..Jeg kan varmt anbefale undertegnede!   Eller som jeg også hedder, når jeg tager ud og optræder: Mona Lisa! Mona Lisa er Rengøringskone af den effektive slags, som har det med at komme brasende midt i festlighederne og levere en flok sandheder! Hun overskrider aldrig grænsen, men levere tingene på en sjov og direkte måde med en fed århus-accent!  Er du interesseret kan du skrive til mig, og jeg kan sende dig billeder og priser.  Camilla
har forstuvet kæben fordi men hest knaldede mig en under hagen da vi var ude at ride tur og hun blev bange for en mand og begyndte at stejle så jeg læner mig frem og får hende ned igen men hun rejser sig lige så hurtigt igen og jeg læner mig frem igen og knalder hun hovedet op i mig så de første par dage kunne jeg ikke tyggge eller bare lukkke munden så den stod på flydende mad men det går da bedere nu. 
av for pokker det må godt nok være en grim oplevelse. go bedring med kæben, det er da godt det går den rigtige vej.
Igår var jeg ude og ride med min veninde. Hun blev bukket af hesten og blev slået bevidstløs. Vi var langt ude i skoven, da det skete. Heldigvis kom hun til sig sig, og vi kom da hjem. Hun blev kørt på skadestuen, og slap heldigvis med en hjernerystelse.
godt der ikke skete mere med din veninde...
har et overgangsdækken. der står 600DN på det, men hvad betyder det?? det står i en rubrik hvor der også står vandtæt, vindtæt og åndebart..  
>>Michael var den type, som man elsker at hade. >>Han var altid i godt humør og havde altid noget positivt at sige. >>Når nogen spurgte ham, hvordan han havde det, svarede han: >>"Hvis jeg havde det bedre, ville jeg ha' været tvillinger." >> >>Han var en naturlig inspirator. >>Hvis en af de ansatte havde en dårlig dag, var Michael der og fortalte >den >>ansatte, hvordan man kunne se det positive i situationen. >> >>Jeg blev nysgerrig og en dag spurgte jeg ham: "Hvordan gør du det?" >>Michael svarede: "Hver morgen vågner jeg og siger til mig selv: Du har >to >>valgmuligheder i dag. Du kan vælge at være i godt humør eller du kan >vælge >>at være i dårligt humør. Jeg vælger at være i godt humør. >> >>Hver gang, der sker noget slemt, kan jeg vælge at være et offer eller >jeg >>kan vælge at lære af det. Jeg vælger at lære. >> >>Hver gang nogen kommer til mig og klager, kan jeg vælge at acceptere >deres >>klager eller jeg kan vælge at pege på de positive sider i livet. >> >>Jeg vælger de positive sider i livet." >> >>"Det er alt sammen meget godt, men det er jo ikke helt så enkelt", >>protesterede jeg. >>"Det er det," sagde Michael. "Livet handler om valg. Når man skærer alt >det > >>overflødige væk, så er enhver situation et valg. >> >>Du vælger, hvordan du skal reagere på situationerne. Du vælger, hvordan >>folk skal påvirke dit humør. >>Det er dig, som vælger, om du vil være i godt eller dårligt humør. >>Til syvende og sidst er det dit valg, hvordan du lever dit liv." >> >>Jeg tænkte over, hvad Michael havde sagt. >>Et stykke tid efter forlod jeg firmaet for at begynde for mig selv. Vi >>mistede kontakten, men jeg tænkte ofte på ham, når jeg foretog et valg i >>forhold til livet - i stedet for bare at reagere på det. >> >> >>Mange år senere hørte jeg, at Michael var indblandet i en alvorlig >ulykke >>med et fald på 20 meter fra en radiomast. Efter 18 timers operation og >>ugevis på intensiv afdeling, blev Michael udskrevet fra sygehuset med >>skinner langs ryggen. >> >>Jeg mødte Michael omtrent seks uger efter ulykken. Da jeg spurgte ham, >>hvordan han havde det, svarede han: >>"Hvis jeg havde det bedre, måtte jeg være tvillinger. Vil du se arene?" >> >>Jeg spurgte ham, hvad han tænkte under ulykken. >>"Det første, jeg tænkte på, var, hvordan det skulle gå min endnu ufødte >>datter, svarede Michael. "Og mens jeg lå på båren, huskede jeg, at jeg >>havde to valg. >>Jeg kunne vælge at leve eller jeg kunne vælge at dø. Jeg valgte at leve." >> >>"Var du ikke bange? Mistede du bevidstheden?", spurgte jeg. >>Michael fortsatte: "Ambulancefolkene var fantastiske. De sagde hele >tiden, >>at alt nok skulle gå godt. Men da de rullede mig ind på skadestuen og >jeg >>så l ægernes og sygeplejerskernes ansigtsudtryk, blev jeg meget bange. >>I deres øjne stod skrevet: "Han er dødsens!" Jeg vidste, at jeg måtte >gøre >>noget." >> >>"Hvad gjorde du så?" spurgte jeg. >>"Der var en stor brovtende sygeplejer, som råbte spørgsmål til mig," >sagde >>Michael. >>"Hun spurgte mig, om jeg var allergisk over for noget. "Ja", svarede >jeg. >>Lægerne og sygeplejerne stoppede op, mens de ventede på mit svar og jeg >>trak vejret dybt ind og råbte: "Tyngdekraften!" Og mens de lo, sagde jeg >>til dem: >> >> >>"Jeg vælger at leve. Operer mig, som om jeg er levende, ikke død." >> >>Michael overlevede takket være lægernes dygtighed, men også på grund af >sin > >>fantastiske holdning. >> >>Af ham lærte jeg, at jeg hver dag kan vælge at leve helt. >>Holdning er - trods alt - alt. >> >>Derfor skal du ikke bekymre dig om morgendagen, for morgendagen vil >bekymre > >>sig om sig selv. Hver dag har nok i sin egen udfordring og egentlig er >>dagen i dag den samme morgendag, som du var bekymret for i går. >> >> >>Nu har du to valg: >>1. Slette dette? >>2. Videresende det til folk, som du holder af? >>
Nu kan jeg jo ikke slettet det   , men jeg gider heller ikke sende det til andre  For jeg mener bestemt at hvis man skal have stukket et sæt leve regler ud så er man dårligt stillet . Jeg har fx. mine egne regler og det er meget enkle , men dem vil jeg ikke belemre andre med . Illum
Det samme synes jeg!     Og tankevækkende.. 
og ligner i høj grad også det jeg lever efter. Det betyder ikke at jeg ikke tænker over dagen i morgen eller længere frem, men tingene løser jo som regel sig selv på den ene eller anden måde.
Nu har du fået den igen...     
Efter en dejlig dag med hestene i ridehus osv, skulle jeg så hjem. Jeg havde lånt min fars store kassevogn. Jeg kører ud af vores meget lange grusvej og på vejen op, kan jeg godt se at der holder i hvert fald en bil i vejkanten længere henne af den tværgående vej. Jeg kører derfor meget langsomt... og heldigvis for det, for pludselig, som jeg skal til at svinge ud på den tværgående vej, står der en politihund i min lyskegle. Jeg træder jo med det samme på bremsen, men vejen er jo fyldt med is, så bilen glider bare videre. Politibetjenten skynder sig at kalde hunden til sig. MEGET forskrækket -både pga hunden, men sørme også over at se politi langt ude på bøhlandet, holder jeg ind til siden på anmodning af en anden betjent. Puha hvor blev jeg forskrækket og det kunne betjenten vist også godt se på mig. Han undskyldte meget for deres hund, men fortalte at der var blevet begået et indbrud i området, så derfor var de nødt til at have en hund til at afsøge. Jo tak, men hvorfor søren har sådan en hund dog ikke også reflekser på? Det har almindelige mennesker da og tilmed blinkende lygter, så kan politiet vel også? Ud over det blev jeg så også halet ud af bilen og fik lov til at vise mit kørekort for første gang i 10 år næsten, og så skulle de ellers se bag i kassevognen og tjekke hvad jeg havde i bilen osv. Han grinede dog en smule, da jeg spurgte ham om han virkelig troede jeg ville begå noget som helst ulovligt med sådan en bil som "min", i og med at den er kæmpe stor, postkasserød og så står der navn og telefonnummer hele vejen hen langs siden på bilen *g* Så hold da op, jeg fik sørme pulsen igang. Gad vide hvor stor en bøde man ville få, for at køre en tjenestehund i funktion over...
Sikke et chok! Men hvorfor mon de synes de skulle ind i bilen og kigge? - Heidi
Det ville jo trods alt være dumt at lade en kassevogn køre lige forbi dem, når der lige har været indbrud. Sådan en bil kan jo altså indeholde en hel del. Sådan ca 30 baller spåner. Så kan du selv tænke dig til hvor stor den er.
Godt du har hurtige reflekser så du ku spare os skatteydere en 100000 til optræning af ny hund  Sagde du det til dem, at deres vovse burde ha reflekser på? For jeg troede da bestemt politiet havde tjek på sådan noget, det er jeg ret skuffet over at vide. Og godt alt var iorden, selvom jeg heller ikke lige kan se hvorfor de skulle se dine spåner 
Skal en tjenestehund ikke have reflekser og blinkende lygter på. Så går brugs monumentet ligesom af, hvis man langt væk, og tydeligt kan se der er en hund. Hallo tyv... her kommer vores hund.  Men det er dårligt at hundeføren ikke har set og er opmærksom på de billygter som nærmer sig området hunden er igang med at afsøge, og på den ene eller anden måde får hunden væk fra den kørende bil. Trods alt ligger der mange timers/ års arbejde bag en godkendt tjenestehund. Og hundene gør et fantastisk stykke arbejde. Med både ulykkelige fund, men sørme også med glædelig udgang. Hatten af for de som bruger tiden på at træne deres hunde til tjenestehunde. Sidst.. Jeg kan godt forstå at du fik en ordentlig forskrækkelse, det er da alt andet end sjovt pludselig at skulle lave en nødopbremsning, og at bilen så ydermere skrider giver bestemt kun en gang ekstra hjertebanken. Godt du har gode reflekser  Og du fik dagens motion da du måtte ud af bilen *B* og nu ved du jo at det var alle pengene værd at få kørekortet, da du har fået lov at vise det *GG*