Hvad skal de stakkels løvemisser så spise!?!? Jeg tror sgu ikke, at de er så vilde med kattemad på dåse. Det er jo ikke synd for hestene, når de først ER døde. Så længe et dyr bliver aflivet på en måde, så det ikke når at opleve angst og smerte - så er det vel ligegyldigt om det bliver spist af mennesker, løver eller ryger til DAKA! Jeg har for øvrigt lige været på årskort-aftenvandring i Givskud Zoo, hvor vi blandt andet var inde i løvestalden. Her fortalte biologen, at det faktisk er vigtigt, at løverne bliver fodret med hele dyr (incl. knoglerne) for at holde deres tænder stærke og sunde. Mht. chipmærkede heste; så må de ikke bruges til foder, da chippen kan "vandre" i kroppen. (Jeg forstår heller ikke lige, hvorfor man ikke kan finde den vha. en scanner og så skære den ud).
leveret til Givskud Zoo og de vil gerne have i alle størrelser, de giver et par kroner kiloet, faktisk er de ritig glade for ganle rideheste, da de ofte har god muskelfylde og ikke så stor fedt %
der er ingen tvivl om at mine bliver til løvefoder hvis de endag skal forlade denne jord. Zoo henter selv hesten, skyder den på den mest humane måde, smerte frit, traumefrit og enkelt, og så har jeg også bidraget lidt til odense Zoo, som jeg jo er ret glad for  heler det end at min hest ender i en transport til langbortigstan, el som sæbe...
... er der jo ingen heste der ender som! Hos Daka bliver de brændt!
og syntea bare det er så klamt.
Tjaa hvis jeg kunne vælge skulle min begraves i haven, som de andre dyr. 
På hvilken måde er det klamt? Døden er en uafvendelig følge af livet - og når vi har dyr må vi jo også være forberedt på at vi må tage afsked med dem før eller siden. Så hellere tage stilling i god tid - så man ikke skal gøre det oven i sorgen over at miste. Og løverne skal jo også have mad - så hvorfor ikke hest? Det er da en praktisk og god måde at "slippe af med" det der er tilbage når hesten er død. I øvrigt har jeg aldrig helt forstået trangen til at klynge sig til fysiske minder i form af hårtotter, gravsteder, urner eller lignende. Når hesten er død er den jo væk - det der er tilbage er jo bare "skroget" - og hvad der sker med det er jo i praksis ligegyldigt. Om den bliver ædt, brændt eller noget helt 3. - det er uinteressant. Det der er vigtigt er at man har sine minder - og at man sørger for at hesten har det så godt som muligt til det allersidste sekund!
Synes det er vældig hyggeligt at komme og besøge de døde på gravstederne. Både dyr og mennesker.
Hyggeligt? Sådan har jeg aldrig set på det - men nu har jeg heller aldrig rigtig haft interesse i at besøge dem fysisk - det der ligger der er jo bare rester/aske. Jeg har faktisk aldrig besøgt et gravsted til en der har betydet noget for mig. Min mormor og morfar har jeg masser af gode minder om, og behøver ikke steder for at huske dem. Og min farmor og farfar har jeg jo aldrig mødt - og har aldrig haft trang til at besøge deres gravsteder (der også er i min fars hjemland som jeg aldrig har været i). Og begge mine forældre vil - når den tid kommer - blive brændt og spredt i havet. Men mine minder om den vil være hos mig altid! Og det samme med de dyr jeg har haft - Dibber og Monty vil altid leve i mit hjerte - også selv om den ene er slagtet og den anden brændt hos Daka for mange år siden. Og jeg regner med at det samme gælder Baloo når den tid kommer - hvis han da ikke kommer i Zoo. Men selvfølgelig - synes man at det er hyggeligt - skal man da ikke berøves et gravsted at besøge. Med en hest KAN man jo blot klippe en bid af halen og begrave den. Jeg ser dog stadig ikke det klamme i at løverne får hest til middag.
2 af mine de gamle til givskud zoo- derude har de tjek på det hele og de har enda overskud til at spørge ind til hvordan man har det med det- så stor hånd til folkene i givskud. jeg valgte selv at køre mine muler på den sidste rejse, og overvære at de blev skudt. det var hårdt og jeg tudede hele vejen hjem. men det var det rigtige at gøre. når man selv kommer med dem, får man 3 kr pr kg i givskud zoo. men det der var vigtigt for mig var at de kom herfra uden at ane uråd over hvad der skulle ske. den ene stod pænt og ventede i traileren mens den anden blev skudt,afblødt og kørt for løverne med det samme. dernæst gjorde de rent efter sig så der ikke var blod nogen steder. og så trak jeg den næste ned af traileren og få minutter efter var han godt på vej over regnbuebroen. man skriver en seddel med ens konto nr og hestenens navne og hvad aflivningsårsag er. man får pengene sat direkte ind på kontoen, og så er det ude af verden. til dem der syntes det er synd, og dem der tror deres dye lever evigt og man aldrig kommer til at skulle stå i situationen om at skulle vælge at ende deres liv(det er der selvfølgelig nogle der gør, hvis de sælger dyret inden)- i får jer en ordentlig overraskelse den dag , dagen oprinder. så er det bedre at man har taget beslutningen om hvad der skal ske hvis ens hest blir alvorligt syg eller gammel.for som en skrev, så kommer det ikke oven i sorgen over at miste. her kunne jeg godt poste et billede af min døde hest, skudt i givskud.men det behøves ikke. ( billederne blev taget til dokumentation, idet vi havde hestene på en klausulaftale om at de skulle aflives humant hvis vi ikke ku have dem mere eller de skulle herfra af en anden årsag.) men helt sikkert vil mine heste hver og en hvis det er muligt blive til løvemad når tiden er inde.
for nogle er deres dyr skattet lige så højt som et andet menneske, og nogle gange højere. Dette af forskellige grunde. Vi smider ikke væores kæreste afdøde til løverne eller æder dem selv. Det er for makabert. Det siger heller ikke mig noget med gravsteder som sådan. Det virker tomt og nogle gange trist at stå og kigge ned på en gravplads. Men man føler jo stadig på den måde, at de ikke helt har forladt en. Men tanken om, hvad der ligger nede i jorden, det er klamt og ødelægger de gode minder om dem. Så hellere kigge i et fotoalbum. Kremering af dyr som mennesker, er dyr. Så det nærmeste alternativ er masseafbrænding på daka, hvilken også virker lidt markaber, og leder tankerne hen på noget der foregik med mennesker i en krig for mange år siden.
Respekt for alle's meninger...(vi har hver sin holdning) Dog skal min hest ikke ende som løve-foder (natur eller ej), ingen løve skal "gnave" i min hest. Den dag hun skal herfra, skal hun aflives hjemme, metoden er endnu ikke bestemt...den beslutter jeg når tiden er inde. Om så DAKA henter hende, det har jeg det fint med, bare jeg ser at hendes øjne er "lukket". Jeg skal ikke have én krone for min hest når hun skal herfra, betaler tværtimod gerne for, at jeg har det godt mht. metode/måde som jeg nu vælger, når den tid kommer. Helst så jeg, at hun begraves i baghaven...men det er jo otopi, eftersom at min have er for lille...  Og en tur til Italien eller des. lign. er der ihvertfald ingen fare for...jeg skal se/være der når hun skal afsted til de evige græs-enge...
Hvad kan man egentlig vælge imellem? Slagtning i DK eller udland Løvemad Daka Enkeltvis brænding (dyrt så vidt jeg husker) er der flere?
Hvor er du bare uheldig   jeg krydser alt hvad der kan krydses! Vh Sandra
Det er da bare så uheldigt.. Jeg krydser alt hvad jeg har for dig og hestene og at det i fremtiden går bedre for dig og hestene...
Jeg krydser alt hvad jeg kan.
Krydser også fingre. Mon ikke at han har fået et lille sår, og der så er gået betændelse i. Det kan gå voldsomt hurtigt sådan noget... Han skal nok hurtigt blive frisk igen  God bedring til dig også...Og med "poten" og læg nogle frosner ærter på.
For pokker da osse      Alt krydset her!!!!!!!!!!!
Jeg takker for jeres omsorg hvor er i søde alle sammen.:-) Jeg håber godt nok også han hurtig kommer sig igen, og nu må den dyrlæge sQ godt snart komme. Ja min fod er heldigvis i bedring, men stadig hævet og øm har haft frosne jordbær på foden i 2 dage. Haha.! Opd jer naturligvis når dyrlægen har været her.
Åh nej, hvor er det uretfærdigt.. Krydser fingre for at den smukke dreng hurtigt er frisk igen.. Hilsen Karina..
ved altid hvad man skal bruge sine penge på når man har hest.. jeg opdagede lørdag eftermiddag at mit føls ene bagben var tykt og hævet.. ved nærmere undersøgelse opdager jeg han har skåret sig bag på koden og det ser ret dybt ud.. så jeg ringer straks til dr. dyr ( og ved udemærket godt hvad lørdageftermiddagstaksten er) som straks kommer og tilser bettemanden.. til alt hel er sener og andet diverse nødvendige inventar intakt, så han skal "bare" plejes med bandage, penicilin og derefter vask.. allerede næste morgen stod han med en forbinding der var gået op.. som skulle være vandtæt og burde holde i to dage.. så afsted til dr. dyr og hente noget beroligende + ekstra forbinding.. til alt held er han chippet sagde dr. dyr så han må netop udlevere tingene til mig..istedet for at komme.. mandag var forbindingen igen gået op.. så jeg forsøgte med en tennissok ovenpå den nye forbinding.. OG weee den har holdt i to dage nu.. i aften skal den så af og så starter den daglige vask indtil det er helet.. mit i alt det her øv noget.. så kan jeg da glæde mig over en skøn dreng der på kun 4 måneder tager det hele med ophøjet ro.. han finder sig fint i at stå på staldgangen og få lagt forbindingen om.. og være bundet uden han kan se mor.. og at gå med en forbinding og "sok" forhindre ham ikke i at race rundt og lege.. ejjj man bliver helt blød om hjertet.  men håber da det ikke er alvorligt med din hest og han "bare" har forvredet noget og er klar om ganske kort tid igen..
Jeg krydser oxo alt hvad krydses kan. Og sender mange positive tanker til jer med skadede heste
jo sådan, at et hestehold med mange heste, også betyder flere dyrlægebesøg. Og nogen gange føler jer her, at et uskyldigt besøg til en enkelt hest, så som et handelstjek eller en revaccine, kan udløse en følgende stime af besøg til alt mulig andet efterfølgende, og altid hos nogle nye heste. Når jeg ser tilbage på tiden hvor jeg kun havde en hest, synes jeg ikke at jeg havde ret mange dyrlægebesøg. Måske to om året til noget et eller andet. Men så giver det jo egentlig også mening nok, at hvis alle hestene skal have gennemsnitligt to besøg om året, at der med flere heste i stalden vil blive flere dyrlægebesøg. Jeg håber ikke at det er alvorligt med din dreng.
For din hingst - og at han hurtigt kommer på dupperne igen Og god bedring til jer begge!
Hej med jer. Takker igen for jeres indlæg dejligt med omsorg. lefab98 (Lene Farving) : Hold da op det var sørme da også uheldigt for jer. Håber lillemanden er i bedring. Zamangah: Ja du har helt ret i det du skriver, jeg har 6 heste så selvfølgelig er jeg også flittig bruger af dyrlægerne. Men ja jeg ville under ingen omstændigheder undvære dem alligevel. Nå men til en opdatering nu har dyrlægen nemlig været her. Presso får lige noget beroligende da han bestemt ikke bryder sig om dyrlæger. Det virker ret så hurtig og dyrlægen kan nu undersøge ham. Og selvfølgelig en stor hovbyld der sidder lidt dumt. Men han får den skåret fri og det vælter ud med betændelse og blod. efterfølgende blir han vasket og pakket ind og til slut en indsprøjtning med pencilin og smertestillende. Så min skønne herre står nu lettere bedøvet og hviler sådan her. I morges da jeg opd det stod han i sit hus og sov - og da han ikk ville gå på benet, måtte jeg la ham stå ude i huset. Så satser på han snart er frisk igen.  
Godt det ikke var værre med ham!! Han er sikkert snart på dupperne igen - og hvor er han dog en lækker dreng;)
Ja jeg krydsede selvfølgelig også fingre for din smukke, smukke Presso, og så er det jo bare så dejligt, at gå ind og læse, at det heldigvis "kun" er en hovbyld, som jo selvfølgelig kan være slem nok...... Men Christina, så håber jeg da også, at du snart vil være i bedring, og godt at du i hvert fald ikke brækkede benet....men kan du ikke give dig selv lidt ro, og så tage benet/foden op på en stol, og holde det lidt i ro?? Hvordan går det med Emmy? Håber det fortsat går godt med hende! Mange hilsner kate
Godt det ikke var værre med ham Presso. En hovbyld er jo da en rimelig fredelig "sygdom" så det skal nok gå. Vi er lige hjemvendt fra Ansager - Arina har været der oppe og få taget røngten og hovbenet i v.f. har drejet sig en smule. Hun har åbentbart været forfanget uden vi har opdaget det - troede ikke det skulle overgå mig. Nu er hun blevet beskåret som de nu skal og så om 6 -8 uger skal de se hende igen og måske der efter kan hun få sko på - men ikke før. Heldigvis må jeg ride lidt på marker og blød bund hvis hun ikke er halt, hun skal vænne sig til sine nye futter som dyrlægen siger, så hun vil nok blive temmelig øm - fik også noget smertestillende med hjem til hende. Håber Presso snart er ok igen.
ja pyyyha godt det "bare" var det, han er jo mit lille øjesten. så jeg vogter stærkt over ham.  Kate nej jeg er en SKOVL til at sidde stille med benet oppe og slappe af. Det har jeg slet ikk ro til i min R..... så jeg går lidt på hælen, hvis jeg mødte en snegl ville jeg blive overhalet, men nå jeg kommer fremaf.   Ind i mellem er jeg dog tvunget til at ha den oppe - det gør jo lidt nas til tider. Det jo min egen skyld. Man kan jo la være og gå forlæns ned af en stige fra hø loftet. Gør jeg aldrig mere. Opd lige emmy tråden i weekenden kate. Berit: Ej hvor er det synd for dig. Årh jeg føler med dig. Jeg kigger lige ned så snart foden er på højkant. Har jo din alarm liggende - Go bedring med arina.
60 km til ham. Før i tiden havde jeg 16 km. Når vi flytter her jeg 14 km. Nøj, hvor jeg glæder mig til at komme tæt på ham igen.
25 km med bus, og grunden til at han ikke er tættere på er at jeg er gravid med bækkenløsning, så har fundet en passer til ham, og han fik lov til at blive stående i nærheden af hende... ellers havde jeg flyttet ham tættere på mig selv....
Jeg bor lige pt kun 50 m fra hesten (den står lige overfor hvor jeg bor) Men da jeg studerede stod den ca 15 km væk. Jeg tog bussen til det nærmeste stoppested, og der havde jeg en gammel cykel stående som jeg så tog de sidste par km. Bussen gik hver time i løbet af dagen og lidt sjældner om aftenen. Grunden til at jeg valgte denne løsning var, at jeg valgte det opstaldningssted hvrod er var fuldpension, da jeg ikke havde tit til at skulle have staldvagter, og samtidig så vidste jeg at hun kom ud hver dag og fik muget, strøet og fodret som hun skulle. Jeg anskaffede mig en gammel Puk Maxi som jeg kørte derud på hvis det ikke lige passede med bussen, det tog ca 30 min... Jeg synes ikke det var et problem, og var det mig ville jeg helt klart vælge det sted hvor der er de bedste transport muligheder.  Du bliver irriteret hvis det er besværligt når du skal ud til hesten, men om du skal køre 6 - 12 km ja det er altså bare en vanesag, og 6 besværlige km er langt være end 12 lette.
Jeg har pt cykel som eneste transportmiddel, og har 5 km ud til hesten i selvpasserstald...
vælge mulighed 2. Tidligere havde jeg ca 11km til min hest og jeg kører knallert, om vinteren når der lå meget sne tog jeg bussen og gik den sidste km. Der hvor min hest står nu er der ca 8 km, kører stadig knallert og om vinteren når der er for glat til at køre tager jeg bus som stopper et par 100 m fra stalden. Det tager jo ikk så lang tid på knallert og man klæder sig bare på efter vind og vejr........samtidig slipper du for at skulle vente på bus og skynde dig for at nå den hjem.......
pt. kun 2 km og det er skønt  har haft et par opstaldet omkring de 20 km væk - har dog selv bil så det var ikke så slemt, men havde jeg ikke haft det, ville jeg bestemt ikke have været derude hver dag og da slet ikke i vintermånederne. tror mit max hvis jeg skulle cykle/køre på knallert ville være omkring 10 km - du skal jo også hjem igen. og når vinteren først kommer foregår det hele jo i mørke.... men ud fra de to muligheder du har ville jeg nok vælge nr. 2 - set ud fra at dagligdagen ikke behøver at blive mere besværlig end som så - og du evt. kunne finde en passer til hesten et par gange i ugen så du ikke var tvunget derud hver dag.... held og lykke med både flytningen, hesten og studiet
har dem nemlig hjemme 
rundt ti meter. Ulempen er selvfølgelig at man aldrig har fri. men jeg synes der er hyggelig at ha pruuene så tæt på.
Jeg har dem osse lige tværs over gårdspladsen! Det er dejligt men der er også ulemper. Nu har mine tre døtre jo osse heste så man kan godt holde fri en gang i mellem, ellers kunne det måske godt være surt af og til. Men hvis jeg var dig ville jeg vælge den sidste løsning. Hilsen Ann
Jeg har ca 10 m. De står nemlig herhjemme 
Jeg har ca. 8 km. hver vej og tager turen på cykel. Vi har nemlig ingen bil og der er ingen offentlig transport derud. Det tager mig ca. 25 min. hver vej og det er helt ok synes jeg. Hesten står i løsdrift (er dog på sommerfold pt.), så jeg behøver ikke komme hver dag da der bliver fodret morgen og aften.
Jeg har 16 km, det tager små 15-20 minuttr at køre der ud i bil. Mvh Signe
Jeg har p.t 30 km til hesten, både ud og hjem. Det tager 40-45 min og det er bare langt at kører. Øv øv Men nu bliver hun snart flyttet tæt på mig igen, så har jeg kun 10 min i bil derud og ellers så tager jeg da gerne jernhesten 
Jeg har 4 km ud til min hest pt. Meget længere gider jeg ikke have - 7 km som maks. Min står i "fuldpas" - dog skal jeg selv blande foder, men det er da også lige til at overkomme når man kan blande til 1 uge af gangen  Så tja - jeg ville nok undersøge lejligheds markedet endnu mere - og ellers flytte hesten 
Ja jeg er så så heldig at have 3min gang ned til hesten. Han står på rideskole med 2 ridehuse, 2 udebaner, super tur muligheder osv osv.! Så der vil jeg faktisk tillade mig at sige at jeg er lidt forkælet på det punkt!
Jeg har pt 20km. Før i tiden havde jeg 2km. Heldigvis skal jeg snart have ham hjem og så får jeg 20 meter 
Okay  Jeg har fået lov til at låne min brors ipod - så det vil jeg helt klart prøve. Derudover vil jeg gå ud og investere i et par løbesko (løber pt. i håndbold sko.) Var ude igen i aftes, fik løbet een runde (ville gerne have løbet 2, så igen lidt surt.. Kan jo godt, hvis jeg løber, når det gælder karaktere). Derudover vil jeg sørge for at drikke masser af vand og vente med at løbe et godt stykke tid efter jeg har spist. Desuden har jeg også lokket min far til at løbe med mig et par gange. Til sidst vil jeg prøve at engagere mig lidt mere i det med motion. Det er helt klart ikke et fysisk problem, men psykisk. Jeg har ellers meget selvdisiplin, når det gælder skolearbejde   .. Måske vil jeg også sætte nogle "poster" op på min løberute, som giver en varination - måske stå på stedet og lav 30 sprællemænd. Hvorefter jeg langsomt skærer ned på dem een efter een, indtil jeg kan løbe i et træk.   Tror I man kan øge sin selvdisiplin således?
Kan du ikke finde en længere rute, så du ikke har muligheden for at stoppe efter én runde? Hvis du for eksempel beslutter dig for at du SKAL ud til X og så er det tilladt at gå hjem. For så er du måske ikke træt før du kommer ud til X, og hjem skal du jo, så du er på den måde tvunget til at tilbagelægge distancen igen - omend den måske bliver i rask gang i stedet. Musik er klart et must for mig. Eller evt. et lydbånd af en art eller radio? Det hjælper klart mig hvis jeg GLEMMER at det er hårdt og at der er langt igen. Dvs, hvis jeg kan distrahere mig selv til at tænke på noget andet end "puh hvor er det hårdt at løbe - er jeg ikke snart hjemme igen!!". Hvis jeg glemmer at jeg løber, så sætter jeg bare det ene ben foran det andet, og pludselig har jeg løbet hele turen. Og så må jeg give de andre ret, man har det bare så dejligt når man kommer hjem! Se, nu er jeg helt motiveret til at begynde at løbe igen! Min selvdisciplin forsvinder nemlig også hurtigt når jeg kommer ud af rutinen.
Musik med lidt gang i er super til at holde gejsten. Planlæg en rute på x antal km hjemmefra, og løb den samme flere gange (f.eks. 1 måned). Tag tid og sæt et mål. Eller sæt en tid for, hvor lang tid du skal løbe og mål ruten efterfølgende (du kan måle ruter på  ). Det er mere motiverende, hvis du kan se/måle fremgang. Gode friske gåture er også gode til at hjælpe på formen. God fornøjelse 
Men har besluttet at nu vil jeg lære at løbe. Jeg er begyndt sådan her Har en ca 5 km rute, Løber mens jeg tæller til 60, ikke for hurtigt ej heller for langsomt. så går jeg rask til, indtil vejrtrækning og ben er ok og så igen 60. osv Jeg løb som en elefant, al vægt i jorden, og opgav altid fordi jeg troede at jeg skulle lægge hårdt ud. De første gange klarede jeg det 8 gange (grin bare) nu er jeg oppe på 30 gange efter 14 dage, så selv om jeg ikke vælter verdensrekorder er jeg godt tilfreds og for første gang i mit liv syntes jeg det er sjovt. jeg løber sammen med min hund der også klare turen uden at overanstrenge sig.
Kiggede lige med herinde da jeg også skal have gang i motionen, og Laffeline - din metode er da genial   Det vil jeg prøve Jeg har før gjordt den fejl at jeg tog ud og løb så indtil jeg nærmest var ved at knække sammen med luftbesvær og ømme ben og derfor faldt det hurtigt til jorden, men hvis man "kun" løber 60 sek af gangen så får pulsen vel bare lige et skub, og så rask skridt bagefter. Tak for tippet - det skal prøves