nu svarer jeg dig og ikke andre der er for "smarte" til at gå til lægen. Som andre har skrevet...man kan altså dø af, ikke at gå til tjek og det behøvet ikke tage mere end et år  Hilsen en der engang havde den dejligste hestepasser 
Kræft har INGEN alder, og jeg lover jer det kan blive en grim oplevelse hvis i er en af de uheldige, underlivs kræft kan udvikles af en virus som hedder HPV, den kan vi rende rundt med alle sammen, uden at vide det, og det er blandt andet den samt nogle kondylom virusser som kan udvikle sig til cancer i underlivet. det er netop den virus man er begyndt at vaccinere mod, den såkaldte GARDASIL som kommer med i BØRNE/UNGDOMS vaccinationsprogrammet for visse målgrupper (den bliver gratis), det starter allerede i foråret, og den vil gradvis tilbydes til flere aldersgrupper efterhånden, SÅLEDES AT ALLE TIL SIDST ER VACCINERET. Se det er der jo en grund til, at man indfører, den er ret dyr, koster ca 1265 kr x 3, den skal man så have INDEN man er sexuel aktiv da det er MANDEN/DRENGEN SOM SMITTER. OG BARE 1 GANG @!#$ KAN VÆRE NOK. det har ingen betydning om man har været sammen med 1 eller 1500 mænd, du kan være smittet af den første, det er ikke noget man mærker overhovedet, KONDYLOMVIRUSSER bærer også muligheden for at få hpv VIRUS, SOM SÅ KAN UDVIKLE SIG TIL CANCER. så afsted med jer alle sammen. lad være med at tro at i er netop den som går uden om denne lede sygdom, VENT IKKE TIL DET ER FOR SENT, kan man på nogen måde opdage det i tide er det da virkelig at foretrække.
Der findes jo forskellige måde at "angribe" livet på, at se på livet, sygdom og meget andet... Når du taler så varmt for disse undersøgelser, skal du også huske, at ved alle forebyggende undersøgelser, sker der hvert år fejl, så en del bliver fejlbehandlet, altså både opereret og andet, uden af fejle en hujende fis. Men hvert menneske har jo nok sine grunde til at gøre lige netop hvad de gør, det bør man vel respektere, begge veje...
jo man bestemmer helt selv hvad man ønsker og hvordan man vil leve sit liv. men alt andet end at tage imod disse tilbud vil være at lege med livet... UDEN TVIVL. tænk på hvor mange mennesker der idag får kræft på et tidspunkt i deres liv, tænk på hvor mange du kender eller dine bekendte kender som de har mistet i en alt for tidlig alder. skræmmende at tænke på og HELT uforståeligt ikke at ville gøre hvad man kan for at undgå denne forfærdelige sygdom, at se mennesker blive "ædt" op indvendig fra og Kæmpe en forgæves kamp er så grimt, jeg gætter på i som siger nej er meget unge og udødelige   og det er ikke ondt ment, men man bliver altså lidt klogere med alderen efterhånden som man får set noget.
Jeg er 43 år, så helt ung, ja det må være et kompliment  Det er muligt, at det for dig er helt skræmmende, ikke at ønske at tage imod sådanne tilbud. For mig at se, er det helt vanvittigt at sige ja til det, så det er vel blot fordi mennesker er forskellige, at vi ser forskelligt på tingene... Jeg ville aldrig selv indgå i en traditionel kræftbehandling alligevel, så for mig at se, vil det være spild af resurser, at sige ja til en undersøgelse som jeg ikke går ind for, som jeg ikke tror på, som jeg ikke vil følge resultatet af... Og lige - det skrevne ovenfor er altså IKKE for at kommentere hvad andre gør, jeg har dyb respekt for folks forskellig holdning til at angribe liv, sygdom, og meget andet... i min verden skal vi alle leve på en måde, så vi har os selv med, har det godt med vores valg...
undskyld jeg spørger Maria, men hvorfor ser du det som en "krænkelse"? og hvad er det ved det som du synes er så ubehageligt? er det fordi du skal ligge med måsen bar? For ondt gør det i hvert fald ikke. Jeg har også valgt at sige ja tak til tilbudet om at blive undersøgt, føler faktisk at vi er ret priviligerede over at have den mulighed. Selvfølgelig kan man også vælge at sige nej tak - al respekt for det - valget skal bare ikke aføres af om man er bange for den lille undersøgelse eller ej. (og jeg læser egentlig også udfra den måde du stiller spørgsmålet på Maria, at du faktisk gerne vil få taget dig sammen og komme afsted til lægen   )
Jeg kan selv, vorherre bevares. Jeg håber ikke at nogen af der der "ikke går ind for en undersögelse" fortäller det til jeres veninder, der så heller ikke mener at de kan blive hjemme. Vel sker der fejlbehandlinger og andet, men netop denne sygdom kan nemt tages i oplöpet. Derfor tilbuddet. I er for dumsmarte til at forstå noget andet. Ja, det er jeres liv, men i har faktisk også familie der skal igennem et helvede ved jeres sygdom. Jeg var engang indlagt samtidig med en på 29 år der döde mens jeg var der. Jeg fik det ret tät ind på livet, da jeg kendte noget af hendes svigerfamilie så deres unger blev "dumpet" inde hos mig når det ventede på at det var lige op over. Föj siger jeg bare. Det har jeg lärt af, jeg bestiller tid med det samme når brevet kommmer. Det samme tror jeg at min datters käreste pigesöskende vil göre når de bliver äldre. Så deres börn kan opleve den förste dag i börnehaven, den förste skole dag. Konfirmationer. Jul med alle 6 unger o.s.v. Tilgengäld ved disser börn altid hvad de skal göre d. 24 dec. Nemlig lägge blomster på deres mors grav. Så kan de mindes hendes dödsdag.
Tak for Jeres råd og vejl. Jeg ved hvor lidt det er i forhold til hvis man bliver syg osv. Men det er altså virkelig svært for mig - det er ikke bare fordi jeg ikke gider eller ikke bryder mig om det. Jeg har virkelig mareridt om det og frygter det værste. For mig er det virkelig en krænkelse og jeg er mig elv ligge der med tårene trillende ned af begge mine runde kinder mens lægen gør sit job. Jeg har det virkelig skidt med tanken og jeg ville ønske jeg bare kunne gøre det sådan uden videre - men det kan jeg bare ikke..
Maria prøv og ring og tal med din læge om hvordan du har det med den undersøgelse, du er garanteret ikke den første han/hun møder der er bange for det. Måske han kan give dig noget beroligende inden 
Problemer, når du sådan kan hive dette ud af virkeligheden.
Ja - mit valg vil da klart være LIVET og så måtte der da bare tudes(hvis det er det man føler for) mens undersøgelsen stod på. Hvad hvis du en dag bliver syg der nede - vil du så bare leve med det??? Du kunne jo få en styrtblødning eller andet og det kræver da undersøgelse??
din kæreste til, at du vælger ikke at blive undersøgt??? Er han ok med at købe gård, sammen med en der ikke ved om hun er rask!!!
Nu må det jo være op til folk selv om de vil benytte sig af tilbuddet eller ej... Men det trådstarter jo egentlig spørger om, er om det er så slemt, som hun forestiller sig. Jeg havde fået planlagt en rigtig god dag igår. Først tandlægen og derefter en gyn. undersøgelse hos lægen. Og tro mig - jeg foretrækker til enhver tid lægen fremfor tandlægen! Det er ikke så slemt. Jeg har også i flere år sneget mig udenom, men det tager maks. 2 min., og nej, det er da ikke superbehageligt, men det gør heller ikke ondt på nogen måde. Det skal bare overståes 
Se at blive gravid, så får man et helt andet forhold til den nedre region... Hold da op med det jeg har været igennem så er det efterhånden rutine at smide stængerne i vejret... men nej det er ikke behageligt og drypper der et par tåre undervejs er det også ok... Tag kæresten eller en god veninde med som kan holde hånd  Forøvrigt, hvis det nu går såååå stærkt som mange siger, tja så er det da ikke nok med undersøgelse hvert 3. år   , så skal vi ikke lige slå koldt vand i blodet og lade folk selv bestemme, hvis de vel og mærke er bekendt med risici osv.
huff, hvor jeg forstår dig riderlykke   for har det nemelig på samme måde, og har altid bare smidt de der brev ud   for jeg kan nemmelig heller IKKE have den undersøgelse, ville føle det som en total krænkelse   og det er ikke fordi jeg ikke vil til en forbyggende undersøgelse, men jeg kan bare ikke. ville sikkert ligge på den der briks og tudbrølle, og det dur jo ikke, stakkels læge ihvertfald... Så jeg er ikke den der skal komme med gode råd omkring dette emne, ville bare fortælle dig at du ikke er alene med dine følelser.
Jeg har haft det på samme måde, det første brev hang rigtig længe på opslagstavlen, men jeg kunne simpelt hen ikke overskue den undersøgelse. Ikke så meget pga selve undersøgelsen, mest af alt fordi jeg var bange for at få at vide at noget var galt. Da jeg så sidste år modtog endnu et brev, lå det fremme rigtig længe uden jeg fik gjort noget ved det, min meget søde veninde spurgte om det hver gang vi snakkede sammen. Det var først i foråret i år jeg fik taget mig sammen, jeg havde så ikke den mest fantastiske læge, så det var vist en anelse mere ubehageligt en det kunne have været, men så var det heller ikke værre end at det skal gøres regelmæssigt fra nu af...
prøv nu og hør her...der er massere af kvindelige læger, så vælg en af dem. der er mange grunde til du SKAL gøre det, men ikke rigtigt nogen for du ikke skal...det er krænkene, nej det er det ikke en læge ser 10000 af den slags hvert år, så der er intet krænkene ved det, det er bare en unskyldning du giver dig selv for at slippe. men du skal gøre det fordi, din læge kan fortælle dig om alt er normalt, han kan tage prøver for div. kønssygdomme (som du forhåbenligt gerne vil have, da de fleste af dem ikke har nogen gener) han kan se om alt er ok der nede. feks om du har en bagudvendt livmoder, eller måske 2 (og disse ting kan jo have stor inflydelse på en graviditet. og så skylder du ikke kun dig selv, men hele din familie at komme til det tjek, det kan rede liv...måske en dag dit. og skylder du ikke din familie og dig selv det. det tar maks 3 min, det din læge gør...det gør ikke ondt. og tag evt. en kjole på det er der mange der syntes er behageligt.