtes på neutral grund - skulle sammensætte deres indbydelser. Til sammen ville det så give ordet "Bryllup" Denne type bogstaver brugte vi:   Selve indbydelsen skulle åbnes op/foldes op som et par døre og så stod teksten her inde i - har et billede et eller andet sted. , fik vi ude fra - fra Smageriet.dk - kan helt klart anbefales. SUPER mad, der er rigeligt af det og det bedste i vores tilfælde var at det hele leveres i fade/skåle/tallerkner - dvs. der er minimal anretning for os og vi skal ikke rode rundt i køkkenet efter den skål man nu var sikker på man havde... Det var en buffet.  valgte vi at spise inden maden kom, da der var lidt ventetid. Vi belv gift kl. 11 og var hjemme ved 12tiden - maden var bestilt til 13tiden, så der var et lille hul. Det passede fint ind syntes vi. Min brudekjole blev købt over nettet og syet efter mine mål i Kina - den kostede alt i alt inkl. porto, små 900 kr. Der røg så told på, så vi endte på ca. 1200 mener jeg vist det var, alt i alt. Brudepigekjolen til min datter, Emma, er også købt over nettet til den nette sum af knap 120 kr. inkl. porto  Michaels jakkesæt er så købt i Salling mener jeg og var den dyreste post til knap 5000 kr. Vi købte en stak dyre roser i lyserød og cremefarve - det var en større udskrivelse, pyh de er dyre. MEN de var kæmpe store og kvaliteten i top, så de holdte længe. De blev sat i 2 vaser på bordet - resten blev brugt til en lille "allé" i indkørslen sammen med en rød løber  De blev bundet op på pinde/pæle med matchende sløjfer... Bordkortene var også hjemmelavede og bestod af print af roser, i hhv. creme og lyserød, lyserød til damerne og creme til mændene - herover blev lagt et stykke gennemsigtigt plastik med et stykke mat under halvdelen, så man kunne se en halv rose og ane resten... Jeg skrev så navnet med sølvtusch og de tidligere viste bogstaver/skrifttype. Servietten blev foldet som en rose og heri blev lagt et par bolcher i matchende farver, med teksten "bryllup" - købt i Bolcheriet i Løkken, rent tilfældigt... Cirka sådan her så de færdigt-foldede servietter ud, også i hhv. creme eller lyserød farve:   Vi blev gift på Rådhuset og sørgede selv for alt - det hele kom til at koste ca. 18.000 kr. Og så lige lidt billeder fra dagen:   Her er vi allesammen foran hoveddøren, lige inden vi kørte til Rådhuset, den røde løber kan anes...   Emma close-up   Borddækningen   Undertegnede i egen høje person med brudebuketten, næsten dyreste post   De ved sgu hvad de skal have for tingene, de blomsterhandlere! Mit hårspænde er også købt over nettet til ca. 40kr mener jeg    Buketten igen, Michael stod for dens udseende...   Vores små bolcher    Hende selv igen   Min lillesøster, jeg selv og Emma... Skal siges jeg er ca. 4 mdr. gravid på billedet/dagen. Håber lidt kunne bruges? 
Min yngste pige bliver lige om lidt 9 år gammel. Hun ønsker jo selvfølgelig at invitere klassen, men vores nuværende bolig er ikke just egnet til 20 børn i den aldersklasse. Der er ganske enkelt for lidt plads. Så vil høre om der er nogen der har et forslag til et billigt sted hvor man kan holde fødselsdag?
Kan I ikke nøjes med at invitere pigerne?
Da jeg engang for mange år siden arbejdede ved McD kunne man holde børnefødselsdag der. Mener ikke det kostede mere end prisen på et happy meal pr barn. Man får så et happy meal og en værtinde stille til rådighed, som laver nogle lege med børnene. Men måske hun er for gammel til det? - KOmet
men nu er de 20 stk kun pigerne  Det er en meget pige-dominerende skole, så de er 20 piger og 7 drenge i hendes klasse. I den ene storesøsters klasse er de 13 piger og 5 drenge og den sidste som går i en specialklasse er de 6 piger og 1 dreng.
ihvertfald værd at overveje, men om det tiltaler den unge dame tør jeg jo så ikke sige.
Hold da op det var mange piger! Jeg må indrømme, at tendensen med at holde fødselsdag alle mulige og umulige steder, gør det svært for forældre som jeg, der hverken har råd eller lyst til at holde fødselsdage for mine børn på McD, bowlinghaller, svømmehaller e.lign. steder. Er der ikke mulighed for at holde hos bedsteforældre? Eller skyde den til det er til at være udendørs igen? Alternativt kan I måske få lov at låne et lokale på skolen, de står ofte tomme om eftermiddagen og skatten har jo betalt for dem 
rigtig mange piger i hver klasse, men fungere heldigvis ok mellem dem. Tendensen er heller ikke hvad jeg har råd til normaltvis, men når jeg ikke har mulighed for at holde det hjemme eller hos bedsteforældre, så er jeg næsten "tvunget" ud i at holde det et andet sted. Og udskyde til alle kan være ude, det er næsten for længe hun skal gå og vente så.
Ja jeg kender det der problem ALT for godt, jeg bor i en lille bitte lejlighed alene med mine to piger, og med en meget dårlig økonomi, så ved godt hvor frustrerende det er når det nærmer sig fødselsdag... Men jeg har fundet en smart måde, dog ber vi ikke alle pigerne, for det har jeg forklaret til både mine bør og flere af forældrene, at jeg altså ikke har plas råd eller energi til... Men vi er så heldige at vi kan bruge laden/stalden ja hele gården der mine heste står, og min ældste datter har da fødselsdag i marts, og her oppe i Norge er der som regel stadig sne og koldt på den tid, men aligevel så bliver der pyntet og gjort klart til fødselsdag i laden, der bliver grillet pølser og hamburgere, børnene er kledt på efter vejret og de RÅhygger sig, der er ikke nogen stramme miner hvis man mister et stykke pølse eller kage på gulvet og der er ikke noget der heder at side stille rundt et keeeedligt bord heletiden, når der er spist og pakket gaver op og alt, jamen så bliver der funde en hest frem som de der har lyst, kan få en lille tur på, og lige pludselig er tiden sørme gået  Man KAN også fint vælge at have en udendørs bålfest, er der sne så er det jo supert, masse varmt tøj på børnene og så bare ud og grille pølser på bålet lave snehuler kælke og varm kakao, hvem siger en fødselsdag SKAL være som alle de andre, og den behøver jo ikke vare lang tid heller, så kan man jo foreslå barnet en større tøse"fest" til sommer  Sådan kan det se ud... Cowboyfødselsdag i laden...   Og en eftermiddag ude i sneen med bål og pølser...   Og ÆGTE tøsefarvet bål    Der er mange muligheder, det store problem er bare at se dem... Du KUNNE også vælge at holde fødselsdagen af TO omgange, så bliver der ikke så mange på en gang  uanset hvad du vælger, så lykke til  Mvh. Pia
skole der skal alle piger inviteres. Man må ikke "nøjes" med halvdelen. Dette er for at udelukke at nogen skulle blive udeladt hver gang. Dele fødselsdagen, det orker jeg ganske enkelt ikke. (har nogen skader jeg bakser med, så energien er ikke just høj) Bor i lejlighed, så det med udenomsplads, det kniber det også med desværre. Men jeg tror jeg har lidt små-ideer jeg kan gå igang med at få bikset sammen til noget fornuftigt.
Hvad med den nærmeste svømmehal? I nogle svømmehaller tilbyder de børnefødselsdage med mad og kagemand. Lige meget hvad du vælger af underholdsningssteder, så bliver det nok dyrt. Lad os bare sige, at du finder noget til 50 kr. pr. barn - det bliver jo stadig 1400! Er der evt. en klassekammerat, I kan holde dagen sammen med. Det kender jeg flere, der bruger. Så kan I være hos dem, og I kan hjælpes ad med maden. Nu ved jeg ikke, hvor lidt plads du har. Men hvis du kan klemme alle ungerne ind i lejligheden, så kunne I spise på gulvet, hygge lidt og så tage på en skattejagt rundt i byen med stop på en legeplads (eller er det yt?). Når de kommer hjem, kan de få kagemand, og derefter afhentning. Så er det ikke så længe, I skal være indendørs.
Nåh, jamen så må jeg vel også hellere diske op med en fødselsberetning. Jeg skulle, grundet forliggende og foranliggende moderkage have PKS. Dette skulle gøre ret "tidligt" grundet min 1. graviditet hvor jeg var indlagt fra uge 28 med risiko for for tidlig fødsel. Fødte 37+2. Det blev bestemt at lille Silke skulle tages ved PKS 36+4 Vi ankom til Næstved sygehus d. 17/12-2010 kl. 7.30. (Celina blev passet af mormor som kom hjem til os) Jeg skulle have lagt kateter og i noget andet tøj og så skulle vi vente. Der var 1 kejsersnit før os. Jeg var drønhamrende nervøs. Skrid skat!! Jeg er lidt uklar omkring de nøjagtige tidspunkter grundet nervøsitet. Da min moderkage også var foranliggende var der risiko for stor blødning, hvilke læger og andre selvfølgelig var OBS på (de var 2 erfarne speciallæger med til KS) så jeg var i sikre hænder. Jeg kom op på operationsstuen og de gik igang De var så søde og alt gik som planlagt, men jeg kunne have lagt mig til at dø. At ligge der og mærke at de hiver og flår i en, døse lidt væk for derefter at være til stede igen og vuti, nu er du mor. Jeg fik luft op under kravebenet, underoperationen - hold da kæft det gjorde ondt!! Jeg blev også dårlig, efter de havde taget Silke ud og lå og kastede op - ikke specielt rart når man kun kan ligge på ryggen. Lille Silke kom ud d. 17/12 - 2010 kl. 10.51. 48 cm. lang og med en kampvægt på hele 2750 g. Så smuk og velskabt, men lille. Hun havde lidt respirationsbesvær og fik lille C-pap i 10 min. Scorede 9 i apgar efter 1 min. 9 efter 5 min. og 10 efter 10 min.       Den stolte farmand i hans fine tøj....der er jo dress code    Jeg mister en del blod - ca 1700 ml. og grundet dette er jeg ca. 4 timer på opvågningstuen hvor de heldigvis havde saftevand. Jeg fik ca. 4 liter væske i drop og så drak jeg vel omkring 2 liter saftevand og fik endda også en filur is......og morfin  Næste billede viser mig der ihærdigt prøver at få lidt ilt.....drønhamrende påvirket af morfinen.....jeg synes det var herligt!!! Men ski** svært da den hersens plastikslange ikke lige selv ville finde vej til min næse og bliver der. Hjælp var der ikke noget af for min mand var ved at omkomme af grin      Lille smukke pige   Far og datter - Elsker dette billede   Vi var indlagt i ca. 4 dage da hun tabte sig de 2 første og det skulle jo lige vende. Hun tabte sig til 2670 g. og derefter 2560 g. Derefter tog hun på til 2620 g. og den dag vi tog hjem vejede hun 2545 g. Nu er hun oppe på sin fødselsvægt igen.   1. besøg af sundhedsplejesken og stadig lidt gul - men en vågen og velskabt lille pige. Jeg må indrømme at jeg aldrig aldrig aldrig igen håber at skulle have kejsersnit. Det er det mest ubehagelige jeg har været ude for. Alt gik som planlagt, alle var søde, rare og der var humor på operationsstuen. Men jeg er bare ikke til at ligge og bare føle den afmagt det var....at være ved bevidsthed, men ikke selv kunne styre noget som helst. Jeg var så bange, så bange og skal jeg have kejsersnit igen, så er jeg lige pt. overbevist om at det skal være i fuld narkose. Men nu er vi hjemme alle sammen....ikke helt uden problemer, men hjemme er vi. Celina, vores store datter har halsbetændelse og høj feber og har været syg siden Silke kom til verden. Det er hårdt at hun ikke må have kontakt til Silke. Hun fik først noget forkert penicillin, men nu skulle hun have fået det rigtige....efter 3 besøg hos vagtlægen indenfor 4 dage Nu håber vi at det går fremad, så vi alle sammen kan være sammen uden at skulle være bange for smitte. Smid gerne en kommentar hvis i er kommet så langt  Lige et billede af farmand og Celina - har af gode grunde ikke nogle billeder af Silke og Celina sammen, men det kommer 
og tillykke med fine lille Silke - nu er det overstået og i kan nyde hinanden. God bedring med celina.  
Hvor er det dejligt at høre at i har det godt, jeg håber celina snart er frisk igen. Skønne billeder Stine. Hun er hel perfekt 
Skingur : Du kan tro at jeg nyder...nyder nyder og atter nyder, til forskel fra sidste gang hvor jeg fik en fødselsdep. Men for pokker hvor er det hårdt at Celina ikke må noget med lille Silke...hun har så svært ved at forstå det og bliver så ked af det. Anne : Takker takker....vi synes jo selvfølgelig også at hun er det smukkeste lille væsen, fuldstændig ligesom sin storesøster  Celina og Silke ligner hinanden så meget!! Skal se om jeg kan finde ud af at lægge nogle billeder ind fra dengang Celina var lille  Takker for jeres kommentarer 
dejligt at læse din FB og se de skønne billeder  Håber snart din store datter er frisk, så hun rigtig kan få lov til at være storesøstet. Det var da også pokkers uheldigt, at hun lige skulle blive syg.
Tillykke endnu en gang og mange tak for billeder og fødselsberetning   . Hvor er hun fin og sikken en kampvægt   . Jeg skal egentlig slet ikke sidde her på HN pt, har langt vigtigere ting jeg skal have tjekket op på på nettet. Men men men måtte altså lige logge ind og tjekke (igen) om du mon havde skrevet noget   .
Stort tillykke med lille Silke. Hun er da helt fantastisk yndig! Dejligt, du nyder 
Bettina : Nu har vi fået noget penicillin der dækker det hele, så endelig er der bedring at spore  Stutteri Nørreheden : Jamen du kan da bare se at komme igang med det du skal  Jepper, det er noget af en kampvægt....hun er nu oppe på 3 kg. så mælk er der nok af  Stine : Takker takker, vi synes jo også selv (det skal man jo) at hun er en lille smuksak  Lige et billeder af Celina og Silke, så i kan se hvor meget de ligner hinanden som nyfødte : Først Celina :   Så Silke :
sikke et dejligt indlæg, hvordan kan jeg have misset det. I hvert fald et kæmpe stort tillykke med den lille prinsesse. Hvor er hun bare fin og sikke nogle dejlige billeder. Dejligt at alt gik så fint, på trods af din frygt for indgrebet. Nu er det overstået og I har to små prinsesser at nyde. Tillykke, tillykke, tillykke  Knus fra Juliette
Takker fordi du gad læse mit indlæg  Ja det er heldigvis overstået og var slet ikke så slemt, men det der var slemt var at man ikke selv var herre over tingene og så det med blodtabet, men det var jo noget vi var advaret om..... Men altså....2 små prinsesser....hmm.....d. 16/12-2010 havde vi en lille Celina, men når der så kommer sådan en lille str. i armene på en, så bliver den store bare alt for hurtigt stor  Men jeg nyder i hvert fald dem begge 2  Glæder mig til at høre din FB og håber så meget at du selv kan komme til at føde, til trods for de store smerter du ved der kommer.
Hej med jer Jeg har lige et spørgsmål som jeg håber i vil hjælpe mig med  Kæresten og jeg er blevet enige om at vi gerne vil have børn, men jeg ved ikke helt hvornår det er bedst at gå igang med projektet. Sagen er den at jeg er 29 år, igang med en uddannelse som slutter sommeren 2012. Vi har snakket om evt at gå igang til februar. Der er jo ingen der ved hvor lang tid der går. Jeg har den holdning at det er for sent at gå i gang sommeren 2012, netop fordi ingen ved hvor lang tid det tager og så synes jeg at jeg bliver for gammel. Hvad mener i og hvad er jeres erfaringer ?
gå igang og holde pauser   Jeg var færdig med at læse dec 08. Da jeg så ikke fik job med det samme forsøgte vi faktisk det meste af 2009. Jeg fik job fra jan 2010, så slut 2009 holdt vi op med at prøve igen   for jeg skulle jo lige igang på det nye job. August 2010 blev jeg så gravid og når jeg går på barsle har jeg været i mit job lidt over 1 år 
Min personlige erfaring er at man skal planlægge, så hvis du bliver gravid med det samme, så er der ingen skade sket..! Her smed jeg mine p-piller i nov. 2009, vi havde regnet på at hvis der nu skulle være gevinst i første forsøg, så var min mand nået at blive færdig med at læse, han læste til el-installatør, og var kun på SU. Vi havde dog ikke i vores vildeste fantasi regnet med at der rent faktisk VAR gevinst i første forsøg... Så d. 24 august 2010 kom vores lille prinsesse til verden. Kæresten var færdig med at læse d. 28 juni og var heldig at få job med det samme..! Så personligt er jeg glad for at vi gik ud fra at der "selvfølgelig" var gevinst i første forsøg, for ellers havde vi måske startet lidt tidligere..!
hejsa, jeg vil sige gå igang så det passer med første forsøg. Vores datter (1 fødte) er IVF barn, så vi troede det ville være rigtig svært at få nr 2. Så vi startede i god tid forhold til det ville jo tage lang tid. Men i første forsøg blev jeg gravid, så det passede rigtig dårligt forhold til min uddannelse. Planen var jeg skulle være færdig inden han skulle komme. Men sådan gik det ikke. Held og lykke med planerne hilsen katarina
Jeg ville få¨barnet under udd. så du er fri for at "belemre" din fremtidige arbejdsplads med en barsel  Udover det, har man først fået 1, vil man gerne have 2 og du er jo ikke helt ung  Jeg ville gå igang med det samme.
Tak for jeres svar alle sammen  Vi har besluttet at tage udgangspunkt i at der er gevinst første gang, derfor har vi besluttet at gå i gang til sommer, så passer det helt fint iforhold til uddannelse. Og skulle der ikke være gevinst første gang er det heller ikke jordens undergang 
Jeg håber så inderligt at jeg kan blive fri for KS, det er mit største ønske for denne graviditet og har været det fra start. Min krop er under almindelige omstændigheder suveræn til at føde, og jeg vil nødig gå glip af denne oplevelse en gang mere - specielt fordi det bliver sidste mulighed. Også trods alle mine komplikationer og en forestående fødsel som vil være mere end almindeligt smertefuld og med en del speciallæger tilsteder, jeg ønsker stadig at føde naturligt! MEN hvis jeg ikke får lov at føde viginalt eller ryger til AKS under fødslen, så skal jeg have KS i fuld narkose. Er der nogen som har fået lavet det ? Og evt. vil fortælle om oplevelsen ? Mvh Juliette
Der blev udført et akut kejsersnit på mig, da Sallie ikke ville ud. Der er egentlig ikke så meget at sige om det, da jeg jo var væk mens det skete. AKT går rigtig meget hurtigt, da barnet jo ikke skal nå at ha' noget af narkosen ind i kroppen. Så fra masken bliver lagt til baby er ude må der vist max. gå, tror jeg nok det er, 1½ minut. Det kan for nogle, godt give et lidt alternativt ar, da det jo skal gå stærkt. Mit ar er ganske pænt, og halvdelen er blevet "usynligt". Det er hverken rødt, hævet eller ulækkert at se på. Jeg kan forestille mig, at det kan være rigtig hårdt med en storebror eller søster, der ikke er så gammel når man har fået KS, for du må de første mange uger, ikke løfte andet end babys vægt. Mit ar, og området omkring det, var helt følelsesløst det første halve år, og jeg kunne ikke tage en ærlig mavebøjning de første par måneder. Især i starten gav det altså lidt problemer når jeg skulle ud af sengen, op af sofaen og lignende, da man jo bruger mavemusklerne til at løfte med. Det var ret besværligt. Jeg tror aldrig jeg får hele følelsen tilbage i området omkring arret, men det er tæt på. Jeg brugte lang tid på genoptræning, da jeg var meget overrasket og irriteret over, at min mavemuskler var så dårligt fungerende. Det er vigtigt at komme op og gå og bevæge sig efter et kejsersnit, da blodpropper i benene så ikke har så let ved at forekomme. Det var de meget obs på, på Holbæk, og jeg følte jeg blev jaget ud af sengen 2 min efter jeg blev kørt ind på barselsstuen. Dert var sindssyg hårdt, men nok nødvendigt. Jeg skulle selv ud af sengen, og fik ingen hjælp. Ud på toilettet og tisse, og tilbage igen. Det tog omkring 25 min....  Det ufede v AKS er jo, at man ikke ser sin baby førend 2 timer efter den er pillet ud. Jeg kan huske jeg følte mig rigtig meget snydt for den første kontakt, og var meget ked af, at jeg var gået glipå af den oplevelse. Omvendt var Martin meget stolt over at have fået Sallie bragt i armene 3 min. efter hun var kommet ud, og havdeværet med til at veje og måle hende, og havde selv givet hende tøj på. Hun lå også i armene på ham, indtil jeg vågnede. Det havde efterladt en kæmpe oplevelse hos ham, og han var meget stolt af det. Jeg håber bestemt ikke du ryger ind i et AKS, men kan nå at få en spinalblokade, hvis det skulle komme så vidt. Hvad dato bliver han pillet ud??
Jeg fik i sommers et AKS i fuld nakose og hvis jeg skal være ærlig (hvilket jeg desværre syntes jeg er nødt tilat være),var det ikke nogen særlig god oplevelse. Mens af dette skyldes dog nok at jeg gik i panik. Fra jeg ankom til operationsstuen til min datte var kommet ud, gik der 3 min. Og 10 min. efter fik min mand hende i armene nede på barselsgangen, hvor hun blev målt og vejet og han sad med hende helt inde på brystet (hud mod hud kontakt). Min mand måtte ikke komme med ind til selve kejsersittet og blev derfor "efterladt" på fødestuen/barselsgangen og var noget nervøs da jeg blev kørt afsted. De 10 minutter der gik indtil de kom med vores datter føltes ifølge ham fom noget længere. Som Lisbeth skriver føler jeg mig også "snydt" både i forhold til fødselsoplevelsen og den først tætte kontakt. Men det har været en kæmpe oplevelse for min mand. Jeg vågnede op ca 1½ time efter kejsersnittet, men var stadig meget optumlet da min mand og JM kom med Mathilde. Jeg må indrømme at jeg havde nogen meget mærkelige og meget blandede følelser da jeg lå der med hende i armene og stadig ikke var vågnet helt. Jeg skulle også op at stå få timer efter, så jeg blev vægget kl. 4 om natten for at komme op at stå. Jeg var blevet forberedt på at det ville gøre meget ondt, men blev faktisk overrasket over at det ikke gjorde mere ondt end det gjorde og det var faktisk rart at komme lidt op at stå. Tilgengæld havde jeg sådan en fidus i som gjorde at alt mit urin rendte ud i en pose, og den fjernede de først dagen efter. I dagene efter var også meget omtåget jeg har mange huller i min hukommelse fra de første dage på barselsgangen. Jeg tror både det skyldes den dramatiske oplevelse ved selve fødslen og den meget smertestillende medicin jeg fik. Blandt andet ved jeg ikke hvornår jeg fik trusser på. I princippet en fuldstændig ligegyldig ting, men her bagefter er det noget som har fyldt meget i mit hoved. Desværre kom amningen heller aldrig rigtig til at fungere. Dette er kejsersnitte ikke disederet skyld i, men min JM mener dog at det at jeg var så omtåget og påvirket af oplevelsen har haft en betydlig faktor i forhold til den mislykkede amning. På barselsgangen ville sygeplejeskerne gerne at Mathilde sov hos os i en af sengene i stedet for i vuggen, men da jeg ikke var istand til at vende mig i sengen og kun kunne ligge på ryggen, sov hun om natten hos Martin. Ligesom det var ham som måtte gå med hende når hun skulle vugges i søvn. Fordi Martin havde denne tætte kontakt med hende fra starten, fik han et fantastisk forhold til hende og i de første uger faldt hun fuldstænig til ro, når hun kom over til ham og det var jeg i starten meget misundelig på. I dag har jeg fået et rigtig flot ar, det er ikke ujævne eler noget. Faktisk ligner det bare at man har taget en mørkerød tush og tegnet en lige streg på min hud. Dog er jeg stadig følelsesløs på huden omkring selve arret. I dag er jeg bare glad for at jeg fik en sund og rask datter, men jeg må indrømme at jeg stadig føler mig lidt "snydt" og har et inderligt ønske om at engang at opleve at føde rigtigt og kunne amme mit barn. Jeg har fuldt lidt med i den graviditet og de komplikationer du har skrevet om herinde. Jeg håber at din fødsel forløber godt og jeg håber på ingen måde at det ender med et AKS. Held og lykke med fødslen. Helle
Om man kommer i fuld narkose ved et AKS,er et spørgsmål om det er et rigtig akut tilfælde,hvor baby bare skal være ude ja helst igår,eller om det ikke betyder noget at der går feks. 15 - 20 minutter,det kaldes også et AKS,men går under navnet et simi AKS,sådan et fik jeg selv i august,da de pludselig opdaget jeg havde svær SSF,der bliver man bare rygmarvsbedøvet,men ellers kommer man i fuld narkose. Jeg krydser finger for dig,og jeg kan godt forstå dine tanker,jeg bliver stadig ked af det,når jeg tænker på jeg ikke fik lov til at føde hende selv..  Pøj pøj med det.. 
Mit katete (staves?) blev jo fjernet lige umiddelbart efter jeg kom på stuen, og der var ingen kære mor. Jeg skulle altså ud af fjerene med det samme. Jeg var meget godt smertedækket de første 3 døgn - jeg tror jeg fik morfin, men er ikke sikker. Det var ihvertfald andet end alm. Panodil og lign. Da det blev seponeret blev jeg noget overrasket over, hvor ondt jeg egentlig havde, og hvor svært det var at komme op ved egen hjælp.
i fuld narkose, Fik det de kalder et rødt AKS da de var bange for at min datter var ved at dø. Fra de blev enige om at hun skulle ud nu til hun var ude, gik der kun 8 min. Jeg blev fra fødesengen jaget over i en anden seng (havde 20 min. før fået en epiduralblokade,så var lidt tung i benene.) kørt fra 0. etage til 3. etage, flyttede over på et operationsbord, og lagt i narkose. Min mand fik efter 10 min. Frida ned på fødegangen, da hun scoret 10 i begge Apgar test. Han havde så den første hud mod hud kontakt. Jeg så først Frida efter 2 timer, og var ligesom de andre skriver stadig ret omtåget. Ville rigtig gerne have haft mulighed for at se moderkagen. Man følger helt klart at der mangler noget. Var først 112% sikker på at Frida var min datter, da hun en uge efter fik hikke, på samme måde som hun havde hikket inde i min mave.  Var også så uheldig at jeg en uge efter fik høj feber, og blev indlagt 3 dage, 10 dage efter fødslen. Da de fandt en betændt blodansamling ved min livmoder. blev godt nok pumpet med antibiotika i de dage, ikke så fed en oplevelse. Nu håber jeg bare at jeg kan få en helt almindelig fødsel til marts. 
input. Jeg tror måske ikke at jeg forklarede mig godt nok i første indlæg. Men for mit vedkommende kan det aldrig nogensinde komme på tale med epidural eller spinalblokade pga. min blodfortyndende medicin og nyopstået diskusprolaps. Derfor SKAL både et PKS og et eventuelt AKS foregå i fuld narkose, hvilket jeg er meget, meget ked af. Har præcis de samme tanker omkring det med den første kontakt, som jeg kan se flere af Jer har følt. Jeg er bare glad for, at jeg i det mindste havde en helt fantastiske første fødsel, det var en vidunderlig oplevelse. Men der havde jeg så heller ikke en diskusprolaps i vejen, som gjorde at jeg ikke kunne gå. Der er noget af en forskel må man sige. Af samme årsag kommer jeg ikke til bare at kunne genoptræne eller komme ud af sengen bagefter, for det kan jeg ikke :/ Vi kommer uanset hvad ikke til at have vores søn ved os i starten om natten, da han skal være på NEO og jeg skal være på barselsafsnittt fortsat, da jeg jo formentlig stadig ikke kan gå efter fødslen. Men så bliver jeg kørt frem og tilbage til ham i løbet af dagen. Det hele bliver en meget, meget mærkelig oplevelse kontra vores første vidunderlige oplevelse   Men det vigtigste er trods alt, at han kommer ud i god behold!! Tusind tak for jeres fortællinger, jeg hører meget gerne nærmere. Mvh Juliette
Jeg fik AKS pga HELLP syndrom (svær svangerskabsforgiftning) det var ikke i fuld narkose, men Alfred tog ikke kejsersnittet så godt og så de viste ham bare til mig og tog ham på Neo. Jeg kom på intensiv og lå på næsten enestue... (dobbelt stue hvor sygeplejesken sad ved sit bord og kunne se begges apperater) i løbet af den føste nat blev en anden barslene kvinde indlagt, MEN hun havde sit nyfødte barn med sig. Puha, jeg græd... det eneste de kunne gøre for mig. var at lade mig tale i tlf med de sygeplejesker på Neo som passede Alfred. Et barn jeg kun havde set en gang indsmurt i fosterfedt... Jeg så ham først den næste dag, da jeg blev kørt op i min seng af en portør fulgt af min sygeplejeske. Der fik jeg lov at have ham på brystet. Derefter kom jeg på barselsgangen og Alfred blev på Neo. Så de første dage foregik turen i kørestol derop, men med det samme jeg selv kunne gå igen. Gik jeg derop til hver madning (sonde i starten) senere amning. Vi kom fint igen med amningen og jeg ammede normalt inden vi blev udskrevet fra børneafdelingen 10 dage senere. Jeg har ikke prøvet andet, end ikke at være med mit nyfødte barn. Jeg tror det på nogen punkter vil være nemmere denne gang, (jeg er gravid igen)fordi nu ved jeg da i det mindste hvordan jeg holder et spædbarn... Men jeg tror også de der stærke moderfølelser, vil give endnu flere tårer over at være adskilt, end jeg havde med Alfred. De der helt dybe følelser kom først lidt senere. Men om det kan skyldes vi var adskilt ved jeg ikke. Oplevelsen var barsk, men ikke så barsk som jeg syntes den er at skrive om nu. Men det kan også være mine gravid hormoner og moderfølelser der driller mig. Jeg ville egentligt fortælle, at de er bare så dygtige på Neo. De skal nok passe dit barn godt, når du ikke kan være der. Din kærlighed til dit barn, blir ikke mindre af at de hjælper jer.
Det er da simpelthen for vildt, så meget som du er udsat for i denne graviditet. Jeg er klar over, at du har de her bindevævssygedomme, der kræver du er i medicinsk behandling, men en diskusprolaps??? Hvordan i alverden får man sådan en, når man er så ung som du, og oveni købet sengeliggende?? Hvorfor har de tilladt, at du føder vaginalt? Jeg forestiller mig et sindssygt pres på ryg, især når du ikke kan gå rundt selv? Hvor har jeg ondt af dig - det må være den hårdeste graviditet ever 
AKS, den første fordi Alberts hjertelyd dykkede for lang tid efter en ve. Det apparat jeg var koblet på anbefalede AKS (!) ja, det har man sørme ! Så jeg blev kørt til AKS, var dybt chockeret. Overlægen råbte ind i hovedet på os at de var nødt til at køre os på operationsstuen. Der havde jeg epiduralbedøvelse og kunne følge med i hvad der foregik. Det var på trods af situationen en dejlig fødselsoplevelse. Læg mærke til at jeg har været i blodfortyndende behandling i 25 år nu (!!!) og har altså fået epiduralbedøvelse. Jeg tror din diskusprolaps er kontraindikationen for epiduralbedøvelse. Anden gang var jeg helt ovre på en anden afdeling, svangregangen for at blive sat i gang. Da min livmoder revner, får jeg voldsomme smerter og overlægen var tilstede (kl. 18.16) er der en jordemoder der skubber min seng over til operationsgangen, mens overlægen sidder på sengen ved siden af mig og lægger en venflon. Der er så en anden jordemoder der har adviseret operationsstuen og de er så klar, blev lagt i narkose og 18.25 blev Sylvia født. Jeg vågner på intensiv pga uregelmæssig hjerterytme, men en jordemoder og min mand har Sylvia med, de lægger hende på brystet med det samme. Jeg kan også huske at jeg fik Albert op på brystet da jeg kom på intensiv. Da kan jeg huske at jeg synes det var ubehageligt at blive syet mens jeg var vågen. Min mand var med til begge AKS (han er læge, så det har nok været en bagdør for ham). Begge mine ar er helt usynlige. Dog synes jeg det gjorde ondt som 2. gangs fødende. Og fordi min livmoder havde revnet, havde det måtte sy og sy skaden, rørt for meget ved tarmene at jeg fik problemer med fordøjelsen (forstoppelse, ret smertefuldt når man har KS-ar !). Men jeg ønsker det bedste for dig. Og lige meget, bare lillemanden får det godt bagefter. Jeg kan godt forstå han skal på NEO bagefter og du vil savne ham. Få din mand til tage billeder med din mobiltelefon, så har du billeder/video af lillemanden  Kæmpeknus, Beagle.
Ved min anden gravilitet fik jeg planlagt kejsersnit i selvvalgt narkose. Min mand var med under det meste af forløbet, bortset fra da jeg blev lukket op. Min mand optog det på video, så jeg så det, da jeg vågnede op på intensiv afd. Min mand havde også filmet da vores datter fik tøj på og blev vejet. Og han filmede også da han efterfølgende sad med hende, indtil jeg vågnede, og hun blev lagt op til mig. Jeg føler ikke at jeg er gået glip af noget. Jeg var meget lykkelig for at jeg fik bevilget kejsersnit, som ikke var så aldemindeligt for 14 år siden. Men jeg havde også haft en tidliger fødsel, som var meget slem. Jeg havde meget kraftig bækkenløsning og rygsmerter både under min første gravilitet for 16 år siden og ved min anden gravilitet for 14 år siden. Jeg mærker ind imellem smerter fra symfysen, men mine led låser ikke mere, og mine ledbånd og muskler er ved hård træning, blevet stærke igen. Jeg håber for dig, at du bliver hurtiger rask en jeg gjorde. Held og lykke til dig og din familie.
Hej. Nu har jeg godt nok ikke læst alle de andres svar. Men, jeg valgte selv fuld narkose,da jeg efter 36 timers veer ikke selv kunne føde. Jeg vidste allerede da vi var inde for at se fødegangen, at hvis det skulle ende med et kejsersnit, så ville jeg have fuld narkose. Jeg valgt sådan, fordi jeg altid har været dødsens angst:-) for bedøvelse i ryggen, og ved at jeg ikke ville bryde mig om at høre alt ting. Har det sådan, at hvis de rode rundt inde i min krop, så vil jeg gerne at lyset er slukket:-) Jeg er fuldt ud tilfreds og havde det fint med det. Min mand blev så den heldige, der fik bette mand først. Han måtte godt nok ikke være til stede, med de kom med vores søn til ham, straks han kom ud, så farmand kunne være med til at veje ham osv. Hvis vi bliver så heldige, at vi skal have nr.2 engang, så bliver det på samme måde. Bortset fra at så vil jeg helt sikkert forud bestille kejsersnit med lyset slukket:-) Håber du kan bruge det til noget. Mvh. Christina
Kære Juliette, Jeg synes lige, jeg ville smide anæstesilægens syn på sagen ind over. Der findes masser af skrækberetninger om frygtelige fødselsoplevelser, men der findes heldigvis langt flere af det modsatte! De allerfleste føder helt normalt uden komplikationer. Af de beretninger her med fuld bedøvelse til kejsersnit har de fleste skullet gå virkelig stærkt, fuld bedøvelse til kejsersnit er og bliver en nødløsning. Der skal virkelig meget til, før jeg lader mig overtale til at give fuld bedøvelse ved et planlagt kejsersnit. Det er nok i virkeligheden aldrig sket. Jeg har endnu ikke mødt en mor, der ikke i virkeligheden ville det bedste for sin baby og sig selv, når blot man bruger lidt tid på at forklare, hvordan en spinal foregår og hvad ulempen kan være ved fuld bedøvelse. Forklaring følger. Hvis der af en eller anden grund planlægges et kejsersnit, enten fordi mor har fået det flere gange før, eller babyen er uregelmæssigt præsenteret i feks. underkropstilling eller man har forliggende moderkage, tilbydes kejsersnit i en rygmarvsbedøvelse, som betyder færre komplikationer for mor og barn. Moderen trækker vejret selv, er vågen og kan straks have fornøjelse af at være med og se baby og vigtigere endnu, man skal ikke instrumentere moderens luftvej. De akutte kejsersnit inddeles i grader: Grad 1 skal baby være ude på max. 15 min. Grad 2 skal baby ud på ½ time. Grad 3 indenfor 1 time. AKS og HAK, akut og hyperakut kejsersnit bruges ikke længere jvf. de nationale retningslinier. Har kvinden fået et velfungerende epiduralkateter under udvidelsesfasen, kan man give supplerende lokalbedøvelse i kateteret, så hun nærmest bedøves som ved en regelret rygmarvsbedøvelse (spinal anæstesi). Vurderingen går på, hvor stærkt det skal gå at få baby ud. Ellers vil man forsøge at lægge en hurtig spinalbeføvelse, selv ved grad 1 kejsersnit. I sjældne tilfælde giver man fuld bedøvelse til moderen, så hun sover, det er som regel, når det skal gå virkeligt stærkt og så står kirurgen klar med kniven, det sekund moderen sover og barnet kan være ude på ganske få øjelikke. MEN fuld bedøvelse er en nødløsning. Gravide kvinder har hævede slimhinder og derfor kan det være potentielt risikabelt at skulle instrumentere luftvejen med et respiratorrør (trachealtube). Der er simpelthen dårligere oversigt og større risiko for iltmangel hos moderen, som kan gå ud over baby. Man vil også gerne minimere risikoen for at baby kommer ud og er påvirket af sovemedicinen. Jeg er selv gravid og halvvejs og satser som dig på at føde naturligt. Skulle det alligevel ende med kejsernsit akut eller planlagt, så beder jeg til, at det må kunne gennemføres i spinalbedøvelse. Rigtig meget held og lykke!
Tak for informationen, men den er desværre ikke så relevant idet jeg, som skrevet tidligere i indlægget, IKKE kan få lavet KS med epidural/spinal - så var dette jo min 1. prioritet uden tvivl. Så der er ikke så meget af gøre, hvis det skal være KS så er det i fuld narkose, så derfor er jeg interesseret i beretninger derom   Nu håber jeg bare på, at jeg kan gennemføre en alm. fødsel igen og at der ikke opstår komplikationer som følge af nogle af alle de ting som nu engang er tilstede - så er lykken gjort, hvis det kan lykkes igen. Held og lykke med din forestående fødsel   Hvorn´år skal det være ? Mvh Juliette
Hej Juliette, Du må undskylde, jeg havde simpelthen overset, at indlægget om blofortyndende medicin var dit. Da jeg ikke ved, hvorfor du får det, så kan jeg ikke nærmere redegøre for for og imod. MEN mange gange vil man vejledt af sin (special)læge ophøre med den blodfortyndende medicin og overgå til en anden slags i god tid inden planlagt fødsel eller kejsersnit, idet der naturligvis er en ikke uvæsentlig blødningsrisiko uanset hvordan fødslen foregår. Hvis du ikke vil næremere ind på det i en tråd forstår jeg det sagtens. Du er dog velkommen til at skrive en pb og fortælle mere. Held og lykke! Jeg skal føde til maj og er i 20. uge, stadig aktiv i sadlen, dog for lidt synes jeg.  
udelukkende pga. min blodfortyndende medicin - det er også pga. en nyopdaget diskusprolaps (´som bl.a. er årsag til at jeg ligger indlagt på 6. uge) så man kan ikke anvende spinal eller epidural. Jeg har de allerbedste læger på og Riget har været indover pga. mine sygdomme som er udredt ved dem (og det har også været oppe om jeg skulle føde/KS ved dem), så der findes ingen alternativer og jeg er afklaret med hvordan det hele skal foregå. Jeg vil dog bare gerne have historier fra nogen som har været igennem KS i fuld narkose  Mere af min historie får du i et link længere nede på siden, hvor der også er æink til 'begyndelsen'. Mvh Juliette
Hej Juliette.. Jeg har her d. 15/11 fået lavet planlagt kejsersnit i fuld narkose på Holbæk sygehus... Jeg var forberedt på det inden, at det kunne ende i fuld narkose, da jeg også har fået konstateret en diskus under min graviditet, så de var ikke sikre på at de kunne ligge en epi... De prøvede dog i 45 min, men måtte opgive og jeg endte i fuld narkose.. Min mand blev pænt bedt om at forlade operationsstuen og vente lige uden for... Jeg husker, at kl. var 14.40, da de siger det er fuldnarkose i vores søns fødselspapir står der han er født kl. 14.51. Så det går rigtig stærkt. Det sidste jeg husker er de siger nu vil du kunne smage en skrap løg smag på det yderste af din tunge også sov jeg...   Jeg vågnede igen kl. 15.25, så der blir jeg kørt ud på opvågningen... Så man er væk ret kort tid.. Det kommer selvfølgelig nok an på hvordan man reagere på bedøvelsen.. Jeg ser så desværre ikke vores søn med det samme, da han kom direkte på Neo og blev udersøgt pga. en snoret testikel..   Min mand og lægen (som har lavet KS) kommer ned til mig efter kort tid og fortæller, hvad der er sket og at han skal overføres direkte til Riget og skal opereres allerede samme aften... Længere historie... Men min mand fik lov til umiddelbart efter Liam kom ud, at komme ind og se ham og han bar ham selv ned på Neo... Jeg lå jo stadig i min lille drøm... Når men det jeg vil sige til dig er... Jeg havde en god oplevelse ved fuld narkose og du er i de bedste hænder på Holbæk sygehus.. Jeg er egentlig glad for, at jeg ikke oplevet det tumult der var omkring min søn, da de opdagede hans STORE pung, samtidige havde han lidt start vanskeligheder med vejrtrækningen. Så jeg er nu meget glad for, at jeg fik "nyhederne" overbragt i min lille cocktail rus... For ellers tror jeg min verden var brudt sammen.. Der har selvfølgelig efterfølgende været nogen ting, der skulle bearbejdes pga den måde han kom til verden på... Og at vi hurtigt efter skulle overflyttes og han skulle opereres allerede som meget få timer gammel... Men som sagt du er i de bedste hænder på Holbæk og de er rigtig søde på operationsgangen... Og det går stærkt... Håber selvfølgelig du kan føde normalt, men vær ikke bange for at få lavet KS i fuld narkose.. Man føler sig som mor i første hug alligevel selvom man ikke får barnet på maven med det samme som ved normal fødsel... Men din mand vil få en dejlig oplevelse ved at få ham overbragt efter han er blevet undersøgt... Held og lykke med det hele og må sige jeg tager sku hatten af for dig og dit gode humør.. Kan ikke lade vær med at følge med i dine indlæg... Mange hilsner Bettina
Hej Juliette, Når det er sådan det hænger sammen, forstår jeg bedre. Rigtig meget held og lykke med det hele. Jeg er sikker på, når det hele bliver forberedt godt, at du får en god oplevelse. Såfremt man af en eller anden grund aftaler et planlagt kejsersnit for dig senere, vil du forinden se en anæstesilæge og så får I talt stille og roligt igennem, hvad der skal ske og din luftvej vil blive vurderet, så man kan tage forholdsregler og give dig den sikreste behandling. De akutte kejsersnit i fuld bedøvelse foregår altid sådan lidt tjuhej vilde dyr, men også her kunne det være en ide, sammen med dit fødested at aftale, at du på forhånd har talt med en anæsteslæge, så alle er forberedt på lige din specielle situation, den dag du dukker op og er i fødsel med veer og så måske alligevel risikerer at ende med akut kejsersnit af en eller anden årsag. Tro mig, anæstesien vil altid gerne se og drøfte potentielle risikopatienter, eller patienter, der af den ene eller anden grund ikke kan få standardanæstesien, på forhånd med kirurgerne. Glæd dig og hav en god graviditet fortsat!
Jeg vil gerne høre fra jer andre der er bonus mødre. Jeg har selv været bonus mor det sidste år til min kærestes datter der bliver 4 til marts, vi har hende så hver anden uge (en hel uge) og hold op det er da ikke nogen nem opgave altid, både at skulle vinde pigens hjerte men også at skulle stille sig i anden række da pigen jo betyder alt for min kæreste. Samtigig med at man også skal huske at sætte grænser,som jo så kan resultere i at hun mener at man er dum og det kun er far der duer til de forskellige ting. Selvfølgelig gør vi også mange hyggelige ting sammen hvor hun hygger sig. Men hold op hvor jeg syntes det er en svær opgave til tider at blive fejet af af datteren af og til men også at skulle stå som 2. priotet hos kæresten. Jeg kunne godt tænke mig at høre fra jer andre der er bonus mødre om hvordan i har haft det og kommet godt ind i det, samt hvor gammel barnet evt var da i kom ind i forholdet.
Jeg er selv bonus mor til min kærestes søn på 2 år. Jeg vil sige at for mig var det meget vigtigt at jeg ikke bare fik trukket et barn ned over hovedet. Jeg var nødt til at være egoistisk og tage tingene i mit eget tempo, dvs at jeg til at starte med, og langt hen af vejen, egentlig bare var tilstæde, og ikke havde nogen "opdrager", bonusmor rolle. Det er jo selvfølgelig meget forskelligt fra person til person, men jeg er nok, eller var, hva man kan betegne som børneforskrækket, så derfor var det sindssygt grænseoverskridende for mig hvis jeg fra den ene dag til den anden skulle være med på børne weekender   så må indrømme at jeg delte det lidt op sådan at jeg lavede lidt med kæresten og hans søn og så ellers tog i stalden og passede mig selv. Der findes en hjemmeside der hedder sammenbragte-familier.dk der er nogle rigtig gode artikler derinde som varmt kan anbefales. Jeg tror at de ting der er vigtigst at accepterer med sig selv er 1: Du er ikke barnets mor, barnet har en mor og behøver ikke flere, du er fars kæreste, som selvfølgelig er der for far og hjælper så godt du kan, og er der for barnet når barnet søger dig. 2: I er ikke en kerne familie (og den tror jeg er rigtig vigtig, og en af dem folk tit går galt på) man kan være en familie lignende ting, men i en bonusfamilie er der nogle naturlige grænser især for den der ikke er barnets biologiske forældre. Kernefamilien smed han ud med badevandet da han valgte at blive skilt fra barnets mor. 3: din kæreste skal gøre klart med sig selv, at han er forældre og ikke du, og han kan ikke forvente af dig hva han kan af barnets mor. (her tænker jeg at tage barnet med i bad feks kan være enormt grænseoverskridende for en bonusforældre, kysse barnet godnat, dele glas ect det kan være hvad som helst, som falder en forældre ganske naturligt) Det er så super vigtigt at der er plads til alle, mange trækker fuldstændig i "børnemode" når børnene kommer, og det er unaturligt for alle parter, og lur mig, det er også unaturligt for barnet. Det handler om at skabe en hverdag hvor barnet er en naturlig del af den hverdag. Det tager tid, laaaang tid før man finder sit stå sted som bonus forældre, der er mange ting at tage stilling til, feks, hvor er min plads i forhold til den øvrige familie (farmor mormor osv) og hvor er min plads i det hele taget, hva forventer min kæreste, og hva forventer jeg og ikke mindst HVA KAN JEG HONORERE!!! Den sidste er vigtig at få afstemt. Men snak sammen også de forbudte snakke om følelser der ikke altid høre sig til, forventninger til hinanden, og bliv dernæst enige om hva reglerne er i JERES hjem (for selvom det ikke er dit barn, er det JERES hjem og der er i fælles om reglerne, også de regler der er omkring din kærestes barn)  jeg har erfaret at ved at sætte reglerne sammen, så er det også meget nemmere at bakke hinanden op i de regler, og det er super vigtigt at hvis du siger nej så skal far ikke sige ja. Stå sammen og se hele denne enhed (der rummer far datter og bonus mor), som jeres fælles projekt   istedet for som hans barn og jeres liv i to enheder, for på den måde lever du kun hveranden uge og det er ikke holdbart i længden  Jeg føler ikke jeg kommer i anden række på nogen måde, og det gør min kærestes søn bestemt heller ikke, der er plads og rum til os alle. Men det er der fordi min kæreste (og det tog også lidt tid) ikke holder en fest hver anden weekend når hans søn kommer (i en form for misforstået godhed og dårlig samvittighed), han glider som en hel naturlig del af "familien" ind i vores hverdag og deltager i hva der nu måtte være af planer. I starten skulle der jo ske noget hver gang han var hos os, så vi styrtede rundt med ungen (zoo osv), og han blev da forståeligt mere og mere skiløjet, og til sidst faktisk i tvivl om hvor hans base egentlig var når han var hos sin far. Det gav lidt søvn problemer, og der indså vi faktisk at han da ikke har brug for fest og farver, men en tryg og rolig hverdag, med grænser og regler. Det hjalp. (Godt man har en mor der er pædagog)  Ja det blev sindssygt lange, men der er så mange ting i det som man på ingen måde kan forestille sig før man står i det.  Nu lyder jeg som verdens mest onde stedmor, men der skal ikke herske nogen tvivl om at jeg synes min kærestes søn er det mest fantastiske lille barn der findes, og vi kommer rigtig godt ud af det med hinanden  Men der er så mange ting der kan gå galt, blive misforstået osv i en bonus familie, derfor har ovenstående ihvertfald været vigtigt for min bonus familie, og jeg synes da vi er kommet ud på den anden side, så meget mere harmoniske end jeg havde turde håbe på. håber du kunne bruge mit øhmmn lange svar til noget mvh Katja
er bonusmor til to drenge på snart 9 og 11 år. de var 1 og 3 da jeg kom ind i deres liv. har da haft nogle småkontroverser ed den yngste, da moderen ikke opdrager ham overhoved (at slå er i min verden ikke opdragelse) de store problemer har faktisk været med børnenes mor, der nu her efter 7 år sadig ikke hat fattet at jeg er sammen med hendes x..
Har set et eller andet sted, at der var en som havde sådan nogle til salg. Altså samme princit som almindelige gravid-bukser med elastik i taljen og kæmpe rib op over maven. Nogle der ved hvor de evt. kan købes??? Ellers har jeg pt. løst problemet ved at låne mig frem hos veninder som bruger bukser i større str. end jeg selv  Har tabt min 30kg de sidste halvandet år og at solgt alle bukser undtaget et par i str. 50. Pt. er jeg gået fra 42 til 44 og de er nu blevet for stramme - så er på lånemarkedet i str. 46 og 48 indtil mine i str. 50 passer lidt bedre. Pt er de så store, at de giver skave mærker og ligner totalt Erna Iversen med MEGA meget plads i lårene   ser ikke så smart ud. Hvad gør I andre??? Har læst om en der selv syede sine bukser om, men så fiks på fingerne er jeg ikke lige. Mvh Rikke
Hæ hæ... jeg kunne slet slet ikke holde til at ride så længe her i min anden graviditet. Men sidste gang red jeg næsten til uge 27, men der kom jeg så til at mangle en hest. Da jeg ikke kunne være i bukserne mere, fandt jeg et par gamle som jeg klippede linningen af. Bare det som der strammer. lynlåsen lod jeg blive. Så brugte jeg et par gamle herreseler til at holde dem oppe... ikke kønt, sjovt og billigt 
Hej Jeg tjekker jævnligt "Den blå avis" for rideudstyr og jeg faldt faktisk over en annonce med én som solgte nye ridebukser til gravide. Så prøv at tjekke der   Held og lykke med jagten og maven  Hilsen Mette med Xiado
Jeg skrev og spurgte om samme spørgsmål for noget tid siden da jeg ikke vidste hvor stor jeg ville blive. fik svaret at der var en del der havde brugt de ridebukser man kan købe til distance ridning, de skulle vist sidde anderledes  nu er jeg så en af de heldige, er i uge 34+5 og rider stadig i min alm ridebukser. jeg folder bare lige kanten ned så ikke de er på maven...
Hej derude Er der nogen, der har erfaringer med play tray bakken til trip trap stolen, jeg overvejer nemlig at anskaffe en... Kom med gode som dårlige... Hilsen Dorte
jeg syntes den er guld værd, både til mad eller legetøj ved spisebordet.. og det bedste er man ikke skal være bange for om armene nu er så lange at de kan nå de varme gryder.... så herfra kun   pånær prisen 
Fantastisk opfindelse  Vi har brugt den fra Sallie selv kunne sidde i stolen og frem til nu, hvor vi hat taget styrtbøjlen af. Den er alle pengene værd, og har skånet vores bord og gulv for mange ridser, hakker og spildt mad og væske.
Hvis det er den plasticbakke man sætter fast på selve stolen, vil jeg bare lige advare om at det ikke er noget Stokke selv hverken producerer eller anbefaler, i det stolen får et forkert tyngdepunkt og kan risikere at tippe over.. Men jeg kan sagtens se det smarte i det ..   ..
det der med den tidlige scanning jeg skal have, er pludseligt kommet i tvivl om man selv skal bestille tiden??? jeg var til læge mandag og de sendte en henvisning, men hun var en vikar som virkede meget usikker og kendte ikke systemerne, hun sagde at jeg bare skulle vente til jeg hørte fra sygehuset, men så synes jeg bare jeg kan huske andre der har skrevet at de slev har skullet bestille tiden.. skal jeg bare vente lidt endnu??? er lidt forvirret over det..
til stedet du skal scannes- desværre hænder det nemlig at de kommer for sent ud med tiderne, så man reelt ik kan få det man skal til NF eks. Min var lige op over på trods af jeg selv ringede og rykkede! Jeg fik tiden dagen før jeg skulle være der pr brev, så er glad for jeg havde ringet inden da
så sider man her en kold morgen med kaffen ved hånden og kommer til at tæmke på om andre herinde på forum som også har født for tidligt jeg fødte vores datter i uge 28+6 hun vejede 1135g og målte 37,5 cm i dag er hun 10 mdr og vokser fint har dog nogle følger,meget sensitiv men er frisk og glad hul i hjertet som skal laves til januar men ellers er hun bare jordens gladeste pige kom frem derude og fortæl fortæl
Patrik blev taget ved subakut ks i uge 34 han vejede 1790 og var 43 cm.. vi lå 1 uge på neo og en uge på børneafdeling, så blev vi sendt hjem  Han har haft en smule sprogvanskeligheder, men det er osse alt og med hjælp fra talepædagog er der nu intet at hører på ham  Han er lige blevet 7 for et par dage siden og går i 0 klasse, og er ikke bagud i noget som helst ... Kan godt se jeg har været heldigere end mange andre med en fortidligt født.. Mindes stadig den dag i dag, da vi skulle hjem fra sygehuset og hans far kom med en flyverfragt i str. 56 da han blev sat i autostolen kunne man kun se dragt og stol.. 
Jeg Fødte vores yngste datter 10 uger for tidligt 30+0.. 1492gr og 39 cm Nu Bliver hun snart 4 mnd og vejer knapt 5 kg  Indtil videre kan vi ikke mærke hun er født så tidlgt. Dog er hun desværre født med ganespalte og en mild Pierre robin, så det har givet en del start problemer og især fordi hun kom så tidligt.. blødt siden uge 20 ca, så vi er bare glade for vi nåede så langt
Vores datter blev taget ved akut kejsersnit uge 33+5, pga. Help-syndrom hos mig. Vi lå lidt over en måned på neo, idet Helenas lunger ikke var modnet og hun havde én ductus (et åbent blodkar ved hjertet), som gjorde at hun måtte have cpap til hjælp ved vejrtrækning. Hun fylder snart 2 år og fik lukket ductus i juni i år og har det rigtig godt og er fint med i udviklingen. Nu venter vi os igen og er selvfølgelig spændte på, om vi endnu engang skal bøvle med help-syndrom og for tidlig fødsel. 
hvor er det rart at læse man ikke er den eneste, selvfølgelig ikke rart at de kommer for tidligt, men håber i forstår hvad jeg mener vores har også åben ductus og et hul mellem forkammerne, begge pænt store vi blev indlagt på skejby den 24/11 og hun skulle opreres den 25/11, hun skal åbnes helt op desværre puha men 12 timer før opr aflyste de pga et akut barn, det kan vi selvfølgelig godt forstå, men ens nerver køre på højkant og havde gjordt det siden vi fik datoen og nu kan vi så starte forfra indtil hun skal operers den 18 januar vi bliver indlagt den 17 januar da alle prøverne skal tages om da vi tog hjem fra sygehuset var hun i str 40 puha det puha det var lille og ovenikøbet for stort hihi
kære forældre,, husk at i har mulighed for at søge tabt arbejdsfortjeneste på jeres børn, det kan være en stor hjælp. da der ofte følger en masse med ved de kære små.. god vind til alle de små pus
også en lille pige dog ikke født lige så tideligt som nogle af jer andre. men hun kom til verden i uge 34+6. også på grund af en meget vanskelig graviditet, så er da glad for hun blev der inde så længe. hun vejede 2176 og var 47 lang. vi lå på neo afdelingen i en hel mdr, på grund af gulsot og blodforgiftning. hun er nu 1½ år og er fint med hvad angår motorik og sprog mens højde og vægt følger sin egen kurve. udover det så er hun noget sensibel. og kan ikke klare for mange oplevelser på en dag. og så har hun også været rigtig meget syg. jane
ja det er med at kende nogle paragraffer vores datter kommer også til at tælle for 2 i dagpleje for en periode, det er også en mulighed man kan søge hvis det er nødvendigt bliver lidt nysgerrig om hvor i har ligget på sygehus henne vi lå på OUH på H% og til sidst på H6
Jeg lå på neo på sønderborg sygehus, men har været tilknyttet OUH og senere Skejby mht. hendes ductus. Bliver nu igen fulgt fra Sønderborg, da jeg jo har forhøjet risiko for fornyet svangerskabsforgiftning.
Hej alle, Håber I kan hjælpe mig med et par spørgsmål, da jeg er lidt ny på dette område  Vi står og venter en lille til juni og er så småt begyndt at tænke over hvordan vi skal "indrette" vores hjem efter dette. Vi bor i et hus i to etager. 1. salen er der soveværelse og børneværelse og i stueetagen ligger badeværelset. Mit spørgsmål er hvad gør man med pusleplads så det er mest praktisk? Jeg vil helst have den på badeværelset, da jeg synes det hører til der og skifte ble mv. så der skal helt klart indrettes en pusleplads, men hvad med værelset på 1. salen? Får man brug for pusleplads der? Tænker mere på hvis man skal skifte en hurtig ble om natten (og hvor længe er der behov for man gør det?) og om morgenen når den lille skal klædes på m.v.? Har man brug for en pusleplads i soveværelset? Håber I vil hjælpe en grøn på dette område og komme med jeres erfaringer 
Jeg vil mene, at det er meget praktisk at kunne skifte ble i forbindelse med tøjskift. Altså både morgen og aften. Jeg kan ikke huske, hvor længe jeg skiftede ble om natten. Måske det første halve år eller noget... hvis det overhovedet var så lang tid. Man kan også vælge, at tøjskift foregår på badeværelset. Det er måske bare knap så praktisk, hvis alt tøjet ligger på 1. sal. Hvis I har pladsen, ville jeg nok vælge pusleplads på begge etager. Jeg har kun på 1. sal, men der har jeg også både værelser og badeværelse oppe.
Ja, tror måske også løsningen er begge steder. Badeværelset er nemlig ikke stort nok til at vi kan opbevare tøj der - og tror måske ikke lige man har lyst til at rende nedenunder kl. ged om natten. Men problemet er bare at værelset heller ikke er ret stort, og vi har i forvejen en kommode der skal stå der, så vil ikke investrer i en puslekommode. Overvejer at vi til den tid køber en pusleplade der kan ligge på sengen og så have en reol ovenover til bleer mv. så må den stå på vådservietter om natten og vand fra hane om dagen 
Vi har pusleplads nedenunder og soveværelse ovenpå, jeg har babytøjet i puslekommoden   Og ellers er det ikke værre end at jeg tager et sæt tøj med til puslepladsen. Jeg gider ikke lugten af tis og prutter hvor vi sover! Ellers kan du jo købe/bygge en pusleplade til den kommode I allerede har på værelset.
Det er desværre ikke muligt at lægge plade oven på den kommode vi allerede har, da den ikke er høj nok. Men måske det slet ikke er et problem at rende neden under også om natten - vi må jo se når den lille kommer - ellers så må vi jo finde en løsning hvis problemet kommer 
Jeg har også badeværelse på en anden etage end soveværelset, og det er der, jeg har pusleplads. Det fungerer fint, men det skal så også siges, at mine barylere er flinke til at sove om natten, og jeg tror ikke, jeg har haft et nat-bleskift, siden de var 3 måneder. Om dagen er der en del renderi op og ned ad trappen, specielt fordi jeg har to barylere, der skal skiftes i ny og næ, men det lever jeg med, fordi jeg bare ikke orker, at der skal være den mindste lille prutlugt andre steder end i badeværelset (og i bleerne, jo  ) Mit badeværelse er heller ikke voldsomt stort, men jeg har lidt tøj der. Faktisk bruger jeg ikke ret meget mere end en 3-4 heldragter til hver og 2-3 uldbodyer til hver, og så har jeg lidt strømper og hagesmække til at ligge også. Men mine børn får så heller ikke skiftet tøj flere gange om dagen, de har været i heldragter og natdragter, som de både er vågne og sover i, og tøjet bliver først skiftet, når det er ordenligt beskidt (gylp, afføring), så det begrænser jo også tøjforbruget en del. På mit badeværelse ligger tingene meget tæt, og jeg lever med, at mine unger ligger på puslepuden og studerer vasken og vandhanen eller piller i bunkerne med strømper, vaskeklude, bleer og cremebøtter. Simpelt hen fordi der ikke er bordplads til et pillefrit område ved puslepuden   Jeg sørger bare for, at de ting, de kan komme til skade på, ikke ligger lige der, og så ignorerer jeg rodet  mvh. tina
Jeg har lige som dig soveværelse og børneværelse ovenpå men kun badeværelse og vand nedenunder  vi lavede derfor pudsleplads nede og så bare en plade på sengen oppe, som vi ville bruge med de der vådeservietter, men et tip om PUMPETERMOKANDE har gjort at vi sjældent bruger andet om aften/natten. to pump på en vatlet ( som oven i købet er billigere og blødere end engangsvaskeklude) bare pas på vandet ikke er for varmt  så er i klar, det er meget sundere for barnets hud. (den nærmeste genbrug har som regel pumpekanderne i hobetal, hvis du kan leve med farverne er lidt spraglet) Lykke og held med den lille ny. Mia
Hvor køber man pumpetermokander? Er det de der store kaffe/thekander du mener?  En vatlet er det en vatrondel?
Her bor vi stadig i en lille 3 værelses lejlighed, hvor det 3. værelse er så lille at det bliver brugt som opbevaringsværelse/skabsplads og pusleplads..!! For har heller ikke plads på badeværelset...
Hej - tillykke med graviditeten  Her har vi værelser og et mikroskopisk toilet på førstesalen, og bad, stue, køkken mm nedenunder. Vi har puslebord på badeværelset, og tager tøj med ned fra værelset hver morgen, dog har vi en kasse med rene bodyer og stofbleer på badeværelset. Da Ellen var lille indrettede vi en pusleplads i gangen ovenpå (manden skulle lige have alt sit ekstra computergrej ind på hans andet kontor inden Ellen kunne få sit værelse...). Og så vekslede vi lidt i perioder mellem vådservietter og lunkent vand fra en termokande vi satte frem om aftenen. Det fungerede fint, til den næste tror jeg vi konsekvent vælger vådservietter, for et enkelt bleskift om dagen spiller det næppe nogen rolle, og det er meget nemmere (måske pånær det med pumpetermokanden). Men jeg var i hvert fald glad for ikke at skulle nedenunder for at skifte. Merete
Vi har godt nok både sove, børne og badeværelser i samme etage, men badeværelset ligger i modsatte ende af huset end sove/børneværelser.. De første 3 mdr sov hun i soveværelset, ved siden af min seng.. Her skiftede jeg hende bare i min seng når det var nødvendigt.. Brugte bare vådservietter samt nappybags (poser til bleerne - så lugter de ikke) .. Efter hun er kommet på eget værelse har vi sat et Brio væghængt puslebord op på hendes værelse, tror dog ikke jeg har brugt det mere end et par gange om natten, men jeg kan godt lide at muligheden er der.. Den hænger bag døren så man opdager den næsten ikke.. Mit badeværelse er så kæmpe, så her har jeg puslebordet med tøj osv og her foregår alle tøjskift også..
Så blev vi ramt af den dumme grimme lede rs virus..Fra hun blot var forkølet gik det meget stærk. ' Vi har en stående indlæggelse til Hvidovre hospital, og da vi blev bekymrede ringede vi derud. Hun spsite max 200ml på sin flaske i døgnet og sov det meste af tiden.. Damen der tog telefonen sagde vi skulle tage den med ro, og så længe der var våde bleer skulle vi ikke være bekymrede..Vi ringede om natten.. de ringede så tilbage om morgene, og ville alligevel gerne se hende på baggrund af hendes historie. Da vi kom derud var hun kvukket op men ikke frisk, vi blev sendt hjem med den besked at hun nok havde fået rs virus men vi bare skulle tage det som en alm forkølelse..' Hun blev dog mere sløv og fraværende og vi blev noget bekymrede og nu ville hun slet ikke spise!! Ringede igen derind og fik en noget fræk og ubehagelig dame i telefonen..Hun sluttede samtalen af med at sige: Jeg kan jo ikke se din datter igennem telefonen. og hvis du er SÅ bekymret må i jo komme!! Det gjorde vi så..Da vi så kom ind vidste de ikke hvem vi havde talt med og de havde ikke noteret det nogen steder, og de virkede lettere sure over vi var troppet op. Da de måler hendes iltning i blodet, gik det pludselig stærkt og lægen blev tilkaldt.. Den ene lunge var klappet sammen og hun havde akut brug for for ilt!! Vi bliver selvfølgelig indlagt, og det var ikke en god oplevelse, hverken af personale eller læger. De har travlt og er sikkert underbemandede og de har jeg fuld forståelse for, men der var simpelthen for mange ting der IKKE var i orden, så vi håber at få vores åbne indlæggelse ændret til at andet sted.. Nu er vi hjemme igen, men sået helt tilbage til begyndelse med spisningen.. Maja er på fuld sonde og nægter stadi sin flaske.. øvøvøv.. En ny lang kamp går igang..MEN hun er glad og smilende og det er det vigtigste. Er der mon andre der er blevet ramt af den lede virus??
Hej, Det var da en frygtelig oplevelse. Her havde Cecilie på 9 mdr RS virus hele julen. Det var slemt syntes jeg, men da slet slet ikke så slemt som det I oplever. Cecilie havde 40+ i feber i 3 dage og ialt havde hun feber, hoste osv i 15 dage. Hun fik astma maske, og ellers kun lidt panodil. Rigtig god bedring. Mvh Lene
Vi er ikke blevet ramt iår men sidste år fik min Elvira på 5 uger turen hun begyndte med at være forkølet og jeg var ved lægen med hende om tirsdagen og der mente lægen ikke der var noget galt med hende blot at hun var forkølet men så om fredagen havde jeg en nat fra helved med hende hun ville intet kun sidde ved mig og sove ikke spise sove sove sove så om morgene ringe jeg til lægehuset og sagde at noget var galt de ville så få lægen til at ringe til mig men det gjorde lægen bare aldrig for hun var slet ikke på job den dag så da klokken slog 14 ringede jeg igen og blev noget gal så sagde de jeg skulle komme med hende og vi blev så sendt på børneafdelingen med obs for kighoste men sygeplejesken som tog imod os sagde at hun var sikker på det var rs-virus pga Elvira skummede sån med sit spyt. Så vi blev indlagt på en stue i fuld isolation fredag eftermiddag og så blev der taget et sug for at finde ud af hvad hun fejlede så vi skulle jo så blive der til næste dag men ved stuegang om lørdagen vasr de ikke helt tilfreds med hende så vi skulle blive der til om søndagen og der syntes jeg hun var kvikket op jeg kunne snakke med hende og vi hyggede og rigtigt bare mig og hende. Så hen på eftermiddagen søndag regnende jeg med at komme hjem så kom der en kvindeliglæge og sagde hun lige skulle ahve en blodprøve på hende for at se hvordan hun iltede blodet og så skal jeg love for det gik stærkt en halv time efter stod vi på intensiv 4 sygeplejesker stod om min lille pige der bare skreg og skreg hun skulle have sonde og c-pap da hendes værdier slet slet ikke var gode nok så da hun havde så det hele lagt var det tid til hun skulle have mad så der kom en malkemaskine ned til mig og tøsen fik mad og moderen blev vist ned til der hvor hun skulle sove 500 m fra ungen det var slet slet ikke sjovt.... Om mandagen kom hun så ud af c-pap et par timer sad ved mig fik lidt mad og hyggede sig bare med moar så tog de endnu en prøve som viste det var blevet lidt bedre men ikke nok til vi kunne komme ned på børneafdelingen igen først tirsdag morgen kom vi ned igen og var der så til torsdag hvor hende værdier var så flotte at vi måtte komme hjem igen dog med åben indlæggelse til ugen efter men vi brugte den heldigvis ikke. det er aldrig sjovt RS-virus er noget fanden har skabt i verden færdig basta.....
Vores lille søn fik den,da han var knap 3mdr. Det resulterede så i indlæggelse i 10 dage, de lagde sonde, og han fik maske jeg ved ikke hvor mange gange om dagen.. suk.. det var hårdt. Vi var i isolation de 6 af dagene. Samlet set var han ca 1½ md om at komme af med hosten bagefter.
da julie var 5uger blev hun osse ramt af rs-virussen.. i en uge blev vi fejet af med hun ikke var syg men bare lidt sløj.. endte med hun blev slap og hasteindlagt.. hun stoppede med at trække vejret fordi hun var så tør for kræfter.. var indlagt 6dage.. fik cpap og sonde.. i kan tro jeg er blevet bedre til at trampe i gulvet.. hvis jeg føler der er noget galt så får jeg dem undersøgt.. de får aldrig fejet mig af igen..