Jeg er lidt i tvivl om hvilken race grisehandler Larsens hund "Kvik" var. Nogle har fortalt mig at det var en D/S gårdhund, andre at det var en Jack Russel, inde på   står der at det var en glathåret foxterrier. Så kære H-ænder, hvad race vil I sige at det var?
også det var en foxterrier...
Ja det var en Foxterrier. Min gamle chef havde selv en af slagsen, som faktisk var i familie med den... eller det sagde han i hvertfald...  Hilsen Camilla
Hvis det er en foxterrier, hvorfor har de billed af en Dansk svensk gårdhund?   Du skriver selv i denne tråd   at hunden på billedet er en dansk svensk gårdhund  Samme hund som dukker op når man leder efter "Kvik", det er på denne side: 
Så vidt jeg ved er en d/s gårdhund og en foxterrier det samme.. Tager jeg helt fejl? Mvh Maibrit.
Ja han er da bare lækker, og det er hans musik også.. Min mor på 52 er totalt vild med ham, og har været det fra før jeg blev født. Hun har været til flere af hans koncerter.
Jo den følelse kender jeg godt! Til trods for jeg kun er 22   Når jeg skruer op for han den nuttede (aka Bon Jovi) eller George Michael fx, kigger kærestens lillesøster på mig som om jeg er oldnordisk! Heldigvis de ikke er på ferie/weekend så tit så  Men min kusine på 17 aner knap nok hvem Meat Loaf er, og det fatter jeg jo ikke, for det er da bare klasse! Roxette er jo også klasse! Og så har jeg en svaghed for 60'er musik for at gøre det hele meget værre i teenagernes øjne. Og at jeg så samtidig kan finde på at høre Lars Lilholt (YIR!!! Han er for sej!) og TV2 og Gnags, ja så er jeg da vist et håbløst tilfælde af gammel! Så jo, jeg kan godt føle mig gammel når jeg cranker steroet op på noget nær max og går rengøring-amok til Meat Loaf, eller bare nyder en godt bog i sofaen til tonerne af Roxette.
eller hvad. Jeg er er hermed kravlet op af tørvemosen, fundet Bon, Axl og alle de andre frem. Og nøj, det er godt mens man går og rydder op (igen). Det gør bare det helt meget nemmere. Jeg var i Silkeborg og hente vores bil, efter at den havde været på værksted. Min 9-årige datter var så med, og i radioen kører de noget 80´er og 90´er halløj. Og bedst som vi sidder i et kryds, kommer der bare en sang som jeg må synge med på. Så fuld knald på anlægget (og det kan spille rigtig højt   ) og ba da bam ba da bam, mosefundet har ved gud grød fået stemmen tilbage. Og der blev bare skrålet igennem. Min stakkels lille datter blev så flov, og igennem musikken får hun råbt "Mor, der musik er der altså ikke nogen der hører mere". Til sidst måtte hun overgive sig og danse med, så meget som man nu kan i en bil. Hun kan jo ikke teksterne på de der oldnordiske sange. Det blev faktisk en rigtig fed tur, vi skrålede og dansede hele vejen fra Silkeborg til Ribe. Da vi kommer hjem på gårdspladsen kommer min søn på 12 år ud. Og stolt fortæller Jennifer "mor er bare for sej, hun kan alle sangene fra før vi blev født" Det skal så lige siges til mit forsvar at jeg altså også høre musik fra i dag af, Justin, Christina og mange andre. MUMS, hvor det rocker her i Ribe.
Ja de unge i dag   . Ikke så hårdt ment. Min datter kan heldigvis godt lide alt blandet musik. Her hører vi alt fra klassisk over Pink Floyd til danske Sanne. Meget blandet musik. En dag hun var i skole (frisørskole) talte hun om Beethoven. De troede alle at hun talte on St. Berneren   . Chocket blev hun da ingen af dem havde hørt om musikeren/komponisten.
Jeg er 16, og jeg kender det meste af det der er nævnt, og hører det også indimellem  Mine brødre har lært mig at holde af særligt AC/DC, men meget andet har også fået plads.
Jeg er 18 år og jeg hører   Bon Jovi, Roxette og Guns n Roses   Så det er altså ikke alle mennesker der hører det dersens nymoderne musik 
Nu er Savage Garden og Darren Hayes jo ikke fra længere tilbage end slutningen af 90'erne - selvom mange stadig ikke aner, hvem Darren Hayes er hvis ikke man også nævner Savage Garden. Anyway, jeg er 21 og hører også Bon Jovi (selvom jeg er lidt skuffet over 'Lost highway'. Der er kun et par enkelte sange jeg falder hen til. Til gengæld elsker jeg 'Always'! Roxette er bare super - til enhver tid, især til de tunge timer på arbejdet, så rocker jeg lige total med som en galning. Den får lige alt på ét ben og luftguitar gennem hele fabrikken - de andre kollegaer ved godt jeg er skør. Men derudover, så hører Simon & Garfunkel også hjemme i min cd-samling. Da jeg tog kørekort spurgte jeg min kørelære om ikke jeg måtte smide noget af mit eget musik på, hun så SÅ skeptisk ud, men da jeg hev Simon & Garfinkel frem, da troede hun slet ikke sine egne øjne eller ører. Så er der også U2 og Bonnie Taylor, og ja, Scorpions med Wind of Change, og slutsangen fra den første Rambo-film 'It's a long road', jeg kan bare ikke finde den nogle steder. 80'erne og 90'erne fremtryllede noget af det aller allerbedste musik, det der får de små hår til at rejse sig. Måske fordi meget af det får mig til at tænke tilbage på min barndom - og jeg ville gerne være barn igen og gøre alt om!!
Det er derfor jeg ikke hører det samme musik som mine jævnaldrende. Næh, jeg gider kun høre musik der rent faktisk er godt, og lavet af dem der synger/spiller det og ikke af en computer. Der må da være en grund til at folk stadig hører the beatles, det lyder jo skønt . (:
Forstår også jer som høre musik med folk der synger godt. Men er det kun elektronisk musik som kan give mig gåsehud og nogle få sekunder kan det gøre et eller andet ved mig så jeg får tåre i øjnene 
min mor elsker bon jovi, såå kender ham godt men min interesse falder ham ikke lig ind 
 men jeg sidder her som 15 årig og har   om hvem Bon Jovi er?! 
Jeg plejer at sige, jeg ikke gider overproduceret musik, hvor "kunstneren" ikke har skrevet sin egen tekst etc. Det udelukker faktisk en hel del. Hører alt muligt, bare kvaliteten er der. Og det er jo det, der er så forbandet svært at bedømme og forklare. Men... metal (fx Mnemic og Drowning Pool), rock (Foo Fighters, Korn), elektroniskinspireret rock (Depeche Mode, Garbage), trip hop (Tricky, Portishead) industrial (Rammstein, Nine Inch Nails) og elektronisk (Massive Attack, Faithless) ligger højt hos mig. Og det handler ikke om tidsaldre - mere stemning i musikken. Rytme, tyngde og tekster skal gå op i en højere enhed. Eller, for jeg kan også lide noget klassisk musik samt opera og sådan noget som Sigur Ros, hvor der enten ikke er sangtekster eller jeg ikke fatter, hvad der bliver sunget. Scorpions, Bryan Adams, Bon Jovi, D:A:D, Roxette, Guns'n'Roses osv. opfatter jeg som festmusik - det er fra før livet gik op i selvangivelse, overarbejde, afspadsering, boligindretning, bil, havearbejde og at have en mand. Ikke synderligt dyb musik; men til at blive glad i låget af. Primært fordi andre bliver så glade, når det kommer. Og fordi jeg ikke får psykosomatiske smerter, som r'n'b og hip hop/hip pop giver mig. Kan nu også lide en del af det ældre, fx Beatles-sangen "All the Lonely People" har en af de mest fantastiske tekster nogen sinde, ligeledes mange af Pink Floyd's sange - fx "Wish you were here". Uha, og Lou Reed's "Perfect Day". Og de store, gamle sangerinder - eksempelvis Dinah Washington's "Mad about the Boy" og Billie Holliday. Og og og ... I kan vist godt se pointen. At "de unge" så ikke ved, hvem de store gamle musikhelte er, er jo ærgerligt for dem. Det må være sørgeligt at leve i en glasklokke, spærret inde med top 20 på The Voice. Hvis vi nogensinde får børn, er det helt 100, at jeg nok skal sørge for, de kommer en stor del af det musikalske spektrum igennem, så de ikke bare accepterer det masseproducerede skrald uden at kende alternativerne.