...to har jeg vidst det begge gange inden fødslen og kommer der en tredie vil jeg det samme. Begge gange har det været helt vildt fedt, at komme fra tanken om "den derinde" til "ham derinde". Jeg synes, at "livet" baby og mor imellem under graviditen blev mere personligt, når jeg nu kunne sende tanker til den lille orm, der nok en gang har forstyrret min nattesøvn, ødelagt min appetit, eller sparket lungerne op i hals-højde. Dernæst gav det også den kommende far et mere direkte forhold til maven - han står jo kun på sidelinien under forløbet. Om det tog spændingen fra fødslen vil jeg klart sige nej til. For man er så spændt på at møde det lille væsen og se hvad man har skabt, at det at vide kønnet i mit tilfælde var sekundært! Og så er det enormt praktisk. Som TinaR skriver, så kan man handle tøj m.m. og ha' det hele parat inden at den bette viser sin ankomst. Dernæst er der jo altid en fejl margen på de scanninger - så lidt spænding blir' der tilbage - alle kan fejle. Held og lykke Lisbet
Jeg er også førstegangs-gravid og er 12+4 og skal til NF-scanning på onsdag... Vi er også lidt uenige herhjemme hvorvidt vi skal vide kønnet eller ej... Jeg vil MEGET gerne vide det, både af praktiske årsager, men også fordi jeg er alt for nysgerrig til at vente 6 mdr. mere før jeg ved det... Min kæreste havde meget imod det i starten, men efterhånden er han også blevet nysgerrig og ked af at kalde babyen for "den". Vi har snakket meget frem og tilbage, jeg respekterer også hans holdning, men vi er efterhånden nået frem til enighed, vi skal vide kønnet når det er muligt!!!   Og ellers køber vi også en 3D scanning alligevel... Tilgengæld har jeg lovet ham, at engang med nr. 2 forbliver det i uvished indtil fødslen....  Mht. til bedsteforældre og andre, så synes jeg overhovedet IKKE at de skal blande sig, det er altså HELT OP til moren og faren!!!!!!! Deres mening må de holde for dem selv......!!!
Du kan ikke få kønnet afvide før ved anden scanning i uge 20. Carina gøttler - ja vi har jo termin samme dag. Jeg skal til min anden scanning den 3 okt. og jeg har bestemt mig for at jeg vil vide kønnet. jeg kan slet ikke vente med at få afvide om det bliver det ene eller det andet. for jeg vil gerne kunne tænke på navn, købe lyseblåt eller lyserødt og alt andet der høre med 
hej, jeg har termin om 3 uger og synes det er dejligt ikke at vide det... Jeg synes det er super spændende når den kommer ud, så siger de "Tillykke du har fået en dreng/pige".. Synes ikke den skal have et køn inden den er kommet ud, men det er en smagssag  Jeg har en veninde der ved hvad hun får, men hun tror ikke på det alligevel. (Der er jo en risiko for at du får det modsatte køn). Held og lykke!
om det er praktisk eller ej, tjah... Man kan jo saktens købe "neutrale" farver i tøj... og barnevognen kan være andet en blå eller lyserød..   min er sort og det tøj (den smule jeg har købt, fordi jeg har en overtro om at man ikke skal købe alt ind inden barnet er født) er hvidt, noget er beige, noget er lidt mere brunt, noget er stribet brunt og hvidt og andet er måske mere gult.. pøj pøj
alle jeres svar  Jeg har skam også allerede købt barnevogn og lidt tøj, og det hele er i neutrale farver, men jeg synes, som der bliver nævnt, at det kunne være rart at have et mere personligt forhold til babyen. Altså på nuværende tidspunkt synes mine bedsteforældre, at det er helt vildt sjovt at navngive min baby "Thorleif", så det kunne jo være rart at vide, om de skal have fundet på et nyt "navn"  I starten hældte jeg mest til at fortsætte min graviditet i det uvisse mht kønnet, men jeg må indrømme, at jeg har skiftet lidt mening efter nogle af de svar, der er kommet . Så mange tak..
Vi var/er vildt nysgerrige efter at vide kønnet, og bad om at få det afsløret ved MD scanning, men baby synes ikke det skulle afsløres den dag, lå så det slet ikke kunne ses, også selv om vi forsøgte at "ryste" lidt rundt på den  Så "den" hedder bare baby her hos os.. Vi kunne så vælge at betale os fra en ekstra scanning, men er nu enige om at vi bare venter i spænding. Vi har ikke tænkt på det som værende praktisk at vide, i forhold til farver osv., bare fordi vi er så sk!de nysgerrige  Man kan få masser af "neutrale" pæne farver, (kan en pige ikke bruge grøn f.eks.?) så det har ikke holdt mig tilbage med hensyn til køb af tøj mv. 
... at vi fik en pige   og det var rart, for så kunne vi sige "hende og hun" og ikke "den" om barnet i maven. Overraskelsen er jo lige stor uanset om du får den før eller efter fødslen. Kan huske at det gav et helt sug i maven på mig, da jordemoderen sagde, at det var en pige. Nok mest fordi jeg vidste, at Jesper virkelig gerne ville have en datter  Men at få kønnet at vide slår nu ikke den følelse man har, når barnet bliver lagt på maven 
Er skam heller ikke bange for, at lykkefølelsen bliver mindre, hvis man kender kønnet før fødslen, men jeg har altid syntes, at det var det ultimative klimaks, når sygeplejersken siger: "Tillykke, det blev en dreng/pige" efter en hård fødsel  Men tror nu nok, det ender med, at jeg gerne vil vide kønnet, hvis det er muligt at se ved næste scanning ..
til 2. scanning på mandag d 1 september. Og vi skal klart vide kønnet, det er praktisk, og nu kan vi slet ikke vente  Tine
Jeg skal til MD scanning i dag kl. 12 og vi vil gerne vide kønnet. Ved vores 1. barn (Kristine 1½ år) ville vi også gerne vide kønnet, men her lå hun med krydsede ben. Efter lang tids scanning sagde sygepl. dog, at der ikke ligefrem var nogen tap, der sprang hende i øjnene, men at det var alt hvad hun kunne sige. I uge 32 købte vi os til en 3D scanning, som 99,9% viste at det blev en pige - så helt forkert på den var sygepl. til MD scanningen alligevel ikke. Det var en stor oplevelse med 3D scanningen. Men viser det sig i dag at de ikke kan se kønnet (ved godt der kan være en vis usikkerhed, selvom de mener de kan), så venter vi denne gang til fødslen. Hilsen Malene, der har lidt kriller i maven pga. scanningen i dag, ikke pga. kønnet, men pga. den egentlige årsag til scanningen.
Ja jeg syntes at det er øv at vide kønnet. Syntes ikke at det er mere charmerende at sige hun istedet for babyen og ofte siger jeg også babyen. Til Lea (kommende storesøster) siger jeg dog også lillesøster. Hun kan godt lide det ord, men hun kan også lide baby så foreskellen er lig nul. Hvorfor ved jeg det så (længere forklaring) -Med Lea, første gang vi ventede os, ville vi ikke vide det. Og det var bare prikken over i'et, med den lille på maven, at spørge til kønnet. Jordemoderen ville ikke sige det, den ære fik faren og jeg græd af glæde, da min elskede, den bedste af alle kunne fortælle mig at vi havde fået en pige. Den oplevelse ville JEG gerne have haft igen. Det var bare så smukt. Desværre fik manden en depression efterfølgende. For mig var det stort set en skøn oplevelse at føde, men for min mand var det så overvældende at se mig i smerterne, ikke at kunne få kontakt til mig, fordi jeg var inden i mig selv og mine veer, og fordi der skete så mange andre store og voldsomme begivenheder i hans/vores liv lige i den periode før og efter fødslen. Denne gang har han ønsket at vide kønnet for at tage noget af spændingen af. For at afmystificere det hele lidt. Han skal ej helle stå som primære person ved min side ved næste fødsel, for jeg kan sagtens klare det, og han klarede det også flot under fødselsforløbet, han var bare ikke klar til det efterchok han fik. For mig var det hele naturligt, især først at vide kønnet når barnet har set dagens lys. Hvorfor denne trang til at vide alt, tænk på hvor uvidende og åben barnet møder verden. Men ja, jeg syntes at det er uromantisk at vide kønnet. Jeg har slet ikke brug for den kontrol og viden. For mig er det rigeligt at få af vide at barnet er formodet sund og raskt. Sikke en gave i sig selv. Begge køn er velkommen og jeg har neutralt tøj til starten, resten skal man nok få shoppet ind -med fornøjelse. Dette er selvfølgelig udtryk for min personlige oplevelse. Jeg har accept af,at andre oplever det som en unik mulighed for at smugkigge, efter de har fået afvide, de venter sig, forhåbenlig et stærkt og sundt barn.
Frederik bliver er knap 5 mdr. og jeg synes ikke min mælk er tilstrækkelig, plus jeg gerne vil have far kan tage over engang imellem. Men knægten vil IKKE tage flasken, har prøvet flere forskellige sutter. Resultatet er hver gang at han får brækfornemmelser og det om sutten er alene eller sidder på en flaske. Alm. sut bruger han plus hans tommelfinger. Har prøvet med lidt grød idag og vand af kop. Han drikker flot af koppen, så måske han kan få mælk i den? Jeg skal væk i weekenden. Kan give ham mad til aften (kl 19) hvorefter farmand står alene til næste dag. Ca. 3-4 måltider. Jeg malker ud til ham. Men måske det bare lykkes, hvis jeg ikke er der og han er sulten nok? Hvad er jeres erfaringer? Skal siges at jeg ingen problemer havde m. de to andre, da de overgik til flaske.
eller er det kun dig der har forsøgt med at give flaske, for jeg har hørt at det godt kan spille rigtig meget ind hvem der prøver at give flasken... Men hvis han drikker fint af ene kop, så er det vel løsningen...
Det "sjove" er bare, at da jeg lå syg med diarré tog han velvilligt flasken 2 gange, plus farmand har givet ham en anden dag. Men nu vil han ikke....
igen og er ved at gå ude af mit gode skind. Har malket ud og først prøvede far og så mig: Resultat - han blev så hysterisk at han kastede op   Nu har far prøvet igen uden sut. Synes bare det er mærkeligt, når han før har taget den. Jeg måtte tilsidst bare amme. Prøvede at sætte en sut på brystvorten og så ville han gerne tage sutten...
det lyder lige som min Malthe, han har fint taget flaske både med min mælk og mme og lige pludselig en dag ville han ikke have den mere, han blev stik tosset. Det var lidt træls i den periode hvor han kun blev ammet for jeg kunne aldrig tage nogen steder uden ham. Nu går det fint igen, efter han får fast føde. Han brugte til at starte med sut, så begyndte han at bruge tommelfingeren sammen med sutten og nu vil han heller ikke have sut, kun hvis han må bide i de, men han sutter ikke på den. Prøv da at give ham mælk af koppen, Malthe vil godt nok kun drikke vand af kop, mælk mener han åbenbar skal komme fra mig. Ellers kan det være det løser sig, når far skal væøre alene med ham, så er der jo ikke rigtig noget alternativ. Nina
jo ikke andet at gøre. Vi prøver igen i morgen.
Kære Majbritt + kommende fader. I går den fedeste tid i møde - Tillykke med graviditeten. God vind med maven og det der følger.. Venligst Lisbet
Tillykke med graviditeten  Hvor er det dejligt for jer  Der er ikke noget større end at få at vide man er gravid, måske lige pånær når man ser det bette væsen inde i maven  Jeg er selv i uge 15 i morgen, og jeg elsker at være gravid!! Så endnu engang, tillykke med det ..
mange tak for jeres søde kommentarer... vi glæder os også meget til at se hva maven indeholder...