Jeg er uddannet salgsassistent i en dagligvarebutik, men efter endt læretid er jeg nu hos en guldssmed og er nu ved at tage speciale i guld og sølv. Jeg glæder mig hver dag til at tage på arbejde. Jeg elsker kundekontakten og det at jeg kan hjælpe folk til at gå derfra med en god oplevelse, så de forhåbentlig kommer igen. Jeg er i en skøn butik, med skønne kolleger og chefer. Der er masser af frihed under ansvar, og jeg kommer rundt på alle områder af det at have butik, både kunder, varer, bestillinger, reperationer, økonomi, ect. Jeg kan også have dage , hvor jeg lige om morgenen sidder og tænker at jeg bare ikke gider på arbejde, men når jeg først er stået op og sidder i toget, så glæder jeg mig til at møde ind. Så det er det HELT rigtige job for mig
kontorassistent med speciale i administration. Men den uddannelse bruger jeg ikke som sådan pt. Jeg arbejder for en bank, hvor jeg sidder i en support funktion. Jeg glæder mig faktisk hver dag. Selve arbejdet er nok ikke det mest udfordrende, men jeg får da brugt hjernen. Men jeg har tilgengæld verdens bedste kollegaer og chefer, så derfor glæder jeg mig hver dag. Tidligere arbejde jeg med event planlægning og kongresser, hvilket jeg syntes var top fedt. -Tilgengæld havde jeg svært ved at sige det samme om de fleste af mine kollegaer. -Og derfor havde jeg meget svært ved at stå op om morgenen.
Jeg er 24 år og blev færdig uddannet i september 2009 altså 1½ år siden. Jeg er uddannet kontorassistent med speciale i Offentlig administration. Altså en mere eller mindre almindelig kontoruddannelse. Efter endt uddannelse blev jeg ansat i økonomiafdelingen ved den virksomhed jeg tog min uddannelse. Er det mit drømmejob?? Nej egentligt ikke... Vil ikke engang sige at kontoruddannelsen er min drømmeuddannelse. Jeg ønskede brændende at blive veterinærsygeplejerske fra jeg var 12 år. Jeg brugte alle skole praktik uger hos forskellige dyrlæger, tog rundt og spurgte klinikkerne af hvad de søgte hos en veterinærsygeplejerske. Igennem handelsskolen holdt jeg kontakt til klinikkerne. Arbejdede gratis for forskellige klinikker i ferier og praktikuger. Sløjfede alle studieture for at arbejde på klinikker i stedet for. Blev lovet en læreplads ved en bestemt klinik men da tiden kom brandte de mig af. I 2 år søgte jeg, tog ud på klinikkerne, arbejdede gratis i prøveperioder, men hver gang gik det i vasken. Så stod jeg der som 21 årig og synes at nu skulle jeg altså bare have en eller anden uddannelse næsten ligegyldigt hvad. Dengang skreg det offentlige på flere ansatte og derfor blev det den udddannelse. Hvad jeg så ikke kunne forudse var at 2 år senere var det offentlige ved at fyre deres ansatte og det var nærmest umuligt at få et job på et kontor - især som nyudlært. Men jeg vil nu sige at jeg fik en af de gode lærepladser og senere arbejde. Jeg kom i lære hos UC Syd, som er uddannelsesinstitutioner som fx. pædagog seminarier, sygeplejeskoler, lærerseminarier osv. Jeg var i min læretid på en sygeplejeskole og blev så ansat på lærerseminariet hvor jeg laver regnskab for en kæmpe institution. Hvor der ved mange kontorjobs kan være mange ensartet dage, så synes jeg helt klart at der i mit job er masser af udfordring og dagene er langt fra ens. Så selvom det ikke er mit drømmejob og min drømmeuddannelse, så er jeg godt tilfreds. Meeennn, jeg er nu stadig meget glad for mine weekender og ferie og vil da ikke sige at jeg står op hver morgen og tænker "JUHU jeg skal på arbejde   "  Men måske er dette job et sprængbræt videre - selvom man har taget en uddannelse og måske fået et job så er det jo ikke ensbetydet med at man skal være der resten af ens liv. Så længe du går ind i en uddannelse med et åbent sind og masser af gåpåmod så kan du få en masse positive erfaringer med i tasken - og alle erfaringer tæller!
Jeg er lægesekretær på et sygehus på en afdeling, hvor specialet (eller manglen på samme) er vildt spændende. Så jo, efter to forudgående uddannelser har jeg fundet det rette job - MEN Det er stadig ikke sjovt at stå op, især ikke om vinteren  Da jeg er UDPRÆGET b-mennekse, tror jeg ikke, det kan være anderledes - og det er jo ikke pga. mit job.
..på et laboratorie, er ikke uddannet, holder dog meget af mit arbejde og har også været glad for at stå op og komme i gang, følte mig "værdifuld". Men der er sådan en dårlig stemning derude, kollegaer snakker ikke sammen, der bliver kun hakket på hinanden, den times pause vi har føles som en hel dag sammen med en flok sure hoveder. Man bliver skyndet på...alting skal bare gå stærkt...ingen ros når man når det til tiden, kun kritik når man laver fejl... Går og kæmper med smerter i musklerne, alting gør ondt...at stå, sidde, rejse sig, ligge ned......og så sure, gimpede kollegaer oveni, det blev bare for meget for mig for godt 14 dage siden.... så jeg er pt sygemeldt. Jeg vil sige at det ikke kun kommer an på jobbet, men i stor grad også kollegaer, de skulle bare vide hvor stor en indflydelse de har på éns selvværd.....
Jeg er 28 og ikke uddannet i dén forstand. Jeg har taget en del amu kurser der gør at jeg ikke vil blinke når jeg kalder mig selv chauffør. Det sidste lange stykke tid (siden 07/2009) har jeg ikke kørt, da der har været en graviditet i vejen (blev fyret og kører nu sag), et "karriereskift" som viste at det er   jeg er, og nu er jeg så gravid igen  Men NÅR jeg er færdig med barslen så kan jeg love for at jeg skal direkte ud at køre  Jeg fandt nemlig ret tidligt ud af at det vigtigste i verden er at kunne lide sit job... og at køre bil er for mig bare lykken!!!  Joan
Nogengange er mit arbejde noget af det mest dødsyge og jeg kan ikke holde tanken ud om at der er mindst 18-20 år til jeg skal gå på pension. Andre dage glæder jeg mig til at komme afsted. Det er for mig ikke så meget arbejdet der afgør sagen - selv om det da er ok. Men jeg har nogle supersøde og sjove kollegaer - og de kan gøre enhver dag meget bedre. Til gengæld har jeg også et par der ikke er helt så positive - og er de i det negative hjørne, så er det bare ikke rart at være her. Jeg er IKKE morgenmenneske, så det med at vækkeuret ringer er aldrig sjovt. Men jeg kan da godt mærke at det er meget bedre nu, hvor jeg kan ligge og snue helt til klokken 6, end tidligere hvor jeg skulle op ved 5 tiden. I fredags "vandt" jeg dog en morgenvagt - så der ringede vækkeuret kl 4.30. DER var jeg altså ikke mange sure sild værd. Men man må jo tage sin tørn når der er mange syge.
...det gider jeg godt  Men det er nok også mest pga. gode kollegaer  Er godt nok uddannet dyreassistent med speciale i heste, men har aldrig brugt uddannelsen til noget da det er et dårligt lønnet job  Pt. arbejder jeg på JELD-WEN i Løgstør som er en stor dørfabrik. Jeg er i glasmonteringen og sætter glas i indvendige døre- Lidt et samlebåndsarbejde, men vi bestemmer mere eller mindre over vores egen arbejdsgang så det er dejligt nok  Har da efterhånden været der i over 4,5 år så helt galt er det jo nok ikke.
Jeg elsker mit job og glæder mig altid til at skulle afsted. Jeg er Falck ambulanceredder. Jeg har lavet en del, før jeg tog denne uddannelse og aldrig har jeg været så glad for et job før. Det er spændende, lærerigt, udfordrende og man får lov til, at hjælpe folk, der hvor de har allermest brug for det.
Jeg er rigtig glad for mit job. Jeg ser det ikke som noget jeg skal, for at have penge. Men noget der er en god del af min hverdag.  Jeg arbejder på McDonalds, og ja jeg ved godt folk tænker alt muligt skidt og skrammel om McD. Men det er et rigtig godt sted at arbejde. Vi er alle unge (mellem 15 - 26 ca.) Alle er rigtig søde, og man har det bare skide skægt på sine vagter. Jeg møder ikke fast nogle dage. Det svinger mellem, jeg en dag skal måske møde 07.30 til 17, og en anden dag 12 til 20 eller 17 til 00. Det er altid forskellige vagter og ja, jeg kan sagtens stå op til mit arbejde. Nogle gange er det self. røv og nøgle, med sure gæster osv. Men der er altid en god stemning hos os ansatte, så det skøøøønt. 
Jeg er glad for mit job, det er dog ikke altid jeg er helt super glad når uret ringer kl 3.30 og jeg skal op, men det er nu skønt at møde tidligt når det også betyder at man får tidligt fri   Jeg er uddannet landmand og arbejder på en kvæggård med 250 køer hvor jeg tager den daglige tørn med morgen malkningen.
Var tidligere McDonalds ansat (og som Julie siger) så er det et FANTASTISK sted at arbejde! Det er virkelig skønt sted at arbejde, det er sammenholdet der gør det hele. Og kan stadig kigge tilbage og tænke "nøøj, jeg savner maccen!". Det var de mest fantastiske mennesker og har aldrig grint så meget så tit på mit arbejde. Lige nu er jeg social- og sundhedselev og er lige startet på praktik 1 og synes det er lidt hårdt at komme op om morgenen, men er udpræget B-menneske og er ikke frisk før solen er stået op.   Men sådan er det jo. Skal videre til assistenten og så tilsidst på sygeplejeskolen, og dét glæder jeg mig til! Det er helt klart mit drømmejob.
Jeg er rigtig glad for mit arbejde. Jeg er ved at uddanne mig til veterinærsygeplejerske og er helt vild med det. Jeg er ikke sikker på om det er det jeg skal resten af mit liv, men lige nu er det det her som jeg vil. Jeg kan rigtig godt lide kundekontakten, er super glad for at arbejde med dyr og biologi har altid interesseret mig meget. Lige nu er det i blandet praksis, dog er jeg mest tilknyttet smådyr, men jeg håber efter endt uddannelse at komme til at arbejde med hest.
´Jeg har i flere år arbejdet som pædagogmedhjælper. Hvilket jeg har haft det fint med. Men glæder mig aldrig 100% til at stå op kl. l*ort om morgenen. Men nogen dage er bedre end andre og det kommer an på hvordan stemningen er til daglig..... Havde jeg et job i en stald, så tror jeg faktisk ikke jeg på noget tidspunkt vil synes det var træls (kommer selvfølgelig stadig an på stemningen imellem folk). For nyder den form for arbejde. Problemet er bare at jeg ikk gider at arbejde for en meget lav løn, og ikke føle at jeg får noget ud af det pengemæssigt. vil også gerne kunne leve en smule.
kan kort og godt skrive NEJ! jeg hader at stå op om morgenen!!! nok mest af alt fordi, jeg ved denne uddannelse jeg tager nu skal jeg ikke bruge til nogen som helst. for at blive vet. sygeplejserke. og hvis jeg bare have haft hjernen med mig for ½ år siden hvor jeg blev spurgt af min dyrelæge om jeg var interessret i en læreplads i hans klinik havde jeg ikke siddet ned snuden begravet i bøger bøger bøger og tons vis af lektier nu på e STK forløb(studenterkursus hvor du tager en gymnasiel uddannelse på 2 år) hvor jeg mildest talt ikke forstår noget som helst i timerne  og det er slet ikke mig at bo herinde i byen, da jeg er opvokset på landet, med dyr, marker, lugten af gylle når det blev spredt på marken og hvor offentlige tranportmidler/ tider er en by i rusland. nogle gange kan jeg sidde og længes efter at lugte af puha, efter bundmugning i 3 bokse. hvilket mine bymenneske-kammerater slet slet ikke kan forstå  jeg ærger mig SÅ meget over jeg sagde nej, med den begrundelse at jeg ikke vidste hvad jeg ville! det ved jeg nu. - jeg vil være veterinærsygeplejerske med heste i speciale. så i alle ferier vil jeg tilbyde min hjælp ved min dyrelæge, i håb om han vil tilbyde mig lærepladsen igen! og denne gang siger jeg ikke nej. og hvis jeg en dag står uden job som vet. sygeplejerske. kan jeg nok få stykket en enkelfagHF sammen 
hvis bare ikke det var så pokkers tidligt om morgenen.  je altså jeg kan sq rigtig godt li mit job, men morgenmenneske blir jeg aldrig. Så når jeg har morgenvagter der startr kl 07, ja så er det svært
Ofte har vi jo ting som vi dagligt bruger i vores stald og som vi bare ikke kan undvære. Ja jeg har jo min egen stald og det kræver jo en del arbejde, når der skal ordnes stald hverdag og hentes wrap ind. Jeg har selvf. trille børe og alle mulige redskaber, men en ting, som min dejlige gemal købt til mig for nogle år siden, er bare uundværlig. Den klarer udmugning i løsdriften og køre wrap ind i meget store portioner, uden at det hele skal læses på en trillebør. Jeg kalder den en samfundshjælper, men den har vist en helt andet navn. Er udformet med store gribearme, der kan skubbes ind under wrappen eller halmen og lukkes sammen i en grab. Store hjul med luft og så et lang håndtag. Uden problemer kan jeg flytte 100 kg wrap i flager ind i stalden. Flytte en kæmpe stor portion vådt halm ud af løsdriften og begge ting, uden at bruge ret mange krafter. Jeg fatter ikke hvordan jeg før har kunne klare mig uden min samfundshjælper.. Hvad med jer andre, har i også redskaber i jeres stalde, som i bare ikke kunne leve uden?.
sådan en beskrivelse, og intet billede   Det er da ikke pænt
den hedder fra ny af " norsk hjulgreb"..
jeg er vild med staldtjenere, mange gravide bruger dem, og de har været i flere af de stalde, jeg har været i. I min nuværende bruger vi også en børnekost til den, helt genialt. Derudover har jeg været glad for de store plast-trillebører, mener de koster over 1000 kr, men er super lækre. Og har godt set den, du beskriver, Inger, den vil jeg også gerne have en dag. 
Pt. er jeg så herligt fri for staldarbejde, da jeg står i fuldpasserstald efter mange år selv at have haft stalde. Og det er SKØNT kun at nyde hesten og ikke skulle noget af det sure. Lige nu er det mest uundværlige, jeg ikke har, en sadel, da jeg ikke kan finde én, der passer (suk). Men her er et link til Ingers "dyr": 
Det mest uundværlige i min stald er en trillebør, en greb og en spand   motion er sundt 
Jeg har også en lille hjælper, jeg ved ikke hvordan jeg nogensinde har levet uden.   Inger - har du ikke et billede ?