Hej piger. Hvad virker mod hård mave???? Min lille pige på 8 måneder har haft hård mave i en lang periode (1-1½ måned). Vi har prøvet laktulose (lægens råd), men det er simpelthen umulig at få i hende i de mængder, hun skal have, før det virker. Trapper vi bare lidt ned er den gal igen. Øv. Efter sundhedsplejeskens råd så har vi prøvet svesker og a38. Det gider prinsessen bare ikke  Hjælp, hvad virker????
Jeg går ud fra at hun ikke ammes? Så plejer de nemlig ikke at døje med hård mave... Brug syrnet MME istedet for almindelig MME, det har jeg selv god erfaring med 
Ren abrikosgrød hjemmelavet (lavet af usvovlede tørrede abrikoser) eller abrikosgrød med æbel. Jeg har erfaring med at hjemmelavet sveskegrød virker bedre end det købte, men du skriver at du har prøvet dette, så det er ligemeget. Har i prøvet at lave hendes grød tyndere, så hun får mere væske ned under måltiderne? Mvh. Jeanette
Jeg ville os sige om hun ikke skulle ha noget mere væske, min pige er snart 10mdr og hun ammes os efter behov. og hun får mad som vi andre. hun har aldrig haft hård mave, selvom hun kun ammes, da hun ikke vil har sutteflaske. så til maden får hun sødmælk eller vand. Evt kunne du blende svesker i kødsovsen. ??? Ved en fra min mødregruppe, kom altid sveske grød i kartofel mosen, for hendes havde os altid hård mave, fordi hun ikke indtog nok væske i løbet af dagen.
får hun nok at drikke, også vand? Min dreng har aldrig haft hård mave så jeg kender ikke så meget til problemet, men i DP har vi haft en dreng med hård mave som var igennem alle mulige undersøgelser og eneste konklusion var at han skulle drikke noget mere. De 2 andre er meget bedre til at drikke og har aldrig problemer med det. Vi gav altid vand efter lur, ved alle måltider, når vi selv fik vand og som regel også inden lur, altså da han var mindre.
Min ældste dreng have i en alder af 6-7 mdr så voldsomt hård mave at han sad på potte for at kunne komme af med afføring. Det kom efter han begynddte med brød og fravalgte bryst til fordel for flaske. Der kunne gå mange dage inden han skulle af med noget og vi brugte lang tid på potte og han var meget ked af det. Vi prøvede alle gode råd fra svesker- vand - lactolose- zone terapi og jeg var desperat. En veninde foreslog mig, at prøve at bruge en smule movicol til voksne et par gange i hans flaske. Jeg var først lidt betænkelig, men hvis det var det som skulle til for at lette smerterne fra min søn så måtte det prøves.. Jeg brugte det 2 gange og det er det bedste jeg har gjort for ham.. Han kom af med al hård afføring over et døgn og derefter blev alt normalt. Jeg sørgede for at han fik rigelig vand mange gange om dagen og atartede altid et måltid med vand...
- og kom endelig med flere. i aften fik hun svesker i sin kødsauce, ikke særligt lækkert, men hun ved jo heldigvis ikke at det ikke er normalt. Jeg fik et par spiseskefulde sveskegrød i hende. Er der nogen der ved hvor meget sveskegrød/mos de skal have før det virker, ja det er jo sikkert individuelt, men bare sådan ca. Hvis vi ikke får gang i den lille mave så må hun en tur til lægen igen. Det lyder godt med movicol, hvis det virker så hurtigt. Det gjorde laktulose ikke. Jeg kan bare ikke blande det i flasker, da hun jo får bryst. Gad vide om jeg så kan få det i hende.
Min datter som bliver 3 år i næste måned er først inden for de sidste par uger begyndt at kunne komme af med møget uden hjælp. Hjælpen har været Movicol. Hun begyndte at få Movicol da hun var ca. 10 mdr gammel. Hun fik problemer med hård mave allerede da hun var 3½ måned, og i de ca. 6½ måned afprøvede vi alskens husråd, kostråd og Laktulose uden succes. Ud fra mine erfaringer vil jeg ikke anbefale at kæmpe med de tre ovennævnte ting alt for længe med mindre man er meget sikker på at det har en god effekt, men hav i stedet jævnlige konsultationer hos en børnelæge med erfaring i den slags. For os var det ikke tilstrækkeligt at gå til alm. læge. På trods af at vores børnelæge påstod at vi skulle bruge Movicol og ikke Movicol Junior, har vi senere fundet ud af at hun ikke kunne tåle Movicol. Hun fik det meget bedre da vi gik over til Movicol Junior. Så selvom lægen måske siger noget andet, så vil jeg anbefale at gøre som det også står i indlægssedlen, nemlig ikke give små børn Movicol men i stedet Movicol Junior. Om der er en sammenhæng eller hvad, kan man kun gisne om men hele vores familie er i hvert fald meget lykkelige og lettede over at efter vores pige har smidt bleen og kan gøre det på toilettet, slipper hun af med møget næsten dagligt uden hjælp:-)
Movicol var også et hit til min søn... fik det anbefalet af sygehuset, de må få et gram pr kg og til et gram skal der bruges 10 ml vand... Håber du får løst problemet... hilsen karina
Jeg vil også sige mere væske.... Og så have Microlax pipetter liggene til "akutte tilfælde" hvor maven virkelig er hård og umulig at komme af med noget!
Movicol!!
jeres svar   Min lille pige havde stadig ikke haft afføring i dag på 3. døgn, så vi ringede til vagtlægen, og han anbefalede brug af mikrolax. Hold da op en virkning, der blev virkelig tømt ud  Jeg har fået lidt svesker i hende hver dag. Er der nogen der ved hvor meget sveskemos man skal give og skal man blive ved med at give det eller mister det så sin effekt? Desuden har vi fået fat i en tudkop og det virker som om, at hun har nemmere ved at drikke af den. Alligevel synes jeg ikke hun drikker store mængder. I dag har jeg vel fået ca. 200 ml. vand i hende og derudover får hun bryst. Hvor meget vand drikker jeres små poder?? Endnu engang tusind tak for jeres svar, lækkert at få jeres erfaringer og bliver hendes hårde mave ved, vil jeg tale med lægen om evt. grunde og evt. movicol.
Børnelægen som vi går hos siger at man skal passe lidt på med svesker da tarmen kan blive sløv/afhængig af det. Til gengæld anbefaler hun ikke Microlax - i hvert fald ikke hvis det er længerevarende problem. Jeg tror det er en god ide at have løbende kontakt til en kompetent læge i stedet for at prøve sig frem lidt i blinde - ikke fordi jeg tror det er det du gør - bare lige for at få det med:-) De venligste hilsner Pia
De skal have ca 1000 ml væske i døgnet - men gerne 1500 ... Efter vi blev indlagt 2 døgn med drop pga væskemangel, har vi været meget mere obs på at hun får nok at drikke ... Og "nok" er, ifølge sygehuset, ovenstående tal .. (Hun var da 10 mdr) ... Hård mave har vi aldrig bøvlet med- men min venindes søn på samme alder som Mikkeline har altid haft bøvl (også selvom han er ammebarn) .. Hun begyndte at give ham tilskud af Grøn Allomin og det havde en god effekt.. Han kan f eks ikke tåle noget med bananer - så går maven i stå øjeblikkeligt .. (og det er lige meget om det er frisk banan eller grød/mos med banan i) Tænker om du ikke kan prøve at give hende lidt syrnet MME i en kop til måltiderne, istedet f f eks vand? ...
hvor meget af de 1000/1500 ml skal være vand? Min datter har kun fået vand hos og så bryst hos mig, så det er lidt svært at vide hvor meget væske hun får. Jeg går udfra at mængden er inkl. MM eller MME?
JA som overskriften siger så undgå bananer, og vores Line kan kun tåle 5 af de 8 dråber jern, ellers kommer der ingen prut. Synes desuden at når vi får retter med karry, kan maven godt blve lidt fastere. Vi kan holde maven super på en figne/sveske stang, altså sådan nogen der købes med feks figne pærer smag. Line er 9½ måned. Håber i får styr på maven Mvh Anni
jeg vil også sige Microlax, eller du kan mose nogle hørfrø og komme dem i hendes mad, det hjælper også
Hejsa Min datter døjede også rigtig meget med hård mave fra hun var syv til næsten ti måneder. Hun fik laktulose, svesker, masser af væske osv, men intet hjalp. Jeg var især træt af at skulle fylde hende m diverse "lægemidler" konstant for at få bare to små hårde sorte "kugler" i bleen hver dag. Vi tog hende til zoneterapi, og jeg sværger at vi allerede dagen efter første besøg kunne se en bedring . Zoneterapeuten kunne tydeligt mærke at hun reagerede når hun "trykkede på tyktarmen" og efter tre besøg var Karla i så meget bedring at vi ikke behøvede bestille ny tid. Nu er det tre uger siden vi var der, og hendes afføring er stadig helt normal og hun får ikke længere hverken laktulose eller svesker  Måske det var et forsøg værd? Håber i hvert fald du finder en løsning på problemet 
Min chef siger jeg skal blive gravid!..   ... Og man skal jo gøre som chefen siger - så hvordan bliver man hurtigst det? ...  Mikkeline var jo ikke just planlagt - hun er jo lavet mens jeg stadig var på p-piller .. Så - udover at smide pillerne og have en pokkers masse s*x (de 2 ting er klaret) hvad kan man så ellers gøre for at øge frugtbarheden? ... Kom med alle de gode råd- hvis der da ellers er nogle? ..   .. Og inden HN-koret går helt amok - så er det jo selvfølgelig ikke pga chefen men fordi vi selv ønsker os en mere og bla bla bla ... 
Altså jeg fik af vide at jeg skulle fodre min mand med æg, sp det gjorde jeg og jeg blev pænt hurtigt gravid - det tog kun 3 måneder  Jeg ved selvfølgelig ikke om det lige var det, der gjorde det, men så fik vi spist en masse æg 
Hvis du ikke er på p-piller igen, så kan det gå lynene stærkt. Jeg var ikke på p-piller før vores nr. 1, 2 og 3, og de har alle "kun" taget mellem 14 dage og 1½ måned fra beslutning til "gevinst  Lillebror (nr. 4) tog lidt længere tid, da jeg var på p-piller, så det tog hele 3 måneder fra jeg smed pillerne. Men vi er også meget fertile herhjemme, hvis du spørger min mor 
Lær din cyklus at kende... Du kan se på udflåd m.m hvornår du har æggeløsning og så er det jo bare at arbejde lidt eksrta på det i de dage!! Hvis du søger på google kommer der nogle ganske fine sider frem hvor det står beskrevet hvad du skal være opmærksom på. Og det er jo spildt arbejde (men ikke mindre godt...) at gøre det på de forkerte tidspunkter hvor du ikke har mulighed for gevinst. Held og lykke med projektet!!
Først vil jeg sige tillykke med at er begyndt på projekt baby, jeg vil ikke tage modet fra dig men jeg vil sige at det så godt kan tage tid før der er bonus i maven... jeg regnede selv med at jeg ville blive gravid i første hug,og nøj hvor blev jeg ked af det da det så ikke lykkes, for mig/os tog det et ½ år om at blive gravid... Det der virkede for os var at kende min cyklus, brug af ægløsningstest, minus cigaretter og spare på sukker... Held og lykke med det hele
Har (med en anden mand) kæmpet i flere år for at blive gravid, mistet fosteret og fået den besked jeg ikke kunne blive gravid ..   .. Så jeg regner ikke med noget som helst - og lykkedes det ikke, jamen så har jeg jo allerede fået mig en guldklump som jeg slet ikke havde regnet med jeg skulle have ...   ... Alle gode råd er taget til efterretning, mange tak for dem ... 
Jeg har hørt at det skulle hjælpe at spise vitamin piller til gtavide. jeg gjorde det og blev gravid med det samme. men om det var ren held eller pga. pillerne ved jeg ikke. men held og lykke med projektet.
Først og fremmest rigtig god fornøjelse med projektet... Min læge anbefaler man spiser folinsyre mens man prøver at blive gravid - og så vitaminpillerne til gravide (jeg bruger gravitamin). Nogen siger også man skal smække benene op efter s*x, til hestene ved jeg vi giver gulerødder (betacaroten) for at øge drægtighedschancen. pøj pøj
Giv din mand ekstra folinsyre,D-vitamin,selen og zink,det forbedre sædkvalitet ganske meget. Spis selv folinsyre,D- vitamin,selen,zink,alm.vitamin piller,og stærk B-vitamin. Brug ægløsningstest (jeg var glad for dem fra velmed og de digitale fra clearblue),og hav @!#$ dagen før ,på dagen og dagen efter ÆL,og husk at sæden ikke bliver bedre af at gemme på det.
Hehe   Jeg tænker da, sikke da en dejlig chef... sådan en vil jeg da os ha  Held og lykke med baby projekt, kan desværre ikke gi gode råd, da vores første er lavet ved hjælp af ivf og nr 2 kom som en stor overraskelse, da vi jo ikke regnede med og kunne selv.
Jeg har regnet med, at vi bare skal bruge engangsvaskeklude, når den lille skal skiftes, men er blevet i tvivl. Har hørt at de er ret hårde for huden. Hvor jeg derimod er lidt bekymret for hvad sådan en engangsserviet indeholder. Puslepladsen er i soveværelset, dvs. væk fra en vandhane. Hvad bruger i og hvorfor? Mvh. Tuxi
Vi bruger stort set kun vådservietter, og vores pige har faktisk aldrig rød numse, og hendes hud er ikke irriteret. Jeg køber kun vådservietter, som ikke indeholder parfume og parabener, bla. andet natusan, libero eller dem de har i brugsen fra änglemark
vaskeklude, dem fra fakta er gode, dejlige bløde. Vi har fast en skål vand stående på værelset hvor puslebordet er og det fungerer fint. Vådservietter fra Neutral bruges på tur.
Det er kun på tur at der bruges vådservitter. Jeg tror ikke de er helt så sunde. Vi skal tænke på hvad vi udsætter vores børn for. Nogen der har tænkt hvorfor vi har allerigiker, nogen som ikke kan eller har svært ved at få børn. Det bliver ikke mindre. Og jeg tror det skyldes at det vi bliver udsat for i vores hverdag. Tilsætningsstoffer i maden, vaksepulver, skylde middel parfume osv osv. Jeg er absolut ikke fanatikker. Men jeg tænker på hvad jeg byder mine børn.
Her brugte vi i starten engangsvaskeklude, men jeg blev meget hurtigt træt af, at skulle hente frisk vand hver eneste gang, vi har nemlig heller ikke puslebordet i nærheden af en vandhane. Så stille og roligt er det bare blevet til vådeserviettet, og det fungere upåklageligt. Karla har heller aldrig rød numse mv. Jeg bruger også dem uden div. tilsætningsstoffer, men er ellers lige glad med om det er noget bestemt mærke.
Her bruger vi vådservietter 90% af gangene - kun når hun har skidt eller tisset meget bliver hun vasket med engangsklude... og vi har 7-9-13 endnu ikke set skyggen af rød rumpe... Vi bruger så de billige fra Føtex/Bilka, dem fra deres lavprismærke BUDGET - og de er alle tiders!! De er Svanemærket og Astma-Allergimærket, og så koster de kun en tredjedel af de mærker som har nøjagtig de samme kvalitets-stempler... (10 kr for en stor pakke med 80 stk) Jeg er hysterisk med hvad Freja bruger af bleer (bruger derfor kun Änglamark), hvad hendes tøj bliver vasket i mm... og så slet ikke hysterisk på mange andre områder, så jeg er vel helt normal dobbelmoralsk  Men du skal da gøre det som du føler for og ikke mindst - som barnets rumpe har det bedst med, de er jo også forskellige...
Ja, som overskriften antyder, så handler dette indlæg om at sige farvel til sutten.. Min søn er på nuværende tidspunkt 2,5 år gammel, og han er efterhånden ved at erhverve sig et suttebid, som til tider er generende for ham i forbindelse med at spise bestemte typer mad.. Vi er på nuværende tidspunkt meget opmærksomme på, at han kun får sin elskede sut, når han skal sove til middag og om aftenen, når han skal sove for natten (sådan har det egentlig altid været). Så det siger sig selv, at vi ikke rigtig kan trappe mere ned uden at fjerne den helt.. Men alligevel bliver hans suttebid bare værre og værre, og vi har læst os frem til, at et suttebid kan blive permanent, hvis ikke der tages hånd om det, inden barnet bliver 3 år gammel - hvilket vi selvfølgelig ikke ønsker :-/ Han ELSKER sin sut, og jeg kan slet ikke se mig vej ud af at "få den fra ham". På forhånd tak! 
Malou var 2,5 år da hun smed sutten. Hun havde også kun brugt den til sovetid men var også glad for den der. Vi snakkede lidt med hende om at give den til julemanden - og det valgte hun så at gøre i bytte for en pippidukke. Hun spurgte aldrig til sutten siden! Prøv at snak med ham om, om der er noget han ønsker sig i bytte evt?
Vi har også brugt det der med at bytte alle sutterne væk for noget de ønskede sig. Og så har vi forberedt dem godt på det, og snakket om det i ugerne op til, så de vidste hvad der skulle ske. Vi har godt nok ventet til lige omkring børnehavestart, min datter lige før og min søn et par måneder efter starten i børnehave. Men i dit tilfælde tror jeg at jeg vil gøre det nu, det har forløbet overraskende nemt for os og vi frygtede virkelig en forfærdelig tid med gråd og ulykkelige børn, det fik vi slet ikke.
begge to  Vi har snakket meget med ham om, at vi putter alle sutterne i en pose og giver dem til julemanden, og at han så får en stoor pakke i byt - han ved allerede, at han ønsker sig en gravko!  Han er sådan set meget opsat på at give sutterne til julemanden, men jeg er overbevist om, at det er gaven, der lokker, og at han ikke er klar over, at det betyder et PERMANENT "farvel til sutten".. Men ja, skal det gøres inden lillesøsters ankomst, skal det være nu.. Vi valgte også at gå igang med projekt "smid bleen" for et par måneder siden - det er som sådan lykkedes helt uden problemer, og nu vil vi altså bare så gerne have sutten væk, inden vi nærmer os min terminsdato, så det eneste store vendepunkt i hans liv (udover lillesøsters fødsel) er, at han skal begynde i børnehave til februar..  I bund og grund tror jeg mest, det er mor her, der ikke tør tage skridtet, og som er bange for at fjerne sutten..
Min dreng var os MEGET glad for hans sut. Men vi havde så i flere mdr snakket med ham om at sutten skulle op til bonbonland. og da dagen kom, pakkende han selv alle sine sutter ned og vi hang dem fint op på træet. han spurgte slet ikke til dem og helt af sig selv, smed han bleen 1 uge efter, men den bemærkning om at nu var han blevet stor. så to nemme ting og få klare uden ballade. min dreng var 3år og har ikke brugt den sut/ble i 3mdr nu. 
Selvom jeg af og til bandede det faktum, at Markus ikke ville tage sutten væk, da han var lille, så er jeg glad for det i dag. Min bror og jeg fik begge "taget" sutten lige omkring 2 års alderen, begge gav vi den til julemanden i bytte for en lækker gave. Min lillebror synes dog det var en dårlig byttehandel. Min mor smed så alle sutter på nær een ud og den klippede hun så lidt af over en uge. Da den var klippet helt ned, sagde min lillebror uden problemer farvel til den. Og så må jeg tilstå, jeg finder det direkte frastødende at se en stor unge på + 3 år med sut i munden. Beklager...
følger lige med på sidelinien her - min søn blir snart 2 år, men er bagefter og dermed muligvis ik klar til at slippe sutten før lidt senere end de fleste andre, af forskellige årsager. Jeg selv var 2 da jeg smed den i skraldespanden uden videre, da jeg ik ville ha sut længere
Tina*Westlife*: Jeg kunne ikke være mere enig med dig.. Det ser rigtig rigtig grimt ud med et så stort barn, der render rundt med en sut.. Og nu er Frederik jo ikke så lille af sin alder, så synes allerede, at det ser lidt akavet ud nu.. Jeg synes, han er blevet rigtig sød til ikke at nævne den længere, før han skal sove   og som skrevet længere oppe, så har vi nu snakket meget om, at julemanden skal have den ..
Om sønnikens. Han havde fødselsdag to dage før, så vi udvekslede alle sutterne -med en cykel. Han savnede godt nok sutten, men sov. Dagen efter havde skraldemanden tabt en af sutterne, men han tog den op- og smed den i skraldespanden. Dagen efter, var vi nede at kigge på cykel, men der skulle lige støttehjul på, så gik vi- og så græd han. Arme barn. Han troede han fik dem med hjem, med det samme. Så var vi nede og hente cyklen, og på trods af støttehjul, kunne han ikke køre. Det tapre barn. Det var bare ikke lige at cykle hjem med os, voksne. Der var på cykel. Det tog vist 7 dage før, det endelig lykkedes. Ps: Siden har han mestret BMX og alt muligt.
Personligt synes jeg sut i munden på et vågent barn ser træls ud, uanset alder! Jeg var selv 5 år (!!!) før min mor tog sig sammen, og jeg er glad for at Agnes aldrig har ville bruge sut.
Griner - jamen her i huset er vi enige om at s*x skal foregå mindst 1 gang om dagen - uanset om der er gang i projekt baby eller ej ...   ... Spiser allerede jern samt gravitatin - egentlig bare fordi jeg aldrig er stoppet efter at have været gravid og ammet Mikkeline..   .. Manden får almindelige vitaminpiller - men det kunne da godt være han skulle have et ekstra tilskud.. Chefen har en grund til at sige som hun gør - den vil jeg ikke komme nærmere ind på pt men den skal nok komme engang ...   ...
Almindelige vaskeklude til tisbleer, engangsvaskeklude til at samle det værste afføring og almindelige til at vaske efter, og vådservietter i rum uden vand og på tur. Jeg synes, at engangsvaskeklude og vådservietter er lige elendige til at tage det hele og elsker de almindelige vaskeklude  Jeg synes også, at der er stor forskel på vådservietter. Nogle er ikke ret våde, som neutral, og jeg synes, at de er nærmest ubrugelige... mvh. tina
Har du selv prøvet at vaske dig med en engangsvaskeklud? Hørte om en der havde, og hun fik simpelthen kløe i skridtet af dem.... Og det var de neutrale vel at mærke... Har ikke brugt dem siden, tager også skumkludene med på tur, i en pose med lidt vand. Meget billigere er det også. Synes i øvrigt de lugter forfærdeligt de der engangsvaskeklude! Og kan slet ikke gennemskue hvad de indeholder når jeg læser varedeklarationen.
jeg mener selvfølgelig vådservietter og ikke engangsvaskeklude i ovenstående indlæg - håber det forstås.
bruges når vi er på tur. Herhjemme bruges udelukkende vaskeklude. Skumvaskeklude flytter kun rundt på skidtet. Dem ville jeg blive idiot af at bruge. Vådservietter vil jeg ikke bruge dagligt, da jeg ikke kan gennemskue, hvad de indeholder.
Jeg har brug alm. vat til mine 2 første og har også tænkt mig at bruge vat til nr. 3. Vi blev anbefalet vat inde på sygehuset, da den første fik meget rød numse af at ligge i lyskasse pga. gulsot, og det fortsatte vi med. Synes ikke at skumklude er ret gode til at "få det hele med", vådservietter blev kun brugt på ture. Mine børn skal ikke vaskes med andet end vand, når de er så små. Uanset at vådservietterne er svanemærkede etc. så må der altså være noget kemi deri, som ikke kun er vand. Og så er vat et naturmateriale der laves af bomuld, hvor skumklude laves af olieprodukter. - Komtesse
Vi bruger vådservietter, det er det nemmeste for os og han har ikke fået rød numse endnu af dem. Skumklude syntes jeg er alt for hårde og ubehagelige selv dem de kalder luxus bløde. Havde en evig diskution med min sp hver gang hun var her og tilsidst gad jeg ikke høre mere på det så indkøbte en pakke skumklude som blev taget frem til ære for hende og så pænt pakket væk når hun var gået, så kunne vi koncentrere os om det der var vigtigt nemlig vores dreng.
De første to måneder af Sallies liv blev hendes numse vasket med vatrondeller. Efterfølgende vasker vi med vådservietter. Jeg synes de er nemmere at "arbejde" med, og vi køber kun svanemærket, samt asta/allergimærket servietter. De koster ikke så meget mere end skumkludene.
Har altid brugt skumvaskeklude/ engangsvaskeklude. Der er stor forskel på kludene og dem fra Aldi og Lidl er bedst. Vådservietter bruger vi kun når vi er på tur. Bruger dem der er svanemærket/ allergimærket så.
.. helt lille, brugte vi skumklude hjemme og vådservietter på tur.. Nu bruger vi udelukkende vådservietter - hjemme som ude.. Det er altid astma-/allergimærkede og svanemærkede servietter.. "Sjovt nok" døjede han kun med rød numse i den periode, hvor han blev vasket med skumkludende - siden har vi aldrig oplevet det..
vi bruger skumklude og altid gjort det. Jeg kan slet ikke se at de skulle være hårde ved huden, ikke når de er våde i hvert fald. Jeg bruger også sådan en våd skumklude til snotnæsen, for den gør ikke næsen rød og vandet opløser det indtørrede snot, hvis der sidder sådan noget.
Tak for alle svarene  jeg kan se, at der er forskellige meninger om hvad der fungere bedst. Jeg tror, jeg køber begge former for klude og så har vi vat liggende. Så må vi afprøve, hvad der virker bedst for os. Mvh. Tuxi
Her brugte vi vat rondeller i den første tid. ikke de små runde, men de store firkantede. De virkede perfekt. De er dejlig bløde og gode til at vaske dem rene selv ved de mest klistrede bæer. Efter dem gik vi over til skumvaskeklude og de fungerer upåklageligt. jeg er ikke tilhænger af vådservietter da jeg ikke tror de er sunde for huden uanset hvor lidt parfume der er deri. Men som du selv skriver, prøv hjer frem og se hvha der virker for jer! I kan evt sætte en flaske koldt vand og en termokande med varmt vand på puslebordet, så har i altid vaske-vand derinde selvom vasken er langt væk!
Havde egentlig planer om at bruge vaskeklude, men synes altså det er besværligt og man let drypper vand osv, så bruger vådservietter (netto har altid på tilbud).. bruger kun dem der er fremstillet til børn (uden parfume, uden parabener, astma og alleri mærket osv) helst sådan nogle i en grøn pakke der er lavet af bambus fibre (super bløde) som også er økologiske.. Synes folk er lige hysteriske nok ind imellem, når der står det er uden parfume, parabener og allergifremkaldende midler, samt de er svane, allergi mærket osv så kan man vel regne med at det er korrekt.. skum kludende er jo som en skriver et olie produkt, mon ikke de er mindst lige så usunde ?? Min datter har endnu aldrig haft rød numse..
Vores pige var lidt over 2 år, da hun smed sutten. Helt "tilfældigt" fandt hun en dag sutten, der var "gået i stykker". Og nu den var gået i stykker, ja, så måtte hun jo hellere være med til at smide den i skraldespanden, for man kan jo ikke sutte på en sut, der er gået i stykker. Det forstod hun til fulde - hun smed den selv i skraldespanden og nævnte kun få gange efter, at sutten jo var gået i stykker. Vi havde reelt klippet den over og lagt den, så hun helt sikkert ville finde den, og samme metode har faktisk virket på 2 andre børn i familien. Så den kan varmt anbefales, for børnene forstår det godt, når tingene er gået i stykker...
Puha fik mit livs chok igår.. nogle gange tænker man ikke over små detaljer, men flere ting kædet sammen kan ende i en katastrofe.. i behøver ikke fortælle mig at jeg begik fejl, det ved jeg.. har bare brug for at dele og måske andre så ikke ender i en lignende situation.. Min datter ligger tit på sofaen og sover om dagen, for hun sover meget let og ikke ret meget om dagen, og den nemmeste måde at få hende til at tage en lur er at ligge hendes dyne på sofaen og hende på dynen med sin sut og så blive siddende lidt ved hende.. ligger jeg hende i barnevognen føler hun sig åbenbart alene og falder kun i søvn hvis hun er meget træt (hun sover fint i barnevognskassen om natten).. I går aftes ligger hun så og sover på sofaen.. jeg har lige sat mig over til computeren nu jeg endeligt har hænderne fri.. har jeg tit gjort, både hunden og katten ved hun ligger der når dynen er der og hopper ikke op i den ende af sofaen.. Men hunden kommer så med sit kødben og vil gerne lege (han får jo desværre lidt mindre tid nu baby er her) så kaster kødbenet til ham et par gange.. men af en eller anden grund bliver han helt overgearet af det og styrter rundt.. jeg stopper selvfølgelig legen og siger han skal slappe af (fordi han ikke skulle vække hende).. Hunden vil have mig med og springer derfor først op i den lille sofa og ser åbenbart ikke baby, så han sætter af og lander i den anden sofa hvor baby ligger (og her kommer katten så flyvende og jager hunden væk faktisk).. fra hvor jeg står kan jeg ikke se om han rammer hende og evt hvor og hvordan.. ser bare 40 kg hund lande i fuld fart på min lille prinsesse     og skreg jo af den.. hunden fare ned meget forvirret og ked.. Baby stikker i et hyl uden lige og jeg fare over og hiver hende op.. mærker overalt på hende.. puha intet brækket, ingen synlige sår og skader.. virker mest forskrækket.. efter lidt trøst falder hun i søvn og jeg mærker på krobben (ribben, mave osv) intet der føles forkert.. Ringer til lægevagten, som spørger ind til en masse og konkludere at han nok ikke ramte hende, men jeg lige skal holde øj om hun ændre adfærd, bliver sløv eller lignende.. tro mig er vågnet konstant hele natten for at tjekke at hun var ok  Heldigvis har hun det fint.. men hold op et chok.. bare tanken om hvad der kunne være sket hvis han havde ramt uheldigt   og hunden, ja han er ked af det og vil hele tiden nusse med både mig og baby.. han ville aldrig skade hende med vilje.. passer altid på hende.. men han er ung og klumpet og jeg tænkte mig ikke ordentligt om et øjeblik er glad for ikke at skulle bebrejde mig selv det resten af livet 
øv for et chok. Godt der ikke skete noget. Ja nogen gange skal der bare en lille bitte tanke torsk til før det går galt, eller er tæt på som i det har tilfælde. Men sikke en dygtig kat du har. Det virker lidt som om den ville have hunden væk fra din datter. Hvis det er tilføldet så har den vist fortjent lidt tun eller lign.
det må ikke være rart, godt der ikke skete noget alvorligt. Hvordan har din datter haft det i dag? Vi kan alle lave fejl så ingen bebrejninger herfra.
Anja: Ja tror også katten registrerede det først (han lå på bordet ved siden af) og derfor ville have hunden væk.. dygtig mis  Bettina: Hun har været noget træt og sulten idag.. men virker helt frisk når hun var vågen og glad og tilfreds..
bebrejde dig selv, at din hund hoppede op - det var et hændeligt uheld, som din hund tydeligvis blev ked af   Men hvor er det dog godt og heldigt, at der ikke skete noget med din lille pige. Sikke en forskrækkelse 
Der er så mange herinde der gerne vil have taget nogle super lækre billeder, af ungerne, eller deres gravide mave. I dag har Thamdrup foto en pakke for - 55% De er super dygtige, og han har selv foreviget mine unger  Det er måske en oplagt julegave til bedsteforældre ? Se tilbudet her  Mvh Jane
en dejlig skøn pige på 3480g og 55cm lang    Agnes blev født kl.04:07 tirsdag 13/9 så lige om lidt er hun 2 døgn gammel  lørdag morgen begyndte de første plukveer de varede i 24 timer søndag morgen v 5 tiden begyndte de første rigtige veer, dog uregelmæssige. mandag morgen kl 02 var veerne af 1 min varighed og 5 min pause. så vi kørte til sygehuset. mandag kl 21 blev der bestillt læge til at lægge en epiduralblokade på mig, da jeg havde lidt forhøjet temperatur og babys hjerterytme var noget høj   . Nøj hvor jeg var vild med den blokade   , de få timer, 1½ time den varede. men så begyndte hun nedstigningen og så virkede epiduralen ikke længere, desværre. og klokken 4.07 var hun pludselig ude   .. det føltes som flere år.. men vi er alle tre meget lykkelige lige nu, og glade for at det er overstået. 
Stort tillykke med jeres datter..  Det er bare det største , nyd hende alt hvad du kan, de vokser så sindsygt stærkt 
Stort tillykke med hende   Og sikke en hurtig fødsel.
med den lille pige. Min meldte sin ankomst fredag aften - Fantastisk Line
Tillykke... Og virkelig smukt navn. Det hedder min datter også. 
hvor er i skønne! jeg sidder her og er meget rørt   . Mange tak- hvor er i bare søde  : tillykke med din datter     ! håber alt gik godt for jer? : Ej hvor hyggeligt at de er navne søstrer 
Ja jeg går jo og skal starte lidt op det på alt det grød ræs, hun fik lov at starte idag, det syntes hun var noget værre pjat  Men jeg havde jo egentlig købt til at lave det selv istedet for de færdig blandinger fra semper, buveais osv - men så står de i både majs og rismel at man skal bruge mælk. Er det så alm mælk? Jeg tænker bare, så er der da ikke så farlig meget nærring i det? Men det skal jo bringes i kog, og det har MME jo ikke godt af - hvad gør i andre ? Har noget fra Nestle, det er delan dutme smart, bare bland halv vand, halv pulver, voila - grød! Ingen dikkedar, ingen opvarmning osv. I love it.. Næste spørgsmål går på flg. Jeg har nogle glas med forskelligt jeg har købt på bud, som jeg tænkte der kunne være rare hvis man lige skla ud af døren og tjuhej afsted, og ikke lige når at få noget med fra fryseren. Men hun spiser jo ikke meget endnu, kan man fryse glas mad ned når man har taget det man vil? Jeg har nemlig noget sveskemos - til hvis maven evt går i stå, og det spiser hun jo ikke sådan lige et helt glas af - smider i så resten ud? Og et sidste spørgsmål: Jeg har noget jordbærgrød, æblegrød og sveskegrød fra skelskør frugtplantage, er det børneegnet mon? Købte det i tyskland til meget billige penge - så lige noget på tilbud i bilka idasg til 15 kr, jeg gav 5 kr - så jeg kunne ikke lade være, det var egentlig tiltænkt mig selv, men ´jeg får det aldrig spist. Og kan det mon fryses ned, resterne af det man åbner for? Lige en masse mos og grød spørgsmål - det kan være der kommer flere. Er gået igang med kogeriet, imorgen skal jeg ud og hente clara friis pære og ananas æbler ved en bekendt, så laver jeg mere pærer/æble mos, så har jeg lavet fersken, blomme og jordbær.
Du får lige et hurtigt svar til det første du spørger om - når man laver ris-, majs- eller hirsegrød som de jo må få fra 4 måneder så koger du det op med vand og kommer modermælkserstatning i bagefter sammen med en teske smør eller olie. De færdige pakker er nemme! Men det andet er nu heller ikke det store besvær. Og så er det billigere at lave det selv.
Kig evt. her: Der kan du få en masse inspiration  Jeg lavede alt fra bunden. Det er meget billigere! Og jeg synes ikke det er så besværligt.
Ja, vi har jo været i gang med det der grød/mos-ræs i noget tid  Kort sagt, så koger du grøden op med vand, og når grøden er færdig tilsætter du bagefter MME og fedtstof = voila, grød er klar  Ang. mos på glas - så købte jeg nogle små bægre fra Rice (50 kr for 8 stk., kan fås i Bahne) som kunne fryses ned, som jeg delte dem ud i, da hun til at starte med ikke spiste så meget. Det samme gjorde jeg med overskudsgrøden, så der ikke gik så meget til spilde. Der tog jeg det bare op dagen før, lod det stå i køleskabet og tø op, i mikroen 10-20 sek. og så var det også klar  Ang. det sidste spg, så ville jeg ikke gøre det, da jeg tror der er ret meget sukker i de færdige blandinger. Men altså, undersøg da varedeklarationen og tag den derfra 
Jeg fryser også mos. Godt nok det hjemmelavede. De købt på glas harr jeg ikke forsøgt med. Men de er også kun til reserve, hvis jeg har glemt at tage det hjemmelavdede op  De bøtter man kan få fra Rice har jeg også, men de må ikke komme i fryser. Jeg bruger Avent's opbevaringsbægrer til mos m.m. De er super  Ditte
Hjemmelavet grød opgav jeg efter a thave forsøgt at koge en kvat deciliter majsgrød. Det er umuligt!! Færdiggrøden kan man nemt lave i miniportioner, så der næsten ikke går noget til spilde. Grød er ikke fryseegnet. men mos og frugtmos er og jeg har altid lavet kæmpeportioner og frosset ned i engangsbægte, stillet på rækker i fryseposer, suget luften ud og frosset!! Mos har jeg altid bare lavet blandninger af af pastinak, persillerod, gulerod, gerne sød kartoffel og en smule alm. kartoffel - kartofler kan godt blive rigtig adder i konsistensen efter en tur i foodprocessoren!! Frugtmos - bananer, æbler, modne pærer, et par svesker, meloner, agurker - det hele i en gryde, dækkes m. vand, koger op, foodprocessor og så i bægre og fryseposer!!
Alt det med at lave hjemmelavet mos osv er jeg helt med på fryseren er nærmest fyldt med hjemmelavet frugt og grøntsagsmos. Det er mere om hvor vidt man må fryse ned af grød altså laver man en stor portion risgrød, må man så fryse det ned i små portioner? Noget der er MME i, må det fryses? Og må det varmes igen? Og må man fryse færdig lavet grød på glas ned hvis man ikke får brugt det hele?
MME i grød må gerne genopvarmes efter frost, så længe det ikke kommer op og koge  Jeg har nu altså frosset de små bøtter ned fra Rice, men nu er de for små til at der kan være 1 portion i   Så nu bruger jeg dem fra Avent 
Jeg synes at kunne huske at have læst eller hørt om et sted, at når/hvis man skal igang med at forsøge at blive gravid, skal man stoppe med sine hormoner/p-piller x-antal måneder før man i realiteten vil forsøge at blive gravid??? Holder det stik??? Eller kan man i realiteten stoppe med pillerne idag, og forsøge med det samme??? Eller er det tilrådeligt at vente nogle mdr, så alle hormoner er ude af kroppen???? Jeg har fået diverse hormoner og p-piller siden jeg var 17-18 år gammel pga endometriose (er opereret for det 3 gange).. Sidst jeg blev opereret fik jeg afvide at hvis jeg vil have børn, skal jeg have de børn jeg skal FØR jeg bliver 30... Og når "operation baby" går igang, så må der max gå 6 mdrs "forsøgen" før der skal være gevinst, ellers skal der søges hjælp.... Og med en søster der ikke kan få børn, så er det måske meget sundt at begynde at gøre sig nogle overvejelser om hvornår og hvordan min kæreste og jeg skal forholde os og hvornår vi skal forsøge.... er 25 år nu nemlig...
Er ude af kroppen i løbet af et pr. dage,så man behøver ikke smide dem flere måneder før man går i gang. Men at pillerne er ude af kroppen,er ikke det samme som man får ÆL med det samme,der kan gå alt fra et pr. dage til 1 år.
hmmmm kan godt ske jeg skal tage en snak med lægen om hvornår jeg bør stoppe med pillerne inden en eventuel "operation baby" går igang... kæresten og jeg vil begge gerne have børn/barn... jeg er måske lidt mere tilbageholdende end ham, fordi jeg føler jeg kommer til at sætte alt hvad jeg gerne vil med hesten på pause   så for mig er det en lidt stor beslutning... Jeg er nemlig ikke såååå god til forandringer i mit liv  Men må indrømme at "med alderen" at lysten til baby vokser  og kæresten og jeg har trods alt været sammen i snart 7½ år 
Her smed jeg pillerne i nov. 2009 og testede positiv i dec 2009, så vi gik bare igang med det samme. Jeg var på det tidspunkt 22, og min mand 30 
Så er barylerne i gang med deres første omgang feber. Egentlig ret godt klaret, at det først sker nu, hvor de er 15 måneder! en hvor ER det altså svært at vurdere, hvor meget tøj og dyner sådan nogle små feberramte krapyler har brug for. Specielt når jeg tænker på, at når jeg har feber, så skal jeg først have dynen AF og tøjet VÆK, fordi jeg sveeeeeder. For så fem minutter senere at skulle have mindst to store trøjer og to dyner på, fordi jeg fryser, så jeg ryster (selv om jeg stadig er varm, varm og varm). Hvordan gør I den slags? mvh. tina
der er nemlig intet der hedder at være overdækket af tøj, dyner, tæpper mv når man er så lille og syg. Fordi man kan få feberkramper. Det er ik som med os voksne, børn skal helst kun ha en ble på og sove med et lagen over sig.
Helt enig med Stute, det er den rette fremgangsmåde ved så små pus. God bedring til dem begge 
Vi var jo indlagt her i juni med høj feber og væskemangel ... Efter personalets råd lå hun kun med ble på og så en tynd dyne det første døgn... Da feberen faldt lidt fik hun body og strømper på... Så jeg er enig med de andre, ble og et tyndt tæppe.. Og så masser og atter masser af væske... Rigtig god bedring til de to små stakler ...
Velkommen i dagpleje... Håber snart de er friske igen.
Tante, joooooh tusind tak for velkomsten   Det er jo også rigtig godt timet, nu har vi været ved at køre ind i dagplejen i tre uger og var endelig ved at nå dertil, hvor de kan afleveres i nogle timer om formiddagen. Og så bliver skravlet syge... sååååååk!! Nå, men tusind tak for jeres feber-påklædningsråd   Frederik fik myrepatter på benene, da jeg hev velourbukserne af, så han beholdt uldbodyen på og fik sine uldgamacher på til natten. Han er så også færdig med sin feber. Kathrine havde kølige ben og varm, varm, varm overkrop, så hun fik et par tynde bukser på og intet andet. I øvrigt sad jeg her til middag og ventede på at frederik skulle falde i søvn, da kathrine fik nogle "ryk" i armene, hvorefter hun vågnede og var ulykkelig. Nu kan jeg så også godt høre, at hun har været totalt overdresset (puuuuh, hvor får jeg dårlig samvittighed nu!) med uldbody, velourbukser, et par strømper, der for en gangs skyld blev hængende og voksidynen over (som hun dog plejer at sparke af, når det bliver for varmt). Kan det have været feberkramper? Det holdt op igen af sig selv næsten med det samme... mvh. tina
Tror ikke at det var kramper. Det er meget volsomt når de får det, så tror ikke du vil være i tvivl hvis det var det.
Feberkramper er man, som Tante skriver, ikke i tvivl om når man oplever ... Det er virkelig modbydeligt og man tror man mister dem om lidt ... Hun har sikker bare drømt lidt og er vågnet af det ...  Håber de snart er helt på højkant igen - og klarer deres første vinter som dagplejebørn uden alt for megen sygdom ... 
feberkramper er man ik i tvivl om. Min søn fik dem hos sin farmor sidste vinter da vi var ude og ordne hendes træ. Han var syg, men skulle jo ha tøj på i bilen (træet SKULLE ordnes!) Hun havde dog ik fået ham hevet ud af det alm lag tøj, og havde fået ham placeret for tæt på brændeovnen i barnevognen, så han gik i kramper. Jo det ser da voldsomt ud, emn alt efter gemyt, og evne til at holde hovedet kold, så ringer man bare 112, gør opmærksom på hva det er, får hevet ungen ud af ALT tøj så der kun er en ble tilbage, og køler håndled/hænder, fødder ogpande med en våd, kold klud (resten af barnet må IKKE køles!) Første gang sendes der en ambulance, og man få en stesolid med hjem til en anden gang, hvis ik kraperne stopper efter 5 min, så skal barnet ha noget af den bag i. Man får en recept til flere stesoer. Den skal fornyes ind i mellem, og der skal altid værre en mdbragt sammen med barnet, med cpr nr + forklaring omkring anvendelse, og hvor meget barnet skal ha af den alt efter vægt mv. Det er forskelligt hvem man spørger om stesoerne skal ligge i køleskab samt hvor længe man mener de kan holde sig. Det har jeg ik fået et entydigt svar på desværre. hvor vidt barnet kan få hjerneskader får man osse forskellige svar på - en siger ja en anden nej. Jeg kan dog sige jeg har talt med forældre, hvor børn har været hjerneskadet efter feberkramper- dette dog når de ik har villet stoppe af sig selv, og/el stesoerne ik har virket. (De virker næsten på alle skal det siges). Mht beklædning, glemte jeg at sige at strømper/hjemmeskom el lig på fødderne er en god ting. El knæstrømper, når de har feber. Jeg har osse klippet langærmede bodyer til da osse armene har det med at blive kolde. Vagtlægen en dag vi var afsted med feber sys det var alletiders med en sådan body og så skistrømper på fødderne, da fødder og arme nemlig blir så kolde. det er altså ok at gøre, bar resten er bart.
hej Sandie. smid pillerne, og kom i gang... he he... Lad ikke bekymringerne om hestene være det afgørende.. Hvis man virkelig vil sine heste nok, kan det sagtens lade sig gøre, og når bare du kender din hest og ved at den ikke taber dig, så kan du ride lige så tosset du vil... E og I er jo begge mega stabile, og du kender dem og kan allerede på staldgangenlæse om de har en god eller dårlig dag. og har de så en dårlig, tja så lader man være med at ride den dag. Troede selv før at jeg blev gravid at der da var intet der kunne overgå mine oplevelser med hesten og du kender mig efterhånden og ved hvor meget jeg brænder for dem. MEN... og puha troede aldrig jeg skulle sige dette.... MEN.... hvis valget var aldrig at røre, se, ride osv. en hest igen, for at kunne få mine børn, ville jeg ikke tøve i et sekund. valget ville være det nemmeste i hele verdenen. Bare tanken om at undvære ham her, gør det hele super nemt.   Selv når han er smurt ind i mudder efter at have været med i stalden. Så Sandie, smid pillerne og arbejd på at kom i gang... ellers vil du måske altid tænke om du ventede for længe, og for os ridetøser, så er tidspunktet for en graviditet bare aldrig helt perfekt. Der vil altid være en ny hest der LIIIIGGGEE skal rides inden man får en bolle i ovnen:-)
puha det er bare svært  Tænker for mig selv "det ville være mest praktisk når jeg liiiige har fået debuteret i MB med Entertainer" Men hvad så når jeg har gjort det?? Vil jeg så liiiiige ride ´MA inden jeg er tilfreds osv osv??? For det kan jo gå to veje... enten bliver jeg gravid lyn hurtigt/hurtigt (dvs mere tid til hestene ha ha) Men der kan også gå LANG tid.... og chancerne for dette er rimelig stor pga min endometriose... og går der lang tid, vil jeg/vi jo nok fortryde om et par år, at vi ikke gik igang noget før´.... Men derfor er det stadig svært og upraktisk beslutning 
Det er præcis de tanker jeg går rundt med!! Der vil bare ALDRIG komme et perfekt tidspunkt!  Jeg er netop gået i gang med en 3-års og med hende er der bare SÅ mange planer, håb og drømme og jeg vil for alt i verden ikke risikere at miste chancen for at føre alt det ud i livet. Det er sådan en hest man kun får en gang i livet og en chance man bare VIL udnytte  Ikke desto mindre er jeg simpelthen SÅ skruk  Jeg bliver færdig på læreruddannelsen til næste sommer og udsigten til at få job lige med det samme er bare ikke rigtig så god. Tanken om at starte med at få børn efter endt uddannelse i stedet er derfor blevet vendt og drejet. Men hey - det er jo netop næste år der skal ske SÅ meget med Dorina! Jeg tror, som Jeanett skriver, at børnene i sidste ende kommer til at overskygge det. Jeg kan slet ikke forestille mig det på nuværende tidspunkt! Hestene er mit liv, mit et og alt og har alle dage været det. Jeg håber og tror, at uanset hvornår der er gevinst, så er det ubelejligt men også ganske fantastisk på en og samme tid. Og vil man det nok skal man nok finde frem til en løsning  .......nu blev jeg så bare lige ENDNU mere skruk 
Jeg kan kun tilslutte mig hylekoret om at komme igang... Det der gjorde udslaget for mig, var en kollega der spurgte... *hende: Skal i have børn ? *mig: Ja *hende: Var det så ikke en idé at få det overstået? tænke tænke tænke... også gik jeg hjem og spurgte manden om det samme. Det er PIVhårdt hvis man har andre ambitioner i sin fritid, end at sidde og glo tv eller lign. Men som de andre siger, hvor der er vilje er der vej. Man forandres så utroligt meget af at få børn, at det ikke kan beskrives. Når først du er der, vil du vide det.. også er det pludseligt knapt så vigtigt om du nåede MB og Ma inden. Er det ikke bare at droppe de der piller også se hvad der sker?
Jeg har hørt de anbefaler man lige venter et par mdr. Ikke fordi pillerne skal ud af kroppen, for det er de, men for at ens krop kan finde sin egen cyklus igen før den kastes ud i en graviditet, som i den grad vender alting på hovedet 
jo det ville nok "bare" være at droppe pillerne... men åååååårh jeg er simpelthen SÅ ringe til forandringer...! Og et eller andet sted, så nyder jeg mit liv pt... Min ridning er ikke kun min sport og min fritid... men i det store hele er det faktisk primært mit "pusterum" fra mine smerter og min skade... Så min frygt er måske om man så slet ikke har tid osv bagefter.... men det vil jo nok ikke genere på det tidspunkt.. for jeg er da ikke i tvivl om, at kommer der bebs, så bliver den da helt sikkert min nye øjesten, istedet for hesten... tænke tænke tænke.... 
Jeg lider også af endometriose. Flere jeg kender er blevet gravid lige efter de er stoppet med deres p-piller. Vores meget tætte venner venter barn til februar og selv om hun er over 30 så blev hun gravid 1 periode efter hun stoppede med sin p-piller. Det havde hun ikke lige ventet. Men hun var glad for det skete så hurtigt. Hun vidste jo godt at hun havde alderen imod sig. Men mig selv, tja jeg blev bare ikke gravid. Vi har taget det stille og roligt og jeg har måtte erkende at min endometriose bare er skyldt i at jeg ikke kan få børn uden hjælp. Godt nok rådede lægerne mig til at gå direkte i IVF da jeg lider meget af min endometriose med stærke smerter. Men jeg ville gerne prøve uden behandling. Men det lykkedes altså ikke. Jeg har massere af æg og regelmæssig ægløsning og menstruation. Omend en lidt lang cyklus pga PCO. Men vi gik så i behandling og 3 år efter jeg stoppede med mine p-piller blev jeg så gravid efter et IVF forsøg som var meget vellykket i og med der også var 7 æg til fryseren. Men andre med endometriose som jeg også kender er blevet gravide 1-3 måneder efter de stoppede med p-piller eller fik fjernet hormon-spiral. Det kommer meget an på hvor endometriosen sidder. Hvis den sidder omkring ens tarme har man sjældent besvær med at blive gravid. Men jeg har meget af det og omkring livmoder, æggestokke, skede og endetarm. Er blevet opereret 2 gange iøvrigt. Men netop fordi du har endometriose kan det blive svært at få børn også ville jeg stoppe med p-piller så snart i vidste i ville have børn også bare gå igang. Hvis der ikke var sket noget inden for 6 måneder ville jeg søge hjælp. Både fordi sandsynligheden for du kan blive gravid (JA nu maler jeg fanden på væggen) kan være lille og fordi endometriosen vokser og vokser i en aller hulens fart når du ikke behandles med hormoner og i takt med det vokser falder din chance for graviditet også. Det er en @!#$ sygdom og jeg arbejder på at få lægerne på Rigshospitalet til at forstå at jeg vitterlig 100% alvorligt mener jeg vil have fjernet min livmoder også selv om det betyder jeg ikke får flere børn. Det kan godt være du ikke kommer til at ride så meget når du har fået barn. Men hvis du går igennem hele dit liv uden at få børn tror jeg man kommer til at fortryde det. Jeg ville i hvert falde fortryde det inderligt når jeg som 40årig (måske før eller senere) sad og ingen børn havde og var blevet for gammel eller ikke kunne. Man fortryder aldrig de børn man får, men man fortryder dem man ikke fik. Også selv om det går ud over ens ridning og hest. Jeg har faktisk ikke reddet regelmæssigt siden jeg fødte da min søn ikke sover om dagen og om aften er jeg alt for træt (Mit helbred er jo skod pga min endometriose) Men det er det HELE VÆRD! Jeg ville ikke undvære min søn, som er så ufatteligt dejlig!
ja endometriose er en @!#$ sygdom  min søster har den også, og hun kan ikke få børn... hun har været gravid 3 gange, og alle 3 gange tabt barnet (sidst var hun i uge 11 mener jeg)... Så min store frygt er virkelig hvis jeg får samme problemer   Jeg er jo trods alt opereret 3 gange... Sidst jeg blev opereret sagde de inden operationen at mine chancer for naturlig graviditet var 50%... Men efter operationen havde de rettet det til 90%.... så nu må vi jo se... Men mine hormoner har de sidste par år VIRKELIG ikke virket......! har prøvet forskellige slags p piller, mini piller og får nu nogle andre slags hormoner, som heller ikke holder mine blødninger helt væk  Men jeg tror jeg er rimelig afklaret med at HVIS vi ikke kan få børn naturligt, så tror jeg altså ikke jeg vil igennem det samme helvede min søster har været igennem.....! For det først er jeg VILDT bange for sprøjter, så at skulle sprøjtes hver dag...? nej tak.... samt med alle de bivirkninger hun havde... nej tak.... Så må man tage andre overvejelser i brug hvis den når dertil....
Sandie. Jeg er oven ud lykkelig over at jeg gennemgik IVF forsøg. Ja det gjorde hamrende ondt at få tage tæg ud. Sprøjterne man skal stikke med kan man knapt mærke. De er så små og tager i betragningt af at jeg har fået det SKØNNESTE barn ud af det var det, det hele værd!!! DET HELE! Bivirkninger havde jeg også massere af og da jeg endelig blev gravid kastede jeg op 15 gange om dagen i 4 måneder, fik bækkenløsning derefter. og var sengeliggende i 2 måneder og sd i kørestol. Jeg hadede at være gravid! Men hvor ville jeg have fortrudt hvis jeg ikke havde gjort det og ikke havde fået barn. ØV! Planen er nu at vi adoptere den næste. Jeg tør simpelhent ikke at være gravid pga mit bækken. Før min første operation virkede mine p-piller lige pludselig heller ikke. Jeg blødte faktisk HELE TIDEN! Og jeg var dopet på dolol hele dagen, 800mg om dagen! Det er over dobbelt så meget som man normalt må tage! For 4 uger siden fik jeg så sat en hormon spiral op inde på Riget. Det er sidste udvej. Hvis ikke det hjælper, hjælper det kun at fjerne min livmoder. Har så bare blødt lige siden og i mandags faldt den ud, fordi jeg har så kraftige kramper fra livmideren. GREAT! Og jeg kan først få en tid på Rigen igen om 1 måned.  Så nu kan jeg starte forfra med en behandling som MÅSKE virker og som så slet ikke virker lige nu og efter den faldt ud er jeg så bare begyndt at kampbløde, selv om jeg fik befaling på at starte på p-piller STRAKS, for at holde blødningen væk. Jeg er SÅ træt af det!
Hej, Jeg er selv mor, og rider stadig rigtig meget og starter stævner, Inden jeg fik min søn havde jeg tullet lidt rundt i LA'erne.. Ikke noget vildt seriøst.  Men efter jeg fik min søn, gik det stærkt. Blev i 2010 distriktsmester for youngriders, distrikstmester for hold i 2011, samt har flere sejre/placeringer i op til MB. Jeg debuterede først i MB efter jeg fik barn..  Jeg fik et "skub" af at få barn, blev meget mere voksen, meget mere seriøs og ja.. Det sundt! Bekymer dig nu ikke så meget, se dog at komme i gang! Du er ung nu, lad ikke tiden vente - for den venter ikke på dig! Så længe du har familie/kæreste der støtter dig, kan du klare alt ..  Jeg havde aldrig klaret at have hestene stadig, hvis ikke det er fordi min kæreste går så meget op i det, samt min familie. Håber du kunne bruge det til noget, og du ikke bliver skræmt over det der "aaaarg så kan du jo ikke ride mere?" For JOOO!! Det kan du sagtens. Man er herre over eget liv.
jeg har heldigvis en kæreste som støtter mig 100% i forbindelse med hesten og ridning  Så jeg er sikker på at når/hvis der kommer baby, så vil han med glæde tage tjansen mens jeg lige tøffer en tur på hyppen 
Det er jo heller ikke noget problem. De første måneder skal man selvfølgelig ind i rytmen..  Men har jeg fri til middag nogle dage rider jeg selvfølgelig der, ellers bliver det om aftenen. eller helt fri hehe ..
Hej. Lige en lille bonus, for at gøre mødre mere trygge ved feberkramper. Jeg er falckredder og ser tit børn med feberkramper. Disse feberkramper kan opstå hyppigst hos børn fra 6 måender - 5 år, barnets tempratur skal være over 38 grader, før kramperne kan opstå. Feberkramper varer ofte kun få minutter, det er vigtigt ikke at holde barnet fast (men man må godt holde om det), og tag så meget tøj af som muligt og gå et køligt sted hen evt. udenfor. Man skal ringe 1-1-2 hvis det skulle ske. Jeg ved det er hjerteskærende, at se sit barn på den måde og man bliver bange for om man nu mister barnet, selvom man inderst inde godt ved hvad der foregår. Jeg tror heller ikke jeg ville reagere professionelt, hvis jeg blev udsat for feberkramper privat. Så af med tøjet når jere børn har feber.. 
jeg undrer mig over du skriver gå udenfor- man må ikke køle små børn andet end på hænder/håndled, fødder og panden. Så gå udenfor dur altså ik hvis det blæser el er køligt uden for. Det harj eg både fra læge, sygeplejersken på sygehuset, de to falckreddere og lægemanden i bilen. Derfor fik min søn osse et tæppe over sig oppe på båren hos mig da vi skulle i ambulancen. Det var koldt og blæsene, og hverken rart el sundt.
Nå, så var det nok ikke feberkramper - det var godt at vide  Stute, jeg tænkte faktisk også på at give tøsebarnet strømpebukser på, fordi fødderne blev noget kolde. Men da sov hun (endelig!), så jeg ville ikke forstyrre. Jeg putter strømper på næste gang. Feberen er i øvrigt gået over igen. Det var godt nok billigt sluppet - to og en halv dag til frederik og to dage til kathrine. Nu er der vist bare noget snotteri tilbage. He, men de bliver altså så søde, når de er syge. Tænk at kunne sidde på sofaen og putte med to børn, der sidder helt stille og ser fjernsyn - DET sker ikke ret tit  mvh. tina
jeg plejer osse gerne sige at eneste plus ved siden af alle minusser af al sygdom er, at barnet gerne putter og forholder sig roligt (ehmn altså når han er 39,0 el over - ik rigtigt før)    Jeg ville ik vælge strømpebukser, da lårene har det med at koge, mens underbenet er meget koldt sammen med fødderne. Jeg bruger latid skistrømper af den grund. Og som sagt en langærmet body, som er klippet på brystkassen så den kun lige holder sig fast og dermed dækker armene  Alm strømper holder slet ik troldens fødder el underben varme heller. Det skal væren oget tykkere
Jeg syntes det var ved at være tid til at få taget lidt billeder af Silje - og mig som ellers havde svoret at den unge ville blive træt af mig og mit kamera, hun har ikke fået taget mange seriøse billeder.. Nå skomagerens søn går også med bare tæer  Men jeg lavede bare lige en hurtig opstilling, med lam og sort baggrund, for bare lige at have et enkelt jeg kunne sætte i albummet. Men Silje syntes for engangs skyld det var smadder sjovt med det kamera, hun plejer bare at lave stone face, så der kom lige et par stykker jeg blev forelsket i, men hvem kan ikke også blive forelsket i den søde unge                 
Nåhh hvor er hun skøn   . Hun ligner godt nok sin far, men det er da vist din mund og næse   . På et tidspunkt bliver du og dit kamera altså nødt til at komme et smut forbi os og tage dyre og børne billeder   .
da nogle gode billeder  Det sidste er bare super 
det er nogen rigtig dejlige billeder.... hvor er hun bare sød...
og det sidste er topnuser!!!
... nogle flotte billeder og en skøn unge.
Flotte billeder, dejligt barn.
Sikke dejlige billeder. Bliver helt død misundelig på sådanne dejlige billeder af sin baby... Hvorfor blev man ikke gift med en fotograf 
Bruger jeres drenge (1 år+) balletbukser? Jeg havde en diskussion med en veninde forleden dag hvor hun var vildt forarget over at jeg stoppede Oskar i sådan et par da "det gik ud over hans mandighed..." og at dem kunne man ikke give dem på når de var ældre end 1 år. Hvad er jeres holdning til det? Hvornår skal man stoppe med at give drenge dem på, hvis man i det hele taget skal stoppe ved en bestemt alder...? Her bliver de brugt som indenunder bukser når det er koldt og indenunder f.x regntøj da der så ikke kommer sprækker hvor strømper og bukser mødes. Må indrømme at jeg ofte har overvejet at sende ham i vuggestue i dem da jeg synes de må være mere behagelige end de stive bukser man kan få til drenge, men har også haft tanken om at det nok ikke er ok i og med at han er dreng. Hvis han var pige var det en anden sag.
balletbukser??? Jeppe på knap 1½ er glad de dage hans bukser ikke er lyserøde aflagte fra Johanne  men hvad er balletbukser??? jeg ser sådan en trikot med strutskørt for mig... og DET ville jeg trods alt synes er synd, farven upåagtet!!!!
er det min erfaring at børn, indtil de er cirka to år, er komplet ligeglade med hvad de har på, bare det er rart!!! (i hvert fald drenge, griner! johanne havde statements fra hun var meget lille!!!)
Ja hvad er balletbukser? Jeg ser et eller andet spandex-agtigt foran mig... det går min søn ikke i uanset farven. 
Mon ikke der menes leggins/gamacher og/eller strømpebukser?
Ja, nu har min eks endelig fået pålagt at skulle betale mig børnepenge, men så er situationen jo også pludselig en hel anden, for så skal jeg levere tøj til samvær. Men hvad skal egentlig med i tasken? Et sæt tøj pr. dag. 1 (2?) sæt nattøj. Undertøj + strømper pr. dag. Tandbørste? Hjemmesko? Fortæl hvad I sender med (jer med delebørn selvfølgelig)
Og nå ja, vores søn bliver snart 3 år. Det har måske lidt at sige, i forhold til hvad der skal med.
her har vi gjort det sådan at Ida på 8 her har gummistøvler, termoregntøj og regntøj - fordi det er dødbesværligt at slæbe frem og tilbage og hendes mor glemmer alligevel at give hende det med! jeg ville give et fuldt sæt tøj med til hver dag - måske det ikke bliver brugt alt sammen, men det er fandme træls at stå og mangle hvis ungen for fjerde gang overhælder sig med vand, vælter i en vandpyt etc etc. Og så aftale med faderen at der fast i hans hus er: regntøj vinterudetøj inkl hue og vanter gummistøvler 4 bodyer der passer/ undertøj (ved ikke hvad din unge bruger) 4 par sokker der passer en lun trøje hjemmesko nattøj der passer til sæsonen tandbørste
Tandbørsten skal stå sammen med de andre tandbørster - jeg bilder mig ind at sådanne småting gør at ungen føler det også er hans/hendes hjem. Rigeligt undertøj - fordi børn altid får bræk- eller skidesyge hvis man IKKE har noget at give dem på!! ... ja og det øvrige jeg nævnte for at der ikke skal slæbes så meget, og fordi det er hammesynd hvis man ikke kan komme ud at lege fordi der ikke er tøj til det, hvis man har glemt at få det med v- eller er blevet overrasket indenom af DMI!!!
10 sæt tøj med, til trods for hun kun er der i 3 dage. Det gør jeg fordi jeg ikke vil have min datter mangler tøj, og at hun nu er så stor at det bestemt ikke er lige meget hvad hun får på.  Derudover får hun ALTID svømmetøj, hendes nintendo og en bamse efter eget valg. I BH tasken er der ALTID: gummistøvler, 2-3 fleccetrøjer, regntøj, termotøj,ekstra tøj til BH, inde sko til BH og et par ekstra kondisko.
jeg er langtids sygemeldt pga piskesmæld, så jeg er hjemmegående
er vi meget onde mod jeppes maskulinitet, for her er så koldt at begge unger bruger strømpebukser det meste af året!!! Og jeppe sover i leggins eller små bløde bukser.
Brugte vi også til barnet under bukserne sidste vinter. Synes der var alt for koldt i vuggestuen uden. Tror også vi gør det i år. Han bliver tre til december.
Strømpebukser selvfølgelig!!! Er trods alt ikke så ond at give ham spandex og strutskørt på  Jeg er også af den mening at drenge på den alder godt må rende rundt i strømpebukser også selvom de ikke har noget ud over. Jeg elsker selv at have dem eller gamascher på. Ser ikke super smart ud, men hva fa´en, det er kun manden der ser det og han har vist givet op når det kommer til mit hyggetøj... Men jeg ser heller aldrig drenge med dem på når jeg er på arbejde (i vuggestue), så tænkte at min veninde måske havde fat i noget rigtigt? Hun synes det er helt fint at give drenge gamascher på men det skal være uden fødder. Synes de andre er meget mere praktiske og behagelige for dem.
Jeg bruger strømpebukser når det er rigtig koldt - Magnus bliver 4 til februar. Jeg har da strømperbukser til denne vinter også, men kan se jeg måske skal overveje om det er forkert at bruge når han går i børnehave. Syntes til gengæld der er virkelig mange fordele i strømpebukser.... Han har dem i sorte og sorte/grå stribet så der er på den måde ikke tøset.
er da langt mere bøssede end strømpebukser!!!! jeg er glad for strømpebukser, især fordi jeppe er barfods-menneske og det er det altså bare for koldt til nu - han flår sokkerne af så snart han kan se sit snit til det og det ER bare sværere når det er strømpebukser  mange drenge eeeelsker iøvrigt strutskørter, så spørgsmålet er, HVORNÅR man er ond - når de må få det på eller når de ikke må få det på 
Skingur, ja sådan kan man selvfølgelig også vende den  Jeg synes også de er rigtg meget praktiske i forhold til alm strømper der, som du siger, ryger af lige så hurtigt som de kommer på.
Til barfodsbørn, og man kan også let trække sokker med skridsikker "dims" over, så ungen ikke skal rende i sutsko altid. Min ophørte med dem, da han blev renlig (og i den periode undgik vi smækbukser også) for at det skulle være nemt at være selvhjulpen! Det er ikke godt for barnets selvtillid, at noget kommer i bukserne fordi, det ikke selv kan åbne spænder/bælter. Seler kan de nemmere smøge ned. Mandighed?! Øh? Nåh. Sidder den i bukserne? 
Her bruger vi osse strømpebukser, syntes da ikke det er udrenget i den alder, men det er en kamp at finde nogen til drenge i den alder, det er ligesomom de bare skal fryse når det bliver vinter, syntes ikke ankel strømper og et par bukser er nok når det er koldt. Herhjemme render han altid rundt i en body og strømpebukser.
Synes i det hele taget det er svært at finde drengetøj der passer til årstiderne!!! Her i sommers har det været rigtig svært at finde tynde bukser med mindre man vil have nickers eller shorts og nu til efteråret er alle de bukser man kan få enten med et kæmpe foer som stadig er for varmt eller også er der 1000 små dimser, "nitter", knapper eller andet som er trælst at kravle rundt på gulvet og lege i! Synes man kan få en masse tynde sommer/forårs bukser til piger men det kan åbenbart ikke laves til drenge!?! Er det også fordi det bliver for tøset ligesom nogle synes at balletbukserne er? Har virkelig overvejet om man skulle begynde at sy lange, drengede sommerbukser selv.
Herhjemme får yngstemanden på 3,5 også strømpebukser på når det er koldt. Lige for tiden vil han kun gå i shorts, og idag blev kompromisset så at han så skulle have strømpebukser under. Det var sgu et ømt syn. Jeg er ikke specielt striks omkring hvad de har på, bare det er rent, men jeg vil nu alligevel ikke sende ham uden for havelågen i den mundering Mvh C
synes jeg det er helt hen i vejret at bekymre sig om hvorvidt så lille et barn får "ødelagt sin mandighed" især når de ingen mandighed har i den alder. Hvis barnet ellers bare er klædt behageligt efter vejret så er det fint. Min 2årige søn er inde i en lyserød periode for tiden, han får da lyserødt på hvis han vil det. Han har også lige gennemgået en "jeg er bøffe-periode (bøffe =bøsse). Min søn elsker neglelak, for ham er det lig rockstjerne status. Han elsker læbestift, jeg er nødt til at gemme dem væk, ellers tager han konstant læbestift på. Og så elsker han iøvrigt piger. Her er han til fastelavn som 1årig:   Her er han bøffe:
JA!! Frederik (2,5 år) har haft strømpebukser på hele sit liv - ja altså ikke uafbrudt - og det regner jeg bestemt med, at han fortsat skal have på.. Han er et meget koldt barn om natten, så han sover som oftest i strømpebukser og en tynd trøje (har han også gjort hele sommeren) og når vinteren kommer, får han strømpebukser på under sine almindelige bukser.. Ikke om jeg da synes, han har nogen form for mandighed, der kan lide nogen nød.. Det er nu under alle omstændigheder vigtigst, at de stakkels børn ikke render rundt og fryser, hverken hjemme eller i dagpleje/vuggestue/børnehave..
Min dreng har vist aldrig haft et par strømpebukser. Jeg synes de både er grimme og superbøvlede at få af og på. Er det koldt kan et par lange uldne farfar-underukser da gøre underværker. Men jeg har så heller ikke en sokke-aftrækker.. Jeg synes nu ikke at det er svært at finde behageligt løstsiddende tøj alligevel. Villervalla feks laver bløde bukser (også sommerbukser) der er i flotte friske farver til drenge. Min knægt går næsmest hele vinteren i leggins fra Disana. Der er andre bukser i skuffen, men han vælger altid et par af dem "fordi de ikke bider nogen steder" som han siger. Og det sagt af en dreng der aldrig har haft et par bukser med fast linning  /Mia.
jeg har brugt strømpebukser til mine unger længe, tror vi snakker over 3 år på begge to, ja den store er stadig vild med dem. den bette det stoppede vist da han var 3-4 år. Og mandlighed ??? øøhh det er børn vi snakker om, min har også lilla og lyserød på hvis han lyster det...
Man tager en baryler og piller tøjet af den, hvorefter den går ind i stuen og tisser på gulvet. Tørrer op og piller tøjet af den næste baryler, der går ind i stuen og tisser på gulvet. Tørrer op, fylder vand i badekarret, mens begge barylere står på nakken af en i det lille hul ind til brusekabinen og siger "Øh! Øh!!" og forsøger at møve sig forbi. Lader barylerne komme til. Baryler 1 er straks i vandet, baryler 2 bliver skal alligevel ikke nyde noget, bliver udenfor, får fat i en vaskeklud eller en legedims og hælder vand ud på gulv og mors bukser. Tørrer op, lægger håndklæde, så baryleren ikke falder på gulvet, der bliver ekstremt glat, når det er vådt. Siger sæt dig ned på numsen til baryler 1, sætter ham ned, får baryler 2 i vandet, siger sæt dig ned på numsen, sætter hende ned, siger sæt dig ned på numsen til baryler et, sætter ham ned, siger sæt dig ned på numsen til baryler 2... (fortsæt selv). Får sat begge barylere ned, der plasker, tørrer gulv (utroligt hvor meget vand der kan komme ud af det hul!). Baryler 2 vræler, at han vil op, bliver pillet op, vræler fordi han vil i igen, imens han bliver tørret. Baryler 2 vræler, at hun vil op. Tager baryler 2 op, lukker døren til brusekabine, begge barylere vræler, at de vil i igen. Baryler 1 tisser på gulvet, tørrer op, tørrer baryler 2. Baryler 2 glider i den sidste sjat, jeg ikke fik med, baryler 1 tisser på gulvet, jeg tørrer op. Baryler 1 går ind i stuen, tisser på gulvet, jeg tørrer op. Beslutter at give baryler 2 tøj på først, da baryler 1 nok efterhånden alligevel må være færdig med at tisse, sådan lige for nu i hvert fald. Løfter baryler 2 på puslepuden, hiver dragt over hovedet og en arm i ærme, kigger på baryler 1, der har "tisseudtryk" i ansigtet. Ser lille klat under ham, hiver kvartpåklædt og barnumset baryler 2 ned fra puden, griber klud, tørrer op, giver baryler 1 ble på, sætter ham ned på gulvet, griber vaskeklud, siger til baryler 2, at hun ikke må pille bleen af baryler 1, gør vaskeklud våd, siger til baryler 2, at hun ikke må pille bleen af baryler 1, fjerner baryler 2 og sætter ble på plads på baryler 2, lynvasker gulv. Tænker, at det var da egentlig en meget lille klat, kigger ind i stuen. Der, midt på stuegulvet, er en opretstående l*rt, mørkegrøn og tør med olivenstumper i bunden, lys og med gulerodsstumper i toppen. Overvejer et kort sekund, om det ikke stikker kunststykket "l*rt på dåse", tager klud og samler op (jubler over, at der ikke er nogen, der har vadet i den!), lynvasker gulv. Giver baryler 2 dragt færdig på og ble. Giver baryler 1 tøj på. Skyller en hel masse temmeligt beskidte vaskeklude og stofbleer op. Gad nok vide, hvorfor barylerne kun bliver badet en gang i ugen??  mvh. tina
Tak Tina for et godt grin, var ellers lige på vej i seng, men så så jeg du havde skrevet, og så måtte jeg jo lige se, hvad barylerne nu havde haft gang i   Jeg tror helt bestemt disse indlæg på HN sparer dig for mange psykologkonsultationer senere   og så sætter det vores andres udfordringer med to voksne og 1 barn lidt i perspektiv  Merete
at muligheden foreligger, kun at bade EN baryler af gangen    DET tror jeg at jeg personligt havde, selvom det måske kan koste sure miner fra den der ik lige kommer i bad den aktuelle dag 
Håber i kan komme med nogen gode råd vi har en dreng på 6 snart 7 år, han smed sin ble om dagen da han var 4,men sover stagig med den om natten,han får ikke det store at driie efter aftensmaden netop for at få tømt blæren inden senge tid- men aligevel vågner han om natten og er driv våd,blen kan bare ikke suge mer...vi har prøvet at tage ham op om natten for at dette skulle hjælp,men desværre nej. Har lige siddet og læst på nettet at man kan købe en alarm, for at hjælpe barnet med at vågne,når de første dråber kommer hvor det så kan løbe på wc og få gjort det som det skal...men vores søn kan godt lege så godt,at han kommer til at tisse i bukserne i skolen,og jeg syntes det er så synd for ham.. så hjæl hvad gør vi kristina
jeg mener at have læst en anden tråd om samme problem, og der var vist nogen der skrev at man kunne få piller, til at afhjælpe problemet. Det er vist noget med et bestemt stof der nedsætter urinproductionen om natten. jeg er ikke sikker på det, mener at have læst noget om det. Signe
Signe
Så spørg da lægen. Om ikke længe er det vel pinligt for ham, at han ikke kan sove hos en kammerat eller komme på hytteture. Hvis problemet er i dagtimerne, så er det på høje tid, at få gjort noget. Der findes medicin mod inkontinens, det er vist bare en næsespray med et eller andet hormon. Se også her:  Jeg gik i skole med éen vi kaldte Lugte-Johnni, han var sikkert en sød dreng, men han lugtede af tis, så det var ubehageligt at komme tæt på. Se, det er endnu mere synd!
Vi har samme problem med vores datter på 6 år. Hun smed også bleen da hun var knap 3, men om natten har hun aldrig kunne undvære den. Min teori med hende er, at hun simpelthen sover alt for tungt, til at vågne når trængen kommer. Derfor mener jeg heller ikke hormonpiller/spray er vejen for hende. Har overvejet en sådan alarm som andre har nævnt, og jeg har hørt flere fortælle godt om den. -Men jeg frygter lidt hun ikke høre den i tide. Selv efter 12 timers søvn, høre hun ikke sit meget høje vækkeur   . Men vi bruger ikke alm. bleer til hende. Vi køber "dry-nites" (Kan købes i div. supermarkeder), som netop kan fåes til børn op til 14 år mener jeg det er. Ud over at de fint holder tør hele natten, så er de også noget mindre "ble-agtige" end alm. bleer. -De fåes f.eks. som "bokseshorts". Vores datter har sovet hjemme ved flere af hendes veninder, og har bare taget bleen på, som det sidste inden hun går i seng, og af som det første om morgenen. Det´, kombineret med det lidt smartere "Dry-nites" udseende gør, at det endnu ikke har været et problem for hende. Men som forældre kan jeg godt ind imellem blive lidt fustreret, for jeg kan ikke rigtig finde en løsning, som jeg tror kan hjælpe hende. MVH Pernille.
min datter på snart 6, har samme problem... vi blev sat til at lave blevejning, (vej bleen når den kommer på, og af, mål mængden af morgenurin, læg sammen...) daniella's blære producerede dobbelt så meget urin om natten, end den skal, så vi startede på pillerne, efter 14 dage blev hun sat op til dobbelt dosis da det ikke virkede, 14 dage senere stoppede vi, for det virkede stadig ikke, så nu er vi henvist til børneafdelingen. med hensyn til alarmen, fik vi afvide at hun producerede for meget urin til at vi skulle prøve den, desuden er hun meget svær at vække om natten, vi bære hende sovende ud og tis, for vi kan ikke få liv i hende...
Hmmm nu ved jeg ikke hvor sansynligt det er med så små børn, men om der måske kan være nogle "problemer" i dag institution eller andet som måske har noget at gøre med "psyken"???? Jeg var senge væder indtil jeg gik i 4 klasse... Prøvede diverse "bleer", og et "ringe lagen", som begynder at skrige voldsomt hvis man tisser i sengen... Det hele er jo kom symptom behandling, og fjerner ikke årsagen (og for mit vedkommende, så begynder de der ringe dimser at ringe for sent, da man jo ER igang med at tisse, når de går igang)... For mig hjalp det sjovt nok, da jeg skiftede skole...! Jeg blev mobbet i skolen og havde det træls psykisk... Da jeg skiftede skole, stoppede nat tisseriet i sengen med det samme... At jeg så stadig skal tisse om natten, som 25 årig er jo en anden side af sagen... På slemme nætte kan jeg SNILDT være oppe 6 gange på en nat  Mon jeg lider af overaktiv blære??? 
Har selv en sengevæder på 6½ år og har netop læst at det med at tage dem op om natten ikke er holdbart, da kroppen så lærer at man sagtens kan tisse i søvne. Det gør ikke hjernen bevidst om at blæren er fuld. Hverken jeg eller min søn har set det som et større problem, da jeg er overbevist om at han vokser sig fra det, men efter at have læst om det på drynites.dk, vælger jeg alligevel at vende det med lægen og se om der evt. skal gøres noget. Han kan jo være i den situation at han ikke producerer det hormon, der stopper urinproduktionen om natten. Han producerer nemlig ikke melatonin, så det får han som piller hver aften.
Min mindste knægt på 2 SAVLER... Og savler til tider rigtig meget, så både hagesmæk og trøje bliver gennemblødt. Det har stået på godt et halvt års tid nu, og først gav vi kommende tænder skylden... Men synes nu, at det har varet længe. Han skal snart til 2 års undersøgelse ved lægen og der vil jeg selvfølgelig tage det op. Men hvad er jeres egne erfaringer med kid på den størrelse. Storebror savlede også meget, men ikke i den alder...
savlede også meget nærmest fra han blev født og til han fik sine kindtænder som 2½ årig.
min mellemste dreng savlede (og savler stadig en smule) helt vildt... Jeg ved at tænder selvfølgelig kan være den oplagte grund til savl. Og sikkert også det der er tilfældet med dit barn. Jeg har dog også hørt at såkaldt "bløde børn" (altså, børn der har noget tendens til hypermobilitet etc) kan savle mere end normalt. Men tror nu ikke du skal bekymre dig over det...
Nanna er også lige fyldt 2 år og hun savler altså også til tider helt vildt... Tror det er meget normalt.
prøv at gøre ham opmærksom på det, og lad ham drikke meget af sugerør - lær ham så at suge ligesom han gør med sugerøret - bare uden dét i munden.. fortæl ham - skat du savler lidt, kan du lige tørre munden... eller sig "skat, sug lige ind og lav en sugelyd (vis ham hvordan man gør) Det har hjulpet på de børn jeg har arbejdet med og på min nevø 
er 2,5 år nu, og han savler også helt enormt meget for tiden! Vi bruger tit de teknikker, som Steph88 nævner, og de virker   siger jeg pænt til ham, at han savner lidt, tører han det selv væk eller "suger ind".. I vores tilfælde tror jeg, det skyldes, at han desværre har fået sig et lille suttebid :-/
Jeg har "studeret" lidt inde i Nanna's mund og kan konstatere at hendes savlen stammer fra de to kindtænder der er på vej...
savl.. Udover dette som står i linket, ved jeg at nogle børn generel danne mere spøt end de kan nå at "omsætte". Det nemmeste for nogle børn er at ladet det komme ud via munden istedet for at synke det.
 
Kylix, lige præcis det baderi er lidt af en udfordring og skal vist bare tages med lidt godt humør (tror jeg også sparer en del på psykologregningen  ), men så er der jo også bare så mange andre gode ting ved at have to. Som i dag, hvor et-eller-andet stak frederik, og han lå på gulvet på ryggen og skreg og ikke ville have sut eller trøstes af sin mor. Så kommer kathrine trillende, giver ham et ordentligt smækkys og nulrer sin lille næse rundt i hele hovedet af ham, til han skriger af grin. De giver også hinanden sutter, når de græder  Stute, jeg har overvejet det. Jeg er bare bange for, at resultatet vil blive en badet baryler og en baryler, der skal have pillet alt det våde tøj af   De kan selvfølgelig sættes i kravlegård, men i hvert fald kathrine ville blive meget meget meget ked af at blive lukket væk, og hun ville sikkert blive så frustreret, at hun hopper op og falder ud af den også (been there...) Desuden kan de faktisk rigtig godt lide at bade sammen   Og heldigvis plejer de dog at nøjes med at tisse på gulvet! mvh. tina
går grinene i seng, så god måde at slutte dagen på. - positivt du får da dine 10.000 skridt om dagen med to at rende efter.
.. ligger man her i sofaen og griner højt, mens kæresten undrende kigger op fra sin computer. For søren, det er da et farligt hyr du har med de barylere, men meget underholdende for os andre at læse om - så keep them coming  Det ville da ødelægge al morskaben hvis de blev badet en af gangen. /Line
Åh, det er for morsomt. Meget malende beskrevet 
er så glad for vi er 2 om vores 3 unger.. de kommer i bad hver dag og der kommer de i samtidig.. de får børstet tænder i badet.. bliver sæbet godt ind og så bliver de taget op en af gangen.. den lille får ble på og så tøj.. heldigvis tisser den lille ikke bare sådan lige på gulvet.. så han kan godt rende rundt en 10min eller mere heldigvis.. kan godt bade dem selv og give dem tøj på uden det store besvær når farmand ikke er hjemme.. men mine de to store er jo os større så derfor lidt nemmere.. men kan godt se det ikke er det sjoveste at bade dem på den måde 
hov jeg ville ikke råbe!! Mine kommer i bad en til to gange om ugen kun - så er det så også med babysæbe og lidt olie plus hårvask - men de ville da tørre totalt ud hvis de kom i baljen hver dag!! Vores badeforhold er så også ret anstrengende, idet vores badeværelse er på størrelse med et almindeligt kosteskab, så det er svært at møve rundt derude!!
må man trille rundt på sofaen af grin??  Fantastisk beskrivelse. Damn jeg er glad for vi kun har én  han er i øvrig i bad hver dag, han er seriøs dygtig til at møge sig ind eller også har han sand OVERALT (også i bleen??!!) derfor får han altid bad efter aftensmaden. 
ja vores er i bad hver dag.. efter at havde været i børnehave og lege med sand(også hjemme i sandkassen) så SKAL de have et bad.. med sand over det hele.. og de to store er jo blevet blefrie men synes de lugter så hurtigt af tis så i bad med dem.. den lille fedter sig også gerne ind i aftensmaden og synes altså ikke de bliver ordentlig rene af bare at få vasket hænder osv.. vi er selv i bad stort set hver dag.. 
... grine   Ellers ville det da være for kedeligt! Mine har også sand over det hele, også i bleen. Men man kan altså godt vifte lidt med en stofble, og så er det fint - i hvert fald hvis ovenstående scenarium er alternativet  Hvis barylerne SKULLLE i bad, hver gang de var lidt beskidte, så ville de aldrig få lov til at komme ud!! I øvrigt går jeg selv i bad en gang i ugen - to når det er vildt eller jeg skal noget, som involverer at være tæt på andre mennesker! Så jeg er nok bare selv så ildelugtende, at jeg ikke kan lugte, at barylerne lugter  mvh. tina
et hyr!! Kan godt huske balladen fra de jeg var ung i huset hos et par meget-meget livlige tvillingedrenge på samme alder som barylerne. Det var spændende... Og hold da op den tid man brugte på at få dem i og op af badet!! Og man skulle huske at tømme baljen INDEN man slap den første løs med tøjet på, ellers kunne man godt starte forfra. Jeg sidder her i sofaen og skrald-griner. Manden kigger godt nok lidt mærkeligt på mig da jeg har mistet stemmen, så lyder mest af alt som et forkølet æsel med forstoppelse... Ikke så fedt. Det lyder til at I hyger jer   Kan godt forstå du kun orker det en gang om ugen...
Det er da en fantastisk fortælling  Jeg har ingen børn selv, men er sikker på du er en dejlig mor, med masser af humør og humor
god historie... fik trænet lattermusklerne lidt. Og sikke en tålmodighed du skal have...
Tante, så ved du jo lige præcis, hvad jeg snakker om! Her kan jeg lukke dørene ind til brusekabinen og baljen, og hvis jeg ikke gør det, har jeg helt sikkert også en dejlig påklædt og våd baryler. Møgbørn  Jannej, jeg har også tænkt på at bade os alle tre samtidig. Det ville sikkert være lettere - men mit hoved kan ikke lige overskue det! Og tak for roserne fra jer andre  mvh. tina
Ja, den med tvillinger i bad kender jeg kun så udmærket ss Dog er det to piger hér. De bliver 2 år her til Oktober og kommer gerne i bad sammen med deres storesøster på 3 1/2. I badekar! Det foregår som regel riiiiimeligt godt, men en gang imellem kommer der et stort rungende "HOOOOOV!!" fra en af tvillingerne. Moren kigger ned i vandet og ser noget der IKKE lå der da de kom i! Alle ungerne kommer i den forbindelse jævnt hurtigt op af vandet efter en skyller  Af erfaring ved jeg at de forholdsvist hurtigt lader vandet efter badet, så er begyndt at tage bleer med på badeværelset 
Jeg har lige haft Andreas på 3 år og Laura på 3 mdr i bad. Manden er ikke hjemme,og jeg synes JEG har det hårdt...Hmmm jeg skulle da vist lige skamme mig, der var i det mindste ikke nogen af mine der tissede eller noget. Godt klaret af dig!!!!
Wauw Betina, du må have et ekstra sæt arme eller sådan noget!   Eller de bliver måske lidt mere styrbare, når de bliver ældre? "Noget" i vandet har vi ikke prøvet her - endnu!! Birkegaard, bader du dine sammen? Jeg vil tro, at der er en større udfordring, når der er sådan en lillebitte en og så en stor knægt, som der garanteret også er nogle ordentlige plask i  mvh. tina
Vi havde samme bøvl med vores - asen og masen, frem og tilbage, skrig og skrål og ikke mindst vand over det hele. Vores løsning blev at droppe badekaret. Lagde en skridsikker måtte i brusebadet ( eller de underlag man har under tæpper fx ) og gav dem et normalt brusebad. De eeelsker det og siger "baaaddd?" hver aften når vi starter putteritualet. Proceduren er, når jeg er alene om det, at lukke dem ude på badeværelset og tage tøj og ble af dem der. De stiller sig så i badet og er klar til at blive "spulet"   Så er det dejlig let at vaske og bruse dem begge, tørre dem på skift og så en ble på inden de bliver sluppet ud af badeværelset igen. Det fungerer rigtig godt for os, og tager halvt så lang tid, som hvis de skulle i badekar. Vi har forsøgt at bade dem enkeltvis, men det bliver et bøvl med et utal af nej´er og stress for at holde øje med dem begge. Måske en løsning for dig også?! 
Somregel bader Andreas, (den store) i brusekabinen, mens jeg har Laura i badekaret. Og ja, der er mange plask i den store. Forleden sagde jeg til ham, pas nu lige på at du ikke sprøjter på lille søster med bruseren. Ja sagde han, rullede gardinet væk og sprøjtede hende lige direkte i hovedet. Skansknægt - men det så nu meget sjovt ud, og lille søster blev ikke ked af det. Nogle gange hjælper Andreas med at vaske lillesøster:   Det hygger de sig begge med.
Dalton, det lyder helt klart som en god ide at gøre det sådan. I hvert fald når de bliver helt ståsikre   Hvor gamle er dine? Meeeeen jeg synes nu også, at barylerne hygger sig, når de badekars-bader, rigtig meget faktisk, når det går godt. Det er vist mest bare mig, der synes, det er lidt af et projekt... Birkemose, nååååh hvor cute et billede! Det er sjovt med det der med vand i øjnene. Når barylerne sidder i badet og plasker og sjasker, tænker jeg også nogle gange, at nu MÅ den, der lige fik vand i øjnene, da blive sur. Men det gør de aldrig  mvh. tina
er 22 mdr, men vi begyndte på denne måde, da de var begyndt at gå. De kommer selvfølgelig også i hygge karbad ind i mellem, men det er bare lettere i hverdagen med brusebad. Det har mindsket al balladen med, at de ikke vil op, bliver kolde, mini-lalandia på badeværelset osv osv. Håber du finder en løsning 
Tak tak  mvh. tina
Åha altså. Min lille stakkels dreng er IGEN blevet stukket af en myg ved øjet. Han reagerer temmelig heftigt på myggestik generelt, og når det er ved øjet, ja så er det helt galt. Øjet er hævet helt vildt op. Både under og over, så øjet er fuldstændig lukket. Huden omkring øjet er helt "gennemsigtig", fordi den er spændt sådan ud. Han ligner en, der har været i værtshusslagsmål...  Stakkels stakkels lille Frede-fyr. 
blev jeppe også stukket; han lignede også een der havde fået nogen på lampen. Glæder migh til det bliver så koldt ude at de møgkræ ikke kan yngle i alt det vand der konstant er over alt!!!
Hvis din dreng hæver så voldsomt op ville jeg søge læge og få nogle antihistaminer til ham. Vores mindste dreng reagere også voldsomt på myggestik. Den ene gang blev han stukket ved tindingen, og der hæver han op i hele den ene side af hovedet, ned omkring øret. Jeg tør slet ikke tænke på, hvordan han reagere ved et hvepsestik eller lign. Så vi har været omkring vores læge, og har fået nogle antihistaminer på recept, og dermed også en nøjagtigt dosis, til hvis han bliver stukket et uhensigtsmæssigt sted, eller han hæver meget voldsomt op. I vuggestuen ligger pillerne også, med en seddel fra vores læge med anvisninger - og instrukser om at ringe til os hvis det skulle ske.
Vi var ved læge sidst det skete. Og de gør intet. Så det gider jeg ikke spilde tid på. Vi venter bare på, at det forsvinder igen. (Og smører forsigtigt med antihistamincreme, for at tage den værste kløe). I skal lige se et billede af staklen. (Bemærk også modsat tinding). Men humøret fejler da i det mindste intet...
stakkels dreng - lortemyg. jeg fik det råd at hænge en dusk blandet af rosmarin og timian op i vinduerne og over ungerne - det skulle angiveligt holde myg væk. hvor intet vover etc - duskene blev hængt op og de er ikke blevet stukket om natten siden. Børnene, ikke duskene!
Hmmm... God idé, men så står vi over for et nyt problem: mor her er temmelig allergisk over for timian... 
Min datter er normalt ikke allergist over for myggestik, men nogen af myggene er åbenbart værre end andre. I sidste uge blev hun stukket mandag middag lige under øjet - da hun stod op tirsdag lignede hun en bokser! hun kunne nærmest ikke åbne øjet  Jeg valgte at tage til lægen med hende - mest fordi jeg syntes det var meget sent om at hæve. Han anbefalede at give hende en halv pille af allergipillen "Citirizin" - kun 5mg om dagen - det er ligmed en halv pille. Det hjalp faktisk  Det kan købes i håndkøb på apoteket - vi havde det i huset fordi gemalen er allergisk overfor pollen/græs. Her er hvordan hun så ud om onsdagen dvs. 2. dagen for stikket (eller faktisk 3.)  
Her til aften løb det mig koldt ned af ryggen.... igen.... jeg har puttet de 2 store på 7 og 9 og har nu lovet at putte 2 min med min yngste datter på knap 4 år, vi ligger næse mod næse og jeg med ansigtet ind mod væggen, jeg har lige lukket mine øjne da det siger et lille knæk, hvilket jeg ikke gider at reagere på da vi jo bor på landet hvor der i forvejen er mange lyde.... min datter siger helt klart fra en stjernehimmel: mor.... hvorfor åbner og lukkede han lige skabet? hvem? sagde jeg kort. manden!!! sagde hun, som om jeg var fatsvag..... jeg blev helt klam og sagde at det ikke var noget! Problemet er bare at det ikke er første gang hun nævner noget i denne stil, hun har før spurgt mig om hvem manden er der står i teressedøren( altså spejlbilledet) da hun sidder for bordenden 3 meter fra denne dør, dengang var hun kun 2 år.... er der andre der har erfaringer med dette? jeg tror ikke specielt på sådan noget, men jeg bliver alligevel skide bange....   der er også andre små episoder.
Først og fremmest - din datter viker ikke bange, bare nysgerrig. Hold fast i dét!!!!! man kan tror på meget eller lade være. DEt er et temperamentsspørgsmål - og hvor (og hvem) man er mentalt -. psykisk etc. Jeg ved sgu ikke hvad jeg tror på!!! MEN var det MIn datter ville jeg holde fast i, at hun ikke er bange, men undrer sig - og hvem ville i ikke undre sig, hvis man synes man ser en person i sit værelse!!! Synes du, at der er alt for mange episoder, der falder sammen med fx lyde - så ville jeg (og jeg tror altså  , at jeg tror på hverken mere eller mindre, end andre helt almindelige mennesker gør - jeg plejer at sige jeg ar agnostiker!) ringe til den lokale præst og få ham til at anstige til en god gammeldags uddrivelse - for (sjæle)fredens skyls hos både mor og barn. Men kun hvis du er utryg - er barnet bare "nysgerrigt", så synes jeg at det er ok.... så kan det være alt fra "se mig lige moar" til "jeg har glemt at præsentere dig for min usynlige ven" til at "ha jeg kan se det her spøgelse og du kan ikke!". Argh, håber du forstår - eller misforstår - mig ret!!!!!!!!
hun virker ikke bange men heller ikke som om det er noget hun opdikter.... hun tager det helt stille og roligt og syns det er skørt det han gør, det er som om hun lige har øjnkontakt men en og så er det, det, når jeg slår det hen... jeg ved ikke hvad jeg skal tro udover at jeg bestemt ikke er tryg ved det
Jeg må indrømme at jeg lige har nævn din oplevelse for min egen mor i telefonen, da det undrer mig meget   . Hendes eneste Reaktion/svar var:  . Jeg skulle angiveligt have sagt at  .  dette har jeg ingen hukommelse af, på nogen måde, men folk siger gerne at børn er mere modtagelige over for den slags end vi andre "voksne" er. Bliver spænnende om min egen datter også siger den slags når hun bliver ældre. kh sanne
Har godt nok hørt før at børn og dyr skulle være mere modtagelig overfor sådanne ting, jeg skrev i går en mail til en sådan en sjæleuddriver, kaldte han sig selv (stjernehjulet.dk)og venter nu bare på svar.... for hvis jeg kan høre det, men min datter se det, er der ingen tvivl om at det skal fjernes ellers er jeg flyttet, det er 100%   nogen der har erfaringer med sådan noget? og kan de der nogen virkelig få fred og ro i hjemmet igen?
Der er vel to sider at angribe dette fra. Enten tror man ikke rigtigt på det (eller vælger ikke at tro på det). Og så slår man det hen og opfører sig som man ville gøre hvis barnet havde en "usynlig" ven. Alternativt tror man på at din datter både kan se og høre noget du kun kan høre. Det lyder som om det er der du er. Jeg ved intet om uddrivelser og den slags, men tror du skal være meget opmærksom på ikke at skræmme din datter, som jo virker helt tryg ved situationen. Du virker skræmt - pas på ikke at give det videre ved at gøre en helt masse ud af det. For mig at se gør han absolut ingen skade (men har jo ikke hørt om alle episoderne). Han virker ikke truende eller ondsindet, så er det virkelig så stort et problem hvis han er der? Håber I finder en god løsning Line
Ja, personligt tror jeg ikke på den slags, og hvis det var mit barn og det blev ved i meget lang tid, ja så ville jeg få barnet undersøgt for noget psykisk.
Kære Ænder, Jer der har født inden for de sidste år... Har I fået foretaget GU ved første lægebesøg? Jeg har læst at sundhedsstyrelsen ikke anbefaler læger gør det mere, men kun læst det via nettet. Hvad er jeres erfaring?
Jeg fik foretaget en GU ved første lægebesøg - i sidste uge... Kan dog ikke huske om jeg fik det sidst jeg fødte (i 2008)...
Jeg fødte for 6 mdr siden og jeg fik kun en GU ved første lægebesøg fordi jeg bad om en, da jeg var i tvivl om hvor langt jeg kunne være henne...
Hva' er det? mvh. tina
... fordi jeg var i tvivl om, hvor langt jeg var henne. Anden gang gad hun ikke engang lave en graviditetsstest, men tog mig på ordet 
Nåh, so ein ding - tak lille chelle  Ja, sådan en fik jeg lavet for... tælle tælle... cirka to år siden  mvh. tina
Ultimo 2009: Ja (1. gangs) Denne sommer: Nej
Ja.. Nu er lillemanden 4 måneder om 1 lille uges tid og han har siden han blev født (12 dage over tid) været enormt sulten... Han har aldrig sovet godt om natten, han er som minimun vågen 3 gange hvor han små brokker/græder... Nu er det så bare gået helt amok - han sover simpelthen ikke mere end 1 time ad gangen ... Det skal lige siges, at han heller aldrig har sovet over en time i sin barnevogn, så har jeg kørt ham lidt og så har han sovet videre, men max 2 timer i alt, hvorefter han vågner og skriger, så jeg er nød til at tage ham op ... Jeg har ammet ham fuldt ud i de her knap 4 måneder og han har været meget brystafhængig de første 3 måneder af sit liv   Han tager fint på - han vejer 7,7 kg. og er som sådan glad - bare ikke når han skal puttes  ... Jeg ammede ham i dag og lagde ham i barnevognen til formiddag - han græd og græd da jeg lagde ham ned og var helt utrøstelig ... jeg blev enig med mig selv om, at det ikke kunne være rigtigt, så jeg tog ham op og lavede en flaske med 200 ml. mme - han bundede det hele på trods af, at jeg lige havde ammet ham (det virker egentlig ikke som om han gider brystet, han spiser sjældent over 7 minutter hos mig). Jeg er simpelten så ked af det og føler jeg har et meget sultent barn, men når jeg snakker med sp om det, siger hun, at han jo tager fint på og at han ikke burde være sulten - er der nogen af jer der har måtte stoppe jeres amning pga. for lidt mælk (alle siger jo, at når først amningen kører - så er der mælk nok hele tiden - at der ikke kan blive for lidt) - har så ondt af ham og tror virkelig, at han sover så dårligt fordi han er sulten - starter på grød i morgen, så er spændt på om det hjælper --- tror bare jeg har brug for, at høre om andre der har været igennem det samme.. synes det er så fustrerende!
Da min søn var spæd, blev jeg nødt til at supplere med MME, da jeg ammede 8 timer i døgnet og han var konstant sulten. Han sov også meget dårligt, så jeg fik næsten ikke noget søvn. Jeg var helt færdig. Så det var efter aftale med SP at han fik MME ved siden af, så far også kunne hjælpe lidt til, selvom han ikke kunne amme. Pyh, jeg kan huske at jeg var SÅ frustreret dengang!! Men pludselig går det bare.. og pludselig skal de ikke ammes mere. Men det er så hårdt mens det står på. Man må prøve at trøste sig selv ved at der aldrig er noget barn i Danmark der er døde af sult, eller af for meget mælk 
er ærgerligt at en del SPere stadig er af den opfattelse, at så bør barnet ik være sultens. For det passer skisme ikke!! Der findes en del børn som ikke blir mætte af MM selvom de tager fint på og fra. så jeg ville supplerer med MME. Nu er han osse snart gammel nok til vælling - som 4 mdrs, så det hitter og hjælper måske.
Jeg vil helt sikket også supplere med mme og grød fra nu af  Stute ... synes at på alle pakkerne med vælling, står der, at det er fra 6 måneder?
der er tilsat ekstra ting og sager barnet skal ha fra 6 mdr. Lav det selv fra bunden. Ris, majs og hirse kogt på vand el mme og blandet i flasken med mme el mm
fandt lige opskrifterne på Gravid.dk   Tak for hjælpen, det vil jeg så prøve inden sengetid fra på onsdag af   Håber jeg så får et barn der kan sove og heller ikke vågner grædende hver eller hver anden time 
Trælse udsigter: 
så der er håb forude - rosmarin og lavendel skal man hænge op!!!
Nåda.   Så må jeg af sted efter rosmarin og lavendel. 
tro de er giftige, de små bæster.. Kæresten og jeg var på ferie på Møn i år og vi blev begge ødt af myg.. Nogle af stikkene, kløede helt vildt og hævede meget op.. De blev røde og nu her fire uger efter kan man faktisk stadig se hvor vi blev bidt 
Fandt et billede af Emma fra sidste år - tror nemlig også at nogle af myggene er "giftige" - prøv se her. hun blev stukket den 5/6-2010 og dette billede er fra den 24/6-2010!   Lidt vildt.
Mine piger reagere også temmeligt kraftigt på myggestik og det gør jeg også selv. Jeg får antihistaminer for det... Tror bare at nogen af myggene er mere giftige end andre. Kan det passe at jeg har hørt at det er hunmyg der er de væreste?
Det er kun hun myggen der stikker. Men vil give jer andre ret, det er som om nogen af myggene er mere "giftige" Her hos os har vi nogen ret små myg (i forhold til dem vi normalt har) Når de stikker så hæver man helt vildt og det klør også meget mere end normalt. Det ene stik jeg fik blev nærmest til en vabel efter 30 min. Det har jeg sldrig oplevet før.
i blaser. Men- hævnen er sød- stærke B-vitaminer, så gider de ikke stikke. Jeg ligger gerne med et ben over dynen, og får så 3-4 stik. Og de klør og klør i ugevis i væskende blaser. B-vitamin virker.
da min lillenbror var helt lille, børnehave alder.... Og han havde en usynlig ven, han hed >manden<. Det var i følge egen læge og en psykolog meget normalt, at børn i en periode havde en usynlig ven. Denne >mand<, var noget min bror opdigtede og det varede ca. 6 måneder, og så var manden pist væk. >Manden< kørte lastbil og det var min bror meget optaget af. (hænger nok sammen med at en god ven af familien kørte lastbil mellem DK og Sverige på dette tidspunkt). Og min bror var ikke udsat for nogen form for vanrøgt eller andet.  Så måske en livlig fantasi 
Min datter gjorde lidt det samme for et par år siden, hun spurgte tit om, hvorfor manden sad og græd ved hendes dukke seng, og hvorfor han gik og kaldte. Her viste det sig, at der i tidernes morgen har boet en mand med sin datter, som ja enten forsvandt eller døde, det fandt jeg aldrig helt ud af. Han forsvandt, efter at jeg fortalte min datter, at jeg nok skulle passe på hende, og et eller andet med ham jeg ikke helt kan huske. mvh helen
Min lille niece ser også en mand i hendes hus. Hun har flere gange kigget ud i gangen og viftet med hånden og sagt " Gå væk mand" (Hun kan ikke sige, så meget endnu) Svigermor har fortalt, at hun engang havde sagt det og da de så efterfølgende var gået ud i gangen han hun knuget min svigermors hånd hårdt, som om at hun havde været meget bange.
Min dreng var aldeles rædselsslagen for mørke da han var spæd, og det skulle efter lægens udsagn ikke være almindeligt. Det hænger stadig i ham selvom han nærmer sig 4. Da han var 2½ havde vi kulminationen på enorme søvnproblemer, og tyede til alt hvad der kunne tænkes at hjælpe. Inklusiv en renselse af hele huset. Personligt kunne jeg ikke mærke forskel, men drengen spurgte et par dage efter hvor damen var flyttet hen? "Øh - hvilken dame" spørger jeg naturligvis dumt. Og får svar i hvad jeg forestiller mig er samme tone som din datters: "Hende der altid stod i vinduet hvor Blis (katten) ligger." Det hvade ikke en magisk effekt på min dreng, men efter den tid har det hjulpet på flere problemer. Om det er renselsen eller det at han bliver ældre skal jeg ikke kunne sige. Men jeg ved godt hvad jeg tror på. Min dreng har nemlig hverken før eller siden sagt noget der minder om at der skulle være usynlige venner. Mit råd er: Få huset renset ud. Det kan aldrig skade. /Mia.
Jeg tror på at der findes ånder, men jeg kan ikke huske at jeg selv kunne se dem som barn. Derudover er jeg uddannet pædagog, og er vant til at arbejde med børn. Det er min overbevisning at børn er meget modtagelige og åbne for alle former for oversanselige oplevelser når de er små, og så kan man kalde det for usynlige venner, eller hvad man vil. Typisk vil det forsvinde, og igen tror jeg på, det er en konsekvens af at børnene oplever deres nærmeste afvise det, de ser og oplever. Så lukker de ned for deres evner, åbenhed, fantasi eller hvad du har lyst til at kalde det. Det, som jeg synes er vigtigst, er at dit barn ikke er bange. Du støtter hende bedst ved at rumme hende og hendes oplevelser - og din egen angst og utryghed.  Samtidig er det vigtig at du ikke gør hende = hendes oplevelse forkert - og på det grundlag må du jo selv om hvor meget du så støtter hende i det, som hun ser. Hvis du siger til hende, at der ikke er noget, så er det et lille skridt på vejen til, at hun lærer ikke at stole på sig selv og sin egen oplevelse af verden, og det har hun ikke brug for. I praksis kan det være så simpelt: Så har hun stadig lov til at have sin oplevelse, og selvom hun nok fornemmer din utryghed, så har du mødt hende i at hun altså helt konkret (for hende) har set en mand på sit værelse. Hvis du er nysgerrig, kan du jo altid spørge ind til hvor tit hun ser ham, hvad han laver, om han taler til hende osv, det må du selv mærke efter, hvad der er rigtigt for dig. Hvis det var mit barn ville jeg være vildt nysgerrig - jeg ser intet forkert, farligt eller sygt i det. Jeg ville spørge hende om hun ser ham tit, om de taler sammen, om hun ved hvad han vil osv osv. Men du kan altid, som flere foreslår, få renset eller "uddrevet" ånder fra dit hus. Jeg ville ikke selv gøre det, hvis jeg ikke blev generet - og din datter kan jo nok svare på om han ser rar eller ikke rar ud 
At det er ganske normalt. Sofie havde også en mand på trappen i et stykke tid, da hun var ommkring 2-3 år. Jeg vil sige, at du nok bare skal svare din datter, som Mademoiselle skriver, og så bare lade det være ellers.
oplevede noget lignende, hendes søn blev ved med at sige : mor hvorfor kigger ham manden sådan på os? hvergang de kørte ind i deres indkørsel... der var bare ingen mand... han ville ikke være på eget værelse, da de var onde dem der var derinde.. men der var ingen... mener hun prøvede en Clavoriant, og det hjalp vist...
Jeg tror fuldt og fast på børn ser og mærker ting, mange voksne er helt lukkede hvad det angår men det er børn ikke. Jeg tror på de usynlige venner de fleste børn har, er ånder som de kan se og tale med. At de venner virkelig findes. Nu har jeg ikke selv børn, og skal heller ikke have det. Men jeg syns det er vildt spændende, det der med ånder og usynlige venner 
Min søn har også flere gange snakket om "damen" da han var yngre Så for flere år siden har jeg fortalt ham at det måske er hans mormor som kigger forbi og tjekker at han har det godt Mormor var død inden han blev født så han forstod godt at hun måske lige ville kigge forbi når hun havde muligheden Jeg fortalte ham også at hvis mormor stadig havde levet ville hun have elsket ham højt og forkælet ham helt vildt Ikke noget at være bange for der  Det er vist egentlig ret længe siden jeg sidst har hørt at vi har haft besøg af "damen"
Mine 2 niecer har begge to set en sort mand, da de var omkring 2 år (2 års forskel på de 2) Det er en laaang historie, men den store var til psykolog, hvilket ikke hjalp. Da de så fik en clairvoyant ud, viste det sig, at det var min søsters svigerfar, som var kommet for at passe på sine børnebørn, som han altså aldrig har mødt, da han døde flere år før, den første blev født. Han fik så at vide, at han ikke skulle genere børnene. Siden har der ikke været noget, bortset fra, at han vist har været på besøg ind imellem, og så også skræmte den anden niece et par år efter han dukkede op første gang. Men der er altså flere ting der indikerer, at det er rigtig nok. De havde bl.a. en lampe på 1, sal, som blinkede, og det hjalp hverken at skifte pære eller få en elektriker ud. Men da den sorte mand var jaget bort, blinkede lampen ikke mere... Så selvom jeg næsten ikke kan få mig selv til at tro på den slags ting, så har jeg alligevel haft det tæt nok på til, at jeg snart ikke ved, hvad jeg skal tro. Min søster siger, at man bare skal huske på, at de som regel ikke er onde. Så intet at være bange for, selvom det jo nok er en smule uhyggeligt alligevel.
Jeg fik ikke foretaget nogen ved 1. lægeundersøgelse.
Ved mit første barn... ja mange gange, men han er os lavet ved hjælp. så op til gik jeg til gyn hver dag i over en uge og blev tjekket hvor mange æg osv.. anden gang blev jeg kun tjekket da jeg var 8uger henne. Samtide fik jeg lavet livmorhals prøven. så var den overstået.
Det fik jeg i Spetember 2008, da jeg fandt ud af, at jeg var gravid.
Jeg er gravid og har termin d. 18 Oktober. Det er første gang og jeg fik ikke lavet GU ved første lægeundersøgelse...
min læger laver undervogns tjek ved første besøg. Hun mærker om livmoderen vokser... også selvom man ikke er langt henne så skyder den jo lidt i str... hun mærker yderligere om alt er som det skal være da det jo er hårdt for den nedereste etage at danne barn, så jeg synes det er helt fair...
Jeg fik taget gynækologisk tjek i juni da jeg var ved lægen i 9. uge... Jeg synes det er meget rart at han lige ser at alt er okay dernede!   Jeg vil så også hellere have lavet 10 af dem end 1 blodprøve 
1. lægebesøg efter min graviditetstest testede positiv: lægen lavede ingen GU og hun ville heller ikke have en urinprøve. Hun spurgte bare om jeg stadig følte mig gravid - øhm??!! Jeg havde ingen kvalme el. noget (var ca. i uge 8 efter egen beregning) og kunne så sige tjoo har da ømme bryster. Så jeg gik derfra med en lidt mærkelig følelse. Blev jo så indkaldt til NF-skanning, hvor der ganske rigtig lå en lille baby inde i baby inde i maven og først der troede jeg rigtig på det.
Jeg har en veninde, hvis datter skreg uafbrudt den første måned, hun ammede fuldt ud, og havde masser af mælk. Faktisk så meget at tøsen aldrig fik den fede mælk. Men, alle de kloge folk blev ved med at sige, at hun bare skulle amme og amme... Efter en måned, havde min veninde og hendes mand fået nok, og de begyndte derfor at supplere med mme, fra at sove 1 time ad gangen, hvis de var heldige, så begyndte tøsen nu at sove i 6-8 timer i streg. Personligt, vil jeg aldrig mere kæmpe så meget for amningen igen, som jeg har gjort med Karla, synes ikke det er det værd, børn på mme, klarer sig ganske fint..
Husker det alt for godt med min den første, det var så hårdt! Jeg havde en urolig dreng, der spiste konstant og små måltider af gangen så lavede ikke andet den første tid end at sidde og amme... Og lige lidt hjalp det syntes jeg, han sov faktisk okay om natten, ca. 3-4 timer af gangen, men om dagen, var jeg heldig hvis han tog en lur på en time i barnevogenen, ellers faldt han bare i søvn når jeg ammede og vågnede så igen, så det blev til en masse smålure i løbet af dagen. Kunne tilsidst ikke holde det ud at jeg intet nåede udover at sidde der og amme, eller gå rundt med et skrigende og uroligt barn, så begyndte også at give mme efter en snak med min mor, da min SP på ingen måde var til at snakke med, der fandtes kun MM...  Og da først han fik et par flasker om dagen ved siden af at jeg ammede, så fik jeg pludselig en rigtig glad dreng og rolig, samtidig tog han gerne 3 timer i barnevogenen, så ja, det var en helt anden dreng jeg fik mig! Han fik gerne MME inden middagsluren og igen om aftenen og så ammede jeg ellers om morgenen, formiddagen og om natten og kørte ham så langsomt over på MME, efter en måneds tid fravalgte han selv mit bryst og har så fået MME og vælling derefter, han var knap 5 mdr. dengang... Så følg det du føler er rigtigt, så skal det nok gå 
... skal man ikke lytte til SP. Nej knægten burde ikke være sulten, men det kan da godt være, at han er det alligevel. Prøv med flasken og hvis det virker for jer, så er det sådan dét skal være. Men prøv evt. også at få kigget hans øre?
det erj o ik et madspring - trådstarter skriver det har været sådan hele tiden, siden fødslen. Så kan det ik være et madspring, mnen fordi han generalt ik blir mæt. Personligt er det mig meget imod, at nogen kan sys det er ok at ville kæmpe så meget for barnets "bedste" - når det kan inkluderer at det såkaldte bedste er at barnet altså rent faktisk er konstant sultent og ik blir mæt på noget tidspunkt. Det sys jeg ik er ok - jeg ved ik hvordan man kan mene det er bedre fordi barnet så ik får mme, npr det er sultent hele tiden. Det må jeg jo da gå ud fra - når det ik kun er en periode, men alle 4 mdr ind til nu det har stået på
for alle jeres svar  Vi startede i dag på grød og det gik rigtig godt - 15 bittesmå skefulde og et snapseglas med vand røg lige ned  Er blevet helt afklaret i forhold til, at supplere med mme 2-3 gange dagligt og så amme, når Hubert tillader det  Et madspring er det i hvert fald ikke - så har han haft det siden han blev født (og der sad jeg med ham og ammede 24/7) - amningen var vigtig for mig på det tidspunkt, så satte mig ind i alt omkring amning - jeg ved i hvert fald alt om hvordan man producere mere eller mindre mælk. Han bliver lagt til hver gang han er sulten og har også prøvet når han ikke viste tegn - det resulterede bare i, at han blev sur og tvær :/ Eftersom jeg kan amme, amme og amme i evighed uden at han bliver mæt, så er der ikke noget andet for, end at give ham en flaske engang imellem. Jannej - I 4 måneder har jeg ammet hver eller hver anden time om natten, jeg gør det gerne - det betyder intet for mig, men jeg VIL ikke have en dreng, der ikke kan hænge sammen, fordi han skriger efter mad, og aldrig bliver mæt nok til at sove! Jeg besluttede allerede inden han kom til verden, at jeg højst ville amme 6 måneder - så synes jeg simpelthen, at de er for store og klodsede at sidde med. Jeg tror nu også jeg har mælk til, at hyggeamme de sidste 2 måneder - men ja, vil helt sikkert kigge på lille Hubbe og se hans behov, fremfor mine egne `ammebehov` som alligevel er ved at forsvinde lidt  Hvis han ikke begynder, at sove bedre vil jeg også få tjekket hans øre - selvom han ligger jo fint på legetæppet i en times tid uden gråd? I hvert fald tak for jeres svar 
være ører selvom barnet ligger fint om dagen. Det gjorde vores osse, selvom han nu har måtte ha dræn i dem begge. Han var bar så træt at han altså sov om dagen, fordi han ik kunne ordentlig om natten.
Jeg sidder lige og kigger på babyudstyr (godt tidsfordriv for gravide   ) og kan ikke rigtig finde ud af hvad baby skal sove i den første tid. Vores soveværelse er ikke særlig stort, så det bliver lidt voldsomt at skulle stuve en tremmeseng derind (kan godt lade sig gøre, men det er ikke optimalt). Derfor tænkte jeg på at barnet skulle sove i en vugge til at starte med, da de jo er mindre end en tremmeseng, hvilket jo er praktisk i forhold til pladsen, men vel også mere trygt for barnet. Og når barnet så er blevet for stort til vuggen, så passer det vel meget godt med at det skal til at sove i sit eget værelse (ved ikke om det er optimistisk eller realistisk). Nu har jeg læst at flere vælger at lade deres babyer sove i liften det første stykke tid, men mon det bare er i dagtimerne, eller også om natten ? og er madrassen i sådan en lift god nok til at barnet kan ligge så længe i den ? Og man kan vel ikke bare stille den på gulvet ????? Hvad har I andre gjort ?
Min snuske sover i sin lift og kommer så i tremmeseng når hun kommer på eget værelse (regner med omkring 3 måneder, men nu får vi se). Jeg synes ikke vores soveværelse har plads til en krybbe og synes også hurtigt man kan komme til at bruge en formue på alt muligt som kun bruges kort. Mht. madras har jeg købt en anden og bedre madras end den der fulgte med liften. Jeg stiller bare liften på gulvet ved siden af sengen, så er hun lige inden for rækkevidde. Desuden kan jeg godt lide at hun sover samme sted både nat og dag. Tror det giver noget tryghed for sådan en lille størrelse. VH Line
Vi skal selv til at være forældre (er 38+5 i dag), og der har været mange tanker her også  Vi har fundet en gammel babyseng frem hos min mormor, og har købt en helsemadras til sengen. Det er meningen den skal bruges de første mdr. indtil en tremmeseng passer bedre i størrelsen. Babysengen måler ca. 90x50. Hvis det bliver nødvendigt så bruger vi dog liften den første tid, hvis det giver mere tryghed for den lille. Uanset om baby skal sove natten lang i liften, eller kun om dagen f.eks. så kræver liften en god madras. Vær obs på det ved køb af barnevogn, da ikke alle modeller har gode madrasser der følger med. Vi har helsemadras i vores barnevogn og lift - og så også i sengen, så baby vil ligge ens alle steder. Ligeledes har vi købt en topmadras, "Babyskies" mener jeg den hedder, som kan bruges alle 3 steder. Ang. at stille liften på gulvet om natten, så ville jeg undgå det af hensyn til træk.
Åh ja, hvis bare man havde så mange penge man kunne vælge vugge og senere tremmeseng    Silje sov i hendes lift om natten, nede i hendes tremmeseng. Så vænnede hun sig også automatisk til at være i den. Da hun blev for stor til liften, tog jeg en dyne (man kan også få tykke sengerander) og lavede en ramme af, så tremmesengen blev mindre der hvor hun skulle ligge. Vores soveværelse er heller ikke stort, men det er nu faktisk også rart nok at sengen er lige op af tremmesengen, så kan man bare lige stikke hånden ind og vugge med liften Jeg stillede liften oven på en lille sammenrullet stofble, så den kunne vippe lidt  Jeg har aldrig brugt hverken vugge eller noget andet, og det har resulteret i et barn der kan puttet i barnevogn om dagen, og tremmeseng om natten, uden at skulle skubbes, gåes med eller vugges - for hun er vant til tingene står stille   
Onsdag d. 3/10 kl 01 vågnede jeg med fornemmelsen af, at noget var under opsejling. Fostervandet sev en smule. Jeg var oppe at tisse, og så begyndte veerne lige så stille. Gik i seng og ringede til Jacob. (Jeg havde gennem en del af graviditeten sovet på et af børneværelserne, da airconditionen på soveværelset endnu ikke var blevet koblet til.) Jacob fandt nummeret på fødegangen, og jeg snakkede med en jordemoder. Ud fra de pauser jeg måtte holde pga. veer, sagde hun, at jeg hellere måtte komme derind. Jeg fik vækket min mor, som lige var kommet op til os samme aften - heldigt nok. (Vi bor 160 km fra hinanden.)Hun skulle høre efter vores store søn, Frederik. Vi fik pakket de sidste småting i tasken. Alt i mens tog veerne godt til, og jeg kunne mærke, at dette kom til at gå stærkt. Vi kom ud i bilen, og jeg sagde til Jacob, at han skulle skynde sig, for veerne havde virkelig udviklet sig meget. Han kørte med sømmet i bund og katastrofeblinket tændt de 20-25 km, vi har til Viborg sygehus. Hver gang han bremsede, skvulpede fostervandet ud. Kl. 02.15 vraltede jeg ind i forhallen med fostervand sivende ned at benene, hen til elevatorene, op på 5. sal, hvor en jordemoder straks viste mig ind på en fødestue. Af med det våde tøj, skjorte på og op på fødebriksen, så jordemoderen kunne se, hvor langt jeg var. "Ja, du er 10 cm åben. Du presser bare, når der kommer presseveer." Hvad??? Jeg kunne slet ikke forstå, at jeg ikke skulle gennem de samme smertefulde udvidelsesveer som ved Frederik. Det myldrede ind med personale på fødestuen. Nogle havde ikke nået at få kittel på. Tvilling A fik en elektrode på hovedet, og tvilling B blev overvåget ved hjælp af udvendigt udstyr. Jeg fik drop i hånden. Det er standardprocedure ved tvillingefødsler. Kl 03.05 blev Anna født. Hun skreg med det samme og fik 10 i apgarscore. Idet Anna blev født, dykkede Kristians hjertelyd voldsomt. De tog vandet på ham for at sætte skub i veerne (klart det mest smertefulde ved hele fødslen), og det virkede. Jeg kunne mærke, hvordan han gled ned i bækkenet, men desværre ville hjertelyden ikke rette sig. Pludselig hed det så akut kejsersnit, og alt personalet løb afsted med mig og efterlod Jacob med Anna på fødestuen. Jeg lå og kæmpede imod presseveerne for ikke at få Kristian skubbet ned i bækkenet. Under hele forløbet blev jeg informeret af en læge, der stod ved mit hoved og styrede iltmaske og holdt styr på tvilling B, efter at tvilling A var født. Så blev jeg lagt i fuld narkose. Min sidste tanke var, at Kristian ville dø fra os. Det var også min første tanke, da jeg vågnede ved halv 5 tiden. Men meget hurtigt opdagede personalet, at jeg var ved at vågne, og de fortalte, at begge børn havde det godt. Kristian havde skreget, da de løftede ham ud. Han havde scoret 7, 9 og 10 i apgarscoren og havde haft navlesnoren en gang om halsen, så han var mere medtaget end Anna. 10 min efter jeg var vågnet, kom Jacob med vuggen med begge børn i, og de kom over til mig. Stor lettelse og lykke! Jeg lå og rystede og klaprede tænder af psykisk udmattelse, så jeg måtte ligge under en varmelampe som en anden kylling  Efter nogle timer kom vi på barselsgangen, hvor vi var i 12 dage. Kristian måtte have sonde et par dage, og Anna fik gulsot, men ellers var børnene perfekte. Anna vejede 2600 g og var 48 cm. Hun vejer nu 3430 og er 51-52 cm. Kristian vejede 2314 g og var 49 cm. Han vejer nu 3000 g og er 54 cm. Det var en nem og ikke specielt smertefuld fødsel, men det gik lige hurtigt nok. Jeg havde svært ved at følge mentalt med. Jeg kan ikke finde ud af at lægge billede ind, men der er et billede på min præsentation.
med de 2 små...
Stort tilykke  Billede af din lille prins og prinsesse, hvor er de yndige.   Ærgeligt du måtte igennem et kejsersnit. Det har jeg også været og jeg rystede også som en kylling:-)
... for en omgang. Tillykke med det fine resultat 
med dine skønne tvillinger. Er selv mor til et par halvstore tvillingepiger, de er 12 år nu.
ik sige andet tillykke og åååårrrrhhhh... Elsker tvillinger der barel igger der tæt medhinanden og sover trygt og godt.
Tillykke med de fine små der   Nuuuuj, hvor er de da bare små - så små har mine ALDRIG været (jo, de har, de var mindre - men man glemmer det bare så hurtigt  ) mvh. tina
Er det forkert "kun" at være 20 år og allerede brændende ønske at blive mor? Jeg er i fast forhold med en dejlig kæreste med fuldtidsjob, har selv en HG og studerer HF men leder efter elevplads. Min kæreste har samtidig en datter fra tidligere forhold, som vi har på fuldtid. Hm... Jeg ved jo godt at jeg kun er tyve, og det er for tidligt, og alt det der. Men hold op, at skulle vente 2-3 år endnu er godt nok mange år, når man har fundet den man elsker og vil have børn med. Er måske bare skør...
Jeg har længe undret mig over, at mange i deres fødselsberetninger f.eks. skriver før tid 14 dage før termin eller over tid 6 dage efter terminen. Terminen er vel en gennemsnitsberegning for forventet fødsel, og læger og jordemødre siger jo også, at 3 uger før termin + 2 uger efter er til tiden. Jeg mener, det er lidt som f.eks. en kvindes menstruationscyklus. Gennemsnittet er jo 28 dage. Tror folk så også, at de går over tiden hver måned, hvis de har en cyklus på 32 dage? Blot en undring.
Det er vel for at have noget at tage udgangspunkt i. hvis nogen spørger hvornår man skal føde, så er det lidt meget at sige mellem først i september til midt i oktober !!! Det er nemmere at have en dato, altså terminen, og så sige at det var før eller efter forventede termin. Hvis ens menustration kommer senere end de 28 dage, så plejer jeg også at sige, at jeg er gået over tid, hvilket som regel har resulteret i en sød lille dreng 9 mdr. senere   Jeg er så en af dem, som altid går over tid - ihvertfald med de 3 første, og nr. 4, har jeg heller ingen forventning om at føde før tid. Så jeg har hele tiden sagt at jeg har termin d. 27. september, men forventer et oktober-barn. Min svigerinde har lige fået sit første barn, en dejlig lille dreng 3½ uge før tid. Det giver jo et langt spring, hvis man ikke har et udgangspunkt at refererer til. Jeg er gået meget stabilt 9, 10 og 11 dage over med de 3 andre, så måske jeg kan forvente 12 dage denne gang ?   Tror det dog ikke, da Lillebror vist er lidt større end de andre, uden dog at være for stor. Glæder mig til tirsdag hvor jeg skal scannes igen, for at se hvor stor han er. Det er så hyggeligt med ekstra scanninger, selvom jeg ved han hygger sig derinde, for der bokses lidt, men jeg tror dog at fodbold-kampene er indstillet pga. pladsmangel  
udtryk vi alm mennesker har skabt, men derimod lægelige udsagn. Nu siger man for i øvrigt 2 uger + el - og ikke 3 før. Med mindre det svinger fra sted til sted. Det erj eg i hvert fald oplyst om. Jeg havde termin først d 18 dec- blev rykket til d 15 og fødte den 9 - altså 6 dage før termin, men stadig i normaltiden
man skal vel bare omformulere den så, istedet for at sige feks 2 uger før tid, så sige 2 uger før termin, terminenen jo fastsat til den dag, men dermed jo ikke sagt at 2 uger er for tidligt..terminen er jo som nogle også siger, bare en dag at gå efter, man kan jo også som mange gør, vælge feks at sige når folk spørger at man har termin i feks august, jeg havde termin 29 august, men alle forventede at det blev før grundet størrelsen og min tidligere graviditet, men når folk spurgte hvornår det skulle være sagde jeg bare i august da vi jo ikke regnede med at ramme præcis på terminen ;o) (at vi så rent faktisk ramte er så en anden sag )
Hej! Nu er det ved at være længe siden jeg har skrevet herinde, så jeg synes lige jeg ville fortælle min lille historie. Jeg har altid haft hest, og det har altid været min store alt overskyggende interesse. I mange år troede jeg faktisk ikke at jeg ville have børn, for jeg kunne ikke overse at finde tid til det hele. Jeg elsker at starte stævner og bruge laaaang tid på hesten. Men for 3 år siden fik jeg så min søn Andreas. Den dejligste dreng man kan tænke sig! Jeg røg desværre af hesten under graviditeten og kunne ikke ride de sidste 4 mdr. Heldigvis fandt jeg en sød pige til at ride min elskede hest, og den blev holdt fint igang. For 3 mdr. siden fik jeg så min datter Laura. Troede ikke at der fantes dejligere barn en Andreas, men jeg blev overrasket-Laura er lige så dejlig. Under denne graviditet fik jeg bækkenløsning og kunne ikke ride i et halvt år! Igen fandt jeg en sød pige som tilmed var super dygtig! Hun nåede at blive egnsmester i dressur på min hest, samt debuterede i middelsvær, lige inden jeg begyndte at ride igen. Og hvad vil jeg så med dette indlæg? Jo - vel egentlig bare sige til dem som tvivler på om det nu også kan lade sig gøre at have hest og børn samtidig, at det kan det godt. Det kræver en del planlægning, men hvis bare man vil det nok, kan alt lade sig gøre. Jeg troede aldrig jeg ville lade andre ride min hest, men jeg har fundet ud af, at det sagtens kan lade sig gøre. Man skal bare være "kritisk" og bruge tid på at finde de helt rigtige. Her er så mine børn: Andreas på knap 3 år:     Laura på 3 måneder:     Chateau på 10 år:     Er der noget at sige til at jeg er lykkelig, med disse 3 guldklumper? Vis gerne jeres guldklumper frem, både de 2 og 4 benede!
Dejlige børn og smuk hest. Jeg kan udemærket godt forstå at du er totalt forelsket i dine guldklumper. Jeg havde selv hest som bar og ung teenager, men da jeg begyndte på gymnasiet solgte jeg mine heste, og jeg købte først en ny igen, da jeg havde født min søn for 5 år siden. Min søn Jonathan   Hesten jeg købte hedder Anton og han er til dags dato min øjesten, selvom han nu er min søsters hest.   Dernæst kom Pocahontas til. Jeg skulle egentligt ikke have flere heste, men hun var så sød, så hun blev "Jonathans hest" Her er hun med sin lille ejermand på ryggen   For snart 1 1/2 år siden kom tvillingerne Nanna og Sarah til verden. Sarah   Nanna   Og i sommers købte jeg en 2 årig hoppe Sunny   Desuden er jeg godt igang med at finde en lille god børnepony. Hvis ikke jeg havde haft mine heste, at tage ud til, så jeg kommer lidt væk fra det hele, så var jeg blevet splitter gal. De giver mig ro i sjælen, og jeg nyder når min store dreng gider tage med ud til hestene og ride en tur på ponyen. Det var mine guldklumper. Ja, det kan godt lade sig gøre at have mand børn og heste, men det kræver planlægning og en forstående mand 
Her går det også med barn og hest, selv om det var nemmere da jeg var på barsel haha  Jeg var gravid da jeg min gamle hest blev aflivet og jeg valgte så at købe en ny, da jeg tænkte at det sikkert var nemmere at overskue når man stod i det. Jeg red til ca 2 uger inden jeg fødte, og var oppe og få en skridttur 4 uger efter, fødslen endte i kejsersnit, så måtte ikke før. Nu er der en der passer hesten to dage i ugen for mig og så har jeg den selv de andre dage og rider gerne stævner i weekenden, når det passer ind. Jeg har heller aldrig tidligere haft andre til at tage sig af min hest, men det er fint for det giver lidt luft i hverdagen ikke selv af have ham hver dag. Det er disse dejlige drenge jeg taler om: Mvh Alette
Sikke et skønt billede   Og så er det lidt sjovt, for jeg husker dig bedst for, at du red og red og red, da du var gravid, og et billede, hvor du sidder på hesten og var meeeeeega meget gravid med mave ud over det hele. Så det var meget godt lige at få et normalt billede af dig også  mvh. tina
Haha, tænk at jeg ligefrem er husket  Det sidste billede der blev taget inden jeg stoppede med at ride er dette:   Og ja, der fylder maven jo rimeligt godt op! Det er også i springsadlen, så den ikke støder på forsvindslen  Mvh Alette
.... det billede kunne jeg også huske  Fedt at høre jeres erfaringer! Jeg er i uge 34+3 nu, og har (vist nok) droppet ridningen - mest forbi min gamle dreng på 23 efterhånden mest er til lange ture og sidst vi var af sted, var han så frisk og begejstret, at han hoppede og spjættede han så meget, at jeg fik ondt i bækkenet af alle de "ryk". Og den efterfølgende "turrapport" fik resolut min (hesteglade) mand til at proklamere, at NU tog han over. Så det har han gjort! Hurra for en mand, der kan (og vil) sidde på en hest!!  Men nu glæder jeg mig bare helt vildt til at se: 1) hvornår jeg kan komme op igen!!!! 2) hvordan baby kan kombineres med hest! (ikke mindst efter barslen) -rikke
dejlig at høre at der er nogle gode histroier, for man høre mange gange, at det ikke kan lade sig gøre eller det er for besværlig. Jeg er selv 37 henne og glæder mig til at få det overstået, glæder mig selvføge til at se det lille mye menneske, men jeg glæder mig også helt vild til at ride igen på min dejlige prinsesse hest. Har ikke reddet siden jeg var 33 uger henne , pga bækken og lænd smerter. Jeg ved at det nok skal lade sige gøre, hvorfor, fordi jeg vil det og det betyder rigtig meget for mig at ride og have med heste at gøre, det ændrer sig ikke fordi jeg skal have et barn. Jeg er også så heldig at have god opbakning fra min dejlige mand og min gode veninde, som begge er undværlige lige nu, hvor jeg desvære ikke kan så meget, som jeg gerne vil. men rigtig skønt at høre fra jer , hvor det lykkes for.
vi har en søn der er begyndt at afprøve og blive en ballade mager.. vi er så begyndt at sige at hvis man ikke opfører sig pænt i børnehaven(ikke slår, sparker eller løber fra de voksne når de vil snakke med dem) så er der nul pc herhjemme.. men kan mærke at børnehaven synes vi er for strenge.. men vi har det bare sådan at kan man ikke opføre sig pænt og behandle andre ordentlig så får man bare ikke den belønning at spille pc.. vi taler meget med de 2 store om at man skal behandle andre som man selv vil behandles og hvis der er nogen der slår så slår man ikke igen men siger det til de voksne osv.. men taler meget om at hvis man hjælper en anden så hjælper de nok osse dem når de har brug for det.. men som sagt.. synes i vi er for strenge? hvad gør i?
nej det synes jeg ikke, hvis min datter ikke har opført sig pænt, så er der også visse ting hun ikke får lov til. mvh helen
altså hvis det er sådan i vil opdrage så er i bestemt ikke for strenge. Han er jo gammel nok til at forstå at der er konsekvens af det man gør. Det eneste jeg tænker over det er om han kan finde ud af at han bliver "straffet" der hjemme for ting han har gjort i børnehaven. Jeg ville måske nok lade børnehaven styre det der nede og hvis der så sker noget der hjemme, så falder der brænde ned og så bliver konsekvenser. Men i kan bedre vurdere situationen selv når i selv står der. Men altså...jeg har kun et DP barn så jeg ved ikke hvad de forstår i børnehaven. jeg tror bare at det virker bedst hvis de får "straffen" med det samme.
han forstår fint at hvis man laver ballade i børnehaven så er der nul pc hjemme men så render han til de voksne i børnehaven og trygler dem om ikke at sige noget til os(den fusker) og så får de ondt af den lille bandit..
Lige en bemærkning til madras - Silje blev nemlig lidt flad i hovedet, og ville død og pine ikke have det til siden når hun sov. Vi købte en speciel madras som man skal tage med rundt, den er faktisk ret lækker og gør at de ikke bliver flade i baghovedet, heller ikke selv om de ligger på baghovedet, kan ikke huske hvad den hedder, og silje sover på den lige nu, så jeg kan heller ikke lige tjekke det  Jeg ville nu heller ikke stille baby på gulvet i lift, med mindre man har et meget tæt hus og ingen vinduer har åbent.
Fantastisk så hurtigt man får svar her på hn   . Ja man kan købe sig fattig i alt muligt udstyr, især når det er den første. Så det kunne være rart at begrænse det lidt. Jeg kan godt se det smarte med liften, og godt nok har vi gulvvarme, så kulde er ikke noget problem, til gengæld har vi 1 stk. meget venlig sindet cairn terrier som elsker at kysse på alt og alle, og det kommer sikkert også til at gælde baby. Så liften kan nok ikke stå på gulvet. Det ville være smart hvis man kunne få et stativ til liften....
Stativ = Tremmeseng  Det er jo ikke mange måneder den skal være i soveværelset  Ellers kan man jo bare tage to stole, hvis man har nogle gode brede stabile nogle, og stille mod hinanden, og så stille liften derpå
.. et par ølkasser surret sammen med gaffatape og et par pinde påsat så liften ikke lige kan skubbes ned. Kan muligvis laves pænere, men det må da kunne fungere.
Hvornår har I rykket jeres børn ind i eget værelse ?
Vi brugte en BedSideCrib påsat min side af sengen de første par mdr ... Egentlig stod den der vidst til hun var 7-8 mdr - nogle gange tog vi nemlig en middagslur sammen ..   ... Har aldrig kunnet have hende hos mig i sengen fordi jeg var bange for at ligge på hende .. Men når man skal amme flere gange hver nat, så bliver man enormt glad for at man ikke skal helt ud af sengen hver gang ... Vi startede egentlig med en Leander vugge - men den blev skiftet ud til BedSideCribben efter få uger - det var simpelthen for bøvlet.. Hun kom på eget værelse da hun var ca 3 mdr - simpelthen fordi farmand snorker så meget at han vækkede hende og dermed mig.. Vi har så også børneværelset lige ved siden af soveværelset- og jeg havde en madras på gulvet på hendes værelse, så kunne jeg ligge der og amme hende... Havde også en gyngestol stående der til samme formål...
Silje kom på sit eget værelse da hun var små 3 måneder og lige siden har hun sovet igennem. Før troede jeg hun vågnede fordi hun var sulten, men man vækker hinanden ved den ene snorker, den anden vender sig, baby grynter eller strækker sig osv. Hun har været vågen to gange om natten siden hun er flyttet på eget værelse, og det er to måneder siden nu 
alle vores 3 har sovet dårligt i vugge og barnevogne/lifte er de aldrig blevet venner med så her har de sovet i tremmesengen inden for et par uger(også om dagen).. uden at gøre så den føles mindre.. mine kan bare bedst li at have plads at være på(som deres mor   ) heldigvis var vuggen en der gik i arv så vi ikke købte os fattige men hvor gad jeg godt have sparet de penge vi brugte på barnevognen
Jeg har også regnet med at det kun lige var de første par måneder at barnet skal sove inde hos os, men jeg har oplevet flere gange at folk har kigget mærkeligt på mig når jeg har sagt at jeg regner med at barnet ryger på eget værelse ved 4 mrd. alderen. Men ud fra jeres svar kan jeg se at det er meget normalt. Ellers så snorker min mand til tider også ret meget, så det kan være at det kommer til at give sig selv   . Derudover er der ikke særlig langt mellem børneværelset og vores soveværelse, så jeg skal nok høre hvis der er noget.
Vi havde først tremmesengen ved siden af sengen, men det var et værre bøvl at løfte hende op og ned, og hun ville heller ikke sove der, så den blev flyttet, og så satte vi i stedet liften på en skammel (hvor den ikke kunne skubbes ned fra!) ved siden af min seng, og så lagde vi også en tynd dyne som en pølse mellem lift og seng, så hun ikke faldt i revnen når hun lå ved siden af mig, hvilket hun gjorde meget i starten   Senere lavede min far et par "vuggebuer" til at sætte under skamlen, så den kunne vugge   det hjalp en del på at få hende til at sove i liften  Jeg mener hun flyttede over i tremmesengen ved 3-4 måneders alderen, og på eget værelse ved 6 måneder, den næste flytter nok senest ved 4 måneder, men Ellen måtte lige vente på, at hendes far fik flyttet al sit ekstra computergrej ud af hendes værelse  Merete
... i sin lift den første tid - og flyttede så i tremmeseng, da hun ikke længere kunne være i liften. Sine skulle i princippet have sovet i en efterligning af en bed-side-crip (hjemmebygget af farmand), men da ungen helst har villet ligget med næsen i min armhule, er det ikke blevet til så meget.
Næ det synes jeg ikke der er noget forkert i =) Jeg var selv 20 år da jeg blev gravid. Nu har jeg en datter på snart 4,5 år og en søn på 6 måneder og jeg og min mand har nu vææret sammen i 9 år, hvoraf vi har været gift de 4. Så nej jeg synes ikke det er underligt =)
Tja, jeg fik min den første som 19 årig. Godt nok ikke planlagt, men det gør det ikke mindre fantastisk  . Nu som 22 årig har jeg 2 børn og det går bare rigtig godt. Jeg læser og det fungerer upåklageligt. Godt nok er der ikke så mange penge, men vi klarer os helt fint og det er bestemt ikke noget børnene lider under. Men min kæreste har også et rimeligt job og tjener fint. Så vi har skam en stabil økonomi. Og så længe jeg læser har jeg masser af tid sammen med ungerne, hvilket er skønt. Jeg har ofte fri imellem kl. 13 og 15 hver dag + en ugentligt studiedag. Eftermiddagene bruger jeg med ungerne og så læser jeg når de er gået i seng. Men men men.. Man skal være sikker. For det er skam hårdt at få børn! Selvom det er den mest fantastiske oplevelse man kan få  Der vil altid være andre der har meninger om at være ung mor, hvilket man da sagtens kan forstå når man har set de unge mødre. Men jeg er stoppet med at forsvare mit valg. Det har jeg slet ikke behov for. Jeg ved at det er det rigtige for mig og jeg kan magte opgaven. Hilsen Fie - der elsker at være ung mor 
.. ikke, du er skør, at du allerede nu som 20-årig ønsker dig at blive mor. I min verden er der ikke en bog, der fortæller, hvornår det rigtige tidspunkt for at blive mor er. Når du er klar, så er du klar.   
Nogle gange, når jeg har troet jeg var gravid, og jeg tog en test, blev vi begge vildt skuffede... Når den var negativ. Og så selvom det på ingen måde ville være planlagt. Mange af mine veninder synes jeg er blevet halvskør, efter jeg virkelig er gået ind i moderrollen overfor min kærestes datter. Jeg går ikke i byen mere, som jeg gjorde før, drikker mig ikke fuld og har ikke tid til at se mine veninder hver dag(og bare slappe af) De synes jeg er blevet kedelig, og ja - Iforhold til den evig stive partytøs jeg var før, er jeg måske faldet til ro - Men jeg nyder det! Jeg elsker Sofie og hun gør mig simpelthen så glad, den lille pige. Og jeg elsker min kæreste, og han ønsker sig også et barn til(Han er så 28, så...) Jeg ved vi skal vente... Men ventetiden er svær. Er bange for min mors/søsters reaktion hvis jeg blev gravid nu.
Tja, man risikerer at miste nogle venner når man pludselig ikke er det samme sted i livet. Men mine bedste veninder holder ved. Også selvom at jeg ikke altid kan deltage i div. ting (fester m.m.). Og der er kommet nye til efter jeg startede på uddannelse. Hvorfor er du bange for din mors reaktion? Tror du ikke hun vil acceptere det? Jeg frygtede hvad min mor ville sige dengang jeg skulle fortælle det. Jeg frygtede det så meget at jeg først fortalte det da jeg var 14 uger henne. Eller det var faktisk min kæreste der sagde det, for jeg kunne slet ikke få ordene ud. Det var frygteligt. Men min mor tog det så fint! Hun skulle selvfølgelig vænne sig til tanken, men hun blev glad. Der havde ikke været nogen grund til at jeg skulle frygte det så meget og ville ønske jeg havde fortalt hende det fra starten af. Men så længe du ved I skal vente, så er du ikke klar, selvom lysten måske er stor. Du skal nok nå det 
Jeg synes slet ikke du er skør. Tværtimod synes jeg at mange venter til de er halv gamle. (Jeg var selv 30 og 33 da jeg fik mine børn) Jeg var bare ikke klar til det før. Men jeg kan da godt somme tider ønske at jeg havde fået dem lidt før. Så go for it!!!
Fordi min mor synes det er ALT for tidligt. Og min søster bryder sig ikke om min kæreste, tror jeg. Jeg føler mig bare så klar, og kan huske den gang jeg fik en abort. Det var det værste nogensinde, at "slå sit eget barn ihjel" Hm..... Kæresten er med på den, og siger jeg at jeg gerne vil have kage i ovnen, skal han nok sørge for det. Man han vil gerne vide HVAD jeg går ind til. Det er jo ikke en hundehvalp.
Jeg ville ønske, at jeg havde fået børn før. Nu altså   Men jeg var ikke klar før. Hvis du er klar nu, så er du jo klar nu. Jeg tror bestemt ikke, man bliver en dårlig mor af at blive det tidligt, hvis det er det, man ønsker. mvh. tina
Men spørgsmålet er; Bliver man nogensinde helt klar? Jeg føler mig klar. Men er jeg det?
Jeg var først helt klar en uge efter jeg havde født   Men jeg havde jo så en anden deadline og et biologisk ur og bla bla bla, så hvis jeg skulle have børn, skulle jeg altså til det, klar eller ej. Jeg tror, nogle er klar - andre er bare ikke, før børnene er der. Jeg tror, det er meget få, der ikke bliver klar, når børnene er der (dermed mener jeg ikke, at man skal få børn uden at have lyst til at få børn  ) Og får man et kolikbarn eller et barn, der på anden måde er sygt - det bliver man bare ALDRIG klar til... mvh. tina
Det er vist de færreste der er 100% klar. Men man ved jo heller ikke helt præcis hvad man går ind til. Er lysten stor, skal man også nok blive klar. Det er ikke mange der fortryder at have fået et barn.
Min kærestes datter er ligesom en datter for mig, og vi har et rigtig godt forhold. Hun er bare vidunderlig, og nogle gange kunne jeg da godt tænke ... Hvorfor er hun IKKE min? Men jeg ser hende lidt som min egen 
LilleChelle: Hvor lang tid har du været sammen med din kæreste? Og hvad med din uddannelsesbaggrund?  Er bare nysgerrig
Vi har så kun været sammen i 10 måneder, og haft en del brud. Men vi har nu fundet ud af, at det skal være os to. Det virker bare så urealistisk, når man kun har været sammen kort tid
... at man kan straffe pr. efterkrav - hvilket vil sige, at forseelser i børnehaven sanktioneres i børnehaven. Ellers bliver han jo på en måde straffet to gange, når der både er skældud i børnehaven og skældud derhjemme. Når det så er sagt, så er det helt fint at fratage privilegier, når det er jer, det går ud over. Og heldigvis er vores børn de største bisser, når de er på hjemmebane.
Jeg synes heller ikke helt man skal straffe for ting der sker i børnehaven - mon ikke børnehaven styrer det selv. Er det "slemme" ting der sker i børnehaven kan man da godt tage en snak om det hjemme, men synes ikke man skal straffe igen, når det der er sket sikkert er blevet klaret i børnehaven. Sker der derimod noget hjemme er det da helt ok med nul PC.
Jeg synes det er helt ok. Vores datter var i en overgange med i nogle lege i sfo'en som ikke på nogen måder er acceptabel.Men pædagoerne havde åbenbart ikke overskud til at stoppe disse lege. Eller holde øje med børnen. Vi forsøgte at tale med hende, om at det ikke var godt hun deltog i disse lege og at vi ikke vil have at hun gjorde det ige. Men næ nej det var ikke nok. Vi valgte at give hende stuearest en aften. Det var nok straf til hun ikke ville deltage i disse lege mere. Så jo man kan godt straffe på efterkrav.
skulle overveje, om straffen rent faktisk virker. Hvis den gør det - er det jo fint, barnet har forstået beskeden. Men jeres sanktioner virker jo ikke - tværtimod bliver barnet holdt fast i en dårlig hændelse hele dagen: når han har gjort noget forkert (pædagogerne korrigerer ham) efterfølgende (han bruger hele dagen på at huske det, eftersom han beder pædagogerne ikke sladre) og hjemme (privilegier fratages). Det synes jeg ikke, et børnehavebarn skal udsættes for. Det er i mine øjne ikke at styrke et barns selvværd og fremme dets gode sider - tværtimod er det at holde et barn fast i en ond cirkel, det ikke selv har en jordisk chance for at komme ud af.
Kunne børnehaven ikke indfører en sanktion i stedet? Vi havde det samme problem her i sommers med vores den mellemste. Han hørte ikke efter, løb fra de voksne når de var på tur, og ignorerede de voksne når de sagde noget. Konsekvensen blev, at han i 2 uger ikke måtte komme med hans stue på tur, med i skolegården osv., men måtte blive tilbage med de yngre børn, og "nøjes" med at lege med dem. Han accepterede straffen, og der var ingen ballade når hans stue gik afsted, eller han måtte stå i børnehaven og kigge ud i skolegården og se de andre spille fodbold, gå afsted på tur osv. Det hjalp rigtig meget. Vi snakkede en del om det herhjemme, og børnehaven snakkede også med ham, og nu er der ingen problemer, og han er blevet meget bedre til at høre efter. Vi lavede ingen straf herhjemme, da han jo blev "straffet" i børnehaven, og det syntes jeg selv var en god løsning. Jeg ville nok bede børnehaven om at træde i karakter, og indfører konsekvens for barnet, hvis barnet ikke hører efter. Som minimum sige, at barnet ikke må komme med på tur, så længe barnet ikke hører efter, da det kan give farlige situationer, hvis barnet går sine egne veje, og ignorerer de voksne. Og hvis børnehaven ikke er villig til at gøre noget i den stil, så må I gå videre til ledelsen på stedet, for der skal ske noget. Tænk hvis dit barn løb ud foran en bil, fordi barnet ikke gad høre efter de voksne, eller barnet blev væk i skoven, fordi barnet ikke gider gøre som der bliver sagt. De voksne i en børnehave har jo ikke øje på det enkelte barn hele tiden, og der skal forhåbentlig ikke ske noget "slemt", før der bliver indført konsekvenser for de børn som ikke kan følge instrukser fra de voksne.
Skal han have en straf? Kunne man ikke vende den om og give ham en belønning i stedet? Altså, hvis han fx har opført sig pænt i børnehaven, må han spille, når han kommer hjem. Måske kunne I lave en aftale med dem i børnehaven om, at de sætter et kryds eller et klistermærke på et papir i hans garderobe, når han har været sød og hørt efter. De kunne evt. dele dagen op, så han får et før frokost og igen et, inden han skal hjem. Hvis han så har klistermærker, når I henter ham, så må han spille, når han kommer hjem. Hvis han så ikke opfører sig pænt nok til klistermærke, så lad være at lav en længere moralprædiken ud af det. Bare sig, "du kan ikke få klistermærke/spille computer, fordi du slog" - ikke mere. Det gælder om ikke at køre for meget rundt i det, han har gjort forkert. Som Skingur skriver, så er det ikke særlig godt for opbygningen af selvværdet. Når han så har fået kryds/klistermærker, så kan han jo gå der og glæde sig til at vise jer, at han har været en god dreng. Det er til gengæld virkelig godt for selvværdet. I skal så sørge for at lave et system, så han rent faktisk kommer til at få belønningen - ellers er det jo stadig en straf.
Du skriver at han siger til de voksne at de ikke må sige noget - ergo lærer du ham (inddirekte) at lyve/fortie ting. Jeg er af den overbevisning at børn indtil 8-10 års alderen skal have en klar sammenhæng mellem ugerningen og straffen. Derfor skal børnehaven tage hånd om problemerne i børnehaven, og jer i hjemmet. Kunne du forestille dig at han var fræk om aftenen og derfor ikke kom med på tur i børnehaven efterfølgende? Så ville jeg snakke med pædagogerne omkring dagens forløb og snakke med ham om god og dårlig opførsel. Jeg vil til enhver tid anbefale at rose god opførsel frem for at give negativ opførsel mere opmærksomhed end højst nødvendig. F.eks. når jeg kommer i børnehave og hører at min søn har hjulpet en anden på legepladsen, så snakker vi om hvor god en kammerat man er og hvordan det føles at blive hjulpet. Når han har slået en spørger jeg til hvorfor, mest fordi jeg gerne vil vide om noget stikker dybere og så bliver det skudt hen med at så må han jo acceptere at andre så ikke vil lege med ham. Det har gjort stort indtryk på ham, og vi har sjældent konflikter i børnehaven - det har vi så tilgengæld i hjemmet  Børn er forskellige og udvikler sig forskelligt - husk på at styrke barnet i alle faser, ingen børn er født til at lave ballade.
Jeg tror ikke han vil sætte lighedstegn mellem de to ting. Og tingene stikker jo nok dybere end som så. Hvorfor har han et behov for at slå eller positionere sig? Føler han sig ikke sikker overfor de andre? Kan han ikke give udtryk for hvad han vil med ord? Vi har da også prøvet konsekvenspædagogik ind i mellem overfor den store, da det kan føles som det letteste - men bare vent! I får den lige tilbage en dag. "Hvis ikke du gør som jeg siger, mor, så går jeg ikke i seng".... 
skal så siges han selv fortæller mig at han har lavet ballade når vi er på vej hjem selvom han har sagt til de voksne at se ikke må sige noget.. magnus ved ganske godt han ikke må lyve.. og efter vi har sat straffe regelen op er han blevet en meget nemmere dreng og stoppet med at løbe fra de voksne så jeg synes helt sikkert det har virket men børnehaven synes stadig det er en for hård straf men deres straf er jo bare at sætte ham på en bænk ved siden af dem.. for mig skal der en konsekvens og ikke en nedkølningspause da han jo ikke er oppe og køre når det sker..
her snakker vi osse dagligt med de to store om hvordan man opfører sig pænt og hvordan man behandler andre.. alle vores børn er meget kærlige og krammer meget herhjemme og hjælper hinanden rigtig meget og vi har ikke problemer herhjemme med at han laver rigtig ballade.. vi roser og krammer meget om vores børn selvom vi har travlt med 3 små unger.. men kan ikke se han mangler noget herhjemme.. men tænker at balladen i børnehaven måske kommer af der ikke er nok opmærksomhed pr. barn.. herhjemme hjælper vi jo med det samme en af dem kommer og siger den anden har drillet.. det er der nok ikke personale nok til i børnehaven kunne jeg tro.. børnene er glade for deres vuggestue/børnehave men vil dog meget hellere blive hjemme hver dag og hygge med mor som de siger..
Jeg er slet ikke i tvivl om at du som mor slår til og har børn der trives - misforstå mig endelig ikke. Hvis din teori er at han laver ballade i børnehaven fordi han mangler voksenopmærksomhed - så løser det jo heller ikke noget at straffe ham når han kommer hjem. Her ville jeg hellere snakke med ham om hvad de voksne laver i børnehaven og hvordan man kan lave noget sammen med det. Snak evt. med pædagogerne om de vil give ham lidt ekstra positiv opmærksomhed i en periode. Dårlig opmærksomhed er bedre end ingen - og med 2 større brødre så er han jo vant til at der sker noget hele tiden. I virkeligheden skal han måske lære at være lidt mere overladt til sig selv (lege alene) og så have en forståelse for at pædagogerne ikke kan give han opmærksomhed hver gang han ønsker det. I min verden er man ikke fræk når man søger opmærksomhed - og skal derfor ikke straffes - men man har et behov som man skal have dækket, dels ved at få opmærksomhed og dels ved at lære at klare sig selv.
.. jeg vil bare tude over at du ikke skriver mange flere indlæg generelt på ve&ble!!!! Dejlige og brugbare indlæg, tak for det!!!
Nu er jeg jo lige blevet gravid med mit 2. barn - så derfor min lidt større interesse herinde - og så læser jeg til pædagog... Men tak for de søde ord - og please, græd ikke! - jeg tuder som et vandfald for tiden 
... tror jeg opretter en "hvad tuder du for" tråd 
... ikke, at du er for streng.. Og ang. at straffe ham hjemme for noget, han har gjort i børnehaven; selvfølgelig kan du da det, det andet er da noget fis.. Når barnet så bliver ældre og måske laver ballade i en legekammerats hjem, må man så heller ikke iværksætte en form for sanktion hjemme?? Helt ærligt, skal kammeratens forældre så straffe/sanktionere overfor barnet?? Så nej, du er på ingen måder for streng i min verden - DU kender dit barn bedst, og kun DU ved, hvordan man nemmest griber ham an, og i min verden har en pægagog skisme ikke altid ret - eller ved bedst! Så hold du fast i det, DU synes virker bedst 
Så vidt jeg kan regne ud må det være Magnus (født 040108) han er altså 3½ år. Som jeg husker tilbage på Patrick ville det ikke overhoved have gavnet ham at straffe ham hjemme for noget han gjorde galt i børnehaven i den alder Nok synes jeg min unge er rimelig kvik til at forstå ting, men forsinket "straf", der havde han ikke været med Vi har indtil videre kun straffet for hvad han gør hjemme, fx. sparke katten med vilje fordi han er sur, så ryger han til afkøling og så tager vi en snak om det senere Nu er Patrick 6 år og   det er nødvendigt straffes der med tilbagevirkende kraft... fx. han havde farvet alle taster på tastaturet SORTE på MORS computer. Det blev ikke vel modtaget af mor her og der var PC forbud i en rum tid og det var endda uden ret meget brok for han var udemærket klar over at det var galt det han havde gjort Men 3½ år gammel, der havde han altså ikke fattet det overhoved Som de andre siger så mangler han måske opmærksomhed/udfordringer i børnehaven - tal med børnehaven om det. Måske han kan være med til at dække bord, så får han lidt ekstra bonustid
Vi har desværre mistet vores lille datter i uge 22+5 i mandags. det er rigtig hårdt men jeg har haft en svær graviditet, er bla blevet opereret for tarmslyng i 18.uge og har efterfølgende været indlagt pga kraftig urinvejsinfektion pga kateteret ved operationen. Og senere med blødning. Jeg små blødte i 2 uger og så tog det til og jeg blev indlagt i fredags. Der så alt fint ud ved scanning, livmoderhalsen var fin lang, moderkagen var fin, navlesnoren fin osv. Men mandag morgen (efter en weekend med rigtig mange plukkeveer) var livmoderhalsen helt afkortet og vandet var gået, så der var ikke mere at gøre. Så mandag aften kl.19.18 blev lille Mia Mathilde født, hun vejede 492g og var 30cm. Hun var død ved fødslen... Vi fik en præst til at velsigne hende og vi bad en lille bøn og sang en salme. Vi har taget mange billeder og taget aftryk af hænder og fødder. Efter fødslen viste det sig at moderkagen havde løsnet sig, og det kunne være sket selvom jeg ikke var blevet opereret, så vi har bare været rigtige uheldige. Vi har snakket rigtig meget og er faktisk rimelig afklaret med hele situationen. Vi er selvfølgelig rigtig kede af det, men samtidig skal vi også videre. Vores præst er på kursus resten af ugen, men bedemanden kontakter ham lørdag og snakker med ham om vores plan for kiste nedsænkning af vores lille pige. Nu må vi se om min krop kan tåle at gennemføre endnu en graviditet, men der skal gå noget tid, så den kan komme sig over div operationer (blev opereret for tarmslyng 2 gange i december 2010) Vi skal nok komme godt igennem denne kedelige oplevelse
Så kom min lille pige til verden to dage før termin. den smukke rødhårede Liva vejede 2426 gram og var 49 cm. lang. En lille trold. Fik så småt veer torsdag aften, men kunne da lige nå at motionere hesten. I modsætning til dagen før hvor jeg red dressurundervisning måtte jeg dog sande at ridning med veer ikke er lykken, så det blev ved løsgørende arbejde i letridning. Efter en lang nat med veer og meget lidt søvn tog vi på hospitalet, hvor det hele selvfølgelig gik i stå. Ved tre-tiden om eftermiddagen var vi dog nået så langt at vi kom ind på en fødestue. Omkring kl 18 var veerne så kraftige og hyppige at jeg temmelig panisk prøvede at overskue hvordan de dog skulle få lagt en epidural når pauserne mellem veerne var så korte og det forekom fuldstændig umuligt at skulle ligge stille. Kan konstatere at når kæresten hjælper med at holde en nede, så kan det rent faktisk lade sig gøre. Epiduralen blev lagt og ahhhhhhhhhhhhh. Når man ikke har kunnet holde hverken vådt eller tørt i sig siden aftenen før er det en kæmpe lettelse i det mindste at kunne hvile. Derefter havde jeg nogle timer hvor jeg kunne hvile mens veerne ligeså stille gjorde arbejde. Er SÅ glad for den epidural. Vi sluttede med en halv times presseveer og bevares, det var da ikke smertefrit, men med lidt banden og svovlen gik det alt sammen og ud kom guldklumpen kl. 22.48  Tror såmænd min fødsel var helt standard, men der går nok lige lidt tid før jeg har fået den oplevelse lidt på afstand. De bheoldt os på barselsgangen til mandag, da de på grund af hendes ringe størrelse gerne ville være helt sikre på at det gik den rigtige vej med vægt og spisning inden de sendte os hjem. Nu nyder vi tiden herhjemme og lærer hinanden at kende alle tre. Håber snart at være klar til ridning igen, men nu må jeg vist lige hele lidt op først  Kh Line og Liva
Har lagt et billede ind på min profil, men har ikke lige luret hvordan jeg får det herind  Hmm plejer ellers ikke at være it-spasser
Tillykke med hende   
Stort tillykke med den skønne, lille pige!  Uha, man bliver jo helt skruk efter sådan en lille fis igen (selvom min pige kun er ½ år   )
hvor er hun fredsfyldt som hun ligger der... Virkelig kær og STOOOOOORT tillykke med hende... Dejligt din fødsel gik godt og i nu kan nyde jeres lille guldklump... Tillykke med jeres nye titler som FORÆLDRE... det er simpelthen så stort
tillykke... Men hvad pokker er "FB" - nu har jeg set det på en masse tråde og det findes ikke i den låste "forkortelsestråd" øverst... Så oplys mig venligst 
.. er en fødselsberetning eller noget i den stil:)
Tillykke ! Hvor ER hun da bare helt utrolig yndig! 
i en vugge- ja det hedder den vel sådan set selvom den er på hjul og ik kan vugge/vippe   mandens gamle, som hans datter osse lå i. Den første tid var det super praktisk da han skulle pakkes meget ind, og den stod på skyhøj varme + dyne OG tæppe i soveværelset fordi han var så lille og ik nemt kunne holde varmen! Jeg ville ik ha ham i sengen, for var ski*de bange for manden ville ligge på ham- el hunden der ik holder sig nede. Den var ik meget højere endm in seng, så smart når han skulle op, selvom han var flskebarn. Ellers ville jeg klart vælge bedsidecrib som ManEater må jeg erkende.
Ja, så er der mig som er helt anderlede  Mathilde sov hos mig i dobbeltsenden under min dyne de første 2 mdr. Mest fordi jeg ammede hende liggende og så faldt jeg simpelthen i søvn, inden hun var færdig   Og så nød jeg det helt vildt. Derefter sov/sover hun i lift i tremmesengen og sidenhen i tremmeseng ved siden af vores seng, simpelthen fordi vi ikke har noget værelse til hende.
Karla sov også i vores dobbeltseng de første 5 uger, men ikke under vores dyne, da det jo kan være farligt mht vuggedød.. Efter de 5 uger, kom hun i vuggen ved siden af min seng, og senere i tremmeseng også ved siden af. Først som 8 måneders kom hun på eget værelse, da vi indtil da boede i lejlighed og ikke havde den fornødne plads. Nu bor vi i hus, og vi nyder det. En nr. 2 vil komme på eget værelse langt tidligere..!
Jeg er gravid i uge 32 med mit (og min kærestes) første barn. Vi har heller ikke været sammen længe ( 2 år til Januar) men vi har boet sammen i 1,5 år. Jeg blev meget bange da testen viste positiv. Bla. for hvad nu hvis vi går fra hinanden, og jeg ikke kunne klare at stå med et lille barn alene (alle sådan nogle skræmme scenarier) Men vi snakkede om det, og som han sagde til mig : jeg elsker dig, og vi har det godt sammen og ingen af os har tænkt tanken om at gå fra hinanden. Og det havde han jo egentligt ret i!! Uden at det skal lyde forkert tror jeg han glædede sig meget mere i starten end mig, fordi jeg bekymrede mig alt for meget. Men nu glæder jeg mig som en sindsyg, vi er flyttet i en dejlig stor lejlighed, og han har afsluttet sin uddannelse som pædagogisk assistent, og har fået job. Så det hele flasker sig alligevel i sidste ende, og jeg GLÆDER mig til at blive ung mor, og min kæreste glæder sig til at være ung far!  Mht min mor, skulle hun lige have lidt tid at vænne sig til det. Men det var jeg nu godt klar over. Hun bekymre sig altid rigtig meget. Men efter en uges tid fik hun selv helt baby kuller   Så annoncerede min søster så (27 år) at de også var med baby, og venter sig d 16/12. Så man må jo sige der kommer tryk på   (det er også deres første barn) (er 22 og har termin d 8/11 med en dejlig pige)
Det er da fuldstændig lige meget hvad andre mener. Især hvis de mener det er forkert.  Jeg var selv 20 år gammel da vi gik igang med at prøve at få et barn. Desværre tog det 3 år før jeg blev gravid - Med hjælp. Men stod det til mig havde jeg et barn på 3 år nu! Og ja der var nogle som synes det var skørt. Men jeg vidste vi var klar og at vi ville kunne klare det. Uanset om jeg havde været 20 eller 23 som jeg var da jeg fødte Selius.
Nej, det er da slet ikke forkert!! Jeg har altid vidst, at jeg gerne ville være en forholdsvis ung mor - og nu har jeg Emilie på 6 måneder, som jeg fik i en alder af 22 år!  Min kæreste og jeg havde KENDT hinanden i 2½ måned, da vi fandt ud af at jeg var gravid (prævention som ikke lige fungerede i min krop) - ja, vi havde mødt hinanden i en brandert 2½ måned før, vi anede ikke engang at hinanden eksisterede inden den aften!  Dog var der kemi fra dag 1 - og vi snakkede meget om vores forhold (eller mangel på samme   ) og vores fremtid. Og som mine forældre så klogt sagde, så er dét at få et barn så stor en omvæltning, at man alligevel ikke vel om forholdet kan holde til det - uanset om man har været sammen i 10 måneder eller 10 år  Så ja, vi gav det hele en chance - og i dag kan jeg slet ikke forestille mig at det skulle have været anderledes  Vi bor nu i et dejligt hus, og har det helt fantastisk sammen!  Så hvis det er det I vil, så synes jeg I skal sk*de højt og flot på hvad andre siger og synes!!
Jeg havde intet önske om at blive ung mor - men jeg blev gravid som 22-årig. Havde på det tidspunkt bare kendt min käreste i 3 måneder... Oscar bliver 2 år på söndag og mit liv har aldrig väret bedre end nu!
... igang. Det er jo ikke en grundløs fantasi, du har. Du ved jo godt allerede hvad det vil sige, at have et barn i huset.
ikke for aat være en party pooper, men jeg ville nok personligt vente til at jeg følte forholder var mere stabil, jeg synes at " mange" brug i løber at 10 mdr lyder meget ildevarselnde Jeg selv var også "ung" mor, med min kæreste igennem 2½ år, da tøsen var 4 mdr, og vi havde været sammen i tæt på 4 år, der valgte han at det med børn alligevel måske ikke var så fedt, det var ufedt at stå alene så tidlig med sådan en lille prut. En af grundene til at jeg ville ønske jeg var noget ældre, og så at det hun var hjerneskadet, var barskt at stå med så tidligt, ja det er altid hårdt, men føler jeg bedre kan tolke det nu end da jeg var knap 20
Nu frygter jeg ikke at komme til at stå alene med barnet, idet min kæreste allerede ER far og har fuld forældremyndighed. Og jeg tror da på, at det er OS selvom, vi har problemer ligesom så mange andre forhold 
Du ved selvfølgelig selv bedst, men jeg ville også vente til forholdet var stabilt. Når man får et barn kan man ikke bryde op hver anden måned fordi noget ikke er godt. Med et barn så holder man sammen for evigt eller til den dag hvor man beslutter at gå fra hinanden og så er det det. Man kan ikke fare frem og tilbage hele tiden. Selvom der er folk der gør det - sølle børn.
Jeg er som sådan ikke imod unge mødre, men du skal blot vide at når barnet er født, så bliver jeres verden altså vendt en del op og ned. Hvis jeres forhold allerede har haft en del brud, så ville jeg frygte at det ikke kan holde til den turbulente tid der kan komme i barnets første leveår. Da vi fik vores søn var vores forhold super godt og alligevel følte vi begge at det kom alvorligt på prøve. Der har dog ikke været fare for noget, men vi synes begge det var en hård prøve. Hvis du føler i begge er klar, så gå bare igang med projekt baby, men lov mig at i begge er enige og jeres turbulente forhold kan klare det  Held og lykke med det.
Synes nu ikke vores forhold er særlig turbulent nu  Som sagt, ER der småproblemer - De mange brud, har ganske enkelt været fordi vi ikke var sikre. Det er vi nu, og vil hinanden - Men det stadig kan der jo opstå problemer og småskænderier af og til. Men ja, vi er blevet enige om at vente, også fordi vi lige skal være helt sikre mht. job / uddannelse 
Ikke for at være lyseslukker, men jeg synes virkelig det er for tidligt. Især når I kun har været sammen i så kort tid. Man får fra naturens side meget lyst til at få et barn når man er forelsket - men det betyder ikke det er særlig fornuftigt rationelt! Hvorfor have så travlt? Hvis I virkelig er så sikre på det skal være jer to, så sker der jo intet ved at vente? Og når du siger at jeres forhold er mere sikkert nu, så kan det da ikke have været det ret længe når I kun har været sammen i 10 mdr? Jeg har fuld respekt for folk der bliver gravide ved en fejl, som vælger at få barnet og får det til at fungere - men hvorfor planlægge at få det allerede nu? (og jeg er altså ikke en af dem der synes man skal vente til man er 35 - men synes 20 er for tidligt)
Lige præcis den med de mange brud på 10 måneder ville også få mig til at klappe hesten lidt endnu  mvh. tina
Min søns far og jeg havde været sammen i kun 3 måneder, da jeg ved et uheld blev gravid som 19-årig.. Forholdet holdt ikke, da han ikke ønskede at beholde barnet.. I dag er vi dog alle tre en lille familie, og vi venter baby nr. 2 til december   jeg er nu 22.. Vi elsker at være unge forældre og er vist et godt eksempel på, at det kan lade sig gøre, selvom det hele er lidt usikkert, og man ikke har været sammen så længe 
10 mdr og en del brud, er ikke just en beskrivelse af at stabilt forhold og en god start for et barn Men at være skruk og ønske sig et barn som 20 årig er der bestemt ikke noget galt med. Men man har jo altid lov til at drømme
Igen har der jo været grunde til brud osv  Nu har vi så været sammen i 4 mdr. Men anyways, vi har også besluttet at vente(Også pga. nogle andre omstændigheder mht. lejlighed el. hus)
det har så hjulpet for den korte tid vi har brugt det er han stoppet med balladen i børnehaven og fortæller selv han har opført sig pænt(som pædagoerne bekræfter) og så siger han derefter så må jeg godt spille pc.. så på magnus virker det.. min datter julie tror jeg så aldrig det vil hjælpe på.. hun er en helt anden type..
Ved da slet ikke hvad jeg skal sige, for jeg kan jo ikke sige noget som vækker Mathilde til live igen. Men jeg kondolerer, og jeg ved at Matilde sidder oppe i himlen og kigger ned på jer. Håber i får en smuk begravelse, og at i støtter jer til hinanden i denne svære tid.
Men føler med Jer, og sender al den sympati og medfølelse jeg kan skrabe sammen... Det gør mig ondt at læse... Fandt dette på en side, og syntes det er smukt - selvom det er en sorg ingen forældre skulle udsættes for.  An angel of the Book of Life  wrote down my baby's birth  and whispered as she closed the book:  "Too beautiful for Earth"  My Mom is a Survivor  My Mom is a survivor,  or so I've heard it said.  But I can hear her crying at night  when all others are in bed.  I watch her lay awake at night  and go to hold her hand.  She doesn't know I'm with her  to help her understand.  But like the sands on the beach  that never wash away...  I watch over my surviving mom,  who thinks of me each day.  She wears a smile for others...  a smile of disguise!  But through Heaven's door I see  tears flowing from her eyes.  My mom tries to cope with death  by keeping my memory alive.  But anyone who knows her well  knows it is her way to survive.  As I watch over my surviving mom  through Heaven's open door...  I try to tell her that angels  protect me forevermore.  I know that doesn't help her...  or ease the burden she bears.  So if you get a chance, go visit her...  and show her that you care.  For no matter what she says...  no matter what she feels.  My surviving mom has a broken heart  that time won't ever heal.  (By Kaye Des'Ormeaux  October 15, 1998  Dedicated to the mothers who have  lost a child & have somehow survived.)
Det gør mig ondt at læse at du har mistet din lille datter. Det må være en sorg som er svær at bearbejde. Stort knus til dig. Håber I kommer godt igennem det hele.
Puha, det kunne hormonpumpede højgravide mig ikke klare. Nu triller tårerne. Er forfærdelig ked af det på jeres vegne. Håber I får et smukt farvel og at din krop bliver klar til en ny og lettere graviditet med et lykkeligere udfald. Line
hold op en tudetur det gav at læse sammen med digtet... hvor må det gøre ondt at miste... i lyder som afklarede og fornuftige mennesker der virkelig har hinanden... krydser det bedste for jer i fremtiden og puster en masse lykke mod jer... ingen kan sige eller skriver de rigtige ord i sådan en situation men hvor jeg dog bare føler med jer...
Må indrømme at jeg ikke har læst digtet, tør ikke  Selvom jeg er ret fattet det meste af tiden, så knækker filmen stadig indimellem. Vi er ret så okay, min mand er taget på arbejde idag og jeg har det fint herhjemme. Malthe er i dagpleje, de skulle have rytmik idag, det glædede han sig til  Jeg vil bare gerne have begravelsen overstået og komme videre 
åh føler med jeg, det er godt nok en hvers mareridt. mine varmeste tanker herfra
hvor det gør mig ondt I har mistet Jeres vidunderlige datter. Hvor har du dog været meget igennem, du er en stærk kvinde. Mange tanker og varme trøsteknus, Beagle.
Knus og kram herfra, jeg ved hvordan du har det, har selv mistet en lille dreng for 12 år siden og det gør så ondt.. men som du skriver, man er nød til at kæmpe sig videre.. dejligt i allerede har en skøn knægt der kan hjælpe jer videre  Anne: Smukke digte.. sidder her og tuder (manden synes vist jeg er lidt fjollet) måtte bede ham selv læse dem, var slet ikke istand til at læse højt.. er ski blevet noget blød på det område efter vi har fået prinsessen...
Nu vil jeg også vise min lille hestepige og hendes totalt lækre nye pinto 2 er pony frem. Så her kommer Lille Chief og Cecilie.   Her på banen.   Chief meget træt efter ridning, så træt man er nødt til at holde mulen på boksvæggen, for ikke hovedet falder ned.   
Hvor ser de fine ud   hvor gammel er din datter? Merete
Hun er lige fyldt 8 år d 8 sep. Ponyen er 13 år.
De ser rigtig skønne ud sammen  Hvor har i købt ponyen? Synes den virker mig bekendt fra Holbæk af 
hvor er de fine sammen og rigtig flot par... bliver spændende at se deres udvikling hun ser ud til at sidde rigtig godt på ham... lækker lille fyr må man sige...
HAM KENDER JEG - han er fra mit hood! (fredensborg)  Han er såååå sød... God fornøjelse med de mange skønne timer din datter og ham vil få sammen.. 
Så kom vore længe ventede søn endelig til verden lørdag d.10/11, en uge før termin, og det var bare en rigtig drømmefødsel.  Jeg faldt i søvn på sofaen til vild med dans forrige fredag - Michael var gået i seng, for han skulle op på arbejde lørdag. Eller det troede han. Kl.22.20 vågner jeg med lidt menstruations agtige smerter i lænd og mave, og jeg bliver ret hurtigt klar over at der er noget under opsejling. Veerne kommer med 3-5 min interval og varer godt et minuts tid. Kl.00.30 vækker jeg Michael og beder ham ringe til fødegangen og min mor, som skulle med til fødslen. Jeg aftaler med fødegangen at jeg forsøger at tage et varmt bad og se tiden lidt an, men veerne tager bare til i styrke og det ender med at jeg bare ligger ude i brusekabinen mens Michael skriver veerne ned. Kl.02.30 beder jeg ham om at ringe til fødegangen igen, og sige at vi kommer ind. Min mor kommer heldigvis i samme øjeblik (hun skulle lige have afsat min 10 årige lillesøster hos farmor og farfar, min far var på Grønland i forbindelse med sit arbejde) og vi kører mod sygehuset som ligger 10 min kørsel fra os. På de 10 min når jeg at have 3 veer!  Vel ankommet på fødegangen bliver jeg undersøgt, og får at vide at jeg kun er 2 cm åben med knap udslettet livmoderhals. Spørg lige om jeg var nedslået, når nu veerne var så intense og med så korte intervaller. Heldigvis får jeg lov at blive, da JM skønner at jeg er i aktiv fødsel pga de gode veer, som jeg i øvrigt får ros for at klare superflot. Kl.5 bliver jeg undersøgt igen og jeg har ikke åbnet mig yderligere, så jeg bliver tilbudt den lille cocktail (panodil, sovepille og et skud binyrebarkhormon), så jeg kan få hvilet lidt. Det hjælper og jeg får hvilet til kl.6. Derefter kommer veerne væltende igen med samme interval og intensitet. Da jeg bliver undersøgt igen 9.30 har jeg åbnet mig til 4 cm. Der kan jeg simpelthen ikke mere og føler at veerne er ved at tage magten fra mig, så jeg beder om en epidural. Den bliver givet 10.30 og hvilken lettelse! Den virker perfekt, jeg kan stadigvæk gå og mærke både veer og mine ben. Min mor, Michael og jeg hviler lidt indtil kl.11.30 og jeg får en banan som jeg håber at kunne holde nede. Indtil da har jeg bare kastet op i stride strømme - spørg lige om det er fedt under en ve.. JM synes det går lidt trægt med at jeg udvider mig, kl.12.30 er jeg kun 6 cm åben, så der tager hun vandet og jeg beder om et lavement. Hvis ikke der sker noget snart, så vil hun opsætte vedrop og jeg kan overhovedet ikke klare tanken om at skulle have så intense veer igen. JM mener at han står lidt skævt i bækkenet, så kl.13 kommer jeg op og stå med meget møje og besvær. Veerne er så kraftige trods epi, at min mor står bagved mig og støtter mine ben, mens Michael står foran og holder knæene. Jeg kan dog sagtens arbejde med dem og føler selv at det her, det går sgu meget godt!  Kl.13.30 får jeg pressetrang og kommer på fødelejet, og 13.51 er Tais født som skudt ud af en kanon, med den ene arm over hovedet. Han vejer 3170 g og er 52 cm, scorer 10 på apgar med det samme. Det var nogle super effektive presseveer og jeg når at presse 3-4 gange på hver ve. Takker alle mine år som aktiv rytter, for min gode bækkenbundsmuskler! Jeg har fået 3 bristninger som bliver syet, men virkelig ikke noget særligt. Vi bliver indlagt på barselsafdelingen og kommer hjem i tirsdags, da Tais skulle have klippet tungebåndet pga det var alt for stramt og han derfor ikke kunne sutte rigtigt. Nu kører amningen dog helt perfekt, og vi nyder bare vores lille lækre mums.  Helt ny og lige ankommet til verden. Vores lille grinebider
ej hvor er han bare sød... STORT tillykke med ham og dejligt at høre din fødsel gik godt... Nyd ham og læn dig tilbage og se hvor dejligt det er at være blevet mor... endnu engang rigtig stort tillykke med ham... han ser skøn ud
Stort tillykke med ham, sikke da en charme trold og lige der og smile  Og dejlig nem fødsel, lige efter bogen lyder det til. Nu spøger jeg nok dumt, men har aldrig fået nogen form for bedøvelse ved mine fødsler, men synes bare jeg har hørt fra veninder at de ikke har kunne mærke deres ben eler veer når de har fået epidural blokade ??? så under mig over du skriver du kunne mærke det..
Stort tillykke. Lyder som en god oplevelse  famnielsen: Mht.epidural. Tror det kommer an på hvor heldige de er med at lægge den. Tror sagtens jeg kunne have gået rundt hvis det ikke lige var fordi jeg var bundet til ctg'en. Kunne også til en hvis grad mærke veerne (det gjorde ikke ondt, men ved de fleste kunne jeg sige at der var en). Optimalt set er det jo kun "mellemstykket" (vel fra top til bund af livmoderen) de bedøver således at man stadig kan presse (og bruge benene), men forestiller mig at det er marginalerne der tæller når man arbejdet med bedøvelse direkte i rygsøjlen. Vh Line
Stort tillykke ! Skønne billeder, især hvor han lige vinker ud til os. 
Mine forældre var ikke særlig gamle da de fik min søster og jeg. Ved ikke om det var planlagt, men set ud fra hvordan min barndom har været, så har de bestemt ikke været parate, og de gik også fra hinanden da jeg var omkring 2 år. Min far har aldrig været en stor del af mit liv, og min mor har ikke rigtig været mentalt til stede, så det har ikke ligefrem altid været en lykkelig barndom jeg har haft. Ud fra mine egne erfaringer kan jeg kun sige, at der ikke er nogen børn der selv har bedt om at blive født, men hvis man vælger at få dem, så skal man være temmelig sikker på at man også kan byde dem et godt liv. Hvis man synes man kan det, så er der ikke noget i vejen med at få børn.
De er nemlig "gode", hvis man kan kalde dem det - når de roder sådan med følelserne. Jeg har også let til tårer nu, efter jeg er blevet mor. Men efter jeg fandt dem på nettet - og har læst dem nogle gange nu, syntes jeg de er meget sigende, og kan godt lide dem. Kondolerer igen.
skrækkeligt... Er bare mundlam.. 
Det gør mig meget ondt, føler med jer i denne svære tid.
Ingen ord kan trøste eller bringe jeres datter tilbage... Men tanker varmer altid - og dem sender jeg masser af herfra.. Selvom i føler jer afklarede, så husk endelig at give jer tid til at sørge nu, så i ikke pludselig skal til at bearbejde sorgen senere når i måske skal tage vare på et lille nyt liv.. Sender de varmeste tanker til jer og håber i kommer helskindede ud på den anden side..
Stort trøstekram til jer!  mvh. tina
Enig med ManEater- derudover er der kun at sige at jeg føler med jer, og sender kram jeres vej.
Tak for alle jeres tanker, det varmer Selvom om vi er afklaret med at det ikke kunne være anderledes, så er vi stadig dybt ulykkelige, og jeg tager mig dagligt en tudetur, for det er så dybt uretfærdigt at vi ikke kunne få lov at beholde vores lille Mia, med alt det vi har været igennem. Men jeg vil også gerne videre, for vi har Malthe der bliver 3 til december, og han har været meget påvirket af alle de indlæggelser jeg har været igennem. Den ene dag snakkede jeg i tlf med ham og der sagde han "mor, du kommer aldrig hjem, du kører hele tiden i ambulance" det gjorde godt nok ondt. Min lille nus! Men jeg er glad når Malthe er her og så kan jeg tude (som jeg gør nu) når han er afleveret i dagpleje. Min mor kommer på besøg i weekenden, hun har været på ferie i Italien og er først kommet hjem igår. Hende har jeg godt nok manglet. Heldigvis har min storesøster været en fantastisk stedfortræder. Jeg fik endelig taget mod til at læse digtet længere oppe, og det er virkelig smuk...
Kære Sessa, Det gør mig ondt at du har mistet din lille pige. Jeg mistede selv min lille dreng i uge 17+4 i januar. Hvis du gerne vil i kontakt med andre der har mistet deres børn og forstår hvad du står med, så se på denne side Den har hjulpet mig rigtig meget med min sorg. Ens verden bliver knust, når man mister sit barn. Det er ikke noget man bare lige kan lægge væk, rejse sig op igen og komme videre - det tager tid, sorg tager tid at lære at leve med. Håber alt det bedste for Jer. Knus
Jeg har selv mistet en dreng i uge 36+6 i 2005 pga akut moderkage løsning,jeg føler virkelig med dig stort trøste kram her fra.
føler med jer håber i er stærke og gode til at snakke sammen det er en svær tid håber i kommer oven på igen selv om man nok aldrig bliver hel igen sidder selv med en lille dreng på 4 år der har en svulst i hjernen som får kemo det gør ondt når noget rammer vores kæreste eje vores børn
kram her fra. ved ike rigtigtig hvad jeg skal sige der hjælper, men i lyder til at tackle det på bedste måde. Kram til lille malthe også. Godt der er en lille stærk og levende en til at lette det tunge.
I fredags fik vi begravet vores lille datter Mia. Det blev en rigtig smuk lille ceremoni, lige efter vores ønske. Vi ville ikke ind i kirken med den lille bitte kiste, men stod ude på kirkegården, ved de ukendtes fællesgrav. Der stod kisten, med fine pink sløjfer, som senere blev bundet op og blev brugt til at sænke kisten i graven. Vi startede med at synge I Østen stiger solen op, og derefter min yndlings salme Op al den ting som Gud har gjort. Så holdt præsten en lille tale, kisten blev sænket ned, han lavede jord påkastelse og vi sang Sov sødt barnlille. og til sidst smed vi hver især en lyserød rose, med lyserødt silkebånd ned på kisten. Jeg havde lavet en ekstra, så der også var en fra storebror Malthe. Bagefter gik vi hjem og drak kaffe og spiste boller. Der var kun os 2, min mands forældre og min mor. Dagplejen skrev en sms da Malthe vågnede og så blev han hentet og kom hjem og hyggede med mormor, det syntes han var dejligt  På vej op for at hente ham, var vi forbi kirkegården og lægge en buket lyserøde roser, også med lyserødt silkebånd. Vores fantastisk søde præst og graveren havde fundet et rigtig fint sted til vores lille pige. Hun har fået sit helt eget sted for enden af de ukendtes urnegrav, i et lille blomsterbed   de gravede et lille træ op, og så ligger hun der. Vi havde selvfølgelig godkendt stedet inden, og vi sagde at vi ville synes det var rigtig fint, hvis træet blev plantet samme sted igen  Så nu har vores lille englebarn sin helt egen specielle plads på kirkegården 
det lyder som om I havde en rigtig smuk ceremoni for Jeres lille datter Mia - og et sted som er helt "sit eget" til det formål. Men hvor jeg dog føler med Jer, at I desværre har måtte lægge Jeres lille datter til at sove på den måde - kan slet ikke forestille mig hvor ondt det må gøre. Men det lyder som om I har god støtte i hinanden - og det at I har en lille dreng som jo også har brug for Jer i hverdagen. Jeg håber alt det bedste for Jer. Mvh. Ditte
Det er nogle dage siden jeg læste din beskrivelse af begravelsen. Jeg sad og tudede og vidste slet ikke, hvad jeg skulle skrive til det, så jeg lod være. Og så har jeg sådan tænkt på det og på jer siden og tænkt, at det egentlig var lidt råddent at lade være med at skrive noget, bare fordi det var svært. Men jeg ved egentlig stadig ikke rigtigt, hvad jeg skal skrive... andet end at det lyder som en meget smuk, stille, lyserød og meget følelsesladet begravelse. Med et smukt sidste hvilested! Jeg håber, at I kommer godt videre derfra, på en eller anden måde. mvh. tina
taina: Det er helt ok at du ikke ved hvad du skal skrive, jeg ville nok have det på samme måde  Igår fik vi fødselsattest og døds-/begravelsesattest. Så nu er der snart ikke mere "praktisk" tilbage. Alt vedr. Mia er lagt i et skrin, som jeg kan tage frem, hvis jeg har brug for at se billederne eller lige skal være helt sikker på at jeg har husket hendes cpr nr rigtigt. For selvom det ikke skal bruges, så er det min datters cpr nr og det vil jeg kunne  Jeg har besluttet at jeg vil have et halssmykke, som skal repræsenterer både Malthe og Mia, men det er nemmere sagt end gjort. Vores ene Guldsmed i byen, er ved at undersøge om et par ørestikker, hun havde, om de kan laves som vedhæng. Det er jeg lidt spændt på. Hverdagen er ved at være ret normal, selvom jeg stadig bliver ret ked indimellem, som feks igår da vi fik attesterne. Men alt i alt går det godt. Det går ihvertfald fremad  Og så er det jo så dejligt livsbekræftende med en næsten 3-årig med fuld fart på  Elsker min dejlige dreng helt ubeskriveligt 
Jeg har igår d.8/9 købt et halssmykke som minde om min Mia    Det store hjerte skal symbolisere mig, det Lille er Malthe og stenen i midten skal symbolisere Mia. Så kan jeg altid have begge mine børn hos mig 
fik dit smykke MIG til at tude lidt - så mon ikke at du, der er den nærmeste til det hele, også bliver rørt over det. kram til jer alle - du, manden, malthe og englebarnet mia.
Tak  Jeg er rigtig glad for smykket. Så lidt, men betyder så meget 
Hej igen, jeg vil bare lige vise et billede af, hvor Mia ligger. Jeg synes det er så fint af præst og graver, at lave et helt særligt sted, til vores englebarn.   Bedet for enden af de ukendtes græsplæne. Mia's kiste er lige under træet. Blomsterne er fra en af mine søde veninder og hendes mor  Hverdagen er tilbage, men jeg græder stadig en del. Synes det er uretfærdigt at vi har mistet hende, og føler mig snydt. Men samtidig er jeg glad for ikke at have smerter konstant, og at jeg kan være der for Malthe. Så nu må der meget gerne hurtigt gå 1-2år, så vi kan prøve igen. Vil rigtig gerne begynde NU, men det går bare ikke, når min krop ikke er klar. Selvom jeg har øv dage, så er der flest gode dage. En lille ting der hjælper på humøret, er de små marsvin jeg har fået i pleje. Deres mor er død, så jeg får tilfredsstillet mit moderinstinkt en smule    Plejebørnene Bianca og Hanibal, deres tante Wilwa kan lige skimtes 
Pyha... Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal skrive. Er tom for ord. Men det gør mig ondt med dit tab. Smukt smykke og smukt sidste hvilested jeres lille engel har fået