men først i dag. Sådan som jeg forstå så havde hun sagt på til 1/12 så sidste arbejdsdag må jo være i dag. Med mindre den lille snyder havde nogle feriefridage tilbage og dermed har snydt os for en vederkvægende nyhed   
Jeg er aldeles ikke nogen snyder. OK - lidt, så   Jeg afleverede min bærbare på kontoret i går, og har netop pakket den nye ud her til aften. Så jeg kunne ikke arbejde hjemme i dag, og jeg ville heller ikke sidde på kontoret og trone, for der var samtaler i dag, og den nye redaktør skulle jo have lov at inspicere sit herskabelige skrivebord i fred... undskyldninger. Her er hvad jeg har lavet: -Ryddet op og gjort rent i mit foderrum. Der er SÅ flot! Min søde mand havde annekseret det lidt, så der stod nogle gule byggepladsagtige halogenlamper, en masse spande maling og noget orange trækhalløj til at hive minilæsseren fri, når den er kørt i grøften. Nu står der kun Salvimin Grøn, havre og lucerne... og noget probiotik-noget til Loubéts mave. -Samlet nedfaldsæbler til hestene. De var yderst tilfredse. Bortset fra min hoppeplag, som forlangte at få at vide, hvorledes det gik til, at jeg ikke havde hentet gulerødder, når nu jeg havde fri fra arbejde. Den spiser ikke nedfaldsæbler, men den er også meget fin. -Holdt min mand i hånden, mens vi inspicerede vores ridehusbyggeri. Det bliver godt. Kom og kig, så laver jeg kaffe på den overskudsagtige måde hvor mælken er uhomogeniseret og småkagerne er hjemmebagt af økologisk mel. -Vist mine sure naboer rundt på byggepladsen, og forklaret dem, hvordan mit ridehus faktisk vil forskønne landskabet på en hidtil uforudset måde. -Sendt veloplagte og upåklageligt komponerede SMS'er til mine venner. -Tabt min telefon på gulvet, så jeg måtte taste PIN-koden ind igen, som jeg ikke havde, fordi jeg ikke kunne huske den, og skulle tjekke den på telmore, hvad jeg ikke kunne, fordi jeg ikke havde fået min nye PC endnu, som skulle leveres af en mand, som skulle ringe til mig på min mobil, som jeg ikke kunne bruge, fordi den var faldet på gulvet, og konsekvent afkrævede mig en PIN-kode, jeg ikke kunne huske. -Ringet til min mor som om jeg var 14 år, og fået hende til at logge ind på min telmorekonto og finde min PIN. -Spist aftensmad med min datter og lyttet til adskillige minutters volapük som kun et vuggestuebarn kan tale sproget om én der hedder David, som sagde "av!" -Set Operation X og harceleret over Noni-sælgerne, der bilder syge og desperate mennesker ind, at de kan redde livet ved at bruge deres sidste dage og sammensparede skillinger på at drikke skummel juice, der smager dårligt. Så hellere tage ved lære af min mormor, der er meget syg og lungesvag og ligger for døden og kæmper, mens hun kræver ind af øl, pandekager, softice og æggemadder med mayonnaise. Se det er en rigtig dame  -Tjekket HN fordi jeg ikke kan lade være. G'nat... sorry about vederkvæge... jeg nåede det ikke. Og tak til alle brugerne for jeres opmærksomhed, konstruktive kritik og ubændige støtte og opmuntring. Tak også til moderatorerne, som gør et kæmpe arbejde, og som er den egentlige grund til at en heldig kartoffel kan kalde sig redaktør og hente sin løn sidst på måneden. Mvh Julie
Jeg glemte at takke Luise og Henriette, som jeg har delt kontor med *knuger imaginær Oscar-statuette* De var faktisk skyld i at der heller ikke var nyheder på i går. For de trak mig ud til frokost, hvor jeg vederkvædede mig ved en bornholmsk gourmet-pilsner, stegte saltsild og godt selskab. Og da vi kom tilbage til kontoret, kunne jeg ikke nå andet end at pakke mine sydfrugter og donere min fødselsdagsvin fra chefredaktøren til personalets fredagsbar. Men tak også til Luise og Henriette, som den nye redaktør kan glæde sig usigeligt til at dele kontor med. Mvh Julie
dog dejligt at hører selv om de små detaljer  hehe men det lyder da til du har haft en god dag 
Du er tilgivet - fordi det var ganske vederkvægende at læse din beretning! Og held og lykke med ridehuset! Og så må du da vist hellere lige holde lidt øje med den David 
Nej, det er en Loran/May Sherif  Cactaceae: Tak for tilgivelsen. Jeg må jo nyde tiden, mens jeg har den  Mvh Julie
Og hvis det ikke var fordi jeg var på vej til barnedåb i Sverige og ellers havde et projet der bare skal afleveres så var jeg fluks kommet for og havde spist dine småkager  Hvor gammel er din Loubet? Jeg undrer mig nemlig helt over May Sherif, der var engang hvor han var alle og enhvers morfar og nu syntes jeg han er det igen. Men jeg oplever det bare som om der har været et hul. Nå men hvad ved jeg om varmblodsheste
May Sherif er faktisk morfar til tre af mine seks heste   Så hjemme hos mig er det stadig de gode, gamle dage. Jeg har ikke bevidst valgt ham til som morfar, men når det er sagt, er alle tre hopper rigtig fine og med gode hoveder... lidt specielle af og til, men altid til at komme i kontakt med  mvh Julie
Jeg erindrer også mange fine heste med ham som morfar. Det underlige er jeg ikke kan huske at have mødt en eneste der havde ham som far. Men et eller andet sted må de jo være, med mindre han kunne noget ingen andre kunne 
Jeg tænkte på dig i går Julie, - i det første afsnit af TV2's Julekalender, Pyrus, siger han en sætning med, - vederkvægende! Så, Pyrus afsluttede det vist for dig så at sige  Dine nyheder vil være savnet Julie   Og ikke mindst din humor, - også på intern! Men jeg må nøjes med dem i Magasinet Hest forhåbenligt så!? Rigtig glædelig december! Og hvis du keder dig alt for meget, har jeg da også et sadelrum der kunne trænge til en omgang!! For ikke at snakke om hele hytten her!
kan det da være, man kommer forbi en dag, når jeg forhåbentlig snart får min bil(min mor skal have ny, så jeg får den 'gamle'   )  Din mormor lyder da i hvert fald som en, der ved, hvad vederkvægende betyder  Det bliver dejligt, når du igen får mere tid til at skrive os andre synder og sammen herinde  For det gør du vel forhåbentlig?
Tak for det, Rollo   Det var smukt af dig at skrive sådan. Og måske skulle jeg ligefrem starte min egen rengørings-service for hestefolk. Hæ hæ.. dem, som har bevidnet min manglende ordenssans in action vil vide, at det er en joke  Her til aften sidder jeg lige og kigger på tapet-prøver. Det er meget interessant med alle de forskellige mønstre. Jeg ved ikke rigtigt om jeg skal vælge noget damask-agtigt eller småprikket. Jeg lider p.t. af et nostalgisk brite-flip, så min stue skal være en hyldest til min husbonds fødeland. Gad vide hvor længe der går, før jeg får kløende udslæt af at se på det   Nå, men alting skal prøves én gang i livet undtaget incest og folkedans, som en klog mand engang sagde. Og jeg har aldrig haft tapet før. Hvem ved - måske får vi endda gardiner  Nin@, kom endelig forbi, men ring lige først. Vi bor tre mennesker og to hunde i vores køkken (og så spiser vi i bryggerset... hvad som helst, der kan tilberedes i en microbølgeovn) Det er brand-hyggeligt. Ja okay, min datter på knap to år er vist den eneste, der synes, det er fedt at campe ud hele familien i samme værelse, men under alle omstændigheder kniber det lidt med at holde orden... mere end ellers. *GG* Så kaffen serveres udendørs - måske ude i det bundløse mudderhul, der for tre uger siden skulle have været min ridebane. God aften. Julie
Der var samtaler i torsdags, så måske ved end ikke den nye redaktør, hvem han eller hun er endnu. Mvh Julie