I dag er det 4 år siden jeg lavede   på avl  Her er dugfriske billeder af min lille skønne prinsesse på sin 4 års fødselsdag  Jeg er stadig smaskforelsket i hende 
Sikke en lækker hyp - lige min type hest  Må være skønt at kunne følge sin hest hele vejen fra føl. Er hun tilredet? 
Hvor er hun bare fin - dejligt udtryk!  Stort tillykke med fødseldagen! Vi har også en 4-års gående, og ih hvor går tiden dog hurtigt, og ih hvor er det fantastisk at se de skønne heste de udvikler sig til 
Ja hun er tilredet - hun var afsted i efteråret sammen med Zander lidt over en måned. Begge tog det super fint  Du kan se  .
Efter et halvt år uden hest, faldt jeg over denne dejlige dreng. Så MÅTTE jeg jo give mig selv en god julegave  Han bliver 5 her til sommer. Solheim´s Ronaldino Glæder mig til mange gode år sammen med ham 
Tillykke med din smukke dreng, hvor er han lækker og hvor er det et dejigt mildt udtryk han har. Hvad er dine planer med ham? Jeg glæder mig til at følge jer fremover 
selvforkælelse er en god ting. Tillykke med ham. Karina
Planen er bare en ny bedste ven  Er blevet bange for at ride og havde ellers valgt at stoppe med heste. Men man har vel et standpunkt til man tager et nyt  Så ham her skulle gerne give mig selvtilliden tilbage. Det bliver til skov/strand ture, hygge og måske nogle få dressurstævner hvis vi bliver nogle stjerner 
Tillykke med din dejlige dreng. Han ser rar ud. Lækker, lækker farve han har.  Jeg håber at han kommer til at opfylde din drøm om at komme op på hesten igen. Jeg har også lige købt hest, men det var en gave til manden, som har alt..   (altså NU har han alt.   )
Hej Stort Tillykke med din fine dreng. Er selv den glade ejer af en Solheim's hest Solheim's Milo på billed 5 år. Jeg har selv tilredet mv. og har aldrig haft så nem en hest. Idag gør vi det meget i spring, hvor han også gør det super godt og udviser stort mod og lyst. Håber du bliver lige så glad for din dreng som jeg er for min, han er en keeper 
Det må da siges at være den fedeste julegave     Så ham godt til salg, han er jo en rigtig eyecatcher. Mange gange held og lykke med ham. Og så håber jeg du vil fælge op på det og lave en opdatering herinde engang imellem... 
Tusind tak for Jeres kommentar og undskyld det sene svar. Har lige været på ferie  Michelle det er godt nok en smuk dreng du har dig der. Elsker røde heste. Er vores i familie eller er det en af Christina´s andre linier? Skal nok komme med flere billeder når vi er kommet godt i gang med ridningen. Skal op på ham for anden gang i dag. Er stadig bange for at ride, så der kommer til at gå et stykke tid før vi når OL  Heidi
Milo er lavet på Mitchi med carpe diem bleau som far, så det er en helt anden linie, og så er han jo blevet rød  Har du købt ham direkte fra Christina eller har han været solgt til anden side først? Han har det samme udtryk i øjenene som Milo har, jeg er helt vild med det!
Jeg var i haven idag med sønnemand på 4. Jeg gik og klippede stauder ned da jeg kom til at kigge på vores 2 æbletræer, dem har vi et par år gået og snakket om hvad vi skulle finde på med. Det ene gav sure æbler og det andet har været yderst sparsommeligt måske sygt de sidste 2 år. Og ja, pludselig stod jeg så med saven i hånden  Beskæringen blev til fældningen og Simon hjalp. Han fik lov til at lege stærk mand med øksen (som er en gammel, slidt, sløv, ting arvet af oldefar - så ingen risiko for at han huggede benet af sig selv eller hunden for den sags skyld, bare rolig!) Men det gav mig lyst til at lave en tråd om børnearbejde - jeg er nok ikke den eneste der benytter mig af den slags?  Her er mit bidrag - vis mig dit: Og mange flere - men ja børnearbejde er jo bare samværd og hygge   Ungerne ELSKER jo at være med 
....mange   for at du inddrager "afkommet" i hverdagen   ! Trine (Faxa)
Jeg har ikke en masse billeder - det gør vi ikke rigtig i. Men Lukas 8 år elsker at hjælpe med madlavning, han vil gerne ordne vasketøj, dvs ordne vaskemaskine og tørretumbler, han støvsuger og vasker gulv, tørrer borde mm af. Desuden hjælper han gerne ude med alt staldarbejde + det løse. Hans begejstring for opvaskemaskinen er dog faldende, medmindre det drejer sig om at starte den - man er vel en dreng med hang til teknik.
Iiih tak Trine  Det er nu en naturlig ting i mine øjne at inddrage ungerne i så meget som muligt. De kommer også stormende begge to når der skal lægges tøj sammen  Og Simon især vil rigtig gerne putte ind i vaskemaskinen og eller tørretumbler  Og så er der slåskamp om at få lov at starte opvaskeren   Storesøster Emma på 7,5 tømemr den også ind imellem. Men især køkkenarbejde og havearbejde er et stort hit - og det er da så super hyggeligt at være sammen med dem om det. Her er lige en lille video af øksemanden - bemærk Ronja (hunden) skal lige tjekke om han nu også gør det ordentligt  (ingen børn eller dyr led nogen overlast under udarbejdelsen af filmen  )
Jeg har ingen billeder, men til gengæld en søn der som 3 årig så mig stå og hænge vasketøj op: "Mor vil du have hjælp med at hænge tøj op?" Mig: "ja tak, du må da meget gerne hjælpe." omkring her smeltede morens hjerte, lige indtil afkommet svarede: "Nå, det gider jeg faktisk ikke."  
Godaften Ænder, fik en udfordring af en heste veninde via Facebook post bilder af de 5 vigtigste heste i dit liv. Det førte til en dejlig tur Down memory Lane og her er resultatet Meget unge mig i den hvide bluse, uden saddel, på min første egen hest Sultan/Suller, En stor fræk oldenborg blanding, elskede ham højt fra første øjeblik, startede som part på ham, tilbagde i 1981, købte ham året efter, han var en racer hest, mega stort springende, og han kostede mig et par gange på Krykker, før vi blev enige om at jeg bestemte tempo og retning.  Da Suller måtte aflives i 1987 pga allergi, købte jeg Tove en 3 års oldenborg hoppe, hun blev min skønne aller skønneste ven, rideheste og avls hoppe, hun fik 10 føl i streg uden problemer hos mig. Hun bukkede under for en voldsom kolik som 18 årig.  Toves første fødte "Fulton" skulle være min nye ridehest, en dejlig valllak, med drømme udsende og fantastisk temperament, men solgte ham nytillredet som 4 års, fordi det år så min elskede soulmate , Verdens bedste Brava, dagens lys, og da hun blev født, vidste jeg på stedet at hun var en " beholder"  Brava Toves 3 føl, den første hoppe, elsket og savnet for evigt, aflivet i oktober 2014 som 21,5 års. Mit livs hest. Givet mig de bedste oplevelser og 2 skønne føl. MB dressur, LB spring, millitary baby klasser og ikke mindst en VM 7 plads og DM sølv medalje for para rytter med min ven Jens Kryger grad 3 i sadlen. Og så har hun været den bedste mor og lære for min nye makker Gilbert  Gilbert, min nye kammerat 4,5 års vallak, Bravas søn. Fremtidens stævne makker og bedste ven.   lige så sød som han er stor, glæder mig til alle de oplevelser der venter sammen med ham. Der har da nok været et par stykker mere, men disse 5 skønne heste er mine 5 vigtigste og mest signifikandte heste i mit lange heste liv, sad på min første hest tilbagde i 1975 en lipizzaner hoppe, så fulgte nogen år på diverse rideskoler, så en pause hvor drenge og fester fyldte, men da Suller kom ind i mit liv, ja så var der ingen vej tilbagde, min mand plejer at sige, at jeg dør med ride støvlerne på. rytter og hestepige for evigt " THATS ME" 
Sikke et dejligt indlæg. Skønne heste, du har (haft).
Sikke da noget dejlig læsning sådan en helt almindelig fredag aften. Man bliver helt glad og varm om hjertet. Hvor må det være fantastisk at have generation efter generation af en elsket soulmate! Hvor er det smukt  Håber der kommer flere tråde som denne. Og så elsker jeg jo bare din Gilbert fyr 
I får lige et billede af Bravas første føl, Gandhi her med sin ejer Sidsel til deres første stævne sammen, jeg solgte ham nytillredet 4 års, troede lidt han skulle være min nye hest,Bravas afløser, men hun var Stil going strong da Gandhi var tilredet, og selv om han var en super dejlig hest, så var han bedre tjent med at ende hos Sidsel, hvor han er nummer 1 og hendes bedste ven. I  Og så lige Udsigte ud over Bravas smukke hovede, en iskold vinter dag for et par år siden, drømmene var store og min tid med hende kan aldrig komme igen. RIP gamle smukke kammerat tak for jeres søde kommentar Rebecca og Nanna  jeg smiler også selv over hele ansigtet når jeg kigger i min tråd. Det er ikke alle forundt at have sin hest fra vugge til grav som jeg har haft Brava. og nu altså Gilbert hendes søn og barnebarn af min første skønne hoppe Tove, hvor heldig kan man være? 
Jeg har købt ham af en anden. Hun købte ham af Christina da han var føl og har haft ham lige siden. Han er bare blevet lidt for høj, så hun valgte at sælge ham. Og det er jeg jo kun super glad for  Ja de har det skønneste udtryk 
FNIS!!! Kan lige se møglen stå der og bare gravalvorligt komme med den melding mens mor er ved at svømme hen over sit fantastisk og initiativrige afkom      Trine (Faxa)
Trine, er det ikke en selvfølge, at børn er med til de ting som laves i hjemmet ? Det har det da alle dage været herhjemme, og nu er de så store, så det virkelig batter noget  Har desværre heller ingen billeder, men vores laver alt fra at tømme opvasker til at flække brænde (de er 13 og 16). Da de var små elskede de at være med til alt, i dag er det ikke opvaskemaskinen som trækker mest, men brændeflækkeren er faktisk stadig et hit   . Da den yngste var 3 år og vi byggede om, fik han et værktøjssæt i julegave (plastik) og så gik han sammen med farmand og skruede og hamrede. En dag mente han så, at fars hammer skulle afprøves, med en bullen finger, hvor neglen måtte punkteres af lægen som resultat   .
...det troede jeg faktisk også som barn - sådan var det ihvertfald hjemme hos os  Men har bare SÅÅÅÅÅÅ mange gange som voksen hørt den der med "nej, børn skal være børn - de skal ikke have pligter/hjælpe til", "nej, mine børn hjælper ikke - det tager for lang tid/bliver ikke gjort ordentligt", "nej, for jeg blev tvunget til det som barn - så DET skal mine børn ikke" osv Wonder why børns folk så er en smule forkælede  Trine (Faxa)
hmmmmm, vores den ældste har 1 gang stejlet og brokket sig over, at skulle hjælpe til. Mit svar var : jamen bor du da ikke her ? I min optik, så hjælper alle i husstanden med til, at hverdagen glider så nemt som muligt. Og bor man her, så er man selvfølgelig med. At opvarte sine børn i hoved og røv, er at gøre dem en bjørnetjeneste. For hvad så, når de flytter hjemmefra ?
Ja her hos os har det altid været en selvfølge, at ungerne var med lige så snart de kunne. Med en datter der startede med at ride pony og konkurense fra hun var 5 og en knægt der også meget tidligt, var aktiv med mottocros, ja så var de nød til at deltage i en del her hjemme, for ellers var der ikke tid til at køre dem rundt til alle ders sævner og løb i weekender og flere gange træning om ugen. Datter bor stadigvæk her hjemme, hun deltager på lige fod med os andre i alt og passer også stadigvæk selv sine to heste. Børn tager ikke skade af at deltage og vide at man er nød til at være en del af de opgaver der skal klares, tværdigmod mener jeg de bliver bedre til at klare sig selv og stærkere til at stå på egne ben, samt lærer at fælles skab kræver en insats.
Trine: At børn skal have lov til at være - det er jeg helt enig i. Men jeg lægger nok en anden betydning i det, end den du åbenbart typisk har mødt. Børn kan sagtens være børn OG hjælpe til med hjemlige pligter. Min søn skal lave diverse ting, men han skal fx IKKE indvies alverdens voksenproblematikker eller se nyhedsudsendelser udsendt af andre end Ultra-Nyt. Som lærer møder jeg mange børn, som ikke får lov til at være børn, da de fx kender til en hver detalje i de voksnes parforhold, økonomiske vanskeligheder, arbejdsmæssige problemer mm.   Forældre, som ikke kan tænke en tanke, uden børnene skal inddrages i alle aspekter. Forældre, som i misforstået fortrolighed, gør børnene til veninder/venner. Det er et råddent børneliv! Men huslige pligter, med dertil alderssvarende ansvar, kan sagtens kombineres med et godt og trygt barneliv.
AnjaPrice / Åhhh jo, den sætning har vi også hørt..  Netop ballancen mellem barn / læring og voksen er nogengange svær, Tina.  Der er ting som børn ikke bør, ikke må og ikke skal. Omvendt så er der ting som de har godt af og ting som vi vælger IKKE, at skåne dem for. Sammenlignet med andre børn så kan vi da se, at hvad vi vælger at putte i de forskellige kategorier kan være meget forskelligt fra hvad andre forældre gør. Feks. emnet omhandlende 6 gribes meget forskelligt an...  Ej men altså vi bor på en gård, vi har dyr så, hvordan det hænger sammen kan vi altså ikke gå og 'skjule' for børnene når feks. hanen hopper på hønsene eller når hoppen får et føl, hvor kom det så fra... Hvis vi er rimelige afslappet på det område, så mystificere børnene det heller ikke. Når bonderøven slaget et dyr på tv, ja, så kan det da være lidt træls at få  , men han gør det i en sammenhæng, hvor det er en naturlig proces og hvor fokus ikke er på blod alene men på produktet altså maden. Første gang så kikkede vi lige på hinanden et split sekundt, men det har vi så valgt at ikke at gøre et stort nummer ud af. Sidste år havde vi selv slagtekyllinger og der kom en dag hvor dem der havde overlevet opvæksten, blev slagtet. Vores ældste syntes det var super spændende at deltage og pigerne syntes det var lidt aad.. Den store pige havde flittigt hjulpet med at passe dem. Flytte dem ud i indhegning og ind i huset dagligt. Hun var blevet rigtig glad for én af dem, men desværre så dødede den ugen inden de skulle slagtes. Det var hun naturligvis ked af, men jeg hørte ad omvene at hun i skolen havde forklaret, at det var hun egentlig glad for, for så skulle den ikke slagtes og hun slap for at spise den...  At få dem til at tømme opvaskemaskine og gå ud med skrald er de ikke så begrejstret for, men hvem gider skodopgaver.   Derfor har vi indført et point system, hvor de kan tjene streger. Skraldeposen giver feks. en sort streg som er = 2.- at køre brænde ind til fyret giver en grøn streg = 5.- (Omvendt så kan man også få en rød streg = den sletter en ekstisterende streg.   ) Systemet fungere faktisk rimeligt godt.  Ikke alt gøres op i streger, men kun de lidt sure opgaver som forældrene heller ikke rigtig gider.  I går tjente den yngste feks. en grøn streg ved at fjerne gamle planter fra drivhuset og hun var pave stolt + det blev så fint. Et eller andet sted så er det vel sundt nok at de lærer at penge ikke bare er noget der  ! Især fordi de har godt af at lære at de penge de har, ikke rækker til ALT de gerne vil have. Det har feks. udledt til denne ordveksling: Mor: du må gene købe den. Datter: Skal jeg betale med mine egne penge? Mor: Ja. Datter: Så nej tak! (Mor:   ) En af de ting som jeg er rigtig glad for at få hjælp til er at trække heste ind fra fold og trække heste ud til fold..  Min gamle hest på her 24 år, er egentlig ikke specielt glad for børn, men hun er rigtig godt opdraget. En pige på 6 har ingen chance for at holde dén hest, hvis den VIL noget andet, men den følger fint med og opfører sig pænt! De er også rigtig flinke til at hjælpe i køkkenet og feks. er de gode til at lave salat (og de spiser det gerne). Rengøring er især pigerne også gode til at hjælpe med.  Dog så glæder de sig til at besøge Morfar, fordi han har sådan en "sjov" støvsuger og SÅ bliver huset støvsuget til den store guldmedalje. Desværre har jeg intet billede, men den store pige støvsugede med en lille transistor radio på skuldren samtidig.  Min far ringede efter 14 dage og sagde at nu måtte hun gerne komme på besøg igen for der trængte til at blive støvsuget.  Men det kan være skide svært at opdrage børn så det er i dén grad en ballancegang.
Ej nogle flittige unger i har  Især billedet med drengen og øksen fik mig til at smile, det synes han da sikkert bare er mega sejt, og det mindede mig lidt om Bonderøven. Han er heller ikke bange for at lade børnene hjælpe til med værktøj på gården, under overvågning selvfølgelig  Nu kan jeg ikke huske hvem der skrev det, men nej, det er faktisk ikke altid en selvfølge, at børn hjælper til og har huslige pligter! Jeg havde ingen, udover at passe mit marsvin (give mad og vand, tømme bur osv). Min mor og stedfar var frygteligt stressede altid, og os 3 børn har aldrig fået pligter, for så gik det bare for langsomt, eller blev ikke gjort ordentligt! Én gang havde min lillebror plaget så længe om at måtte lave aftensmad, at han fik lov. Det endte med skænderi og kaos og det skulle gå så hurtigt; vi fik heller aldrig lavet den dessert der skulle til, og som min bror selv havde fundet på. Al madlavning osv lærte jeg først, da jeg fik kæreste i midten af gymnasiet, og begyndte at hænge hjemme hos ham konstant. Så lavede vi mad, tømte opvasker, vaskede op i hånden, vaskede tøj, gjorde rent osv  Alt det jeg faktisk aldrig selv havde skullet gøre. At kalde det en forkælet opvækst er i mine øjne helt forkert. Pligter kan være sure, men hvor er det da guld værd at lære at lave mad og ordne huslige ting hjemmefra! Jeg var da bare heldig at lære det af andre veje. Og hvor er det da guld værd, at forældre inddrager børnene i det daglige arbejde, også selvom det går mere langsomt eller måske ikke bliver gjort 100% korrekt de første par gange. Så STORT thumps up til jer, mine kommende børn skal helt sikkert inddrages i huslige pligter, på et fornuftigt niveau selvfølgelig, men det fratager dem da slet ikke muligheden for også at være børn samtidigt 
ha ha ha, Anette, den med ikke at ville købe hvis de selv skal betale, den har jeg også fået adskillige gange. Til gengæld har de selv sparet op til rigtig mange ting, såsom en smartere/dyrere mobil end mor og far ville betale og halvdelen til en fancy bærbar computer. Så jo, det har lært dem om penges værdi og at de ikke bare hænger på træerne.
Hvor er det bare smukt og rørende !       Intet mindre 
Sikke en dejlig tråd og en dejlig historie. ham fulton, ved du om han endte på Møn? Kender en oldenborger ved det navn, og alderen er vist heller ikke helt ved siden af...
Brava: Hvor i landet fik du Sultan fra? Min stedmoder havde en Oldenborgerblanding der hed Sultan, der havde et særligt talent for at kyle sine ryttere af. Synes at de lyder meget ens. 
Kendte også godt fændrik, min veninde red ham for Anja på et tidspunkt. Fullton står på en lille rideskole, tror ikke han går så meget, andet med et par faste ryttere. Har lige fundet en billede af ham fra fastelavns ringridning i weekenden. Han står stadig på Møn, ved ullemarke.
Det tror jeg bestemt han gør, de passer meget på deres heste, der hvor han er. Syntes da du skulle besøge ham, jeg har nummeret til hende der har rideskolen, hvis du vil have det? Anja kommer der også, hendes datter rider meget.
Så er det nok ikke han, min stedmoder boede i en lille by i Jylland der hedder Ullits. 
Kender Fulton og Fændrik  Skægt at høre om deres ophav. Smuk tråd.
Tak for input i tråden  sjovt at " møde" folk der kender mine gamle heste børn. jeg er glad for at høre at Fullton er et godt sted, selv om det lige i første omgang, stak i hjertet hos mig, at han er endt som rideskole hest,   men det er måske bare mine fordomme mod rideskoler der spiller ind. jeg håber og Tror, at han har gjort en masse børn og voksne glade og været med til at lære dem at ride. Han var jo mit første "barn" så det var en hård beslutning den gang, at sælge ham til Anja. Fændrik var en helt anden historie, jeg købte en ny avls hoppe, som også skulle være min mands kørehest og hun havde ham i maven som ekstra gevinst. Jeg vidste fra starten af at han ikke skulle blive hos mig, så da Anja ville købe ham blev jeg bare over lykkelig, så vidste jeg jo hvor han kom hen, nemlig ned til sin halv store bror   Fullton. At Anja så senere, valgte at sende Fullton videre, er jo det der kan ske når man vælger at sælge sin hest, ja så er der ingen garantier for at den bliver hos den første køber. Men jeg vælger at tænke at han må jo have haft et godt liv, siden han er still going strong som 24 årig. jeg vil rigtig gerne besøge ham, men er også lidt nervøs for om jeg blive for ked af det, hvis nu han ikke virker glad og frisk. jeg har jo selv lige sendt hans lillesøster over regnbuen i oktober som 22 årig. Og jeg trods faktisk at Fullton var død for flere år siden, ved ikke helt hvorfor jeg troede det. Men det var nok da Anja kontaktde mig på FB og jeg fandt ud af at hun havde sendt ham vidre for længst. Og at Fændrik lige var blevet aflivet pga gigt.
Hej. Hvor er det lang tid siden, jeg sidst har lavet en billedtråd herinde!   Men endelig kan jeg igen være med; jeg har nemlig fundet en part! En rigtig, ordinær brun Musse! Jeg flyttede til en ny del af Sjælland i marts sidste år og pludselig var min daværende ridehest - en skøn islændervallak - halvanden time væk med bus, så jeg måtte sige farvel til ham og til de andre heste i min gamle by. Der havde jeg boet i 8 år og havde derfor fået kontakter indenfor hesteverdenen, så jeg manglede aldrig noget at ride på.  Det ændrede sig jo så, da jeg flyttede væk. Jeg havde besluttet mig for, at jeg var færdig med at ride andre folks heste og ville cykeltræne på min racercykel i stedet. Det gik da også fint nok, jeg fik trænet og kørt nogle løb, meeen... jernhesten var altså ikke rigtigt nok! Så i løbet af efteråret, begyndte jeg at søge part. Problemet var: jeg kan ikke betale noget og jeg kan ikke køre derud i bil! Udvalget var derfor begrænset. Jeg fik flere henvendelser, men alle var for langt væk... indtil i starten af januar! Der fandt jeg endelig en hest, som der passede. Hun er en 5 (snart 6-årig) blanding af dansk varmblod og knabstrupper - hun er kåret som knabstrupper. Jeg har nærmest kun redet islændere og fjordheste i mine 20 år som rytter, så det her er virkelig noget andet. Hun er 170 cm høj og er virkelig varmblodig!   Hun har ikke været redet i over et år og nu skal jeg hjælpe hende i gang igen. Det bliver spændende. Først skal vi bare skridte og skridte og skridte. Det kommer de næste måneder til at gå med. Derefter, hvis alt går vel, så skal vi så småt til at modtage noget undervisning! Det glæder jeg mig til! Det er mange år siden, jeg sidst har modtaget rigtig undervisning! Sidst var, da jeg tilred en islænder for 3 år siden, og det blev kun til 5-6 gange, fordi jeg ikke brød mig om underviserens metoder. Så jeg trænger seriøst til at få min grundridning banket på plads og heldigvis trænger Madicken til præcis det samme - så jeg glæder mig til, at komme ud at ride rigtigt igen!   Nå - nok snak! Nu til billederne. Her er hun så - den knoklede hest. Der er ikke mange muskler på hende! En kold januardag: Da jeg ville op på hende første gang, var hun helt ustyrlig og det endte med at hun løb rundt, med høj hale og bukkede kraftigt! Så der blev jeg lidt afskrækket og besluttede, at tage den med ro. Jeg skulle lige lære hende at kende, inden jeg satte mig op, så vi har brugt en del tid med bare at gå lidt rundt på ridebanen... det var nok mere mig, der skulle vænne mig til en varmblod, end det var hende, der skule vænne sig til mig!  Men op, det kom jeg, og det gik faktisk rigtig godt. Hun kigger og fnyser meget, men det regner jeg med, at vi kan ride væk, når hun begynder at komme ud på lange skovture.   Jeg skulle også lige vænne mig til de højere luftlag - har ikke redet på noget højere end 142 cm siden 2007!   (Der var jeg dog staldpasser, hvor jeg red "rigtige" heste - så jeg er ikke helt rookie). De sidste billeder er fra i går. Her er hun på staldgangen- Madicken ville gerne giftes med farmand, den smukke Sleipner. Knokkeldyret på ridebanen. Dette er før-billedet. Jeg glæder mig til at kunne vise jer efterbilledet om et halvt år.  Uha... sprayflaske! Jeg kunne ikke helt lade være med at grine, da 3 store heste stod og fnøs over den lille flaske - jeg havde ikke engang sprøjtet med den! Den smukke hest til højre er Luna, Madickens halvsøster, som er 100% knab. Hun kan desværre ikke rides, men hende tager jeg mig også lidt af.  Madicken er umiddelbart bare en helt almindelig brun Musse, men jeg kan altså stadig ikke stå for hende - se lige det skønne fjæs!  Nå, det var min første, kedelige billedtråd. Der kommer forhåbentlig flere med en lidt mere skinnende hest, solskinsvejr og lidt ridning taget med mit Canonkamera og ikke bare min telefon!   Heidi
Hun ser dejlig ud. Glæder mig til at følge jer.
Brune muler styrer   !! Hun ser dejlig ud. Super godt udtryk. Min partshest er også bare en brun foldbums på 10 år. Vi skal begge igang med vægttab og gåture samt longering inden jeg skal på ryggen af hende. Så jeg satser på ture til sommer. Glæder mig til at se lidt træningsbilleder af jer. Venlig hilsen Mia F.
Held og lykke med hende, Heidi - det lyder allerede som om, at I er godt på vej  Jeg har også haft part på to helt anonyme musser det sidste års tid - først en brun holstenerhoppe og nu en sort travervallak (ingen papirer - forrige ejer mente, at det muligvis er en frieserblanding, meeeen den ligner en traver, den bevæger sig som en traver, jeg tror sgu, at det er en traver   ). Hoppen bor på et sted med mange brune musser, og selv da jeg havde redet hende i flere måneder kunne jeg blive i tvivl om det virkelig var hende, når jeg hentede hende på folden blandt alle de andre  Vallakken bor kun sammen med én anden hest - og det er en broget araberblanding, så der er ikke så meget tvivl  Begge heste havde jeg sådan lidt en "ja, det er da en hest"-holdning til, da jeg startede, men de kryber jo under huden på en, de kræ, selvom de ikke udseendemæssigt er heste, jeg ville glo langt efter. Jeg var også inkarneret småhesterytter (haflinger og islænder) indtil for 3 år siden, hvor jeg begyndte at ride store heste, fordi de små ikke var til at få fat i, der hvor jeg boede. Man vænner sig til de højere luftlag   Jeg har dog holdt mig til de 155-165 cm. - hvad skal man med de der lange hyl altså?!  Mød brune musse, Coco: Og sorte musse, Maxi:
Hej. Ja, hun har nemlig et skønt udtryk.   Sine: Ja, første gang jeg skulle ride sådan en helt almindelig hest, så synes jeg også, at han var noget kedelig - men jeg endte det med at var en af de heste, jeg har redet, som har haft mest personlighed og som jeg virkelig drømte om at eje!  I starten er det bare noget andet, når man kommer fra ponyer! Og Apropros dem - jeg har faktisk en gang været ude at ride på din Linea sammen med din søster for 10 års tid siden!   Hun var en dejlig model!  Kort efter, jeg havde lavet ovenstående indlæg, tog jeg ud på min første skovtur på hende - det var dramatisk! Alt var farligt, synes den lille hest. Der blev fnyst, prustet, slået med hovedet og småtravet. Der kom ét pludseligt, kæmpestort bukkespring, da hun pludselig ikke kunne rumme situationen længere (der var et farligt træ, som hun var den første til at passere. Der var lidt mudret jord og hendes turkammerat havde ikke turdet passere træet endnu - og samtidig vendte hun pludselig i retning af stalden!) og desværre fik hun også stukket vild af med mig, fordi hun skulle igennem et vandhul, hvor jeg løsnede tøjlerne lidt og valgte at stole lidt på hende... og så gik det ellers i den vildeste galop! Fik hende ret hurtigt stoppet igen, heldigvis, og nu ved jeg, hvad jeg skal passe på til vores næste ridetur. Der var heldigvis også øjeblikke, hvor hun begyndte at slappe af, jeg kunne løsne tøjlerne og hun skridtede godt igennem - men en stor del af turen var en anspændt dans!  I dag fik jeg taget lidt ridebilleder - det er nærmest nødvendigt en gang i mellem, når der ikke er spejl og vi endnu ikke kan modtage undervisning.  Jeg kan tydeligt se nogle af mine fejl - jeg sidder så anspændt, sadlen ligger for langt fremme og næsebåndet er for langt nede! Det er jo heldigvis alt sammen noget, vi kan ændre - så jeg vover alligevel at vise nogle af billederne frem herinde. Klar til start  Jeg sidder som om, jeg er klar til at hun skal springe i luften hver sekund! Ejeren og jeg får os en sludder om hvordan sadlen ligger, mens Madicken tigger lidt godbidder. Så bekymret hun kan se ud! Heidi
Hvor er hun smuk. Jeg er vild med knabstrupperne og har nu selv 3 med knabblod i årerne 
Må vist erkende at der er flere end jeg, som har en stor kærlighed til dette hvide væsen. Hun er helt utrolig. På mange måder.. Med mig er hun hyper aktiv, det kan dårligt gå for hurtigt. Men når min niece er i nærheden så skruer hun helt ned for temperamentet og behager bedst muligt min niece. Man kan ikke være i tvivl om at have den bedste pony i verdenen når man oplever hvor mild hun er. Jeg er i hvertfald forelsket . Stadig efter 2 år nu. 
.... og sikken et smukt hvidt væsen <3
Jeg var så heldig i går, at Christina (CS Foto) havde lyst til at tage nogle billeder af Hulder  Vi er jo begyndt at modtage undervisning og det kan mærkes under ridning - især galoppen er vi ved at have nogenlunde styr på nu (efter 2x undervisning). I øjeblikket kæmper vi dog noget med, at han går og krøller sig sammen, hvilket jo desværre betyder, at han kommer til at gå bag lod  Vi har allerede et par planer for 2015 - så må vi se, hvor meget af det vi når  Indtil videre er vi meldt til Agility i Marts (vi får DHE agilitybanen på besøg), Farm Festival i Hurup til maj og evt Lemvig dyrskue i Juni. Derudover er planen ellers at komme ud til et par stævner, så vi kan kvalificere os til vallakkåring (og evt. 6 års championat) til August. Som der måske er nogen der har lagt mærke til, har Hulder nu også fået en ny trense - denne gang med et flot engelsk næsebånd  Sidst men ikke mindst skrider det også langsomt frem med "slankekuren" - han er nu ifølge vægtmålebåndet nede på 423 kg (vi startede ud på 449 kg).
Jeg er vild med Hulder 
...er han fin. Det har pyntet med kiloene. 
... der begynder godt nok at ske noget  Lige pludselig ligner han jo en "voksen" hest  Det pynter - både de manglende kilo og den nyfundne balance! Keep up the good work! Hilsen Sif
Ja det har pyntet rigtig meget  Det er utrolig så meget der er sket på så kort tid, efter at vi er begyndt med undervisning. Der kan ses fremskridt for hver gang. I øjeblikket bliver der især arbejdet meget med overgange og temposkift, hvilket han også er blevet rigtig god til. Han har stadig sine perioder, hvor han mener at han selv skal bestemme hvad der skal laves og i hvilket tempo, men det bliver da bedre 
det er helt vildt hvad god undervisning kan gøre.. dejlig hest..
Tak!   Jeg har også været vild med dem, siden jeg var lille, og godt nok mangler hende her pletterne, men knab er hun da sådan lidt!  Heidi
Hun skal nok blive smækkerlækker at se på!! Og sikke et SKØNT udtryk hun har 
et pudsigt tilfælde! Jeg kan godt huske, at Lise havde en mulig part med hjemme at prøve hende, men jeg mødte dig vist aldrig? Ja, hun var fin, Linea - hun er sjovt nok af omveje endt i samme stald som sin lillesøster, Havanna, som du måske også kan huske ude fra os? De bor nu på Fyn. Og jeg saaaavner dem - men sådan går det jo nogen gange 
Jeanette: Ja, jeg glæder mig sådan til at vise billeder til september!   Der er hun forhåbentlig blevet en helt anden hest og jeg er også selv blevet pudset lidt af som rytter med noget fornuftig undervisning!   Sine: Ja, desværre stod hestene for langt fra Grenaa, men jeg nød sådan at ride på hende - køn var hun også! Ja, jeg fik også hilst på Havanna og vist også Aslan.   Det var en skøn flok!   Heidi
 Så gik den desværre ikke længere - ejerne har besluttet at de bliver nødt til at sælge/udlåne hende. Jeg forstår godt deres beslutning - men det er trist, trist, trist. Jeg kunne fortsætte med at ride hende, der går jo nok lidt tid med at få hende afsat, men det gør jeg ikke. Er allerede blevet lidt for glad for hende og hvad så om et halvt år? Nej. Det er nu trist. Efter at have søgt part i omkring 4 måneder, fandt jeg endelig én, der holdt i 1½.  Måske skulle man bare stoppe med at ride?  Suk... Heidi - Hesteløs.
da   Du er da også uheldig. Jeg har aldrig været ude for, at nogle af de heste jeg red for andre skulle sælges, men ofte er årsagen vel, at folk ikke selv har tid og derfor føler, at det er for mange penge at putte i en hest hver måned, som de ikke selv bruger... Jeg kan godt forstå, at det virker lidt håbløst... Jeg har fulgt dig lidt herinde med shetlænderne og islænderne også, og du har virkelig været uheldig med dine partheste  (og tak for rosen af mine tidligere heste - de var fantastiske hver og en - og pt. hungrer jeg lige så meget efter at få egen hest, som du gør..!)
Hej. Ja, det er meget uheldigt.  Får helt flashback til en tråd, jeg oprettede for 4 år siden. Der skrev jeg, at jeg havde fået foræret min part. Det var jeg glad for - og længere nede i samme tråd, måtte jeg skrive, at hun var blevet forfangen og skulle aflives. Ja, vi må jo bare vente på den dag, vi får råd til vores egen!   Heidi
Hej. En lille opdatering...   Efter grundige overvejelser og en snak med ejerne af hende, er vi alligevel blevet enige om, at jeg fortsætter med at ride hende - selvom hun skal lånes ud. Jeg fik bare lige et chok, for jeg havde først fået indtrykket af, at de ikke ville af med hende - jeg skulle lige omstille mig. Men jeg har jo redet for stutterier før og ved at "tillægget" kan blive solgt. Der er jo heldigvis en masse andre heste i stalden, så selv når hun bliver flyttet, er der stadig ridedyr tilbage til mig... og se bare sådan en vejr som i dag... så vil jeg hellere ride på en hest, der eventuelt skal væk, end jeg vil sidde på sofaen derhjemme!   Heidi
Min skønne dreng blev flyttet til sit nye opstaldningssted i går. Quark stod et sted, hvor der desværre var en masse ballade på folden. Det med førte til massere af skrammer, sår og ufrivillige ridepauser. Tilbage I december kommer jeg ud i stalden, hvor Quark står med et kæmpe hævet bagben med et pænt stort sår. Suk. Han var ikke direkte halt, men trådte ikke igennem på benet. Dette gav os 2,5-3 ugers pause. Vi nåede lige og blive klar (red ham 3 gange) til stævne først i januar. Vi kom stille og roligt tilbage, men så blev jeg syg og lå i sengen i 5 dage uden ridning. Jeg blev endelig selv klar og glædede mig til, at komme ud og ride igen. Men første dag i stalden står hesten skadet igen   Efter 4 ugers pause kunne vi ride igen. Der fik jeg nok. 1) jeg gider ikke en evig skadet hest 2) min hest skal ikke behandles sådan, så jeg besluttede mig at flytte ham. Og nu kom dagen endelig!  Det er et virkelig lækkert sted med søde mennesker, dejlig lys stald, kæmpe skov lige i "baghaven", lækkert lyst ridehal med god bund - ja, jeg er solgt!  Glæder mig så meget til jeg og Quarks nye forandringer. Billeder skal i snydes for  Endelig i traileren og afsted ... Min smukke fyr ankommet til sin nye boks  Ud på folden og hilse på kammeraterne - der var fart over feltet, men gik smertefrit  Ro på folden - mors dreng 
Ja, det er bare møg øv at blive sat tilbage med ting man ikke selv kan gøre for.  Min gamle hest endte med en akut seneskade på folden, nok fordi han selv var ret legesyg, men det gjorde mig bevidst om at det ikke altid bare er overfladiske skrammer de risikere at få.  Er det hos Borregaard du har ham opstaldet nu? 
Ja, det er virkelig surt. Ved selvfølgelig godt, at man ikke kan forhindre foldskader pga. nyt opstaldningssted. Men da alle de her skader og skrammer sker, da hestene gik og kedede sig - så må man jo prøve og optimerer dette og krydse fingre  Øv, dog! Det lyder ikke rart. De skal selvfølgelig have lov til, at have det sjovt - og så er man bare nogen gange uheldig  Ja, det er det. Det er et dejligt sted. Kender du det ?
 uden mén, stadig lidt tynd, med det gik i den rigtige retning! Da foråret og varmen langsomt var ved at vende tilbage, startede vi stille op med noget genoptræning, i form af små rideture samt bom træning og longering. Har lidt fat i hende her, da græsset var meget uimodståeligt  Der gik ikke længe før jeg overvejet at købe en ordentlig sadel til hende, så sadelmager blev kontaktet, og pungen blev tømt  Men da sadlen først skulle laves, måtte vi nøjes med en ride on pad og den gamle sadel. Vi begyndte sådan rigtig at træne fra jorden, hvilket var et hit!  Amina fyldte 4 d. 30 April og vi havde 3 års dag, det skulle selvfølgelig også fejres  Vi døjede dog med en finurlig ide Amina havde fået, når det kom til græs.. Der blev grint en del til at starte med, men det blev hurtigt meget træls.. Jaja.. Amina i nødeskal..     Det er vi heldigvis sluppet af med!  Så blev det sommer og vi hyggede os gevaldigt  Spring var måske ikke lige damens kop the    Vi fik gået byen tynd, på alle vores skønne ture! Intet mindre end fantastisk!  Sant massere af skønne rideture Men ak, det hele fortsatte ikke i sus og dus.. Amina blev angrepet af insekter og fik mange mærkelige knupper specielt i hovedet, efter knupperne gik der ikke længe før en allergi ligende symptom dukkede op, i form a fnysen og kløen omkring øjnene.. Man kan lige ane dem på dette billede.. Men træningen fortsatte, alt efter hvordan Amina lige havde det - det skal dog lige siges, at vi fik dyrlægen til at kigge på det, men de fandt intet.. og efter lidt tid gik det væk af sig selv igen, så vi tror det var en reaktion fra alle de insektbid (hun fik slevfølgelig insekt maske på efter) Juli - kom min nye sadel endelig! En mega lækker Baloun F2 "uheldigvis" for mig tog vi på ferie 3 dage efter, så nåede desværre ikke at prøve den på banen..  August kom, og jeg skulle flytte til Viborg for at starte skole, så skulle undvære min prinsesse indtil jul, hvor hun blev flyttet hele vejen til Viborg. Men jeg tog hjem nærmest hver weekend for at hilse på hende, da jeg selvfølgelig ikke kunne undværre hende så længe.  Der blev selvfølgelig også redet lidt og taget flere billeder  Men træls adfærd begyndte at vise sig under ridning, og efter flere dyrlæge besøge samt røngten, måtte vi erkende at det var sadlen den var galt med.. Rigtig træls følelse, da sadlen bestemt ikke var billig, men sadelmager besøgte os igen og fik kigget på den. det var heller ikke nok, Amina var også så heldig et erhverve sig en hovledsforvridnin, så med ondt i ryggen og i fussen fik Amina fri og gik så ellers bare og hyggede sig indtil december, hvor hun blev flyttet til Viborg. Til et rigtig dejligt sted med løsdrift, skov og ridebane, men skæbnen var at det lukkede ned efter en lille månede.. Så vi måtte gå på jagt efter et nyt sted.. Vi fandt heldigvis et i sidste øjeblik, desværre ikke løsdrift eller skov, men et fint lille sted med nogle søde mennesker  Amina var kommet på toppen igen, efter flere måneder med pause og ro, begyndte træningen langsomt at gå igang igen, det indebar lidt longering og en masse ture, og nåede trodsalt på ryggen af hende to gange - men en lille uge efter stod hun halt.. Igen.. Yep, hun havde igen fået en forvridning på folden.. Vi var ellers blevet så skrappe til det der Liberty, så det var lidt ærgeligt, men det er der selvfølgelig ikke noget at gøre ved.. Forhåbentlig om 2 ugers tid kan vi gå igang igen, og jeg krydser fingrer for at alt går efter planen og jeg får en ridelig hest igen.. Jeg håber i kom så langt og beklager alle billederne 
Hej. Du skal da bestemt ikke klage over billederne!   Hun er smuk, din Amina.   Jeg kan skam godt huske jer og det var da godt lige at høre fra jer.   Synd, at I har været så uheldige, men nu vender det da forhåbentlig, når foråret og det lækre ridevejr kommer.  Heidi
Mange tak Heidi - syntes jo også hun er rigtig yndig   Ja, det er gået en del ned af bakke, men jeg håber virkelig på, at vi kommer igang igen og at hun bliver en glad ridehyp igen 
Hvor er hun bare skøn. Hun skal nok komme i orden igen, jeg krydser i hvert fald fingrer for det. Del gerne flere billeder når hun er rideklar 
Der er nogle rigtig smukke billeder iblandt. I matcher så fint   Krydser fingre for det snart er slut med forvridninger med mere.
I så vores sidste træningsvideo - hvor vi trænede galop piruoetter. Lidt nyt på fronten er at vi har været til et par C stævner siden sidst da jeg er i gang med at kvalificere os til Landsstævner. Sidste stævne var hesten flad-flad med flad på. Ingen energi, meget slukket og virkede stressede. Bestemt ikke som hun plejer at være når vi ankommer til stævne. På banen var hun igen - ja, slukket og ikke med sin naturlige fremaddrift og energi, hang fortil. Vi red alligevel til 62.84%, bestemt noget mere end jeg regnede med da jeg red ud af banen. Hun blev sat på en Microvital kur lige efter stævnet. Alleredeet par dage efter kunne jeg mærke markant forskel på hendes energi niveau. Havde meldt til stævne igen og vi tog afsted. Så i weekenden var vi afsted. Hun var rolig og helt igennem sig selv igen da hun kom ud af traileren. På opvarmningen var hun energisk og fremadgående, frisk og let. På banen var hun noget overfrisk   Jeg fik både bukspring, kasten med hovedet i middelgalop, fri galop i den frie trav, tre serie-changementer - etter - i vores ene changement skråt igennem. Øhh ja. Vi fik en masse "fiiiine" 2 og 3 taller  Vi endte med at ride til 59% og jeg kunne ikke være mere ligeglad. Jeg STOR smilede da jeg red ud af banen  Hun var sig selv igen, havde en fantastisk energi, gik derud af, var let og det HELE som hun plejer. Lara er tilbage!!!!! Tak fordi i kiggede med. Lover at skyde noget video af vores træning snarest igen 
Haha, jeg håbede der fulgte en video med den beskrivelse af jeres ridt   Men det er altid spændende at følge dig og Lara, og tillykke med energien 
Paattvaers: Haha, tror ikke du ønsker at se den video. Hun var SÅ blæst og meget, meget glad og livlig. Hvilket er skønt efter at have haft en "død-død" hest i to uger før. Jeg var så glad for at hun var blevet glad og livlig igen. Hun var i hvert fald meget energisk  Microvital får hun hvert år når hun begynder at blive "sløv" til stævner. Det virker hver gang. I år har kuren dog virket enormt hurtigt. I går til træning blandede hun også serierne sammen fordi hun havde så travlt og var så arbejdsivrig. Så måtte jeg lige ned og sige "rooolig lille hest, veeeente" Hun er altså skør nogen gange  Nu har jeg meldt os til et par stævner mere så håber jeg hun er energisk, men også kan slappe bare en anelse af så vi kan gennemføre programmet nogenlunde stabilt som vi plejer.
jeg har fundet sådan en og har gået med tanken og at sætte den istand. har i nogle gode råd. der står den er fra 1841 og skulle være af egetræ
Jeg ville nok høre en ekspert ad, inden jeg begyndte at istandsætte sådan én. Spørg evt. på det lokale kulturhistoriske museum, om de kender en ekspert, der kan fortælle dig, hvordan den oprindelig så ud. Men er den ikke fin nok, som den er?
Ushh den ser fin ud. Kender det med at man vil sætte i stand. Men jag laver mere skade end gavn. Jeg synes, den er rigtig fin, som den er. Og vil du friske den op, ja, så kontakt en, som virkelig har forstand på det. Dorte
den ser nu kønnere ud på billerder en live.og grøn passer ikke ind i stuen,da jeg har egetræ. er begyndt at slebe den ned med dette resutat indtil vidre.
ja solen skinnede efter hvad der føles som evigheder med regn og mørk himmel.  det valgte jeg at udnytte og smuttede en godt tur på gå ben i skoven med min skønne hest. og så kom kamerae også lige med på tur så syntes da i skal have lov at se lidt billeder af hesten og den skønne natur der er her hvor vi står opstaldet 
Hej. Sikke en flot natur, du har dig! Og en smuk hest!  Ja, det er virkelig blevet forår nu - det er simpelthen fantastisk!   Heidi
Ja det er simpelthen så dejligt!! vi ser meget frem til stævnerne rykker udendørs igen så vi kan få lidt luft under benene ??
Så skete det endelig... Jeg er begyndt at tage billeder igen og nu har jeg oven i købet fået lavet mig et ordentlig galleri. Da jeg er ved at finde billeder frem fra tidligere år vil der ofte i løbet af det næste stykke tid, komme nye billeder ind. Jeg tager billeder til stævner i D1. Men hvad synes i? hvad mangler der? eller er der noget der kunne laves anderledes?
Arbejer du med svin eller omgåes du svin, så er det en god ide at være opmærkom på nedenstående. Smittevejene er ikke klarlagt helt endnu derfor kan man ikke vide sig sikker sikker, selv om man "bare" er nabo til en svinefarm med MRSA i besætningen.