jeg har en knægt på 6 måneder, som har sat i højstol ca 3 gange i 10-15 min. og kan se han nyder at sidde der og kan følge med i det hele.Jeg har ikke haft travlt med at plante ham i sådan en og har også først købt en selv idag. Han kan sidde lidt selv, hvis jeg sidder bagved og griber ham når balancen svigter.(når vi sidder på gulvet og leger) men har lagt mærke til at mange af dem jeg kender med bebser på 5-7 måneder bruger højstol til daglig? skal de ikke selv kunne sidde 100% før de kommer op og sidde i stol, eller er det nok at de bare bliver støttet af pude eller lignende, hvis de er lidt vakkelvorne. tænker på deres ryg.
jo det siger man jo. Men jeg tror også lidt det er en anbefaling der lyder for at man ikke skal plante dem der i en time af gangen. Der er jo også noget socialt i at sidde med ved bordet og det er jo samtidig vigtigt at de lære at spise rigtigt. Vi satte vores der ved aftensmaden fra omkring 5 mdr. De andre måltider fik han mens han sad på skødet af os. Men efterhånden som han fik flere større måltider fik han det i højstolen. Jeg ved ikke om det var helt rigtigt gjort, men vi var meget obs på at han ikke sad der for længe. Han sad først helt selv uden støtte overhovedet da han selv kunne komme op og sidde omkring 8 mdr. Indtil da kunne han godt sidde hvis vi var lige bag ved ham eller i barnevognen. Men vi satte ham aldrig på gulvet og gik fra ham. Vi ville at han først sad på den måde når han selv kunne komme der op, noget med at først der har de fået falderefleksen, så de kan støde fra når de falder.
lige nu sidder han i skråstol og spiser, faktisk det eneste tidspunkt han bruger den. men det er hårdt for min ryg at bøje sig frem så kunne godt tænke mig at få ham op i højde. (jeg sidder på en skammel eller gulvet når han spiser) skråstolen kan så justeres i ryggen, og nu sidder han næsten helt op, fordi han begýndte selv at læne sig frem når ryggen lå mere ned. så ved ikke om jeg bare skal sætte ham i højstolen den tid han spiser? han skal sevfølgelig ikke sidde der længe, men han vil også helst ligge og lege, når jeg er i køkkenet.
Sallie startede med at sidde i højstol, da hun var omkring 6 måneder gammel - godt pøllet op af puder og tæpper. Hun sad der i 10 min ad gangen (eller noget lignende), og synes det var mægtigt at kunne følge med i, hvad der foregik på, eksempelvis, køkkenbordet.
Jeg tror, barylerne var omkring 7 måneder, da de kom i højstol. Kathrine sad rigtig fint selv, Frederik var ikke helt med. Jeg skiftede over, fordi Kathrine var ved at springe ud af skråstolen, når de spiste, og fordi der havde udviklet sig et rigtig skidt spise-hyle-mønsker, som jeg havde brug for, at de kom ud af, så derfor skiftede jeg både mad og siddeting ud og startede forfra. Ellers var de nok blevet i skråstolene, til Frederik også var klar, jeg var ikke så glad for at have ham i højstol, når han sad temmelig skidt. Kan du ikke bare sætte skråstolen på bordet, når du fodrer af? mvh. tina
Ja håber jo lidt at min søn en dag kan finde glæden ved ridning, vil i hvert fald præge ham "lidt" den vej, dog uden tvang. han skal selvfølgelig kunne lide det og ville det.. men nu må i bedømme, ligner knægten ikke en som kunne blive bidt af det???       
Hvor er han sød... han ser da ud til at nyde det fuldt ud :0)
hvor er han sød :0)
mange tak.. synes jo også selv han er en lille charmetrold.. ;o)
Faren til 3 af mine piger, fortalte for en uge siden at han med stor sandsynlighed flytter meget langt væk på et tidspunkt, måske ikke i år men i starten af næste. Det vil så betyde at rejsetiden vil blive op til 4 timer og frygter lidt at pigerne så ikke vil komme til at se deres far medmindre det er i ferierne. De er hhv. 3 1/2 og 1 1/2 år gamle (sidstnævnte er tvillinger) og har ikke den store lyst til at tage turen på så mange timer i bil med dem eller sætte dem på et tog fredag og søndag i samme weekend. I mine øjne er de slet ikke gamle nok! Er bange for at de bliver afskrevet af ham, men hvis han vil dette og måske har tænkt det igennem, så kan jeg vel kun acceptere hans valg? De er glade for ham og er for længst faldet ind i rytmen med at komme hjem til deres far hver anden weekend. Principielt er jeg ligeglad med hvor han flytter hen, det kunne være til månen hvis det var det, men nu er der jo børn indblandet og som altid er det jo dem det går ud over... Hvis der skulle være nogen der har erfaringer med stor afstand mellem én selv og den anden forælder, må I meget gerne skrive om det er gået voldsomt ud over børnene eller om I har kunne finde en løsning der passede for alle parter...
MIne børns far bor langt væk, men vi har installeret dvd og så har de deres nintendo med i bilen, turen er lang og de gider ikke altid, men er glade nok når de lander de forskellige steder. Mange børn rejser langt for at være sammen med sine forældre, det er ikke optimalt nej, men nogle gange nødvendigt. Vi laver altid en tur ud af det når jeg henter, så hygge vi og kører måske på mcd, eller ind og kigge på¨får, ( der er et sted man kan gå ind og klappe får) og så synes ungerne ik det er så slemt når vi har lidt afbræk
Jeg kan godt forstå din bekrymning. Det kan ikke være i barnets tarv at blive transporteret gennem landet hver anden weekend. Ved du hvorfor han flytter så langt væk ? kan du ikke overtale ham til at blive i nærheden af børnenes nærmiljø ? Jeg har aldrig forstået hvordan den ene forældre bare kan tillade sig at flytte langt væk fra deres børn, det er for mig at se rendyrket egoisme, og ikke særligt voksent gjort. jeg har ingen løsning til dit problem, andet end du må forklare ham at han har valgt at være far, og der følger altså nogle forpligtelser med i mindst 18 år.
Grundene er hans egne, men noget egoistiske. Ville nok selv vælge en anden løsning..!
... erfaring på området, men ved at der er luftfartsselskaber ansat til at tage sig af den slags børn. Så helt sjældent er det vel ikke  Jeg tænker at I måske kunne prøve den alternative metode, at det er far, der rejser op til jer, når det er "hans weekend". Hvor han lige skal tage residens i weekenden har jeg jo så selvsagt ikke fintænkt, men det slår mig som en bedre løsning end at sende to så små børn med toget.
Før tog jeg selerne af begge barylere, inden jeg hev dem op. Det gør jeg så IKKE mere. De er lynhurtige til at komme op og stå og blafre eller prøve på at kravle ud over kanten, og jeg tror sagtens, at de kan vride sig ud af underdelen af selen i løbet af nul-komma-fem. Så det tror jeg ikke, at jeg tør  mch. tina
Vi bruger altid seler. Specielt efter jeg har læst at der er omkring 300 små børn der kommer til skade hvert år fordi de er faldet ud af barnevogn/klapvogn, fordi de ikke har sele på... Og det er jo kun dem der er røget på skadestuen der er med i den undersøgelse. Så her tør jeg ikke tage nogle chancer. I klapvognen kan vi sætte sædet rimeligt meget op, så hun kan side løst, og ikke klistret op til ryglænet hvis vi løsner selerne lidt.
Vi har en Teutonia Mistral S og her syntes jeg selerne passer ganske fint.. De følger godt med uanset hvordan hun sidder/ligger - og der er skulderpuder på selen så den ikke generer hende på halsen .. Hvis hun skulle stilles ud og sove i den, som man gør med barnevognen, ville jeg dog helt klart også bruge barnevognsselen..