Hej. Nogle som kender nogle lækre, smukke kulsorte (helst uden aftegn osv) dressurhingste? Grunden til jeg sprøger er jeg simpelthen ELSKER sorte hingste. De SÅ smukke - især dressurheste.
Det er da ikke altid at man kan se forskel på om det er en hoppe eller hingst
Jeg mente nu "avlshingste"  Altså generalt nogle avlshingste som er sorte - i derude kender  Denne tråd skulle måske ha været på avl   - trods jeg ikke skal "avle".
Zardin Firfod Og så er der indtil flere oldenborg hingste bla. Lamour af Støvlebæk. men jeg mener de begge har en lille smule hvidt, men det er ikke meget.
Ditte Mikkelsen rider hannoveranerhingsten Nobleman...
Heej Sophie.. Når du er 13 mner jeg må man iik ride 3,er ponyer mere. og når du er 16 må du ikke ride 1,ere mere til stævner.. Så skal du op og ride hest... Nogen vælger jo og få deres pony målt op til hest hvis den er høj nok.. Meen ellers ja så skal du skifte til hest.. Håber du forstod det..
Men hvad har det med overgangen til hest at gøre ?  Bare at du har valgte mellem at ride hest, eller at "klasse" din 1´er pony op.. Jeg er selv lige skiftet, og kan altså bare ikke se den store forskel..
Der er noget du har fået galt i halsen. Man får ikke målt sin pony op til hest hvis den er stor nok. I princippet er alle ponyer heste. Hvis du gerne vil have din allerede registreret pony, registreret som hest, skal du søge om det. Man betaler et beløb for at få den omregistreret. Heste har ikke mål i passet. Så hvis du aldrig får din hest under 149 cm med sko målt, er det en hest. Det svære ved overgangen fra hest til pony er, at det er langt sværere at flytte rundt på 600 kg under sig end 350 kg. Heste har større gang, det tager tid for nogen. Konkurrensen er meget større. Blandt hesteryttere er der nogen der har redet i 20, 30 og 40 år, og som andre skriver stiller man op mod de profesionelle. - Og dem er der rigtig mange af. 
Jeg synes overgangen   var var svær! Jeg havde en pony, der udstrålede charme og selvtillid ud over alle grænser, og der blev virkelig lagt mærke til den på stævnepladserne. Oveni var det en dygtig pony, der altid havde placeringer med hjem. Da jeg sidste år skiftede til stor hest, fik jeg noget af et "chok". Til samtlige stævner startede jeg mod min underviser (berider) og mange andre prof'er og semiprof'er og kom gang på gang på gang hjem uden placering. Det lyder måske meget materialistisk, men for mig (og mit ego) var det hårdt ikke længere at ligge i toppen. Efterhånden har jeg lært at leve med det, og vi er begyndt at kravle op ad til stævnerne 
Er det så mest bare til stævnerne, man kan mærke det ??