Hej med jer. Er der nogen herinde som kan dele ud af jeres erfaringer angående opstart af dressurtræning efter graviditet/fødsel.? Jeg fødte for 1 1/2 år siden en dejlig datter, men har efterfølgende fået balance/koordineringsproblemer når jeg skal ride. Jeg har fået rettet mit haleben/bækken to gange da det var blevet skævt, men har stadig problemer med at kunne følge hestens bevægelser og indvirke korrekt. Jeg rider jævnnligt uden bøjler for at træne balancen. udover ridning træner jeg pilates. Jeg kan heller ikke ride intensiv træning hver dag, da jeg så får ondt i bækkenmuskulaturen. Problemet er opstået for 2 måneder siden, men læge og fysioterapeut mener det skyldes fødslen, og jeg så først har opdaget det da jeg begyndte at træne intensivt igen. Jeg går til fysioterapeut og har prøvet kiropraktik. Gode råd efterlyses...hvor lang tidshorisont er der på genoptræning? Her tænker jeg på at man er genoptrænet til sådan et niveau at man kan ride dressurkonkurencer (LA + niveau)
Prøv at spørge fyssen hvor lang tid h*n tror der går og hvordan den mest optimale genoptræning ser ud lige i dit tilfælde. Det kan jo også være at bestemte øvelser, yoga eller andet ikke-ridning kan være en vigtig del af din genoptræning. Med mindre du finder en herinde, der har prøvet præcis det du beskriver tror jeg ikke der er nogen der kan give bedre hjælp end din fys. For mit eget vedkommende var jeg i fuld gang med dressuren ca. 6 uger efter fødsel og har aldrig haft nogle problemer i den sammenhæng, men det kan du jo ikke bruge til noget. Jeg håber du får knækket nøden, så du kan ride som du gerne vil. VH Line
Jeg har så heldigvis ikke haft gener i ridningen fra fødslerne .... nok fordi der gik en hel del mange år mellem fødsler og hestene  Men jeg tænker, du skriver at det begyndte, da du trænede intensivt. Måske skal du bruge mere tid på mere hyggeridning? Altså give dig selv lov til at ride uden at det gør ondt, så dine muskler på den måde kan blive trænet igen? Hvad forandrede du ved din ridning for 2 måneder siden hvor det begyndte at gøre ondt? Så tænker jeg også, om fyssen ved nok om hvilke muskler man bruger til ridning? Hvilket måske er et dumt spørgsmål, i så fald undskylder jeg. Håber du finder af det
tak for svarene:) Til spørgsmålene om hvornår det startede så er det når jeg rider samlende øvelser, nedsidning og specielt i overgangende fra galop til trav. Jeg er godt klar over at det sikkert er musklerne der ikke er stærke nok endnu til at holde bækkenet på plads, men det skal så siges at jeg startede med ridning 4 mdr efter fødslen og red løsgørende/ ungheste ridning i fortrinsvis letridning i 7 måneder, hvor jeg ikke mærkede til smerter eller balanceproblemer. Derfor synes jeg nu at musklerne burde være trænet op til at ride mere intensivt dressurtræning nu hvor det er 18 mdr. siden jeg fødte. Jeg efterlyser andre som har gode råd til stabilisering og styrke af bækkenmuskulaturen ved måske centerert ridning?? eller andet.. Min fysioterapeut har lokaliseret problemet ret godt, men mener også at musklerne burde være stærke nok nu til dressurtræning.. selvom det ikke er tilfældet i praksis.. så gode råd søges..
Jeg vil gerne have lidt forslag til at få hesten lidt mere frem. Både i skridt og trav begynder hun at gå rigtigt pænt og runde sig uden at blive hevet hårdt ind. Men hun har en tendens til at gå og putte sig lidt ind bag lod. Umiddelbart forestiller jeg mig, at hun skal rides mere frem, problemet er, at hun så 'styrter' afsted, bliver lidt mere stiv og flad og så går der nemt lidt slåskamp i ridningen. Når hun på den måde går lidt for hurtigt frem er det også sværere at få hendes stive skulder ind på plads, noget vi også arbejder med. Det er en oldenborg, 9 år
Min erfaring når heste gør det, er at de enten. 1 - ikke kan bære det de bliver budt. Ofte så følger der også hænge på tøjlen med. Nogle gange kommer det med det samme, andre gange lidt inde i ridningen. 2 - bliver redet til bidet/i holdning eller hvad end man vælger og kalde det, ved at rytteren piller, nykke, arbejder med tøjlen, nuldre, tager og giver - der findes en million udtryk for det samme; negativ forstærkning. Ligge et pres i hestens mund, hesten bukker nakken og man giver efter. Hesten putter sig så, fordi den er på " forkant " - den smutter der ind, fordi den så ved at den kan slippe for at blive pillet i munden. Løsningen på begge to, er ikke noget med at drive frem. Løsningen på nr. 1 er for mig at give længere tøjler. Få hesten ned i en lavere holdning - længere hals, lavere hals. Jeg får ikke noget ud af, en hest der går ind og putter sig og evt. hænger i tøjlen. Den udvikler ikke de muskler jeg vil ha ( foran lod og bag lod udvikles forskellige muskler ). Og jeg er ikke intresseret i at bære rundt på hestens hoved. Så det er som sagt for mig et tegn om, at hesten ikke kan længere.  Jeg ville heller ikke få noget ud af og drive på dyret - muligt det ville løfte sig, men når hesten ikke kan bære det kan de heller ikke bære det selvom jeg driver frem og den kommer frem med næsen, så den vil blive drevet lige på forparten. Løsningen på nr. 2 er at stoppe med og bruge tøjlen til andet end basissignaler; stop, drej, bak. Og lade være med at belønne hesten for at gå ind og putte sig - altså give efter hvis den gør det. Men det kan let tage noget tid at omlære.
MRJN, tak for dit svar, det giver noget at tænke over. Hun hænger helt klart ikke på tøjlen, det er nok løsning 2 vi skal kigge mere på. Jeg er stadig åben for svar 
Hej alle sammen  er der nogle der har gode forslag, til hvordan man kan blødgøre i opvarmning, udover stille til højre og venstre? Blødgører i 5-10 min ved at stille til henholdsvis højre og venstre, men oftes er det bare ikke nok, han virker stadig lidt stiv og anspændt.. Derudover tager jeg et par store g små volter for lange tøjler hvor, han søger frem og ned, så han får strukket godt igennem i ryggen (dette gøres både i opvarmning og når jeg traver af). Ved ikke om det har betydning, men han er vallak og 15 år  håber der er nogle der kan give t par gode fif 
Det lyder lidt som om han kunne bruge lidt længere opvarmning. Da jeg red opvarmede jeg meget i skridt og så div sidebevægelser samt tilbagetrædninger, det fungerede godt for mine dengang.
Enig med metjen - længere opvarmning, og så ilæg sidebevægelser. Min 6 års, som går øvelser på m-niveau i træningen opvarmes over 20-30 min. Skridtes i 5 min for lange tøjler, herefter 5-10 min med 20 m volter og slangebuer/-gange for lange tøjler, over i versader og renversader samt schenkelvigning. Tilsidst parader og tilbagetrædninger. Herefter 10-15 min i opvarmning trav og galop, forholdvis lange tøjler frem/ned på langsider og 20 m volter, og så versader i både trav og galop, schenkelvigninger i trav, og kontragalop på langsiden. Først efter 20-30 min er han klar til virkelig at arbejde med mere samlende øvelser. Overvej om din hest er mest glad for opvarmning i trav eller galop - begge mine er bedst gående i trav, hvis de er opvarmet mest i galop. Mvh charlotte
Tak det vil jeg prøve  og indimellem i hverdagens stress og jag, kan jeg måske godt kan blive lidt forjappet i opvarmningen, så samlet set er den måske på 10-20 min..
nok af den opfattelse at en opvarmning ikke skal tage 30 min før man er klar til at lave øvelser. Mine er runde og igennem og klar til at begynde samling efter ca. 15 min trav og galop. Det er et must for mig da jeg ikke som rytter duer til at have en hest jeg skal ride på 1-1,5 time hver dag, for at nå noget, så tror jeg man kommer til at slide mere end man gavner. For mig som rytter, har jeg svært ved at få mine heste løsgjort ordentlig i trav letridning. Jeg bruger egentlig kun trav letridning til at tjekke om hesten er rengående og føles som den plejer. Jeg bruger galop arbejdet rigtig meget på de uddannede heste. jeg traver 2-3 min i let ridning/ lang og dyb. springer an og fortsætter med hesten i en lav og rund form, i rolig galop. Når rytmen er, som jeg gerne vil have den, begynder jeg med tempovekslinger versade/ schenkelvigning arbejde i galop et par enkelte byt i galop. når hesten er let og rund på tøjlen og foran schenklen. tager jeg i trav nedsidning (ikke flot trav bare rolig stadig lidt dyb og rund) og tjekker at skulderen er på plads med versader, schenkelvigninger, og stadig massere af tempo vekslinger. når den er hvor jeg vil have den skridter jeg for lang tøjle et par minutter og er klar til at begynde det mere samlende arbejde. Det skal tage max 15 min i min verden. Tænker du skal arbejde mere i versade, schenkelvigninger etc. afhængig af hestens uddannelses grad. Min erfaring er, at er hesten decideret stiv i halsen hver dag man starter, at det ligger noget andet under, altså en eller form for fejltræning, hvor hesten ikke når til at gå korrekt over ryggen- jeg vil som rytter meget gerne have at "mine problemer" ændre sig= jeg gør noget rigtigt i min træning og flytter min hests styrke. (dvs. man kan have en periode hvor men indøver nye ting hvor hesten kan være lidt længere om at blive løs men dette skal stabilisere sig i løbet af ganske få uger ellers skal jeg i tænke boks og have omlagt min træning) Efter min mening, er der meget meget få heste som bliver bedre af at blive "hevet" fra side til side fortil, det er som oftest ikke halsen som er stiv, men skulderen som hænger eller overlinien som er stram og det løser man ikke ved at trække fortil det skal komme bagfra. Prøv at se bortfra, at du føler den stiver sig og fokusere på temopvekslinger og at den runder/ stiller/ bøjer som korrekt igennem kroppen i steder for kun i halsen. altså vil versader, kontra versader, schenkelvigninger og traversader (afhængig af uddannelsen igen) og prøve at tænke lidt kreativt i den opvarmning i stedet for bare at forlænge den, tror på at der kun er et vis antal km i hver enkelt hest der er ingen grund til at spilde dem på opvarmningen ;o) så tror jeg på at du over nogle uger vil føle at den bliver lettere fortil og stivheden fortager sig. Gitte
Hej Hvad med at starte ham fra jorden i skridt med versader og bøjninger på volter? Det vil løsgøre ham og gymnatiserer ham inden du sætter dig op. I hvor lang tid, skal du vurderer, det er dig som er "gymnatisk læreren"   Læg mærke til når han begynder at slappe af og tygger på biddet. Hvor lang tid opvarmningen skal være kommer meget an på hesten, en stor tung hest til hurtig blive træt ved en laaang opvarmning, og en tændt fuldblod kan have behov for en længere opvarmning for at opnå ro. Så tilpas opvarmning og træning efter hesten og til dén dag. Vh Lea
At rykke hovedet fra side til side har ikke nogen løsgørende effekt. Du vil gerne have løsgjort ganachen som det første og derefter resten af kroppen. Ganachen løsgøres ved at du med biddet beder hesten om at dreje i nakken. Kun så meget at du kan ane øjet på siden af hovedet og hesten stadig har hovedet lige mellem skuldrene. Jeg vil gerne fremhæve at det er noget man beder om og aldrig kræver. Er du hårdhændet vil du opnå modsat effekt. Dette kan trænes i parade til en start. Når hesten automatisk følger dine hænder med hovedet uden at halsen følger med, kan du begynde at strække hals og skuldre ud = Versade, travers og renvers i alle gangarter, med strakt hals og næsen foran lod. Overbøjning er en synd og jeg foretrækker at varme op i galop. Jeg er i øvrigt meget enig med Gitte Burgaard.  Rikke
Tak for jeres råd (og andre kommentarer) lige pt går han og hoster, så opvarmningen bliver helt automatisk længere og mere frem og ned. (Dyrlægen har sagt god for stadig at ride) så pt bliver der varmet meget op med at ride frem og ned for lange tøjler, så han kan strække sig og hoste når han vil. Og generelt bliver det meste af træningen på den måde, da han ikke kan rides samlet uden han er ved at dø  Jeg håber antibiotikaen hjælper, når han får den, ellers ser det ikke så godt ud for det store æsel :-/ Han har gået op til LA4, men hverken formen eller muskelmassen er til det pt (og bliver det muligvis ikke igen), og jeg er hyggerytter..
Er nakken undersøgt?? Min hest puttede sig også, og slap fuldstændigt tøjlekontakten. Ved røntgen kunne dyrlægen se, at der sad et gammelt brud i en nakkehvirvel 
Hvis hesten har svært ved at finde balancen, kan de nogle gange finde på at gå bag lod og "lede" efter tøjlen at støtte sig til - i hvert fald hvis de er vant til at blive redet med tøjlekontakt. Tror næppe de prøver det ret mange gange, hvis man rider med bue på tøjlerne  Derfor kan det godt give bagslag at ride fremad for at få den ud fra baglod. Hvis problemet fx er, at den falder lidt på forparten og så søger støtte fra tøjlen for at holde balancen, så gør det jo bare det hele endnu værre at ride tempo på. Og i mine øjne kan det være lige meget at man får krøllet halsen ud foran lod, hvis det sker på bekostning af at den kommer til at gå mere på forparten end den gør i forvejen. Bare for lige at give en anden vinkel på standardrådet: Driv på! Jeg mener jo, at man beder om ligeså stille samling for at løse problemet, fx i versader.
Mie, jeg tror ikke hun har et gammelt brud i nakken, så ville vores dygtige fysioterapeut helt sikkert ha bemærket det   Hun er stadig noget stiv i den ene side, men det er noget vi arbejder med og hun får snart en omgang fys igen. Katja, takker for dit svar, at man ikke 'bare' skal drive på. Vi forsøger at ride så blødt som muligt, hun blev også redet blødt hvor vi købte hende. Så vi fortsætter med volter, slangegange osv. i roligt tempo, så vi alle kan følge med og vil være (endnu) mere rolige i tøjlerne. Og Katja, versader ....skriv meget gerne hvordan du konkret rider dem, alle snakker om det men det er svært at få forklaringen (har oprettet en tråd med spørgsmålet )
Hvad gør hesten samtidig med, at den går bag lod? Hvis den fx. løber for hurtigt, du tager i tøjlen, og den krummer sig sammen og fortsætter i samme tempo eller hurtigere, så skal du bestemt ikke drive. Så skal du arbejde med at lære hesten at stoppe for tøjle og sæde, når du beder om det. Hvis den går (for) langsomt, og måske også med hovedet langt nede, så driv bare. For så vil øgning af tempoet ofte løse det. Nogle bruger også en teknik, hvor de nærmest løfter op i hovedet, og lærer hesten at de ikke længere trækker opad, når den igen tager hovedet foran lod. Jeg lærer de heste, jeg rider, at de skal tage hovedet frem og ned eller bare frem, når jeg skubber hænderne frem. På den måde kan jeg nærmest skubbe dem ud igen. Men man skal finde ud af, hvad der sker med hele kroppen, for halsen er jo bare en del af kroppen. Det kan også være, at hesten er blevet redet med for korte tøjler eller for hårde hænder, og har lært sig at undgå smerten i munden ved at rulle sig sammen. Hvis man kunne se en video med ridningen ville det hjælpe til at kunne give dig mere konkrete råd.
Tina, tak for dit svar. Som jeg skriver, så har hesten aldrig været redet med for korte tøjler eller med hårde hænde. Når hun løber leger hun mere giraf, altså hovedet frem og op, smider ryggen og bliver mere stiv. Når vi så 'bremser' hende med halve parader og hun begynder at slappe af og gå mere rigtigt er det at hun af og til putter sig. Mht. tempo, i øjeblikket har vi valgt, at det er bedre at ride lidt langsommere for at kunne sidde roligere og få en bedre og blødere indvirken. Og så tror vi/regner med, at efterhånden som hun går bedre og vi sidder bedre på hende kan energien komme mere ind og dermed tempoet op. Altså, hellere langsommere og rigtigt end hurtigt, ukontrolleret og jappende.
Nu er det ikke fordi biddet behøver at være årsag, og du har allerede fået nogle rigtig gode forslag:-) men når du skriver at den aldrig har været redet med korte tøjler eller hård hånd, er det også værd at undersøge om du ride med et for langt og bevægeligt bid. På meget følsomme heste kan det at biddet "rasler" inde i munden, gøre at de trækker sig i nakken, nøjagtigt som de ville gøre pga. for højt pres i munden. Jeg har haft en del klienter hvis heste, efter at have fået enten kortere eller roligere bid på, gerne ville strække sig frem. Du kan jo prøve at se om det er samme reaktion hvis du red uden bid:-) Mvh. Christina / Hestemund.dk
Jeg kan tilslutte mig, at selve biddet også betyder noget. Jeg har for nylig købt Myler-bid til begge mine heste på baggrund af Christinas bid-kursus. Især den ene hest har været meget vanskelig med bid, og kan nu ENDELIG slappe af med bid i munden. Hesten blev leveret med en kasse med omkring 15 bid, det siger lidt om problemerne..... Udover det, har jeg følgende kommentarer: Når hesten "vender forkert" som du beskriver, så hjælper det ikke meget at bremse den i biddet, som regel vil den bare hule ryggen endnu mere. Det er MEGET bedre at stoppe den for stemmen eller at dreje den ind på en lille volte. Hesten huler som regel ikke ryggen yderligere på denne måde, den føler sig ikke fikseret som ved stop, og man får dæmpet farten. Når hesten sætter tempoet ned, så rider jeg på større volte eller ligeud hvis muligt. Hesten skal STRAKS have belønning, når den sænker hals og hoved og næsten alle heste sænker samtidig farten, når de sænker hals og hoved. Ved ovennævnte hest med bidproblemer, der også i ekstrem grad smed ryggen, fokuserede jeg i en måneds tid alene på, at han skulle trave roligt og søge frem og ned. Jeg var HELT ligeglad med, hvor i ridehuset vi var, bare jeg fik lavere tempo og laverede hoved. Når han løb og slog fra, drejede jeg ham ind på en lille volte, og når han slappede af, red jeg ud på en større. Nu traver han langsomt og behageligt med hovedet helt nede i sandet. Det er lidt overdrevet, men har dannet basis for, at nu kan komme lidt op igen, uden at slå fra. Jeg er fuldstændig enig i, at tempoet må ned, det er bare måden at gøre det på, der ikke virker så godt på tændte/temperamentsfulde heste. Min omtalte hest (araber) blev meget mere urolig, når jeg forsøgte at stoppe ham. De tungere/roligere heste, som fx. min oldenborg, kan være anderledes, og kan bedre klare, at man stopper dem for tøjlen. Men en hest med flugttrang, vil ofte føle sig fanget og blive endnu mere nervøs, hvis den stoppes. Ved at dreje den, får den lov at flytte benene, men tvinges alligevel til at sænke tempoet. Jeg har også, i nogle tilfælde haft held med at klikke og belønne hestne, så snart den satte i trav. Ved at høre klikket standser hesten af sig selv, og kan belønnes. På den måde forventer hesten på en positiv måde at skulle stoppe, og vil pga. det forventede stop hurtigt sænke farten og slappe mere af. Så er der grundlag for at få nogle flere gode skridt. Med omtalte hest var han flugttrang under rytter dog så stor, at denne metode ikke virkede. Heller ikke efter forudgående træning fra jorden. Jeg er så heldig, at jeg som regel rider helt alene i ridehuset, og kan derfor ride som jeg vil. Med andre heste på samme tid er det mere vanskeligt at være helt ligeglad med retningen. Men så kan man evt. prøve at ride på tidspunkter, hvor der ikke er ret mange andre.
Tina, det er dejligt at du vil bruge tid på at skrive et langt svar, det takker jeg for. MEN som jeg har skrevet flere gange bliver hun IKKE redet med kort/hårde tøjler og hun bliver IKKE stoppet ved at vi bare hiver i tøjlerne  Helt overordnet synes jeg det er dejligt, at der er så mange, der vil bruge tid på at komme med forslag til os, vi lytter bestemt og overvejer hvordan vi kan bruge jeres råd til hesten. Men jeg synes det er træls, at der hele tiden bliver henvist til stramme tøjler, antydet at vi kun bremser med tøjler osv. navnlig når jeg flere gange forklarer, at det ikke er den måde vi rider på. Jeg er stadig åben for ændernes meninger, men lad nu være at 'hænge fast' i en forkert opfattelse af tøjlebrugen.....,
Well, det tog faktisk temmelig lang tid at skrive de her svar - men undskyld at jeg spildte min tid med det  . Jeg uddybede svarene fordi der vel også er andre end dig selv, der læser dem. Men i øvrigt, vil jeg da gerne vide, om du egentlig kan stoppe en hest med hulet ryg for sædet? Jeg kan i hvert fald ikke. Dels fordi hesten med hulet ryg ikke reagerer, og dels fordi jeg ikke kan sidde på den, og derfor ikke kan indvirke ordentligt med sædet. Jeg mente, at en hest der iler SLET IKKE skal stoppes op. Hverken for sæde eller for tøjler. Den skal derimod bringes i en situation, hvor den SELV stopper op. Som fx. ved, at den drejes rundt. Hvilket en tilstrækkeligt dygtig rytter jo bare gør for sædet. Du skriver i 1. indlæg: "uden at blive hevet hårdt ind". Det giver jo en fornemmelse af, at det tidligere har været gjort - men det er måske bare mig, der har svært ved at læse indenad. I øvrigt - når du ikke bruger biddet, hvorfor har hesten det så i munden? Hvorfor ikke ride bidløst eller helt uden hovedtøj? Det er jo i sig selv ubehageligt for hesten at have bid i munden, så hvis jeg alligevel ikke brugte det, ville jeg spare den for det. Jeg skrev måske også det med biddet fordi jeg i praksis oplever, at når man skal omlære noget hos en hest, der gør noget uønsket, så kan det være meget vanskeligt ALDRIG at røre det bid, også med de bedste intentioner. Det kan jo være, man sidder på en hest, der hverken forstår schenkler eller sæde..... Helt overordnet så har jeg bare beskrevet, hvordan jeg har løst et helt tilsvarende problem med en hest, der nærmest var uridelig af den årsag. Men jeg undskylder igen, jeg mener ikke, at du rider dårligt eller voldeligt, for jeg har aldrig set dig ride 
Hej, Prøv at tænke på tøjlerne som stænger, der skubber hestens hovede frem, hvor det skal være. Bittesmå ændringer i tempo kan være en hjælp. Jeg ved godt, du siger, at hesten har tendens til at løbe, når der bliver drevet, men måske kunne du prøve at nøjes med at ændre rytmen i dit sæde en lille anelse, samtidig med at du lader hænderne langsomt gå med frem til der, hvor du gerne vil have din hests hovede. Ved nogle heste er det faktisk nok til at ændre tempoet en lille smule, uden at hesten bliver anspændt. Man kan også lette sædet en anelse fra sadlen og se, om det får hesten til at følge med frem. Når hesten fanger ideen, kan du sætte dig helt ned igen. Det er i hvert fald vigtigt at beholde ryggen afslappet, ellers er der ikke noget, der kan lade sig gøre. Og det fungerer naturligvis bedst, hvis hesten er i balance, så start arbejdet på hestens "gode" volte. Det lyder som om din hest er det, man tidligere (jeg ved ikke, om det stadig bruges) kaldte "bag biddet" - altså hvor hesten ikke reelt søger og accepterer biddet. Det er helt fundamentalt for den fortsatte uddannelse, så jeg synes, at du skal sætte rigtigt meget tid af til kun at arbejde med dette punkt, indtil hesten bliver mere stabil. Når først hesten er blevet stabil og du har fået godt fat på dens skulder, vil den meget lettere kunne drives frem. Det er helt normalt for heste, der ikke er i balance, at reagere med enten at løbe hurtigt eller ligge og putte sig, så det er sådan set en hel pakke du har at arbejde med her - både balancen/skulderen og accepten af biddet/søgningen til biddet. Begge dele bliver lettere af, at det andet problem løses. MVH Jette
Tina, som jeg prøvede at skrive, så påskønner jeg helt sikkert at du vil bruge tid og kræfter på et langt svar   Og iøvrigt påskønner jeg dine lange svar herinde, de giver lidt flere nuancer til det at ha en hest og ride den  Jeg er bare lidt ked af at fokus på en eller anden måde kom over på det med korte/hårde tøjler, jeg beklager hvis jeg har skrevet det så det kunne misforståes. Jeg synes I alle er kommet med nogle rigtigt gode forslag, som vi helt sikkert vil arbejde videre på, og også overveje om vi skal prøve med et andet bid eller evt. hackamoren. Tina, ja vi bruger biddet til at ride hende med, nok nogenlunde som de fleste ryttere gør/forsøger at gøre, med en rolig, stabil og blød forbindelse. Og ja, man kan ikke stoppe en hest, der styrter afsted bare ved at hive i tøjlerne. Og det gør vi så heller ikke. Det jeg forsøger at beskrive er nuancerne .... ikke en hest der er ved at løbe løbsk. Vi er hyggeryttere, ja, men forsøger alligevel at få hesten til at gå lidt! bedre, få skulderen lidt! mere på plads, liiige sænke tempoet lidt når hun 'løber' fra os. Altså, vi prøver at nørde detaljerne på plads så godt vi nu kan, men den hest vi har og de evner (eller mangel på samme) vi har. Jeg håber det får mit spørgsmål ned på jorden hvor det hører til 
Hej Sanne, som ridelærer kan jeg muntre dig op med; du bestemt ikke er alene med dit problem. Jeg møder mange ryttere med bløde og rolige hænder der hellere vil gnave den ene arm af end at tage for hårdt fat i munden på hesten -og alligevel er det som om de ikke rigtig bliver belønnet for al deres godhed, hesten går jo som om rytteren har hårde hænder... I dit tilfælde gætter jeg mig til at hesten må være lidt besværligt sat sammen rent fysisk, hvis den giver dig to valgmuligheder enter fuld fart som giraf, eller stille og roligt bag lod, jeg ville også råde dig til at vælge den sidste løsning og så arbejde videre med den. Det er altid lidt besværligt at lave 'blind undervisning' fordi man som underviser som regel skal bruge hestens svar undervejs til at finde den rigtige kombination af metoder der virker lige til dette tilfælde og dette temperament. Du må prøve dig lidt frem og så bruge det hesten responderer positivt på. For at hesten kan søge længere frem og ned må du arbejde med overlinien, jeg bruger gerne overgange skridt/trav og spiralvolter til at lokke hesten til at forlænge sig lidt til den svinger blødt i ryggen. For at lære hesten at tage fat i biddet og søge kontakt så kommer det med yngre heste gerne af sig selv evnt ved at finde det rigtige bid, men ældre heste kan have lært sig at presset forsvinder når den bukker bag hånden og derfor tænker den at det må være det helt rigtige at gøre. Jeg prøver så at forklare hesten at det er et forkert 'svar', at den slipper kontakten når jeg tager kontakt på tøjlen. Så bliver jeg ved med at give signal til den gætter på noget bedre nemlig kontakt, jeg har mødt mange heste med stærkt temperament som vil skille sig af med rytteren hvis de føler sig låst fast af hånden, så jeg holder ikke fast i hånden når den kravler bag lod, men vibrerer tøjlen ret konstant. Hesten plejer at finde mig irriterende og vil gerne have en løsning. så de plejer nu at trække i tøjlen for at få mig til at holde op med at vibrere, så følger jeg med frem med hånden for at vise den at det var rigtig svar. De første gange trækker den gerne tøjlen helt fra dig, det er ok, det retter du efter en 6-7 rigtige svar. Så du nu siger; jeg vil gerne at du strækker næsen frem, men du skal lade mig holde i tøjlen. At lære hesten at åbne ganashen og tage kontakt kan trænes både fra jorden og fra sadlen. Måske kan det hjælpe dig. Maya Viksjø
Hej Sanne Jo jeg tror du fik spørgsmålet ned på jorden igen  . Det var ikke min mening at sige, at I bare sidder og slider i tøjlerne, for det tror jeg slet ikke. JEg prøver bare at give grundige svar - og så kan det hænde, at jeg under skrivningen kommer lidt på afveje, fordi jeg så gerne vil forklare præcis, hvad jeg mener..... Jeg rider også med bid, og jeg bruger det. HELST ikke til at hive i (men det KAN ske i en nødsituation, jeg vil også gerne selv overleve) - men til signaler. Og jeg kan bare ikke rigtigt finde et alternativ, hvor jeg kan give ligeså præcise signaler imens jeg kan sidde stille. Jeg ville dog gerne, og har planer om at prøve forskellige bidløse optømninger. Men foreløbig har jeg ikke fundet alternativer, der tillader mig at sidde ligeså stille som et bid gør. Men tilbage til jeres hoppe. Tænk RO i stedet for hjælpere. De fleste heste, der iler, spænder sig - og falder de til ro, så holder de op med at ile. At være i ro er noget mentalt, det handler ikke så meget om at forstå signaler, men om setup og forberedelse til det, der går lidt galt. Hvis du har lyst, ville en video være en stor hjælp til at kunne være mere præcis. :-D   Hilsen Tina
Sanne>> det problem du har er heldigvis ikke et unikt problem, men et ret almindeligt. Typisk fordi din hest sikkert ikke er helt stærk i sin ryg og i sin bagpart til at både bære rytter og sig selv på "den måde som er ønsket"( her tænker jeg frem og ud/ikke under lodret)og når det er svært og lidt hårdt så er det en "nem" løsning for hesten at smutte under lodret og smutte en skulder. Når JEG træner elever eller selv træner, bruger jeg overgange som en normal hverdagstræning. Overgange imellem skridt-trav-skrid. Galop-trav-galop. Galop-skridt-galop. Overgangene skal lige på lige sport og på rundede spor. På den måde sikre du dig at din hest både får trænet at lave overgange med skuldrene inde og lige under sig. HUSK altid at forstærke overgangene med halve parader før under og efter en overgang. Hesten skal have at vide at den skal vente og i momentet man laver den halve parade vil den løfte ryggen en anelse, og det er jo fremskridt i projekt stærkere ryg og bagpart. Bliv tilbage i de halve parader. Hvis din hest falder på forparten i de halve parader eller i overgangene, så lav hele overgange til parader, måske hver 3-4. gang laver du en parade og tilbagetrædning. Det giver et fantastisk stræk i lænden på hesten og gør den bedre og mere smidig til at lave øvelser i "løft af ryg". Derudover så skal du lave en anelse temposkift. Ikke noget vildt i starten, men gør en forskel og igen husk den halveparade før, under og efter. Det motivere din hest til at træde under sig i overgangene mellem tempoerne og igen giver det en stærkere ryg og bagpart. Jeg er som et par andre ikke enig i at man skal have super fat i tøjlen, for det er ikke det det handler om. Du skal have fat i tøjlen i den forståelse at du skal have let kontakt og give støtte. Resten skal foregå i din krop via sæde og vægt. Jeg kan skrive dig en hel smørre, men nu skal jeg undervise og vil derfor slutte af med et enkelt spørgsmål. Jeg ser hos 90% af mine nye kunder når de starter hos mig at hestene død keder sig i deres sandkasseridning, fordi vi gentager og gentager og gentager os selv hele tiden. Mon din hest keder sig lidt?? Hvor meget varriere du det du rider når du rider dressur?? Ps. hva siger din egen dressur træner til dit problem. Håber det giver mening, ellers så sig til. Jeg er lige halvt på vej ud af døren nemlig. Kh mette
Hvis hun styrter afsted når du slækker på tøjlen, så vil første skridt være at lære hende at slappe af og at du styrer tempo. Jeg vil sige at du skal løsne tøjlen og lade være at tænke på holdning, andet end at hun skal søge frem/ned (altså ikke gå med hovedet i vejret). Men min erfaring er at den bedste måde at opnå en pæn holdning på er at lære hesten at slappe af. Ikke noget med at bruge tøjlen til andet end at lave halvparader og basissignaler. Brug sædet meget og hav benene i den rigtige placering, således at du kan "trække hende op" og bruge ryggen. Når hun slapper af og søger frem og ned, samtidig med at du sidder rigtigt og bruger sædet, vil det komme naturligt at hun går i en god holdning, og så kan tøjlerne kortes op efterhånden. Så kan musklerne også følge med, hvis der skulle være et problem der.  Når hun også bliver stiv, når tøjlen slækkes, tyder det på at hun ikke har balance selv, altså at hun virkelig støtter sig op af tøjlen - giver også god mening, når hun putter sig, der jo ofte er fordi, de ikke har balance/muskler nok til at gå rigtigt. Samtidig kommer du sikkert til at sidde dårligere når hun så går stivt, og derved blive balancen og signalerne forværret, altså bliver ridningen en kamp. Så ja, jeg tror hun skal have lov at finde balancen og roen uden tøjlen, og opbygge de rigtige muskler for SÅ at kunne lære at gå korrekt. Alting til sin tid, det hjælper ikke noget bare at holde tilbage og "forebygge" problemet i stedet for at løse det.  Sådan har jeg i hvert fald selv gjort på flere heste med samme eller lignende problem. 
Hej Alle Jeg skriver for at høre om nogle har haft deres hest i trailertræning ved Tristan Tucker eller nogle af hans elever? Vil personen hvis de har video liggende sende den til mig og elelrs forklare mig hans metoder? Mvh Katrine
Jeg har ikke hørt TT dissideret gøre i trailerlæsning. De clinics jeg har set omhandler håndtering og klargøring til ridning. Men kan du håndterer og træne hesten fra jorden af, så kan du jo også nemt læsse den. mvh charlotte
Hej Charlotte Jeg ved at han før har hjulpet med at trailertræne heste, men selvfølgelig og klargørelsen inden. Jeg håndtere uden problemer min hest på jorden, hun reagere på mindste signal fra mig, men der er fortsat problemer med trailerlæsningen. Jeg vil gerne drive min hest ind i traileren, hvilket jeg ved at Tristan også gør i, derfor spørger jeg indtil hans metoder. Mvh Katrine
Jeg har haft Will til at ride min i en periode. Will og Tristan er kammerater fra Australien og arbejder sammen og bruger derfor de samme metoder. Will viste mig nogle af de metoder han bruger og bruger dem stadig idag, syntes de er meget effektive. Det går ud på at ha træktovet i venstre hånd og en pisk i højre, føre hesten op af rampen, lad den stoppe og kigge, såsnart hesten tager hovedet ned er det tegn på afslappelse/overgivelse og her rører man forsigtigt hesten på bagparten så den går frem og op i traileren. Roser hesten, ned igen, ind og ud osv., stille og roligt og til sidst går hesten op af sig selv, når man fører den op af rampen. Har set Will med en noget "dosk" hest, ved ikke om den var lidt "imun" for pisken, men den var ihvertfald nødt til og ha lidt klap i nummeren og ikke bare et lille tap, den havde dog ikke striber... Den kørte dog lidt op, men samme metode, han drev den kun op, når den havde hovedet nede og til sidst gik den bare op og ned selv. Men man skal være konsekvent, ikke noget med at stå og fumle, så fatter hesten det ikke. Mvh. Søs
Ser i clinics og anden træning på youtube? Jeg synes det kan være vældigt inspirerende. Her for nylig så jeg springning og fandt to trænere som virker sympatiske. Tænkte jeg ville dele dem med jer og høre om i havde nogle tips til trænere der er værd at tjekke ud på youtube? Først Greg Best clinic i US (med et muldyr(!) blandt andet). Ikke meget man kan se på billederne men man kan høre hvad han siger og han kommer med mange tanker om træning af unge heste i springning:  - første del af en serie fra den clinic Den anden jeg så var Pippa Funnell der holder cross country clinic, også sympatisk (så også noget med Mary King, men hun tiltalte mig slet ikke)  også første del
Hejsa Håber der er nogen der kan gøre mig lidt klogere på, hvad forskellen på biddet på billedet og det bid der minder meget om, blot med nogen større D-ringe er. Håber I forstår   
Kender I en, der underviser i klassisk dressur, der kører ud - i Nordsjælland -
Prøv Rikke hun er fra Hornbæk og kører gerne ud 
Et lille glædesindlæg på rent og skært hygge niveua  Tidligere i sommers har jeg skrevet om de yderst interessant ture jeg har været på med Golan, farlige lapper på asfalten, bænkesæt der har ligget på lur og alskens farlig natur, der KUN venter på at den stakkels lille hest kommer forbi   Og jeg har sevfølgelig slet! ikke! spændt op og værey nervøs ....  Nu har jeg øvet i trav nedsidning 2 gange kun med underlag, 2 gange med sadlen. Og hold da op det går fremad..... Nu begynder jeg så småt at kunne bruge schenklerne og få hende pænt rundt på volter og slangegange. I dag kunne jeg endda begynde lidt sidelæns bevægelser i travnedsidning  Nå, samtidig med at det gåt bedre med mit trav har jeg åbenbart OGSÅ fået mere ro på når vi er ude på vejene. Ja ja, der er ting vi bliver lidt bange for, men kun lidt! Ingen hoppen og dansen rundt, rolig skridt med løse tøjler. En fasanhøne slog op og jeg sad pænt ned og tilbage og hesten stod bare og så dum ud  Så lige nu er jeg ret stolt af mig selv OG den lille hestebasse. Jeg har fået mere selvtillid og dermed også mere ro på, dejligt.
Hej, vil nogen vise mig korrekt monteret 2 ringsbid på trensen? Er i tvivl om sidestykkerne skal sættes i den lille ring eller den store. vh. tine
Skal sidde i den lille ring øverst på biddet.
Hej Nordjylland Er der nogle steder her omkring man må ride på stranden i denne varme...
Må du ikke det på alle strandene i fx Tornby Lønstrup, Løkken og Blokhus? Jeg kender da flere som rider på disse strande.
Hej Jeg har købt en pulsmåler til min hest. Den hedder Polar Equine Inzone og jeg kan bare IK få den til at virke! Jeg har læst instruktioner, set video af hvordan man monterer den, og tilsyneladende har min hest bare ingen puls! (Det kan jo forklare problemerne i min træning)... aj.. Jeg kan få den til kortvarigt at vise pulsen, men den mister lissom forbindelsen igen indenfor max et minuts tid. Det er imens hesten står stille på staldgangen, så det er ikke fordi den bliver skubbet ud af position eller hvad man siger. Jeg har husket at gøre pelsen våd ind til skindet, bare med almindeligt vand, der hvor elektroderne sidder. Jeg har ikke det der gel man kan bruge i stedet for vand, men det kan da ikke passe at det hjælper så meget eller hvad? jeg prøvede at montere den inden jeg tog ud at ride, men endte med at pille den af på banen da uret hele tiden bibbede (sikkert fordi den ikke havde kontakt -men det gjorde det ikke da den ikke havde kontakt imens hesten stod på staldgangen). Efter jeg havde redet prøvede jeg igen at flytte elektroderne rundt, både med og uden sadel, for at finde det rigtige sted, men uden held. Skal det virkelig være så svært, eller er der nogle der har gode fif?
måske den er ved at løbe tør for strøm?
Det tror jeg ikke for den er helt ny....
 
Hmm... Jeg må prøve igen. Jeg kan læse på instruktionerne at jeg har overset at uret ikke må komme længere end ca. en meter væk fra hesten. Det er jo nok grunden til at den ikke bippede sådan i stalden som da jeg forsøgte at ride med det. Jeg kan nu stadig ikke forstå at det var så svært at få det til at virke, men jeg må lige prøve igen med de nye oplysninger. Tak.
Hej kloge hoveder. står og til til kåring på søndag med min 4 års dame!  problemet er når jeg mønstre hende herhjemme som det nu skal gøres, reagerer hun ikke rigtig med bagbenene, i traven.. nogle der har nogle ideer til dette. her er hesten under rytter: På forhånd tak
Hvor lang tid har du haft hesten og hvordan har du trænet hende til at blive mønstret? Er hun checket af kiropraktor og tandlæge? Kan hun søge frem og ned i longen? På dine ridevideoer har jeg hæftet mig ved, at hun mangler haseaktion. Er det det, du mener med "hun reagerer ikke rigtig med bagbenene"?
Har haft hesten i snart 3 uger, hun søger fint frem og ned både under rytter og i longen, og hase aktionen er udmærket. kan ved hjælp af klik lyde med munden, få hende til at bruge benene mere i longen. hun er en Frederiksborger, og har fået at vide til skue at hun er lidt stram i lænen. den har luge haft tandlæge og smed. og kiropraktor ved jeg ikke om hun har prøvet
Hejsa, jeg har lige et spørgsmål om mine lændesmerter. Jeg ved der nok ikke er mange læger til stede, men jeg tænker at lidt baggrundsinfo er på sin plads  For lidt over et år siden brækkede jeg et af de nederste ribben (bagtil på ryggen) og den muskel hvori den var tilhæftet blev revet delvist i stykker. Jeg lå i sengen i 2-3 uger i streg, og min kæreste måtte hjælpe mig med alt fra at tage bad til at gå på toilettet   . Hver gang jeg gik fik jeg et kæmpe jag ned i lænden og hoften, som fik mig til at falde sammen og nærmest tude, hvorfor jeg var bange for overhovedet at røre en muskel. Min læge sagde jeg bare skulle blive i sengen og tage det smertestillende han havde udskrevet (ibumetin, dolol). Det blev med tiden bedre og bedre og der gik vel i alt 4 måneder før jeg ikke mærkede gener selv når jeg gik langt, løb eller stod op på arbejde en hel dag. Min læge sagde aldrig jeg skulle gå til noget genoptræning og da jeg ikke mærkede noget til skaden har jeg heller aldrig tænkt over det. Nu er sagen den at jeg er begyndt at ride igen. Dagen efter havde jeg, udover de almindelige ømheder, en meget meget øm lænd kun i den side skaden er sket og det har jeg stadig hen mod aften tid. Jeg skal selvfølgelig nok snakke med min læge, men jeg er i mellemtiden meget bange for at jeg gør mere skade end gavn og er også enormt angst for om jeg skulle rive noget op igen.  Jeg har mistanke om at det er nedsidning i trav og galop der har gjort udslaget. Er der nogle der har oplevet det samme eller bare i samme stil, og hvordan håndterede I det? Og er der nogle ting jeg bør undgå på hesteryg indtil jeg får talt med lægen?
Ingen brækkede ribben til mig, men stadig lændesmerter. Måske det er fordi jeg mest rider uden sadel lige pt. ? Ved det ikke, husker nemlig ikke hvordan ryggen havde det da jeg red med sadel. Andet end jeg også havde ondt i lænden. Vågner op og har ondt morgen eller nat, får ondt midt på dagen osv. og jeg ser intet mønster i set selvom jeg har prøvet. Har en gang været til en læge, der ikke kunne komme med en forklaring.
Jeg kender godt det der med at vågne op med smerter, og det er bare så øv at starte dagen på den måde. Håber alligevel du finder ud af noget. Måske en fysioterapeut?
Mit forslag er først lægen, og spørg så om e t. genoptræning, dernæst en god fysioterapeut. Hvis jeg var dig ville jeg ikke ride før lægen havde været inde over. Når det så er sagt, så er det vel heller ikke underligt, at overevne og sammengroede muskler bliver ømme, måske har dubtaget lidt rigeligt hårdt fat med ridningen. Men start med lægen.
Har dog aldrig brækket nogen, men kender alt til ondt i lænden. Jeg har en ødelagt/flad diskus, der gør at et led skraber mod hinanden (haleben og L5) Jeg går og venter på, at de vokser sammen selv. Men på min gamle hest, havde jeg meget tit ondt efter ridning, bla. pga. rygsving og spændthed i trav. Nu har jeg så købt ny hest, hvor jeg har taget hensyn til lænden. Ingen vild trav med kæmpe rygsving. Men har sjældent siddet bedre, og har sjældent så ondt efter ridning, at jeg ska ta Dololer (tar 2) Så jeg tænker på, om det er den "forkerte" hest, altså gangen ik passer til din lænd? For du har da givet det tid, uden jeg har forstand på hvor lang tid sån noget ska ha. Lægen ville være et godt bud, til at starte med, men jeg ville osse kigge på hvor uroligt lænden har det til hest. Fordi jeg selv har oplevet kæmpe forskel
Det er dine muskler som er blevet svage. Havde akurrat samme problem (dog intet brækket ) men så ondt i lænden og dele af ryggen efter jeg havde bare skridtet en tur. Lægen sagde at hvis jeg begyndte at styrketræne ville smerterne gå væk. Begyndte og træne, primært ryg og skuldre og sådan, og har ingen smerter mere. Simpelthen musklerne som skal være stærke, for at ku klare det.
Tak for svarene. Jeg har faktisk fulgt alle jeres råd   jeg spurgte min læge hvad hun synes, og hun mener også at det er fordi musklen aldrig er blevet brugt sådan efter mit uheld. Jeg var ude og ride tur igår. Jeg red først på en rimelig bredrygget hest og kunne allerede mærke der at det ikke gik. Så skiftede jeg med hende jeg red sammen med, og denne hest var noget smallere. Jeg sad bare bedre på hende og gallop var meget behagelig. (Desværre var skaden sket og jeg har noget så ondt i dag) Og så er jeg begyndt at lave træning for min ryg og lænd. Jeg tror en kombination af masser motion, men uden at køre for meget på fra start og så fysiurgisk massage er vejen frem for mig. SøPølsen - av for f.....! Så kan du vel ikke ride? God bedring!
i det små og så finde en underviser der kan hjælpe dig til at sidde afslappet og korrekt. F.eks en der har baggrund i Centreret ridning, eller en ridefys? Jeg har selv en scoliose (skæv rygsøjle) og har oveni hatten en stram psoas, høftebøjer og det er helt klart undervisning der hjælper mig. Jeg har haft meget glæde af centreret ridning. Deruover løber jeg og svømmer lidt og vil se at finde tid til noget yoga og pilates. Jeg ville helt klart undgå at ride nedsidning, der kommer problemer tit til udtryk når man ikke slapper af. Og sidder du dårligt så går det desværre ud over din hests bevægelsesmønster. Blandt andet af den grund har jeg en part til min ridehest, så han ikke rides for skævt af mig. Start med nogen skridtture og koncentrer dig i en rolig vejrtrækning og at få lænden strakt ud. Jeg tror at brugt rigtigt kan ridningen gavne dig rigtig meget.
jeg kender det alt for godt. blev påkørt på motorvej for snart 9 år siden og kæmper meget med smerter . fik at vide jeg ikke kom til at ride igen . da det skete havde jeg en super lækker engelsk fuldblod med meget rygsving. bare at skritte en tur på ham kunne jeg ikke. så efter et par år købte jeg en traver men den gik heller ikke . i dag har jeg en dansk varmblod af den lidt tunge type hvor alle bevægelser er bløde og runde. jeg kan stadig mærke at jeg har redet men langt fra en smerte der kan holde mig fra at ride. jeg husker at tage mange skridt pauser når jeg rider for at aflaste min ryg og nakke :0) så jeg vil gi "søpølsen" ret
Hej med jer.  Jeg har en pony på 19 år som jeg virkelig gerne vil have at hun kommer i bedre form.  Hun er en blanding af Fjordhest/Araber/Newforrest hvilket gør at hun kan godt tåle at stå stille, men da vi skal ride distance vil jeg gerne ha at hun bliver i bedre form.  Hun har ikke stået stille så meget, og redet længere tur cirka hver anden dag.  Men da hun er en ældre dame gør det også at vi skal passe lidt på hende, for hun har noget med hjertet, at det godt kan blive overbelastet.  Jeg har prøvet at søge på internettet og jeg syntes ikke rigtigt jeg kan finde et program hvor der står præcis hvor lang tid jeg skal skridte, hvor langtid trav osv, hvor det så bliver øget efter nogle dage. Så er der nogle som har et -evt gammelt - genoptræningsprogram som de vil skrive til mig?  Det må gerne stås som: 1-7 dage: skridt 30 min  8-15 dage: skridt 60 min osv - har intet forstand på hvor lang tid sådan noget tager...  Håber I kan hjælpe 
Min har haft et par foldskader, og jeg har altid genoptrænet meget langsomt.  Jeg startede med at skridte 10 minutter og så øge med 10 minutter om ugen i skridt. Det vil se således ud.  1 uge: 10 min skridt  2 uge: 20 min skridt  3 Uge: 30 min skridt  4 uge: 40 min skridt  5 Uge: 50 min skridt  6 uge: 60 min skridt  Hvis du rider 5 dage om ugen er det bare at øge med 2 minutter om dagen.  Derefter når jeg ramte 60 min skridt, lagde jeg et minut trav på pr dag jeg red. Når han kunne trave 30 minutter på begyndte vi galop.  Det er sikkert ikke alle der er enige i den metode, men min er altid kommet sig og har aldrig fået skaden igen(7-9-13) 
Jeg synes egentligt at din tanke er super fin - at du rigtig gerne vil prøve at starte distance, og det kan jeg godt forstå. Det lyder super spændende og tiltalende. Nogle gange må man dog erkende, at man er i besiddelse af en hest, der vil have umådeligt svært ved at løse opgaven, og derfor må finde sig noget bedre at tage til. Jeg har personligt selv lidt svært ved at se min egen gå i distance. Jeg tænker ikke hverken på alder, kondition, styrke eller noget som helst - men sind. Han er umådeligt skeptisk, forsigtig og ekstremt vågen - og ALT nyt kan være en meget stor opgave for ham. Afhængigt af situationen kan han godt være "temmeligt spændende" at håndtere - og hvis han er fremmed sted, skal gå i et fremmed terræn med fremmede heste. Ja så tør jeg slet ikke tænke på, hvordan han ville være. Han er ikke fremmadående, når noget bliver farligt.. tværtimod! Han står som naglet til stedet, bakker, stejler og så løber vi. Derfor har jeg besluttet, at den hest jeg har lige nu ikke egner sig til det. Det betyder ikke, at ikke vil prøve det. Jeg vil simpelthen ikke byde min hest det. Det er uetisk, uforsvarligt og uaænstændigt at deltage i en korrkurrence på en hest og have i sinde at gennemføre den på en hest, der fra start til mål udstråler ekstrem panik og angst. Og det er ikke lige det jeg forbinder mig selv med. Derfor gør jeg det ikke. Jeg er hestevenlig, hestetænkende og vægter hensynet til hesten højere end alt andet i det jeg gør - så at gøre det ubestridt modsatte er mig en smule svært. En ældre pony, der har hjerteproblemer vil have umådeligt svært ved at begå sig i distance. For det første sklal hestene igennem et dyrlæge check, for det andet skal de derefter yde deres optimale konditionsmæssigt over en længere på forhånd given strækning i et krævet tempo. For det trejde skal hesten til tider undervejs - og ikke mindst bagefter være i stand til at slippe igennem dyrlægens nåleøje. Kan hesten ikke bestå dette, så diskvalificeres ekvipagen, og man har ingen mulighed for at applere denne afgørelse. Det er udelukkende dyrlægens beslutning om han mener, at det er forsvarligt at lade en ekvipiage fortsætte. Derfor synes jeg, at det vil spare dig og din pony for mange anstregelser, hvis i "bare" hygge med ture hver anden dag, for det ved du, at hun kan holde til. Det er sådan bare min personlige holdning... .. valget er alene dit.
Behøver nu at have nogen betydning for en distancehest og hvis man starter de små klasser er det jo ikke længere end en almindelig skovtur. Min araber har en lille utæthed ved en hjerteklap. Han er undersøgt på Landbohøjskolen og jeg medbringer altid et stykke papir til stævnerne som beskriver hans fejl. Der står også at det ikke er farligt for ham at starte distance. Han har startet og gennemført 80 km. Så sent som i går vandt han en 40 km. Klasse hvor han gik til puls på 2 min. Ved pausen og med en puls på 48 både i vet og i mål. Da han blev undersøgt på Landbohøjskolen fik jeg at vide hvad jeg skulle være opmærksom på og jeg rider altid med pulsmåler på ham. Han har været pensioneret i næsten 3 år på grund af problemer i svælget. Han har bare gået på fold og hygget sig. I slutningen af maj i år satte jeg ham i gang igen. Jeg startede ham op med nogle stille og rolige 10 km. Hvor jeg skridtede mest. Han blev redet 2-3 gange om ugen og var til svømning en gang om ugen. Efter 3 uger satte jeg den ene tur op til 15 km. Og begyndte at lægge noget mere trav ind. Efter 5 uger i alt startede han 40 km. I langsomt tempo. Efter yderligere 3 uger gennemførte han 46 km. I Mols bjerge. I de tre uger havde han næsten kun svømmetrænet fordi en unghest havde sat tænderne i ryggen ham så han ikke kunne have sadel på. hvis din dyrlæge siger god for at din pony kan starte distance med sin hjertefejl så ville jeg bare til at komme i gang med at træne og få tilmeldt en let klasse. Hvis du tager det stille og roligt er det ikke anderledes end en alm skovtur og hvis du investerer i en pulsmåler kan du holde øje med pulsen på hele turen og være sikker på at du ikke kommer til at overanstrenge din pony. For ikke at få overanstrengt min hest nu her efter at han er sat i gang, træner jeg meget efter pulsen og har også redet efter pulsen til stævnerne. Og det har fungeret rigtigt godt. Held og lykke med din pony.
Hvordan lærer man hesten at gå ud i hjørnerne? Jeg kæmper en del med min noget stædige fjordhest. Han kan sagtens bøje sig, og gå på små cirkler, men ud i hjørnerne vil han ikke. Jeg er ved at løbe tør for ideer... Mvh Maibrit.
Hej, Hvis din hest ikke bryder sig om at gå ud i hjørnerne, kan det være fordi han synes det er ubehageligt, hvis han har svært ved at holde balancen. Du kan gøre et par ting: - Træne små volter, der passer med den bue, du skal lave i hjørnet, tættere og tættere på hjørnet, indtil det bliver til et hjørne. - Sætte tempoet ned på vej ind i hjørnet og sætte det op igen på vej ud af hjørnet, så hesten har tid til at finde sin balance. - Tænk selv meget på at ride lige ud ind i hjørnet, før du bøjer hesten og rider rundt. Hvis du selv sidder og tænker på hjørnet for tidligt, er det naturligt for hesten at dreje for tidligt. Hertil er det netop smart at ride langsomt og gøre det mange gange i skridt først, så du ved, hvordan du bedst gør det, før du skal prøve i trav og senere i galop. - Vær sikker på, at hesten er i god balance, før du gør det. Selv om din hest kan lave små volter, er det ikke sikkert, den er helt afbalanceret, og så er et hjørne noget andet for den. Prøv at få andre øjne på din hest for at se, om det kunne være dens problem. Husk at tænke på, at hvis hovslaget i hjørnet er blevet til en dyb grøft, kan det være rigtig besværligt for hesten at komme længere ud i hjørnet end det. Hvis hesten snyder hjørnet, fordi den synes det er mest praktisk (man skal jo alligevel over på den anden langside, så hvorfor gøre det mere besværligt end højst nødvendigt), kan man stille f.eks. olietønder i hvert hjørne, som man så skal ride uden om (start med et rundere hjørne og flyt så tønden lidt længere ud). Det kan være med til at gøre det sjovere for både dig og hesten at øve hjørner. Husk at bøjningen/den kvarte volte som hjørnet jo er ikke skal være skarpere end minimum 6 meter i diameter. MVH Jette
Min 8 årige vallak virker simpelthen så stresset når vi rider tur, både alene og sammen med andre. Værst alene og når han skal gå forrest. Jeg har haft ham siden han var 14 måneder, og har selv redet ham til som 3 års. Jeg har helt fra han var lille lavet mange tillidsøvelser med ham, og tilridningen var som en leg! Da han først var styrbar og kunne stoppes, red vi med på de første skridtture ud i verden, både på vej i skov osv. Som 4 års red jeg ham selv på tur for første gang, og han har bare været en guttermand. Ville meget gerne gå forrest og tog det meste i stiv hov. Selvom han er en opmærksom type, så har han aldrig løbet med mig, blot stivnet og stoppet for at kigge på det farlige, og så kunne vi ride videre. Sådan en fantastisk kammerat har han været og mange mange gode rideture har vi haft alene og sammen med andre. Alle mulige og nærmest umulige steder. Vi har været igennem mange oplevelser og har i hvert fald haft et fantastisk bånd. Sådan var han som (3 års) 4 års, 5, 6 og 7 - dog med lidt flere udfordringer i dressuren efterhånden som kravene steg som 6-7 års, men intet usædvanligt, og stadig fantastisk på tur. Men nu! Nu synes jeg godt nok jeg savner min hest, min kammerat.   Han stresser SÅ meget på tur. Bliver nervøs over det mindste, kigger og viger til siden. Det kan være et blad der vender forkert, en skraldespand, en halmballe er for tiden specielt farlig. Det virker som en overreaktion meget af det - altså adrenalinen farer rundt i kroppen, han dirrer og jeg kan mærke hans hjerte hamre. Før i tiden har jeg kunnet få pulsen ned ved at benene står stille og vi kigger på det farlige = vi kunne ride videre ganske kort tid efter uden problemer. Nu går han fra glad og afslappet til rystende nervevrag på ingen tid over (i mine øjne) ganske almindelige ting/lyde. Det er gradvist eskaleret over ca. et lille års tid, og nu er det helt galt. Udover at jeg savner min søde og rare hest, så synes jeg jo det er frygtelig synd at han skal stresse sådan. Og det er ikke helt ufarligt for os begge når han stopper og bakker og småstejler midt ude på vejen, eller på en sti med skrænt.  Er der nogle af jer kloge hoveder, der vil komme med jeres syn på sagen? Nogle betragtninger eller erfaringer. For hvad gør jeg lige? Rider flere ture? Eller slet ingen i en periode? Flere tillidsøvelser på banen? Suk...  På forhånd tak for jeres svar
Det lyder fuldstændig trivielt - og det siges ufatteligt mange gange, men det er bare SÅ rigtigt. Jeg ville simpelthen begynde at grave efter hvor pokker dyret kan have ondt henne. Hvis en hest enten pludseligt eller over tid begynder at afvige fra sin normale adfærd, så skal man på jagt efter en årsag. Den årsag kan være noget af et puslespil at finde, men min bitre erfaring siger mig, at den er der. Det kan godt være lidt en nål i en høstrak, men man må tænke tilbage på, hvad der er sket? Hvad der er blevet gjort anderledes? Hvornår det startede og hvordan pokker symptomerne hænger sammen. Jeg har selv en vældig følsom vallak - og hver eneste gang han laver et eller andet, der bare er helt uden for nummer, så kan man ofte finde en årsag. Desværre siger min erfaring mig også, at du kan lede efter 2 ting; stress eller smerte. Begge dele er jo yderst ubehageligt.
Har du prøvet at stoppe ørene med vat inden i tager afsted? Måske hjælper det..
Den kunne have magnesium mangel?
Jeg ville nok også søge efter noget der var smerterelateret. Hvis han pludselig bliver så nervøs tyder det på, at hans flugtinstinkt er forøget. Det kan fint hænge sammen med, at hans mulighed for at flygte er blevet begrænset (f.eks. på grund af smerter) og så kan de reagere sådan. Håber du finder årsagen, og får din dejlige hest igen.
Stemmer i med de andre... Sådan en pludselig ændret adfærd har en årsag, enten smerte eller ubalance... Så god jagt, håber du finder årsagen så du kan komme ud på flere ture på din dejlige hest  Alternativt kan Winnie Stubkjær måske hjælpe din hest og dig, se mere på   
Hej, Jep, som de andre skriver, mener jeg også, at din hest har et problem. Måske er det kun lige i sin begyndelse, så du ikke ser andre symptomer end at hesten er nervøs.  Nervøsiteten er hestens måde at beskytte sig selv på, når den kan mærke, at den ikke er helt fit for fight, så den opdager evt. farer hurtigere, reagerer voldsommere og derved stadig kan nå at redde sig. Jeg kender reaktionen fra min egen hest. Når den bliver nervøs, ved jeg, at det skyldes smerter og så skal der tilkaldes kiropraktor (den har tilbagevendende problemer med nakke og korsled efter en meget lang forhistorie). Men det kan også skyldes sådan noget som mavesår. Derfor vil jeg sige: Få checket din hest HELT igennem, for når sådan en velfungerende hest siger fra, så ER der noget! Og jo før, du får det opdaget og behandlet, des bedre bliver resultatet  Held og lykk! MVH Jette
Tusind tak for alle jeres svar. Umiddelbart kan jeg ikke se andre ændringer i hans adfærd; jeg kan lave udstrækningsøvelser som jeg plejer, gulerodsøvelser hvor han er meget smidig. Rygreflekserne er som de plejer at være, der er intet under strigling, opsadling og opsidning - overhovedet. Herudover er han som han plejer på dressurbanen, meget velfungerende og med på "legen". Det er altså kun på tur adfærden har ændret sig - hvis det er pga. smerter, ville jeg så ikke kunne mærke det på andre måder også? Min seneste teori er at jeg simpelthen "smitter" ham med min egen uro når han kigger, da jeg er gravid og automatisk tænker at "nu skal jeg jo ikke falde af" - jeg er ikke nervøs for ham overhovedet, blot lidt betænkelig ved situationen når han spjætter lidt på tur. Og derfor uden at være helt bevidst om det forstærker hans teori om at noget er farligt, dvs. hvis jeg også synes det er lidt farligt, må det jo være meget farligt i hans logik! Lyder det helt tosset?
Jeg tror 100% sikkert, det hænger sammen med, at du er gravid. Han kan jo også mærke, at du "har ændret dig". Du lugter måske anderledes, du har en anden vægtfordeling i kroppen, du er lidt nervøs over at falde af. Kender du en dygtig rytter, der kan prøve at ride et par ture på ham? Så kan du i hvert fald teste, om det er dig, der er "problemet", og det er jo nemt løst - om nogle måneder er du dig selv igen  Ellers vil jeg, i koret af de andre gode forslag, foreslå at give ham en kur af MikroVital fra Hippolyt. Hvis det er vitamin/mineral-mæssige ubalancer, kan dette rettes op med denne.
Kære Annemette Ja, som de foregående indlæg er inde på, tror jeg også det er din ændrede kropslugt kombineret med at du er mere nervøs, der er hovedårsagen. Du er pludselig ikke den samme stærke leder, som din følsomme vallak har været vant til. Og det skaber ravage i den lille hestehjerne. Min tidligere og meget følsomme hoppe ændrede også adfærd da jeg, desværre, måtte igennem en kemo-kur sidste år. Og så kom jeg altså til at lugte en del anderledes, hvilket min følsomme hoppe med det samme registrerede. Derudover var jeg jo også anderledes, havde det småskidt og var i det hele taget ikke den gode gamle stærke Birgitte, som min hoppe var vant til. Det endte med hun stejlede med mig på tur...så usikker og nervøs var hun blevet. Og jeg havde det desværre ikke overskud til at træne roen ind i hende igen, så hun blev solgt til en mere modig og dygtig rytter, der aldrig har haft disse problemer med hende. Mit råd til dig i din tilstand er at du skal passe på dig selv - og måske vente med at ride ud alene indtil du har født. Så kan du imellemtiden lave tillidsøvelser fra jorden...og ride på banen, hvor han er tryg. Held og lykke med det hele  Mange hilsner Birgitte
Mange tak for jeres svar! Der sker nok mere med ens krop og sind når man er gravid end man måske selv er klar over. Jeg er nok også nået frem til at turene alene/sammen med nogle hvor han skal gå forrest må vente. Ture sammen med en "stærk" hest er okay indtil videre. Jeg er dog glad for at vi endnu stoler på hinanden i vante omgivelser. Han er en følsom hest, og jeg har før kunnet tale ham til ro/fornuft og kommet forbi de farlige ting uden problemer. Tidligere på sommeren var en anden rytter i skoven på ham da jeg var på ferie, og han kiggede kun lidt og opførte sig ellers eksemplarisk, så jeg må nok sande at jeg ikke kan give ham trygheden på udebane lige pt. Vi må finde på noget andet sjovt at lave i stedet 
Hej igen, Nåååå ja, du kan tro, at dine egne følelser spiller ind. Meget mere end man tror. Hvis du bare holder dig indenfor din egen komfortzone, skal hesten såmænd nok også opføre sig helt som den plejer  Held og lykke med det hele! MVH  Jette
Jeg synes, at du skal stoppe med at ride ham, ihvertfald på ture! -Om han kan lide baneridning eller andet kan du undersøge eller om det kun at ride en meget kort tur kunne gøre en forskel for ham og dig. Der er ingen grund til at fortsætte med at ride ture, når han tydeligt viser ubehag ved det. På en måde mister han tillid til dig, da du udsætter ham for noget ubehageligt, hvilket også er med til at ødelægge det dejlige kammeratskab, du har med ham. Tænk hvis det var dig, der var hest og du blev redet på tur gentagne gange, selvom du tydeligt viste dit ubehag ved det. Han viser det på den eneste måde han kan - nemlig med sit kropssprog!! Så find årsagen, men jeg tror at du allerede har fat i den lange ende ift.at det er din egen nervøsitet, der smitter af på ham og gør ham urolig. Han mærker alt ved dig, dine følelser, nervøsitet, angst - at du ikke er nærværende gør ham utryg og urolig! Det der bare undrer mig er at det har stået på et lille års tid, så det er længere tid end graviditeten afhængig af, hvor langt du er henne? Hvis du har udelukket smerter, sygdom mv. hos ham, kan du starte lidt forfra med ham og kun lave sjove ting sammen med ham pt. Læg mærke til, hvad der gør ham glad. Jeg foreslår at du arbejder med dig selv ved at være fuldt nærværende, når du er sammen med ham. Træk vejret, vær nærværende, gi' ham din fulde opmærksomhed. Det har han brug for - og det har du vist også. 
Hejsa Jeg synes jeg har en del problemer med at få min 6 års til at sætte sig, og få gang i de kære bagben.  Har fået taget lidt billeder, og synes hun falder noget på forparten. Jeg har prøvet at tage en pisk med for at røre lidt bagtil, dette resultere blot i at hun løber helt vildt, og jeg har store problemer med at få hende hhv. stoppet og beroliget igen. Nogen ideér til hvordan jeg få gang i bagparten? Og er der nogen der, ud fra billedet, kan se, om hun bruger overlinjen, eller om det også er noget der skal arbejdes med?  Pt. får jeg ikke undervisning i dressur, da ham der kommer på stedet hvor jeg står opstaldet, ikke lever op til mine forventninger. Og pt. er hun ikke flytbar, pga. trailerproblemer. Håber nogen kloge hoveder kan hjælpe mig. Mvh. Malene  
Det der sker for dig tror jeg, er at hesten er for meget bag lod. Dvs du rider den for dybt og ind med næsen og derved kan bagbenene ikke komme ind og gribe fat. Lænden sænker sig derfor og bagbenene begynder at padle bagud i stedet for at gribe ind. Så du skal ind og prøve vanen med at ride hesten bag lod. Ud med næsen, giv plads foran. Din sadel ser også ud til at ligge for langt fremme på dens skulder.
 
Det gavner ikke meget bare at slå hesten i måsen. Ja, det virker da for nogen, men det har i mine øjne ikke noget med ridning at gøre... Samling kommer ikke ved at slå på hesten med en pisk, ej heller ved at trække hovedet op på den, omend begge dele kan give point hos dommerne. Ægte samling; de indundergribende bagben, kommer igennem halve parader, dvs. afkortning med efterfølgende fremadridning, hvorved hesten i fremadridning skubber mere af med bagbenene og dermed sætter dem længere ind under sig. Når du har gjort det sådan ca. 1000 gange, så har du en samlet hest.
Min sadel ligger som den skal. Mange tak for jeres svar! Hun er MEGET let på tøjlen, og går selv i denne holdning. Hun går ofte bag lod, og ligemeget hvad jeg gør, forbliver hun i den holdning. Når jeg vil lave en overgang fra f.eks trav til skridt, gør hun hendes hals lang, og lægger sig hårdt på tøjlen, og sætter jeg i trav, stikker hun blot snotten i vejret, så det er svært for mig at holde styr bagparten også.
Hej Marlene, Du skal øve overgange skridt trav og trav skridt. Du skal få din dejlige hest til at lytte. Ride for sædet, MEN det kommer altså ikke på 14 dage. Jeg har en hest nu som har gået lige som din, hun vil også gerne lægge sig rigtigt dybt, men det er fordi styrken i bagdelen ikke er der. Så det er massere af chenkelvigninger så du kan styre skulder 100% og så overgange, trav skridt, skridt trav. Du kan variere så du kun laver en halv overgang så du ender i jogge trav og så frem igen. Men der skal rigtigt mange til. God fornøjelse.
Jeg har klikjertrænet mine hunde de seneste ca 5 år, og synes egentligt jeg har ganske godt styr på brugen af klikker. Så fik jeg den tossede ide at beskæftige vores kæmpe-pony med lidt fis og ballade fra jorden, og hev klikkeren med derud. Det er en 4-års belgierhingst, ganske velopdragen og selvom han da af og til kan være lidt et bøvle-hoved så forstår han udemærket et ej når han bliver for nærgående... lige indtil der kommer godbidder ind i billedet altså Problemet med det scenarie er jo for det første at han vejer rundt regnet 900 kg og altså er for stor at have hængende i lommerne, og for det andet t fokus er 200% på godbidder og hvordan han får fat i dem, og han derfor på ingen måde registrerer noget som helst andet (ej heller klik-lyden) og det besværliggør jo altså træning en hel del. Så spørgsmålet er lidt hvordan pokker man kommer igang med sådan en hest? I første omgang bare at få ham til at forstå at det altså ikke er en tagselv-automat (han får naturligvis ikke succes med at prøve at hapse guffer, men han forsøger atså ihærdigt alligevel) og at forstår hvad klikket betyder/få ham til overhovedet at registrere lyden. Findes der mon klikkerkurser for hestefolk? Altså IKKE HMS-.kurser e.l. men deciderede klikkerkurser, hvor man kan få hjælp til at komme igang?
Jeg ville tro at det første du skal koncentrere dig om er at han til enhver tid skal respektere dig, og ikke "mule" dig for at få hans godbid. Det gør du ved at klikke i lige netop det sekund hvor han mister interessen for bidden og kigger væk. Det kan godt være at det ikke virker som om han hører klikkerlyden, men jeg er sikker på at han gør - du mærker det bare ikke endnu. Prøv at søge på ord som horse training respect treats, og se om ikek der ligger nogle vidoer med inspiration. Jeg har ofte været heldig at finde rigtigt gode og illustrative videoer på den ,åde.
Jeg gætter på, at du, lige så snart du har klikket, har travlt med at finde godbiden frem og give hesten den. Her bliver du nød til at stoppe op og stille krav om at hesten drejer hovedet lidt væk eller noget i den retning, før du giver hesten godbiden. Ellers kommer du bare til at forstærke hesten i at puffe og rode efter godbider. Trin: - hesten skal yde noget for at fortjene en godbid - hesten hører et klik, når den har ydet det rigtige og lærer efterhånden at klikket betyder "opgaven løst - du har tjent en godbid" - MEN nu stiller du et krav mere - nemlig: hesten skal stå roligt med let bortvendt hoved før den får den godbid, som den har tjent Det virker og hesten forbinder stadig klikket med øvelsen og gobidden - den lærer også hurtigt, hvad den skal gøre for at få godbiden ud af din hånd - og så bliver både den og du glade for træningen. Hvis du ikke kan få styr på det, så køb dig til hjælp fra en erfaren instruktør. De kan helt sikkert se, hvad det er, du gør galt og sætte dig på rette spor igen. Det er sjovt at bruge klikkertræning til heste 
Hej Michelle Jeg startede også med at klikkertræne hunde, og gør det nu også i stor stil med hestene, og som du også har opdaget er den største udfordring typisk tiggeriet. Jeg plejer at starte med at lære hesten betydningen af klikket ved at få den til at berøre et target (typisk bruger jeg en ½ L plastflaske, nemt og billigt), og så klik og godbid. Hos hunde plejer jeg bare at lave "klik - godbid" 10-20 gange til de fanger det, men da hesten er et stort dyr, og de ofte er tilbøjelige til at begynde at tigge, så er det rigtig smart at få koblet en "opgave" på helt fra starten. Hvis din hest allerede inden du starter er så møvende, at det er problematisk, så ville jeg gøre det, så I står på hver sin side af et hegn (evt. en snor spændt for boksåbningen), så hesten kan stikke mulen frem til target, men du også har muligheden for at holde dig uden for muleafstand. Så snart hesten vha. targetøvelsen har fanget betydningen af klikket, så kan du tage fat i piphans øvelse med at klikke hesten for ikke at tigge, altså du venter (i sikker afstand) på at han vender hovedet en anelse væk, og så klikker du ham for det. Husk i den forbindelse altid at give guffen i strakt arm langt væk fra kroppen, og først at tage hånden i lommen efter guf når du har klikket, da øvelsen bliver enormt meget sværere, hvis hesten kan se du har hånden i lommen, eller at du har taget en kiks op i hånden. Min erfaring, når jeg holder kurser, er at hestene ofte er lynhurtige til at lære det med at vende hovedet væk, når bare man er konsekvent med at træne det i starten, og med de virkelig madglade heste, skal det holdes vedlige undervejs i træningssessionerne, men det er så til gengæld også de heste, man typisk kan få til at hoppe på tungen for et klik  I indlæringsfasen vil jeg hellere lave et sikkert setup, og så kunne give godbidder straks efter klik, frem for at skulle vente på god opførsel som Nina foreslår, det kan du altid koble på senere, når han er helt klar på betydningen af klikket, ellers får du bare frustreret og forvirret ham endnu mere. Husk i øvrigt, at med en meget fodermotiveret hest, så træn når du træner, og hold fri bagefter, forstået på den måde, at du er på når der klikkertrænes, ikke noget med at stå og sludre eller andet, hvor hesten bare skal stå og vente, det er simpelthen for svært, og kommer bare til at give hesten lejlighed til at øve sig i dårlig opførsel. Så træn i korte sessioner 10-15 min, så både hesten og dig er mentalt friske hele tiden. Det er fedt at klikkertræne hestene, jeg bruger det både i den daglige træning og ridning, og lidt til tricks når tiden er til det, men ellers er det mest en del af den daglige træning i kombination med negativ forstærkning  Held og lykke med ham, skriv endelig, hvis du har flere spørgsmål Merete Stenner
Vi har nu forsøgt os med en target -det fangede han lynhurtigt (yay, for jeg havde ellers næsten fået indtryk af at han var lidt smådum   ) Nina -lige netop den der md at tilbageholde godbidden har jeg tænkt men kasseret igen, simpelthen fordi min erfaring fra hundene er at klikkets effekt forsvinder lidt, hvis ikke belønningen falder efter klikket. Og måske især nu hvor han endnu ikke helt har fanget hvad klikket betyder. -men kan ellers godt følge tanken. Jeg tror vi ved næste træning, vil forsøge med en snor for i boksen. Det tror jeg godt kunne være en hjælp til ikke at blive tromlet. For det begynder nemlig IKKE først når jeg har givet en godbid, men allerede i det øjeblik han opdager at jeg har godbidder på mig og bliver så blot værre jo flere han får. Nogen tips til at lære en hest at tage godbidder lidt forsigtigt? Med hundene ville jeg jo blot knytte hånden, og så først åbne når der ikke hapses vildt og voldsomt. Men Emil er jo en stor dreng og ville blot sluge hele armen så  Det hjalp en smule at smide target på -så hans opgave ligesom foregik væk fra kroppen, men han hapser altså stadig hele hånden hvis ikke man er meget forsigtig. Det er han generelt slem til når han får godbidder så det kunne jo osse hjælpe lidt i hverdagen, hvis han fik lært at styre sig lidt. Jeg har aldrig godbidder i hånden før opgaven er løst -hartrænet en hel del lydighed med min tæve, så DET er da noget vi har fået banket ind med syvtommer-søm  Ang kurser så vil jeg mægtigt gerne betale en dygtig instruktør. Jeg har såmænd osse deltaget i adskillige klikkerkurser med hundene. Men hvor finder man de dygtige klikkerinstruktører til heste? Google har givet mig et par stykker, men har jo ingen anelse om hvorvidt de så er dygtige og om kurserne er pengene værd 
Lyder godt du har succes med target  Jeg har sendt dig en pb, da jeg ikke må reklamere for mig selv i tråden. Mvh Merete Stenner
Interessant betragtning, Kylix, at tilbageholdelse af godbidden kan forsinke indlæring af klikkets betydning - og det vil jeg slet ikke afvise. Inden jeg overhovedet begyndte med klikker, havde jeg allerede lært mine heste, at vende hovedet lidt væk for at få godbiden ud af min hånd, så jeg oplevede jo ikke det som et problem ved indlæringen af klikkerens betydning. Det vil jeg sandsynligvis også lære den næste hest som noget af det første - jeg gider nemlig ikke heste, der puffer og forsøger at tage selv. Og det kan man sagtens lære dem inden man introducerer dem til klikkeren blot ved at tilbageholde godbiden og evt. skabe situationer, som i har skitseret, hvor hesten ikke kan komme til at skubbe til træneren. Men jeg kan godt forestille mig, at det kan forsinke indkodningen af klikkeren, hvis man forsøger at lære dem begge dele samtidig.
Med hensyn til forsinkelse på godbiden efter klikket, ville jeg ikke bekymre mig. Så længe hesten forstår kliklyden er en ros, nu kommer det godter, så glemmer den det ikke lige med en gang. Jeg trænede STÅ på ridebanen med min dame, da jeg stod nogle meter væk og klikkede kunne jeg jo af gode grunde ikke levere godbid øjeblikkelig, men hun fik altid et glad glimt i øjnene og vente med glæde på at godbiden kom. Jeg tror altså også at forståelsen af klikkets betydning er lært lynhurtigt for de fleste heste - jeg ville ikke bekymre mig om lige netop det. Jeg har faktisk selv tænkt lidt over om mit kropssprog afslørede at der var godbid på vej inden klikket kom, f.eks ved at tage hånden i lommen, løfte hånden frem og klar, bevæge godbiden i hånden, den slags. Jeg opdagede at det gav en bedre og mere koncentreret udførelse af opgaven at lade godbiden ligge i lommen til efter klikket. Hvorfor koncentrere sig når man ved der et kiks på vej? Så snart hun hører klik ved hun det kommer og mister ikke det mindste fokus på sin belønning selv om jeg skal have den op ad lommen først. Jeg er holdt helt op med at skynde mig med godbiden, og det har givet hende mere ro, hun tigger i øvrigt mindre for hun ved den kommer, men ved også at den ikke altid kommer øjeblikkeligt. Hun var oftere mere påtrængende da jeg skyndte mig at levere. Held og lykke med at finde det bedste måde for jer to at arbejde på!
Rossadur: Mange tak for dit svar. Men når jeg vil lave overgange, bliver hun bare stærk og lang fortil, hvordan skal jeg forholde mig når hun gør det?
God undervisning ville nok være vejen frem for din kønne hest. Ind til da ville jeg ligge sadlen lidt mere tilbage, den kunne komme til at klemme hendes skulder, lige præcis ved overgange og halve parader. Så det kunne være derfra hendes væring kommer fra. Herefter så må man forholde sig til, at hun ikke er ærligt redet frem til biddet. Det skal du træne hende i - og her er eftergivenhed alfa og omega. Ender du i "tovtrækkeri" med hesten, så er det jo naturligt at hun ikke ønsker at gå frem til din hånd. Så i gang med at ride volter i skridt, hvor du for en førende indvendig hånd, som absolut ikke må trække bagud men kun fører til siden, vænner hesten til at gå frem for indvendig ben til udvendig hånd. Husk hver gang du får en reaktion, hvor hun svare frem til tøjlen, så kan en hest kun gøre sig tung og lang hvis den har en hånd som ikke giver efter. Så reelt skal du i gang med at indstallerer de grundlæggende signaler igen, for før kan du ikke ride en reel halv parade, hvor du får bagparten ind og arbejde. mvh charlotte
Det er en springsadel jeg rider i, og tror det snyder ret meget på billedet, hvor langt fremme den ligger. Det eneste tidspunkt hvorpå hun er dum fortil, er når jeg prøver at stoppe hende, ellers er hun super let på tøjlen, og utrolig smidig og nem at stille til begge sider etc.
Jeg kan bestemt ikke fortælle hvad du skal gøre   men hvis du kun/mest oplever problemer når du stopper hende, så tror jeg det er der du skal sætte ind. Kan du prøve at analysere i småbidder hvad du gør, hvad hun gør osv. så du bliver mere klar over hvor og hvordan det går galt. Og prøv at analysere hvad 'går galt' egentlig består af. Skriv meget gerne hvad du finder ud af så vi andre også kan lære af dine erfaringer. Og så kan nogle få timer med en god underviser nok også gøre noget 
Hvis jeg var dig ville jeg trods hun bliver lang og stærk i overgangene stadig ride sæde, grunden til hun bliver lang og stærk er jo netop fordi hun mangler styrke bagtil. Så driv dig ud af problemer med en let hånd der kun støtter hende, hun skal lærer at gå frem til biddet og ikke befinde sig bag lod. Der kommer du kun hen hvis du rider sæde og så lige lidt mere sæde. Som skrevet i et tidligere indlæg tager det her ikke kun 14 dage men kan tage lang tid, da det er styrke din hest skal ha. God fornøjelse Dejlig hest iøvrigt.
Lyder for mig som om du ikke har helt styr på din halve parade og før din hest svarer for den kan du ikke sætte den bagi! Hvor bor du henne? og har du mulighed for selv at køre ud? Mvh. Søs
og du gør dig nogle gode tanker. Prøv at ride efter selv at være let i din hånd. Hele hestens krop skal jo hænge sammen og den kan ikke være god i den ene ende, så længe den ikke er god i den anden ende også. Hvis jeg var dig ville jeg ride efter mere ro og stabilitet, fremfor at den skulle træde mere ind lige nu. Hvis du får mere ro på, vil traven oftest også blive mere rummelig. Når du skal lave overgangen ned i skridt, så lav en let anholdning for tøjlen og sædet og så snart hesten reagerer ned i tempo, så giver du rigeligt efter. Det er lidt en balance gang, for de skal jo ikke lære at trække tøjlen ud af hånden. På den anden side skal man også give dem plads til at strække sig/gøre sig lange. Når hun skal op i trav, så hav en helt let, støttende hånd så du forsøger at have den samme kontakt selvom hun tager hovedet op. Halsen er balance stangen, så det kan skyldes at det er lidt svært. Så bare helt let støtte og så rid frem i en rolig trav. Fortsæt med den lette kontakt og når hun så søger biddet igen, så roser du hende. Så skal det nok komme. Når hun er varmet op i letridning et par runder hver vej, så øv dine overgange op/ned i trav på denne måde, uden at pille eller holde fast fortil, så lægger de sig ofte til og bliver mere stabile, fordi de kan stole bedre på hånden.
Hej Malene, hvor er det fint at du tør stille dig op, med billeder og det hele, som genstand for andres bedømmelse. Det er en køn hest du har dig dér. Du efterspørger at din hest sætter sig og der kommer gang i bagparten. Jeg syns det er nogle gode forslag der allerede er kommet. Når jeg ser på billederne så tænker jeg at din hest griber godt frem under sig, så jeg gætter på at det du mangler er afskubbet. Når sin hest gemmer sig lidt bag din hånd (du siger du ikke har prøvet at få næsen bag lod det er noget hesten gør af sig selv) så bekræfter det min fornemmelse. Først bagbenene; alle overgange fremad( eller op i tempo) hjælper på dit afskub og alle overgange ned i tempo (hvis de bliver redet i balance) hjælper med sætningen i bagbenene. Når du træner overgange fra arbejdstempo til øget tempo er det de første tre-fire trin der er interessante, derefter falder de fleste heste på forparten igen og så giver det ikke noget særligt til øgningen. Det jeg prøver at sige er at det udmatter og slider unødigt på din hest hvis du misforstår mig og rider en masse øgninger, hellere mange overgange med færre skridt i mellem. Når du korter ned i tempo er det vigtigt at du får din hest til at vinkle mere ned i bagparten, det der sker når hesten ikke vinkler ned er at den gør sig lang og lav i halsen og gerne trækker i tøjlen/hænger på biddet. Du må i dette tilfælde på en stille og rolig måde forklare din hest , med mange anholdninger, at den ikke skal læne sig frem for at bremse. Arbejdet med munden er et kapittel for sig, i en del tilfælde vil din hest søge din hånd når bare skubbet kommer og overlinien forlænges, ellers er det en anden slags udfordring men det kan også sagtens løses... Maya 
Jeg synes ikke at du skal være så bekymret for, at hun går bag lod lige nu. Hvis hun er let på tøjlen, så er det jo ikke fordi du trækker hende ind fortil. Mange unge og utrænede heste går lidt bag lod, det gjorde min egen også i starten. Jeg ser det bare som et tegn på manglende styrke. Så jeg ville gå efter at træne noget styrke i hende, ved at lave overgange og ved at lave mange temposkift i både trav og galop. Jeg er ikke enig i beskrivelsen ovenfor af, hvordan man laver en halv parade, så lad dig ikke forvirre af, at der findes mange måder at lave en halv parade på. Du bør få reddet hesten frem med benene, og stå lidt imod på tøjlen, så du lærer den det sug du ønsker på tøjlen, og når den suger nogenlunde, kan du nemmere manurere rundt med dens holdning. Nogle vil sikkert gøre det i omvendt rækkefølge, og igen. Man rider så forskelligt, og noget virker for nogen, og noget for nogle andre. Held og lykke.
også du skal tænke mange flere versader, schenkelvigninger, kontraversader etc. egentlig ikke tænke samling i ligeudretningen hele tiden en lille smule sidelæns så får du automatisk bagbenet længere og længere ind under dig. jeg er heller ikke så bekymret for at den er lidt baglod så længe den er foran din schenkel og let på tøjlen uden at slippe suget fortil. og så ca. 1 mio. tempo vekslinger i både trav og galop, hvor den reagere promte frem og lad den komme lidt langsomt tilbage, hvor du føler den tager din 1/2 parade rigtig og ikke bare stopper op og bliver langsom, men hvor du føler du kan tage aktiviteten fra fremadridningen men tilbage i afkortningen/ den 1/2 parade. Derudover bruger jeg mange 8-10 m volter (afhængig af styrken og balancen) husk hesten ikke skal være bøjet i volten så udvendig skulder render væk, lad den være en lille smule lige, bare med en stilling i nakken, taber den "trækket/ afskubbet" ind i volten så rid lidt på i indgangen og sid stille ud igen, det hjælper indvendig bagben til at skubbe mere af. I galoppen ville jeg også bruge mange tempo skift, kontragalop og et utal af overgange- både til trav og skridt og også gerne volter. og igen føl at den er ærligt foran din schenkel, så den tager dig med i bevægelsen og koncentrere sig om dig, så vil den også holde fokus bedre. og så lad det tage den tid det tager, de unge heste skal gå mange km. på den rigtige måde for at blive stærke for at kunne bære sig og sætte sig. Men en god underviser på jorden er stort set umulig at undvære. Gitte
Hej, Prøv at lade være med at tænke på, hvilken del af hesten, der mangler aktion, for hele hesten hænger sammen. D.v.s. at hvad der sker for lidt eller for meget af ét sted, har indflydelse på alt det andet. Jeg ser en hest, der bevæger sig rigtig fint skønt den er på forparten, så der er basis for noget godt, men til gengæld ser jeg også en hest, der vil få svært ved at opnå rigtig samling, så længe den går og putter sig ind bag lod. Eftersom du beskriver tøjlekontakten som meget let, er vi måske ovre i det, der kaldes "bag biddet", altså hvor hesten lægger sig ind bag lod for at undgå biddet, frem for at søge ærligt frem til biddet. Derved mindskes bagpartens aktivitet og hele hesten kan derfor ikke arbejde optimalt. At din hest reagerer fortil, når du f.eks. laver overgange, er et resultat af, at den ikke er i balance, så det hele hænger altså sammen. Hvis jeg var dig, ville jeg arbejde målrettet på at få hesten til at søge bedre frem med mulen. Det vil føre for vidt at beskrive her, men prøv at søge her og der i bøger og artikler. Find en anden underviser, der ser tingene på en anden måde. Det kan sagtens lade sig gøre at ændre på. Heste, der har været redet for meget på glidetøjle og har lært sig at gå herind, kan nemt rides ud igen, hvis man ved hvordan (og ikke har noget imod at ligne en fransk klovn i et stykke tid). Til gengæld kræver det nogen tids målrettet træning, før alle muskler m.v. er helt trænet op til at bevæge sig på den nye måde. Så snart hesten har den korrekte kontakt til tøjlen og har fået næsen frem igen, kan den begynde samlingsarbejdet, hvor den ved at bøje de store led i bagparten får lettet forparten og opnår en kortere form og højere holdning. God arbejdslyst! MVH Jette
Maluna vi er helt enige om, at når først klikket er indlært, så er der ingen grund til at skynde sig med guffen, og jeg arbejder også altid på at få mine elever til at holde fingrene fra lommerne indtil de har klikket   selvom det kan være svært   Det gælder i øvrigt uanset om vi træner hest eller hund. Men lige i dette tilfælde snakkede vi om selve indlæringen af klikkets betydning, og der skal det helst gå hurtigt, og så må hesten (efter min mening) lære at tage pænt bagefter. Mine stopper også pænt op ude på volten og venter på jeg kommer med guffen, når jeg klikker under longering eller løsarbejde. Merete
Jeg synes det lyder spændende med det klikker-træning - har dog ikke læst noget om det endnu, men har talt lidt med forskellige omkring principperne.. Det som jeg tænker er at så snart hesten forstå det fra jorden - klik og godbid som belønning, hvad gør man så når man rider eller som jeg kører med vogn? Det vil jo ikke være noget problem når hesten gør det rigtige, men som jeg har forstået det ret, så er klikket efterfulgt af en belønning.. Hvordan gør man så lige hvis hesten f.eks. springer rigtig an i galop? - der kan man jo godt give et klik, men hvad med godbiden? Eller hvis man som jeg er ude og køre og den skal belønnes for sin indsats - hvad dælen gør man så? Jeg bruger selvfølgelig en rosende bemærkning eller et lille klap/nus som belønning, men er bare nysgerrig på hvordan resten bliver iværksat i praksis?
Hej Stine Du har forstået det rigtigt, klik efterfølges altid af belønning, hvad end man nu har indlært at det er kiks eller nus. Det er sådan at klik afbryder adfærd, det vil sige, at hvis du f.eks. klikker for et galopanspring, så må hesten stoppe op for at få sin kiks (her kan det være smart at træne den til at stoppe langsomt!), så der er ikke noget problem i at levere kiksen, den eneste ulempe der kan være er, at hesten afbryder øvelsen når man klikker. Derfor gør jeg det, at jeg bruger klik til at sige "ja tak, og så må du stoppe den øvelse", og jeg siger dygtig for at sige "ja tak, og jeg vil gerne have lidt mere", så hestene lærer at dygtig betyder at de er på rette vej, men der skal lidt mere til, før de får et klik, jeg bruger det f.eks. når jeg longerer eller rider, og gerne vil have mere god trav inden jeg klikker og afbryder. Udfordringen ved kørsel og klikkertræning er jo, at du ikke har nemt ved at komme op til hestens mund og give kiks. Jeg bruger det når jeg tømmekører, fordi det så er rimelig nemt at løbe op til hovedet og give kiks efter klikket, men til kørsel med vogn ville jeg ikke anvende det, udover måske i tilkørselsfasen, hvor der går en hjælper ved hestens hoved, der så kunne levere kiksene. Så for mig er kørsel primært med negativ forstærkning (altså ophør af pres når hesten gør det rigtige), og så masser af verbal ros. Alternativt skal du lave en fjernbetjent mundkurv med indbygget godbidsdispenser  Håber det besvarede dine spørgsmål  Merete
Hejsa.. Er der nogen der kan hjælpe med at forklare Mig forskellen på de 2 former for ridning da jeg er nysgerrig omkring de 2, men ikke rigtig kan finde ud af og finde hoved og hale i det ??? Har også set nogle vidioer der hedder kapriole, de virker for mig akademiske, men det måske mig der helt har tabt gaflen i at prøve at finde ud af de forskellige ting... ??? håber der er nogen der kan/vil hjælpe ved at dele lidt af deres viden 
Dem på kapriole, er akademisk. ARR står for "anatomisk rigtig ridning" og er noget, der vist stammer fra Tyskland. Deres hjemmeside er denne:  Det går ud på, så vidt jeg har forstået at alle heste har en naturlig skævhed og den skal vi så rette. I deres tilfælde, meget igennem longering. De longere meget og på en måde, jeg aldrig tror en akadmisk rytter kunne finde på ( eller jeg for den sags skyld ). Fx. her  Det beskrives at hingsten der har opnået høje resulater inden for dressuren, ikke kan gå volter så vidt jeg kan læse via google translate også når de her til;  Osv. osv. kan man følge  Eller læse mere om på deres hjemmeside, hvad de mener.
Mange tak for dit svar 
MRJN du skriver, at ARR longerer meget og det på en måde ingen akademisk rytter kunne finde på. Jeg synes derimod, at både Bent Brenderup og Klaus Schöneich starter ungheste ved at overbøje dem - så jeg synes, at der har de to retninger noget tilfælles. Der hvor jeg ser en større forskel er, at den akademiske rytter stiler efter at forstyrre hesten mindst muligt med sit sæde, hvor imod en ARR rytter hjælper hesten aktiv med balancen.
at man i systemet ligefrem stiler efter at overbøje hesten er meget fejlagtigt betragtet. Det påpeges af diverse undervisere når man overbøjer hesten, og mange har ret meget fokus på ligeudretningen. Dog er der jo altid nogen der hopper der hvor gærdet er lavest, uanset om de træner akademisk, fransk, traditionelt, wetern eller hvad søren de gør.
ser du på Bents DVD "akademisk ridekunst" eller Anja Berans DVD " Die feine Dressur", så starter begge med at træne hesten i at træde frem til tyngdepunktet på en mega lille volte rund om træneren. Her er hesten stærk overbøjet. Klaus Schöneich starter med at longere hesten på en 17 m cirkelvolte og også her er hesten stærk overbøjet. For alles vedkommende er dette ikke en idealtilstand, men en måde at få aktiveret kippet i hoften.
Uanset ridestil bør man som hesteejer kunne skille teori fra praksis, og stille sig kritisk til nogle ting. BB er ikke ufejlbarlig, tværtimod. Han kan en hel række imponerende ting og er pokkers dygtig til at uddanne heste, og ikke mindst undervise. Men alle er frit stillet til at læse i bøgerne og se hvad der praktiseres hvor   bare fordi BB har sine karakteristiske fejl betyder det ikke at hele systemet naivt og blindt følger efter. Alle har friheden til at tænke sig om   og alle bør have kapaciteten til også at gøre det og bruge hvad de har mellem ørene.
Hej, ARR kan bruges til alle heste og er et system, der hurtigt og effektivt får hesten bragt i ligevægt og balance, smidiggør og styrker den, hvilket gør det til et godt værktøj til opretning af skadede/meget skæve heste, hvor man af hensyn til dyrevelfærden ikke har "råd" til at lade hesten gå runde efter runde efter runde, før den begynder at finde fidusen. Ved ARR forstår hesten meget hurigt, hvordan den bevæger sig mere skånsomt. ARR er en slags korrektur af en hests problemer. Når det er klaret, skal hesten sådan set "bare" vedligeholdes ved god og gennemtænkt træning som alle andre heste. Træningsformen kan se ekstrem ud og udføres med nogle forskelle, afhængig af, hvem der udfører den, men man skal så tænke på, at det kun er en fase, som skal overstås, før hesten kan komme videre - den skulle forhåbentlig ikke fortsætte sådan i årevis. Endvidere må hesten kun trænes kort tid - absolut max. 20 minutter - da det er meget anstrengende arbejde for den. Akademisk ridning er en træningsform, der starter ved tilridningsfasen (forstået som den første træning af en ung hest hen imod en karriere som ridehest) og slutter, når hesten dør eller går på pension. Træningen er baseret på de klassiske mestres lære (Ex. Pluvinel og Guérinière) og rummer rigtig meget nørderi i detaljer, hvis man går helt ind for det  Der kan måske sættes lighedstegn ved nogle af udøvernes teknikker indenfor ARR og akademisk, men det skyldes, at ARR på nogle punkter læner sig meget op ad den klassiske arbejdsmåde. ARR kan danne fundament for alle sportsgrene med heste, mens akademisk er en decideret uddannelsesstige for hest og rytter. Håber det afklarede lidt mere. MVH Jette
Min kære hoppe og jeg har snart været igennem mange forskellige sygdomsforløb og endelig synes der lys for enden af tunnelen og jeg havde sådan glæder mig til at kunneride - I ved -   ride!  Men problemet er det samme som tidligere, dog i en minimalt mindre grad. Hun nægter simpelthen højre volte - jeg kan gode ride hende ligeude langs lagssiderne på banen, men så snart jeg tager fat i tøjlerne og stiller hende ind på en 20m volte spænder hun helt vildt op, stopper op og "småhopper", slår med halen og bliver godt og grundigt sur. Venstre volte er bedre, men hun kan dog også godt opføre sig lidt underligt... Overstående var årsagen til at jeg i august stoppede med at ride hende. Hun fik tandlæge + gentagne kiropraktorbesøg, intet hjalp. Sidenhen har vi fået ny sadel OG været til en større undersøgelse på Hørsholm, der viste, at hun sugede luft ind i skeden. Hun fik så en cashlick + hormoner, men ridningen er stadig den samme. Jeg er så bange for der er noget galt med hende, vil jo ikke gøre hende det mindste ondt, men jeg forstår ikke dette mønster. På ture er der intet. Heller ikke i longen andet end alm. stivhed efter en sådan pause.
efter at have set EM dressur ridning lagde jeg mærke til at mange rytter rider med ret bredde gjorde. Nogen som ved hvilke tyber gjorde de bruger nogle af de danske ryttere. Synes godt nok også der er mange med plys og pads under sadel og gjorde. Troede ik det var særlig moderne mere og regner da med at deres udstyr passer når det er så kostbare dyr de rider på?
Du skal regne med at hestene for langt de flestes vedkommende har fået en tur med klipperen inden afgang mod Herning - og derfor er lammeskindet nok med til at sikre, at huden ikke bliver generet under udstyret. Det er jo ikke altid at man rider med lam og pads fordi udstyret ikke passer - måske har hesten en særlig følsom ryg, som man gerne vil passe på - og så er sadlen stoppet til at passe inkl. pad. Ang. gjorde - så er det vel efterhånden almindelig kendt, at en bredere bæreflade på gjorden er med til at trykfordele på hestens følsomme ribbensområde. MH Nana
Hej. Har en 2-års hingst, som der desværre er gået hormoner i. Som føl var han utrolig sød - så velopdragen at man kunne have ham med på tur på vej og i skov i træktov - men nu er den lille blevet stor! og han ved det! Han går i løsdrift med 4 andre hingste på hans alder, så ingen trækken på fold eller andre steder. Han er fuldblodshest. Han skal ikke kastreres pga gode avlsmuligheder for ham (prægtig og unik). Han kan - strigles, få grime af og på, stå opbundet, røres overalt, "hænges" på, få redt hale og man, klippet ditto, følger efter på fold, viger fra mig når ham bliver bedt om det på fold, håndteres af smed og dyrlæge og fremmede mennesker, vige fra foder når han bliver bedt om det. Så jeg synes jo at han er rigtig dygtig lige der! MEN MEN MEN Når jeg forsøger at trække ham, fx ud af stalden og ned af gårdspladsen, hidser han sig op, laver piruetten og SPARKER med BEGGE bagben - for at RAMME. Det er bestemt ikke en trussel kun! Jeg tror jeg ved hvorfor - han vil gerne tilbage til flokken, og jeg står i vejen for dét - men hvordan ændrer jeg denne adfærd på en sikker måde? Det er pissefarligt, det han har gang i. Jeg tør ikke tage andre heste eller personer med, og kender ingen i stalden. Jeg har prøvet at tage det ultra-stille-og-roligt-gå 3 meter og vende om-metoden, men han er ikke til at styre, når han først hidser sig op på fuldblodsmaner. Hvis jeg er foran får jeg forbenene i ryggen, er jeg ved skulderen får jeg bagbenene i ribbenene. Han løber ikke og trækker ikke - han går ind i mig og hjælper det ikke, sparker han - og så løber han. Over mig hvis jeg stadig står i vejen. Jeg håber virkelig at én af jer sidder med "fiffet" så jeg kan begynde at arbejde med min ellers utroligt søde og smukke hingst.
Tak for alle jeres indlæg de har været super gode og brugbare og har lige givet mig en del mere forståelse af forskellende og hvad det går ud på   , kom endelig gerne med mere hvis i har noget elle rbare gerne vil fortælle om jeres oplevelse af ARR eller det Akademiske 
Hej. måske går du for hurtigt frem? Prøv at undlade at stille hende ind i volten, brug kun schenklerne. Du kan faktisk prøve dig fremnom det er bøjningen i halsen hun ikke bryder sig om, eller om det er i kroppen. Men summasumarum,- du skal tilbage i uddannelsen skalaen. Rid versader så hun styrkes bagfra i skridt og trav.
Vi har startet ganske langsomt op og hygget med små rideture og en masse skridt med bøjning o.lign. Det fremkommer også selvom jeg kun let guider med tøjlen og lægger schenklen til 
Jeg ville få hesten tjekket af en dyrlæge..
Hesten er tjekket af tre forskellige dyrlæger... senest Henrik fra Hørsholm, som beskrevet fandt at hun sugede luft ind og dette er behandlet... Alt andet er som det skal være.
Jeg ville prøve en anden kiropraktor, i mit område er det alm kendt at en kiropraktor virker bedre end en anden alt efter hest og problem. evt en af de der craniosacarel (staves) kender en hest der var lidt stiv til den ene side og den var låst i nakke og ribben.
komme til Fyn skulle du overveje Le Tøllbøl hun kan bare noget, prøv at google hende...
Er der taget røntgen af nakke, hals, ryg? Hvis ikke ville jeg få gjort det. Hvordan reagerer hesten hvis du tager en gulerod og får den til at strække hals og hoved ned langs henholdsvis højre og venstre side? Kan og vil den det? Og hvor langt kan den få hovedet hen langs siden?
hej. Vorse havde en cyste på den ene æggeleder. Jeg fik, efter at den var blevet dyrlægebehandlet, massør på - og hold op hvor var den spændt i hele bugen! - så måske hun stadig er spændt i underlinien som følge af sine problemer i underlivet? De tog vel prøver for at tjekke at hun ikke havde infektion?
Det er meget fint at den sugede luft ind og dette gjorde du noget ved. Men det har jo ikke hjulpet på problemet. Ergo - må den afsted igen så de kan udrede den igen .
min niece´s hoppe for år tilbage, efter ca. 2 år med div. undersøgelser og behandlinger hos Hørsholm, kørte vi til Falck Rønne, hesten var aflivet mindre end 8 dage efter, den havde en kronisk betændelsestilstand i bindevævet, taget i betragtning hvor ondt hesten faktisk måtte have haft, var det utrolig at den ikke opførte sig værre end den faktisk gjorde. Så jeg tilslutter mig Sandra, afsted til dyrlæge igen. Hilsen Anne
har du overvejet at blive tjekket selv evt af kiropraktor. er selv skæv i lænden og bliver jævnligt rettet og det kan tydelig mærkes i den daglige ridning når det er tid ....når man så er rettet tænker man hvorfor gjorde jeg det ikke noget før ...man kan vænne sig til meget men hesten reagere på alle skævheder både v sig selv og v rytter pøj pøj
Det er ikke altid en kiropraktor er det der hjælper bedst - det har jeg selv oplevet med Milagro   Jeg har til gengæld været RIGTIG glad for at have besøg af Anne Seeger - den mobile hestefys. Det var for os kun nødvendigt med et enkelt besøg (problemet var noget mindre end jeres dog). -Og så er det billigere end kiro. i øvrigt  Det kan være utrolig opslidende at blive ved og ved at lede uden at finde noget.. Og det er jo slet ikke sikkert at problemet er noget graverende. Måske hun bare er stiv og øm ovenpå det hele, som en anden foreslår, og hvis hun så oveni er lidt følsom, så kommer det måske kraftigt til udtryk? Jeg tror ikke det er helt fjollet at prøve en massør eller en fys. i hvert fald 
Jeg ved ikke om de testede for infektion da vi var deroppe, men jeg stoler da på at de har udført deres arbejde på bedst tænkelige vis. En massør og evt fys kunne ds klart være er bud   Det er endnu ikke forsøgt. Hesten er røntgenfotograferet over hele kroppen uden anmærkninger. Gulerodstricket kan hun også godt udføre. Jeg selv er en smule skæv efter et fald, går jævnlig til kiropraktor og har i mange år fået undervisningen fokus på min mindre skævhed, så det burde heller ikke være derfor... Jeg er bare snart rigtig træt af at blive ved med at lede og der ikke rigtig sker en forandring.
Bare lige for god ordens skyld: Du har fået tjekket tænder og sadel for nylig, ikke? Hvis ikke ville jeg få det gjort. Det er rigtig hyppige årsager til den slags problemer under ridning. Hvis du har fået dette tjekket, er der ikke så meget andet tilbage end at kigge på måden du rider på. Det kan være at du enten forlanger mere af hesten på dens "dårlige" volte end den faktisk kan. Måske forlanger du mere bøjning eller mere samling på hestens dårlige volte end den er smidig og stærk nok til at kunne klare pt? Det er normalt at hesten er enten højre eller venstre side, og tit vil man opleve at hesten hurtigere bliver stærk i øvelser og hurtigere fx kan gå korrekt på buet spor på den ene volte end på den anden.
Jo, hun havde sadeltjek senest i december  Jeg har netop bestilt tandlæge til hende igen, selvom det kun er en 7 mdr siden sidst - bare for at få det på det rene!! Synes måske at kunne fornemme, at hun bliver ekstra irriteret så snart jeg har tøjlekontakt til hende, så måske der har sneget sig en tandspids ind? Jeg håber da ikke det er min ridning - ifølge min underviser gik det kun godt frem inden hun pludselig stoppede op og blev uridelig pga. hvad der senere hen viste sig at være grundet at hun sugede luft ind i skeden, hvilket er til megen irritation og spændinger. Jeg har haft hende i 1,5 år og der har intet problem overhovedet ellers været med hende. Der har også været et par andre ryttere på hende end jeg, dog med det samme resultat. Jeg forlanger egentlig intet - blot at hun overhovedet går rundt på banen på højre volte. Ingen holdning eller noget lignende. Vi kan godt trave ned langs langsiden (igen - for løse tøjler), men så snart vi når kortsiden og der skal drejes stopper hun op. Den anden volte er væsentlig bedre og på tur er hun glad og frisk, men der er det jo også sådan set bare ligeud. Jeg har også taget kontakt til en massør - måske der sidder en masse gemte spændinger fra dengang hun sugede luft ind til stor irritation. Ydermere ringer min dyrlæge fra Hørsholm til mig på mandag, så jeg kan få en snak med ham om hvad han tror det er.
Hvad udstyr har du på? Jeg lærte min 2 års, at have trense på med bid, og når det var på, betød det at man skal høre efter og opføre sig ordentligt ... Jeg vil nok starte med at træne den mens den kan se de andre, også begynde at træne længere og længere væk. Kan den mønstres ved siden af dig? Det jeg gjorde når min ikke ville høre så skulle han bakke. Dvs start/stop og bakknappen SKAL virke og den skal have respekt for det.
sådan er mange hingste desværre, og derfor bør man være klar til at markere hvor skabet skal stå. Hingste er meget mere "hårdhudede" end man lige tror, og et job for professionelle. Min tidligere unghest var som 2 årig en prægtig hingst på 175 cm, sød og rar, men også hingst.... Vi trak ham på fold med hingstekæde og en springpisk, for at stejle op at trækkeren, selv i leg, er ikke OK! Du må simplethen til at sige fra, og med hingste kan det være nødvendigt at skære igennem på den hårde måde. At smække forben ud og sparke er som du siger, livsfarligt, så der ville jeg altså tage bestemte metoder i brug. Første gang min unghingst begyndte på masen, stejlen og slyngen med forben, så blev der trukket en streg i sandet. Det er da ikke rart at uddele klaps, men tænk på hvad førehingsten i flokken havde kvitteret med ved sådan en adfærd.
Jeg har ikke lige nogen træningstricks, men vil bare sige jeg håber du har hjelm og sikkerhedsvest på når du træner din hingst 
Du har selv skabt dette problem. Du har ham gående i løsdrift med andre hingste og derfor er næsten al hans tid leg/kamp og det forsætter når du kommer. Han skal i træning, hvor han kommer i boks hver dag og bliver arbejdet med, så han igen får focus på handleren og ikke sine kammerater og omgivelserne. Det er nemt sagt, men det kræver en del erfaring, hvis problemet skal løses uden magtanvendelse, hvilket mange træningssteder sikkert vil anvende - bid, kæde, pisk eller andet.
Måske det kunne hjælpe og flytte ham, så han ikke har sine "buddies" længere, og så et sted, hvor han kommer til at stå i boks (og selvf. fold), og evt. kan komme på fold med en ældre erfaren vallak, som også kan sætte lidt skik på ham. Måske du skal tage og kontakte en galop-avler/hingsteholder og spørge om han/hun kan hjælpe dig. 
Hej, Sådan en varyl skal sættes på plads på en fornuftig måde - jeg synes du skulle få hjælp fra en med forstand på at regulere adfærd. Jeg ville nu heller ikke betænke mig på at medbringe en springpisk, så jeg kunne sige fra i samme øjeblik, hingsten begynder på en uønsket adfærd. Det er jo mit liv og min førlighed (og andres ditto, hvis de skal håndtere hesten for mig), det ville gå ud over, og det sætter jeg altså højere end at give hingsten et klask, så den bliver passende benovet og retter ind (nogle springpiske har to store læderflapper for ende, som giver lyd, når man klasker med dem - denne lyd siges at have en god virkning). Bevar roen og fortsæt straks med det, du var i gang med - du skal for alt i verden undgå at opfordre til magtkamp! Og så ville jeg også anbefale sikkerhedsvest, handsker, hjelm og sikkerhedssko. I øvrigt skal du passe på med at tage det FOR stille og roligt - nogle gange belønnes man for bare at gå og lade som ingenting (altså ikke trippe forsigtigt afsted, men bare gå derudaf), fordi hesten så fornemmer, at der er et formål og at man ikke bare er fokuseret på den. Selv min gamle, ret velopdragne hoppe kan finde på at lave numre (gå løs på græsset), hvis jeg kun fokuserer på hende og ikke på, hvad formålet med min trækketur er. Netop unghingste har godt af at gå med en ældre hingst/vallak for at blive skolet, så ikke al opdragelse skal gøres af ejer/daglig passer. Hos en af mine veninder går de unge hingste sammen med ældre, velopdragne eksemplarer og/eller en gammel vallak, og de lærer fra "barnsben" at opføre sig korrekt. Det fungerer rigtig godt. I dette tilfælde er det sikkert for sent at begynde med nu (vil nok medføre for voldsomme slagsmål), og så må man selv tage fat på at vænne hingsten af med sin uheldige adfærd. Det er dog meget positivt, at den har været så meget i hænder - så er det "kun" trækketure, der skal rettes ind. God arbejdslyst og pas på dig selv! MVH Jette
Er det nødvendigt/med vilje at han skal forblive hingst? Ellers ville et par hurtige "klip" tage det værste af den opførsel 
Har selv været i dit sted. Ring til Torben Andersen, han skal nok løse dit problem. Han kommer og arbejder med hesten og herefter med dig. Og det VIRKER!
Tusind tak for alle de gode svar. Jeg er godt klar over, at det lidt er min egen skyld, da jeg bare har ladet ham gå 1½ år næsten vild   jeg har haft med mange mange heste at gøre de sidste 20 år, også ungheste, men aldrig haft en hest "fra starten" så at sige. Jeg var nok ikke helt klar over hvad det indebar! Jeres svar har givet mig mod til at begynde at arbejde med ham igen. Jeg ved at det kommer til at tage tid... Især fordi jeg skal blive tryg ved ham igen. Jeg må nok indrømme at jeg er lidt skræmt for ham lige i øjeblikket. Men jeg tog derop idag   med alle jeres gode råd i bagagen, et langt træktov, en springpisk og nok beskyttelse til at deltage i et formel-1 løb. Jeg fik ikke brug for noget af det! Det lykkedes at føre ham fremad, tilbage og rundt om mig til begge sider - i en armslængde og uden han skubbede skulderen ind i mig eller sparkede. Vi gik dog ikke ud fra folden   og ikke mere end 5 meter hver vej... men det er da en start. Jeg er glad for at jeg ikke blev sparket og jeg oplevede at han faktisk lyttede til mig og forsøgte at opføre sig som jeg krævede. Et par gange løftede han forben mod mig, men jeg vrissede af ham og "drev ham væk" - og da jeg kaldte på ham igen kom han glad gående. Jeg ville hellere have at han gik væk fra mig i stedet for ind i mig... så må vi tage de problemer dét medfører senere   lige nu føler jeg bare at jeg behøver at blive tryg ved at bevæge mig rundt om ham og vide at han i det mindste forsøger at opføre sig korrekt... for jeg ved at han gerne vil mig, og det sociale vi har, og så må jeg bare sige fra ved det mindste pip. På længere sigt tror jeg, at jeg tager rådene om at flytte ham til mig. Det sted han er født, ville være perfekt - boks om natten, fold om dagen med hhv. unge hingste og ældre vallakker, samt en stærk nordjyde til at trække ham på fold   - men jeg kan ikke forsvare at flytte ham lige nu, hvor han er så farlig. Jeg vil fortsætte med at træne "mønstring" - en disciplin jeg ikke havde tænkt på! - på folden indtil jeg er tryg ved at tage ham ud. Jeg har ikke råd til at få professionel hjælp desværre. Og da jeg har prøvet lidt af hvert med diverse heste og kalder mig selv erfaren, tror jeg lige i øjeblikket jeg vil nøjes med de gode råd jeg har fået her, og så give det masser af tid. Målet er, at om 1 år skal vi, med mig som klar leder, kunne gå stille og roligt hele vejen fra fold til stald til ridebane til fold igen. Så har jeg forhåbentligt ikke sat ambitionerne for højt! Endnu en gang tusind tak for de gode råd. Karen
Dejligt at nogle af rådene virkede .. Det er kun som en skriver TÅLMODIGHED ..:) så skal du nok komme i gang med ham .. Men som jeg lærte af en gammel hestehandler engang. Man SKAL ALTID være tre skridt foran en hingst .. Med det råd har jeg på et eller andet tidspunkt haft en hingst i stalden. Og de er fromme som lam .. Du skal bare huske at stoppe mens legen er god og KUN gøre ting med ham når du har kontakt så at sige .. Så kommer man langt .. og jeg ved det lyder forkert .. men det er bedre at slå den hårdt med pisken en gang inden den pander dig en med et forben .. (Det har jeg også prøvet - Ikke sjovt) Det er mine huskeråd til omgang med hingste .. Også TRÆNING TRÆNING TRÆNING og mere TRÆNING .. 
"så ingen trækken på fold eller andre steder." "Når jeg forsøger at trække ham, fx ud af stalden" Det er jo klart, den er ikke vant til at trækkes ud, men når den gør, oplever den frustration, og ved ikke, hvad den skal gøre, og bruger sine ur-instinkter. Typisk HEST.  Det er bare træning. Hver dag! Det er faktisk vigtigt, i al fald hveranden dag, max 5 minutter, når den ikke er vant til det. Da jeg trak mit føl ud af folden, gik hun i panik over at komme ud til noget nyt, og væk fra de andre. Derfor gik jeg stille frem. Jeg vil sige behandl den som et føl, altså start forfra: Først udenfor leddet, dagen efter så to skridt væk, dagen efter 3 skridt. Så kan I kigge ind i stalden, så to skridt ind, bakke ud igen. Osv. I er sikkert kommet videre, men det er den måde, man gør det bedst på, både for hesten og for sikkerheden!! For så bliver de ikke bange, det er ren tilvænning, som ikke overskrider deres grænser, hvor de begynde at opleve frygt i hjernen. (så bliver det svært) Jeg synes bestemt det lyder til at have med at gøre, og ja, jeg har læst indlægget, hehe. Har selv været på fold med den type, og jeg fik selv nogle skrammer af den ene hingsteplag. Men det gik over, og ja, jeg opdragede på den, og meget hårdt ind imellem, men det var altså på folden, og kun for at få den væk fra mig! Når det handler om tryghed i "den fremmede verden", skal man ikke straffe, men vise dem et alternativ, set them up to succeed. Evt. få en dygtig HMS-underviser ud.
Håber meget at du ikke lytter til forgående råd, da du allerede har fået mange, både gode og brugbare. En 2 års HINGST skal og må aldrig, blive behandlet som et føl. De er den rå natur, for fuld udblæsning og det må man aldrig glemme, når man håntere dem, ligegyldig hvor søde og rare de virker. Pøj pøj med ham.
Der var jeg lige lidt for hurtig, undskyld til team brok, læste kun til behandel den som et føl og jeg tænkte NEJ!! Nu har jeg læst det hele og syntes stadig du har fået mange gode råd, håber det bedste for dig og pas på dig selv.
Normalt er jeg ikke til at slå dyr, medmindre det er pga. farer. Og selv i denne situation   
Jeg bliver faktisk lidt harm når jeg læser dit indlæg TS, du oplyser at du er erfaren, men har alligevel ladet din hingst blive et problem og en sikkerheds risiko for sine omgivelser. Der skal altså opdragelse til at have en hingst, og det er ikke kun en gang om ugen eller hver 14ende dag når det lige passer ind i ejers hverdag. hvis du har ladet dit hingst føl gå sammen med alderssvarende kammerater i 1/½ år har du altså et problem, hvilke du jo har fundet ud af. men nu er skaden sket og du skal igang med at træne, om du er erfaren eller ej skal jeg ikke gøre mig klog på, men jeg ville alligevel finde en prof. der kunne hjælpe dig igang, så du ikke laver flere dumme fejl du ikke kan se dig ud af. Jeg har selv hingsteplage, de er siden de blev født, blevet håndteret og trænet hver evig eneste dag - de kender reglerne og har tilbragt tiden fra de blev fravænnet til nu med en ældre vallak der har haft fuldstændig styr på dem. Jeg har idag 2 yderst håndterbare hingste plage, der går på løsdrift i sommerhalvåret, men bliver håndteret og trænet hver dag, de får grime af og på, de løfter ben, de kommer i ridehus, roundpen eller på bane enkeltvis og nogle gange med en anden hest for træningen skyld - både hopper og vallaker - jeg forventer ikke de store problemer, men er altid klar over at de kan komme som lyn fra en klar himmel. mine er også med gode stamtavler, men jeg vil ikke beholde dem som hingste, hvis de pludselige bliver et problem, så tager det kun et øjeblik at ringe til dr. dyr og så er de vallaker. Jeg håber du finder en god træner der kan hjælpe dig på vej, de råd du har fået i denne tråd er helt sikkert givet af et godt hjerte, men du udsætter både dig selv og din staldvært samt medopstalderer for risisi der er fuldstændig unødvendige. jette
Jeg synes, der er liiiidt for meget vold i denne tråd. Jeg er nu ikke en følsom klikkertræner, der græder ved synet af vold mod dyr, MEN jeg fatter ikke, at folk altid tyr til pisk og hingstekåring og jeg skal komme efter dig. Man opnår ikke større sikkerhed ved at slå på dyret TVÆRTIMOD. Derved opnår man kun håndsky, bange heste. Og alle herinde ved, at en bange hest er meget, meget farlig. Jeg stod i samme stald som 3 hingste indtil for nylig. Ejeren var enormt hårdhændet med dem, pisk og råben og slåen. Ingenting hjalp det. Hingstene blev mere og mere farlige, bed mere og mere og mange oplevede at få en hov i hovedet. Da jeg overtog morgenvagterne og derved trækketurene med de små bøller, begyndte jeg at bruge lidt positiv forstærkning i stedet. Hver gang de gik pænt, så fik de rosende ord, en gnubbetur i manen. Selvfølgelig bed de stadig ud efter mig, men en løftet pegefinger og et bestemt NEJ! Var nok til, at de lige så langsomt stoppede med at bide og stejle. Og lige så snart de gik pænt blev de overøst med positiv forstærkning. Det var så 100 gange mere effektiv end bank! Som du selv oplevede, så var det egentlig meget effektivt bare at irrettesætte ham. Så håber du forsætter den bløde stil og husker at rose, gnubbe og ae, når han er dygtig. Og et godt tip er altid at holde øjenene på ham. Ikke kig ned på vejen eller på hegnet - kun på hesten, så du kan nå at rette ham før han bliver farlig. Held og lykke med træningen 
Skævheder kan man ikke trylle væk, de vil altid være der - i hvert fald vende tilbage efter pauser ! Men de kan trænes ned, så de ikke popper så meget op.  Linket er de eneste, der kan træne det ned.
Det vil jo være nemt at tjekke om det er en rytter påvirkning... Du må kunne finde en rutineret rytter der kan afprøve din hoppe og måske dernæst med en anden sadel. Er det samme problem, må det være en skavank der driller din hest... Ved ikke hvor du bor, men kan anbefale Hans Skougaard ved Silkeborg.
Hej, Tænder kan være en ganske god mulighed. Min hest har egentlig ikke haft de store problemer og min meget kompetente dyrlæge havde derfor sat intervallet mellem behandlingerne til 12 mdr. Efter 8 måneder begyndte der at opstå problemer på venstre volte, som jeg desværre syntes kunne skyldes meget andet, så jeg fik ikke lige kigget tænder med det samme, øv, og problemet blev stille og roligt større. Da jeg fik kigget på tænderne, så var det faktisk noget værre end forventet, så nu er vores interval sat ned til 8 mdr. i stedet. Kort efter tandbehandlingen var hun rigtig fin i venstre side igen. Og hvis det ikke hjælper, så kunne et par nye kiro/fys øjne på hesten måske være en god ide. Min hest viste sig at have nogle gamle problemer, som min tidligere kiropraktor ikke havde fundet, men som den nye opdagede og behandlede, så den nu klarer sig meget bedre. Ikke at min tidligere kiropraktor ikke var dygtigt, men alle ser jo noget forskelligt, og min nye kiropraktor opdagede så altså min hests problemer bedre. Held og lykke med projektet. MVH Jette
Prøv evt. en runde uden sadel, hvis du har mod på det... så kan du hurtigt se, om sadlen har en finger med i spillet. Når det er så udpræget på den ene volte, tænker jeg, det kan skyldes, at den ene skulder er en anelse længere bagud end den anden og rammer sadlen, når hesten bøjer sig. Det er helt normalt at skuldrene er lidt forskudt - bare få mm kan gøre at sadlen støder på skulderen i den ene side, mens den ligger fint til den anden side. Prøv at lægge en hånd ind under sadlen ved hestens skulder - mærk på begge sider - når du rider og mærk om du bliver trykket. Der er mange heste som ikke bryder sig om, at deres skuldermuskel rammer sadlen. Den kendte regel om at sadlen skal ligge et par fingre bag skulderknoglen er i mange tilfælde ikke godt nok. prøv at få en til at løfte hestens forben, mens du selv holder en hånd på dens skuldermuskel og mærk, hvor meget musklen udvider sig. Kommer den i karambolage med sadlen? At lægge en sadel på skuldermusklen svarer nærmest til at spænde en læderrem omkring sin overarm og så lave vægttræning. - Måske ikke den mest behagelige kombi 
Der har allerede været mange gode ideer her. Jeg har haft lidt det samme problem - ikke så kraftigt som du, men hesten "stod" helst på den ene skulder og havde et svagere bagben (dvs vanskelig at ride på den ene volte). Min vej igennem problemerne gik gennem mange faktorer i et samspil: Nu kan min vallak gå med skulderen på plads på begge volter når jeg rider den ordentligt - den har ikke ikke ondt så vidt jeg kan se, og jeg har fået nogle redskaber at arbejde med. Det har taget meget lang tid og har været dyrt. Men umagen værd synes jeg, og jeg har lært rigtig meget. Held og lykke med din! Gertrud
Kan se tråden er gammel, men tænkte på hvordan hun reagerer hvis du drejer hende ind på en volte fra jorden af? På den måde kan du finde ud af om det er rytter, sadel relateret eller det er noget i bevægelsesapperatet. For et eller andet er der tydeligt galt. Pøj pøj
Tænker også på om hun vil bøje sig fra jorden. Hvordan går hun i en longe og hvad sker der hvis du prøver at bøje hende eller har tøjlekontakt når I er på tur? Jeg tænker om det er noget så simpelt som at hun bare ikke "gider" banearbejde!?
Åh, jævla autocorrect. Hingstekæde! blev der sagt... Husk at hingste også er heste. De er ikke mere hårdhudede og skal ikke have tæsk bare fordi de har koglerne i behold.
Anna S: Nu kan jeg ikke svare på vegne af de andre i denne tråd. Men mig misforstår du. Jeg skrev ikke bank, da det er decideret mishandling, og ingen heste skal udsættes for bank!  Jeg mener at man skal irettesætte når hingsten ligger op til unoder (og være på forkant). Og det er desværre til tider nødvendigt med et klask med pisken. (hvilken en hingst godt kan klare, da de er vant til meget mere hårdhændede metoder imellem hingste og andre heste, både igennem leg, men også når de irettesætter hinanden.) Og den skal selvfølgelig roses med det samme den gør noget rigtigt. Den skal jo ikke være bange for os mennesker! Men have respekt i stedet. Det er heller ikke altid det er nødvendigt at irettesætte med pisk. Men TS hingst, er allerede ved at være ret så farlig. Så hun bliver nød til at sætte en grænse, for hvad der er rigtig og forkert opførsel. Og med det samme den lystrer skal hun selvfølgelig rose. Nu skrev jeg ikke at trådstarter skulle rose sin hest efter irettesættelse i mit første indlæg, men trådstarter virker fornuftig nok, så synes ikke det var nødvendigt at skrive dette 
er faktisk velment, for du eller andre kommer til skade på det her. Hvis du er nødt til at spørge på Hestenettet, hvordan du håndterer din 2 årige hingst, nu hvor hormonerne begynder at rulle, så skal du ikke have hingst. Det kræver masser af erfaring, øvelse i at kunne læse hesten og være 3 skridt foran, og gode forhold til at holde hingst. Selv om du måske synes at den er smuk og sød, er det så overhovedet avlsmateriale? Skal man avle videre på det temperament? Så enten to snit, sælg, eller betal dig fra det af en som ved hvad det handler om. Og så skal du stadig lære det. Inden der er nogen, som kommer til skade.
sige pas på dig selv! Det er vigtigere, at du ikke kommer til skade end at hesten kommer til at avle. Jeg har kun haft med voksne hingste at høre, og der var godt nok også nogle krabater imellem - endda "kun" i islænderstørrelse, men det var alligevel for voldsomt for mig (jeg kalder mig også erfaren - hesteejer i 17 år, har redet et godt stykke over 100 heste). En løftet pegefinger og et "HOV!" var IKKE nok overfor en af dem, jeg havde med at gøre - han var nem at ride, men en djævel at gå med. Der var forben over det hele, og jeg blev bedt om at have en pisk med og vappe ham en. Sådan bryder jeg mig ikke om at omgås dyr, og jeg følte mig meget utryg ved ham, så det endte med, at jeg sagde fra, og en anden måtte hente ham på folden for mig, og så sadlede jeg selv op og red. Det var ikke (!) min egen hest - jeg skal aldrig have hingst. Pas på dig selv!
hejsa du får rigtig mange gode brugbare råd i denne tråd, men jeg synes egentlig det greatpineimage siger er noget du da skal overveje meget. Er hingsten reelt avlsmateriale der kan kåres? er det noget du vurdere eller noget andre vurdere? kan han ikke kåres/bruges i registreret avl, vil jeg sige kastrere ham hurtigst muligt, jo hurtigere jo bedre for jer begge. kan han kåres, men kun vurderet af dig i forhold til avlsmateriale, vil jeg sige få fat i nogle yderst erfarne indenfor fuldblodavlen og få ham vurderet, og gives der et ikke egnet der, jamen så kastration, siger de egnet, ja så skal der ske noget drastisk i forhold til håndteringen af ham med det samme, ja det skal der jo egentlig uanset hvad, men en kastration vil jo naturligt tage toppen af hormonerne. nu skriver du selv at du ikke vil flytte ham pga den opførsel han viser, men en flytning vil netop kunne hjælpe med at ændre hans opførsel, især hvis han flyttes til et sted med en ældre vallak/hingst som kan hjælpe med at sætte ham påplads for dig, det kan have en enorm effekt på unghingste. og så vil det hjælpe enormt at han kommer ud af en ligestillet flok, hvor alt går op i leg og småkampe om hvem der er stærkest, for når det er hvad han konstant er omgivet af er det det han vil fortsætte med når du skal træne ham, især hvis han er vant til at være blandt toppen af flokken. jeg har selv avlshingst gående og har opdrættet en lang række af hingsteføl/plage til en alder hvor vi reelt kunne vurdere om de var avlsmateriale eller ej, og hingste kræver en konstant træning uanset alder. vores unghingste har også altid gået i løsdrift med hinanden og en ældre vallak, som havde fuld kontrol over flokken, og samtidig blev de håndteret dagligt, det er et must når man ikke kastrere dem tidligt. jeg er ikke fortaler for bid, hingstekæde og pisk, men nyder at kunne håndtere vores hingste i grime og trækketov, men hjælpemidlerne kan være nødvendige især når man er endt i din situation, for det kan alt for let gå ud over dig eller andre som evt. skal håndtere ham, og ingen hest er ens førerlighed værd. mvh Mie
ville være at finde en HMS træner. Hvis du ikke har råd, så søg på nettet efter "de 7 lege". Jeg har selv haft 2 styks vilddyr, på 3 år, som virkelig var ved at tage livet af mig. Og jeg har også haft med heste at gøre i over 25 år. Men disse to, ja .... Men jeg fandt to søde mennesker som hjalp mig med at lære "de 7 lege", og i løbet af 2 mdr ja så havde jeg to super søde heste, som virkelig ikke er bange for noget. Respektere mig som "førrehest". I dag er de begge 11, og nogle rigtig dejlig og nemme heste at arbejde med. Jeg syntes at det er noget l... at folk opfordere dig til at bruge en pisk. Sæt en rebgrime på ham. Og en lang linie. Jeg har prøvet det på en hingsteplag på 1 år, hvor familien faktisk var bange for ham. Han fik pænt sagt et chok. tænk jeg var så fryggelig at jeg fik ham til at bakke! Men søg på "de 7 lege". Du vil få noget ud af det, også selvom at mange bruger det til westerntræning.
et rigtig godt råd er at søge hms træner ja, men de fleste uddannet trænere tager ikke hingste ind, de fantastiske parrelli trænere vi har i Danamrk må sågar ikke træne hingste, så du vil nok få bedre held hvis du søger efter en erfaren hingsteholder. at du vil beholde ham som hingst tiltrods fr denne adfærd kan være lidt svær at forstå, han bliver jo hormonmæssigt ikke nemmere af at komme i avlen, måske du skulle vende sagen om og se det fra hoppe ejernes synsvinkel om de vil bruge en hingst, der er så uterlig, for vil ikke kalde den rå eller utrænet eller ikke vant til mennesker, for så ville sagen have set ganske anderledes ud, den tester dig jo som føren og ligger i den grad op til en magtkamp, det ville en hingst, der var uvant til mennesker ikke. Jeg må være ærlig og indrømme at jeg nok også ville tage pisk og en hingstekæde på den, simpelhent fordi vi mennesker er for små til sådan en opførelse og for små til at kunne den nogen sønderlige tegn eller kommandoer fra jorden af, og så er det jo også vigtigt at din attitude bliver ændret overfor den hest, nu er det selvfølgelig noget jeg har læst imellem linierne og derfor kan jeg godt tage fejl, men det virker lidt som om at den hingst bliver pakket ind i vat og tuttenuttet, det skal den ikke, du er ikke dens mor, men dens leder og den satme have en røffel der er til at mærke og forstå når den langer ud efter dig på den måde, man kan sætte det lidt i perpestiv og sige, hvad ville du gøre hvis en fyr langede ud efter dig i byen ? Jeg håber selvfølgelig og krydser fingre for at du får dig en god hingstemand som du kan have glæde af og som du kan bruge uden livsfarer
ja de kan være ret så bissede at gå med de lømler men det kan hoppeplage nu også.. men en unghingst med hormoner er ekstra svære..men som jeg kan se det har du 2 muligheder som er: 1. Træning,træning og træning 2. eller indse at den er for farlig som hingst og få den kastreret.. ja jeg ved godt du har en drøm om at få den brugt i avlen men mange må desværre indse at hingste er for krævende og i nogle tilfælde for farlige til at mange kan magte dem..men dette er ikke altid tilfældet og selvfølgelig er der nogle undtagelser.. så prøv først træning i nogle måneder hvis du tør og hvis du er blevet bange for den som hingst så vil jeg nok overveje om det for både din og hingstens skyld er værd at holde den som hingst med det resultat at den kan blive helt umulig for dig at håndtere og derfor heller ikke kan bruges i avlen alligevel.. jeg har prøvet at håndtere hingste som yngre som var nogle af de mest fredelige dressurheste men også har erfaring med nogle som synes det kunne være meget smart at ha en hingst som måtte indse efter et uheld at den nok blev for stor en mundfuld og siden har kastreret den og fået en fin hest ud af det som på ingen måde er til fare for sine omgivelser..
Eftersom han har stået på fold med sine jævnaldrende, er han vant til at de "kræver" noget af ham derude hvis han ikke skal være den nederste i herakiet. Du må   lade ham være "førerhesten", så derfor ville jeg selv sikkert begynde at kræve mere af ham.. Tænk på hvordan din attityde er over for ham. Når du kan se at han skal til at begynde på at gå ind mod dig og vil starte en magt kamp, så lav en høj dyb lyd, og træd hårdt/truende et skridt hen mod ham, hvorefter han højst sansynligt vil stoppe overraskede op.. Herefter er det op til ham at vælge om han "tør" at gå imod dig (på den truende måde) eller om han vælge at acceptere det. Acceptere han det og bare bliver stående og tygger lidt så skal du med det samme slappe helt af i kroppen og rose ham med en blid stemme. Hvis han derimod tager kampen et skridt vidre skal du være forberedt med pisken, du skal ikke "slå" med ham, med vifte den foran ham når han sparker ud efter dig, hvis han er ligeglad med dette må du jo desværre gå til den lidt hårdere del, og så ramme ham med pisken. Alt det jeg har skrevet her, ville også foregå ude i naturen, altså 1. gang : makering 2. gang : truende markering 3. gang : alvorlig markering Har selv en 2 års hingst, og bliver ved med at kræve ting af ham, (selvfølgelig ikke med at presse ham hårdt, hverken psykisk eller fysisk) Mit problem med ham var at jeg kom til at blive moderhesten, og ikke førerhesten, (hans mor døde kort da han var få uger gammel, så   gav ham mælk med sutteflaske, og strækkede hans ben pga. han havde vokset for meget da han lå i maven - alt i alt tilbragte jeg   tid med at håndtere ham og putte med ham, og fik et kærligt forhold til ham) men efter han kom hjem fra sommerfold i år er han gået fra sød lille "føl" til et hingsteplag(!!) han prøver grænser af - ligesom din - så er det dér vi bliver nød til at sætte klare grænser, og at sørger for at det er os der bliver "førerhesten" Min har accepteret, at det er mig der bestemmer, og det er slet ikke surt at gøre det jeg præsentere ham for. Husk nu at førehesten ikke kun er negativt, for det kan godt være at det er den der sætte de andre på plads, men det er også den de er trygge ved... Håber du kan bruge lidt af denne lange smøre... 
Hej Det er noget tid siden dit opslag blev skrevet så jeg er bare interessede i at høre hvordan i har det?? Mvh Heidi
Som nævnt er dette jo efterhånden en halv-gammel tråd, så det er meget muligt at problemet er løst på én eller anden måde? Det kunne være spændende at høre om. Jeg har nu valgt at poste et indlæg alligevel, fordi jeg undrer mig over flere af de svar, der er givet i tråden.  Jeg har haft et par vallakker i min tid, som jeg også har haft, da de var hingste. De to seneste blev begge kastreret i det forår, hvor de fyldte 3. Dvs. forholdsvis sent. Den ene, bare fordi den skulle være vallak. Den anden, fordi staldejer syntes han var uhåndterlig. Hvilket nu ikke ændrede sig voldsomt af, at hesten blev kastreret  Det foreslås af flere, at hingsten her kastreres - og det antydes så nærmest, at hingste ved kastration bliver fornuftige og rolige som med et trylleslag, bare fordi de nu ikke længere kan producere føl og der ikke længere ræser testosteron rundt i blodet på dem. Sådan er det måske for nogle få, men for de fleste er det da ikke selve kastrationen, der er udslagsgivende, men den træning/håndtering, man begynder at lægge i dem umiddelbart efter kastrationen. Den ene af mine to føromtalte hingste havde altid været forholdsvis speciel og af og til direkte svær at håndtere. Det var egentlig derfor jeg købte ham, fordi jeg vel nok havde et rigeligt stort ego og troede på, at det var nemt at fikse med en fornuftig håndtering. Hesten var meget eksplosiv og vågen af temperament - og samtidig utroligt nysgerrig og virkelig lærenem. Man kan nok godt forestille sig sådan en hest gå tæt på ting, den egentlig er bange for - for så at gå fuldstændig bananas, når han opdagede, at det virkelig VAR farligt. Ligesom han fik lært sig selv rigtig uhensigtsmæssige ting  Det var nu ikke hormonerne, der var udslagsgivende for ham, men den måde, hesten fungerede på mentalt og kropsligt. Der var mange forskellige ting, der kunne hjælpe på hans måde at være på - men hans personlighed kunne ingen tage fra ham.  Da han var 2, hændte det af og til, at han stejlede op ad mig, hvis jeg fx havde trukket ham alene i stalden og insisterede på, at han skulle gå i MIT tempo tilbage til folden.  Det var konfliktadfærd - udtryk for, at jeg bad ham om noget, han ikke havde den mindste lyst til. Han slog ikke ud efter mig. Ville jeg sætte ham på plads (hvilket mange jo foreslår) ved at skælde ud, eller ved at holde afstand med pisken, så slog han efter mig med forbenene og gik tætter på mig. Det var temmelig farligt, da jeg ofte håndterede ham alene. Hesten var tydeligvis helt klar over, at han var stærkere end mig, men han ønskede ikke at skade mig. Ikke medmindre jeg truede ham. Nogle heste kan man håndtere på den måde; helt sikkert. Andre heste går til angreb - virker det klogt at lægge sig ud med sådan en hest? Jeg stiftede så bekendtskab med Andrew McLeans "teori" og begyndte at træne ham efter disse principper, hvilket hjalp gevaldigt - fordi hesten nu bedre forstod, hvad jeg forlangte af ham. Han var som nævnt rigtig hurtig til at lære ting, og meget arbejdsvillig også. Så jeg begik af og til den fejl at blive ved at give samme signal - eller endog eskalere pres. Det gav ligeledes nogle ret interessante udfald, fordi han ikke kunne tåle selv den mindste smule for meget pres. Men det var stadig svært at håndtere ham. Når hopperne kom i brunst, var han meget vågen, og meget svær at håndtere, når han skulle hhv. væk fra og tilbage til flokken. Selv efter han var tilredet og havde været kastreret i over et år.  Jeg var ikke tryg ved at gå ved siden af ham - endnu mindre ved at ride. Han "vadede mig ned" og klæbede nærmest til mig - selv om han samtidig dansede rundt og virkede som om han slet ikke så mig. Det var virkelig ubehageligt. Det var først, da en veninde, som er rigtig dygtig til at "aflæse" hestes personligheder, tilbøjeligheder, behov, koncentrationsevne osv., at alting begyndte at lykkes med hesten. Han har altid arbejdet virkelig godt under rytter og i longen, så det var faktisk "kun" håndteringen, der var problematisk. Men jeg forstod pludselig, hvordan jeg skulle få kontakt til hesten, når han "lukkede af" og ikke opfattede min tilstedeværelse. Jeg gik min vej med ryggen mod ham (håndterede ham i longetov, der aldrig var stramt), og han kom travende efter mig, straks han opdagede, at jeg ikke var ved siden af ham. I det hele taget gik jeg altid efter større afstand til ham, når han blev "vims", hvilket faktisk gjorde det meget nemmere at bevare kontakten og hestens fokus. Og jeg havde meget lettere ved at bevare roen og bare være afslappet omkring ham, fordi jeg vidste, hvordan jeg skulle agere for at skabe kontakt. Hesten havde et enormt behov for, at jeg var ved siden af ham for at "beskytte" fra omverdenens farer. Men han så mig ikke, fordi omverdenen var så farlig... Da jeg begyndte at tilrettelægge min håndtering efter dette, blev han en helt anden hest. Jeg synes min historie med denne hest - som jeg flere gange helt havde opgivet at få styr på fra jorden og et par gange var meget tæt på at sende på slagteriet - meget godt illustrerer, at heste ikke altid er uhåndterlige, fordi de er dumme, uopdragne, skal sættes på plads osv. Nogle gange var vores krudt brugt en hel del bedre på at forsøge at forstå,   hesten er svær at håndtere og agere efter hvordan hver enkelt hest er "skruet sammen" mentalt og motorisk. Her er netop behov for at tilrettelægge håndtering/træning efter den enkelte hest! I stedet for, at man kun har øje for at irettesætte og regulere. Jeg er i hvert fald lykkelig for at have fået øjnene åbnet for det. Ellers havde jeg mistet den hest, der til dato har lært mig allermest!
En lille opdatering til de nysgerrige... Den lille frække hingstebasse ændrede komplet opførsel og adfærd, da jeg begyndte at være "førerhest"! Der gik knap 2 måneder, så stod vi overfor en mejetærsker med fuldt drøn på direkte mod os - og jeg var tryg ved situationen. Han løb i fuld galop i en cirkel udenom mig, men respekterede tov og min person. Der skete ingenting, andet end en lille forskrækkelse - og han er nu tryg ved store, kørende maskiner. Det er lidt vildt. Vi kan gå hvor vi har lyst til, i skridt eller trav, over bomme, ind i bygninger, forbi andre, cykler, biler, tog! Det er virkelig en vild forandring - på så kort tid. Hans mor og far er 2 superloyale, velopdragne og opmærksomme heste, og nu kan jeg se at han slægter dem på. Jeg har virkelig været glad for jeres råd, de har givet mig et boost af selvtillid og læring om hingste. Tusind tak! Den måde jeg har arbejdet med ham på har været meget behovsbaseret. De første par uger gik med at JEG skulle blive tryg i nærheden af ham. Vi gik - jeg iført tonsvis af sikkerhedsudstyr - rundt på folden, hvor jeg kun bad ham om at holde sig på 2 skridts afstand til venstre side. Og kun der. Det lærte han faktisk hurtigt  Da det var lært, var det kun et spørgsmål om hvad jeg ville. Og turde. Så hvis mit behov var at gå ud fra folden gjorde vi det. Skulle jeg op til stalden gjorde vi det. Skulle vi hilse på en mejetærsker gjorde vi det! Så hele processen har egentlig været mest at få gjort mig tryg. Hesten havde det fint med mit lederskab allerede fra første dag... Jeg skulle bare kigge ham dybt i øjnene og sige "Jeg bestemmer faktisk. Har du glemt det?". Tænk at der skulle så lidt til. Jeg tror nu jeg kan se hvilken hest han bliver. Og det gør mig glad - for det er en GOD hest. Endnu en gang tak for de gode råd. :)
Det lyder til, at du har fundet et lederskab, der ikke handler om dominans og magtanvendelse, men et ægte lederskab, som bunder i din måde at tænke på   .
Hej Karen - har først nu læst hele din hingstetråd, men vil blot sige, at du efter min mening bør være et forbillede for alle hesteejere/-trænere. Jeg kan slet ikke forstå de dér indlæg, hvor det foreslås, at du finder en 'professionel' træner (hvad er så lige det?). For mig forekommer hele forløbet med træning af din hingst at have været så optimal, som man kan tænke sig det.       Hanne
Hej igen (efter lang tid), Hvor er det dejligt at høre, hvor godt det går med jer! Og så lige en kommentar: En del indlæg har været forargede over, at nogle af os anbefalede dig at medbringe en pisk. Der er jo ingen, der siger, at bare fordi man tager en pisk i hånden, skal hesten bankes   Jeg rider næsten altid med pisk på tur, fordi den er rar at have med i en nødsituation, hvor hesten f.eks. stivner på vej over en befærdet vej, så jeg straks kan få den videre og dermed undgå en farlig situation. Med mit råd om at medbringe pisk ville jeg mestendels sørge for, at du havde MULIGHED for at sikre dig selv, hvis der skulle opstå en farlig situation. En pisk kan forøvrigt rent faktisk også bruges til bare at pege med, vifte fluer væk med o.s.v... Nå, men det var bare et sidespring. Held og lykke med den fortsatte træning! MVH Jette
Hej... Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan I gør når I tilrider heste. Fortæl gerne helt fra bunden af fx starter I med noget inden den har alderen, hvordan vænner i den til saddel.. Generelt hvad der er en god oplevelse for jer og hesten.
havde du spurgt mig for 30 år siden ville jeg have haft en helt program punkt for punkt - i dag ved jeg bedre. det er så forskelligt fra hest til hest, så det vil være helt umuligt at beskrive en tilridning. der er så mange parametre inde over et godt forløb både for hest og rytter at det nærmeste ville være umuligt, samtidig handler det også meget om fornemmelse for både hesten og træningen. Hvis du skal igang med at tilride, og du ikke har forsøgt dig før ville jeg ofre en træner eller erfaren rytter der har tilredet en del heste til at hjælpe dig igang, så kan du suge til dig samtidig med at du får din hest tilredet. jette
Jeg starter med at ligge et underlag løst på ryggen, imens jeg står ved siden af. Jeg sætter også nogle gange en elastikgjord om maven, mens hesten er i boks. Jeg gør gerne tingene i starten imens hesten spiser, så plejer de ikke at blive så stresset. Hovetøjet træner jeg ofte med godbidder og klikker, det er en sjov opgave for hesten at finde ud af at den selv skal dykke hovedet ind i hovedtøjet for at få en godbid. Senere udvides træningen med at hesten selv skal tage biddet i munden og tilsidst skal det være ok at få det om ørerne. Når hesten kender udstyret; underlaget er skiftet ud med en sadel og den er klar, så trækker jeg ture på vante steder med udstyr på. Jeg beholder grimen på inde under hovedtøjet, så jeg kan bruge den til at træne start og stop. På turen træner jeg stop med lydsignal og et lille tag grimen. Frem trænes også på lydsignal og et lille træk i grimen. Bidet bruges ikke til at starte med, da hesten tit plejer at bruge noget tid på at lære bare at have det i munden. Jeg bruger en del tid på at stå på en skammel ved siden af hesten. Det gør jeg gerne, når jeg strigler. Jeg plejer at bruge gulerødder til øvelserne. Her kan der være flere udfordringer: Hesten skal stå stille Den må ikke blive bange for at jeg står ved siden af den på en skammel Jeg skal kunne stigle den på begge sider af kroppen fra skamlen, på den måde bliver jeg nød til at læne mig ind over den. Jeg plejer også at træne hesten i at få en gulerod på modsatte side, så jeg skal læne mig ind over hesten for at den kan nå. Jeg skal kunne vifte med armene og lave lyde oppe over ryggen uden heste flytter sig. Så plejer det er være pærelet at ligge lidt ekstra vægt på hestens ryg når den strigles for til sidst at slippe skamlen med fødderne og ligge lidt på ryggen. Jeg plejer at have en hjælper til at trække mig et par skridt første gang, hvor jeg bare ligger over ryggen. Sammen hjælper holder også når jeg skal sætte mig rigtigt op. Derefter bruger jeg tid på bare at sidde på hesten uden at den skal noget. Stå af og lave resten af træningen med gåture mv fra jorden. Efter et par gange prøver jeg mit lydsignal for frem fra ryggen, sammen med lidt tøjlehjælpe til en af siderne. Får jeg et skridt belønnes med gulerod. Sådan tager jeg så et skridt af gangen og gerne over flere dage, så hesten er helt med på hvad det er vi skal  Derefter ligger der masser af andet arbejde, ture med ældre hest mm. Men det bliver næsten en lige så lang roman  Det skal heller ikke glemmes at der er en masse longe arbejde og andet som jeg ikke lige har skrevet med. Jeg træner også højre/venstre på tøjle fra jorden. Jeg bruger lange liner mm. Min teori er at hesten skal være rolig og afklaret med det jeg gør, inden vi fortsætter. Den skal være styrbar inden jeg sætter mig op, som minimum skal den kunne: start, stop samt stå stille ved opstigning. God fornøjelse!
bla. om det er en af mine egne heste, eller andres. Hvis det er min egen kan jeg jo starte når det passer mig og hesten og bruge alt den tid jeg ønsker, mens med en træningshest, har jeg måske 2-3 måneder til de grundlæggende ting. Men egentlig er det de samme trin hestene kommer igennem, men mine egne bruger jeg bare længere tid på at gøre dem strække og velbalanceret fra jorden af, samt have nogle sjove og spændende oplevelser med. 1. Hesten skal kunne gå frem, stoppe, bakke og dreje for lette signaler i grimen og stemmen, samt flytte sig hen hvor jeg peger. Så er hesten nemlig klar til at komme med som håndhest og se skoven, stranden, trafik osv. samt blive læsset og komme ud og se verden. 2. Hesten skal kunne løfte og flytte begge skuldre, samt træde dybt til tyngdepunktet ved en kombination af en let drivning og et let signal i grimmen. 3. Bruger nu de signaler hesten kender til at gøre den stræk og balanceret, så den kan bevæge sig på buet og ligudrettet spor i balance i alle gangarter. 4. Hesten er nu klar lidt vende sig til en gjord, derefter sadelpad og til sidst sadel. Har aldrig oplevet nogen heste reagere på dette, da de på dette tidspunkt bare er helt med på alt hvad jeg byder dem! 5. Har en hjælper til at hoppe op, mens jeg er på jorden og guider hesten. Tjekker at punkt 1+2+3 virker med rytter (mange heste er lidt ude af balance de første gange med rytter, så punkt 3 kræver ofte et par dages træning). 6. Rytteren overtager guidning af hesten og personen på jorden er bare en sikkerhedslinie hvis hesten bliver usikker - efter 2-3 gange tages hesten med som håndhest med rytter og få nogle oplevelser i naturen med sin rytter. 7. Hesten er klar til bid som pålægges under grimen/kapsunen, men ikke tages i brug før hesten slapper helt af i mund/hals og roligt bære biddet vægt med tungen. 8. Der rides med 2 tøjler (grime/kapsun kombineret med bid) til hesten er helt stabil på bidet. Det er vigtigt for mig når jeg tilrider at hestene altid er trygge og positive, og det synes jeg en nemt at opnå hvis man sørger for at hesten altid har en god hesteven at støtte sig til når nye ting skal opleves og hurtigst muligt kommer ud i verden, så det at være sammen med mennesker bliver spændende og sjovt! Håber det gav lidt inspiration - jeg har i hvert fald kun gode erfaring med den fremgangsmåde.
Hej - prøv at find bogen fra føl til ridehest, det er en gammel sag fra 70erne men der er altså mange gode råd. Og ellers ville jeg finde en rolig lærehest som har en rolig og erfaren rytter som har prøvet, at tilride heste før, både til at træne sammen med på banen og til at ride i skoven med. Vh Lea
Hvor stor er afstanden i kombinationer hvor der et et anspring imellem og hvor der er to? Hest
Hej det afhænger lidt af type spring og hvor højt det er men som "tommelfingerregel" 1 galopspring: 7 meter 2 galopspring: 10,5 meter ellers er de "officielle" banebyggerafstande her: hilsen Anne
Mange tak
Gælder der de samme afstande for 1. ponyer?
Hej Røntved Der er som sådan ikke nogen regler for hvad en afstand skal være, men banebygger bruger selvfølglig nogle retningslinier for hvor langt der bør være. Afstandende er gennem de seneste år blevet lidt længere, så idag skal du forvente en afstand fra 7,3-7,7 meter i LC-MB i et galopspring og 10,5 - 10,8 på to galopspring. Den liste der henvises til andetssteds i tråden, kan godt bruges som en retningslinie, men du skal som nævnt forvente at en del banebygger bruger afstande der er 30 - 40 cm længer end de i listen nævnte. Anjaprice: Afstandene til 1 ponyer er anderledes, og vil for et galopspring typisk være 6,8-7,1 m og for 2 galopspring være 9,9 -10,3 Grunden til det kan variere en del er at man bør tage hensyn til bundforhold, springenens placering og flere andre ting. Håber I kan bruge mine svar til noget, ellers kan jeg anbefale at I inviterer en erfaren banebygger ud i jeres klub en aften og fortælle om baneopbygning og om hvad man som banebygger ligger til grund for de valg man gør med spring og afstande når man laver en bane. Det vil tit være det samme som rytter bør være opmærksom når man går banen Mvh Søren, B-Banebygger
Søren: mange tak for svar 
Hmmm - velkendt og svært problemer. Jeg kan se forskellige årsager for mig: Han har separationsangst. I så fald er han urolig i forskellige situationer, når han er alene og helt rolig i samme situationer, når der er andre heste til stede. Han synes bare, at det er mest behageligt at gå sammen med flokken. I så fald skal der ikke så megen overtalelse til at få ham med ind. Dovne heste kan godt synes, det er ALT for hårdt at arbejde i sommervarmen. Hvis hesten bare synes, det er mest behageligt at blive ude med flokken og har lært, at den ikke behøver gå med dig. I så fald vil hesten være medgørlig nok under træning og vil være lydig med en overbevisende person som fx. din træner. Men hvis der skal være væsentligt pres, for at få ham med ind, så er det IKKE forklaringen. Der er noget ved træningen, han ikke kan lide. Hvis du har ændret træningsform, underviser, udstyr eller lignende i forbindelse med, at problemet er opstået kan det være forklaringen. Hesten kan også have fået ondt i ryggen eller lignende. Hvis træningen er årsagen, så vil du se, at hesten protesterer ved noget af træningen, og meget sandsynligt også, at den bliver værre, jo længere tid du har trænet. Hvad er dit eget bud og hvorfor? Jeg vil komme med et konkret løsningsforslag, når jeg ved lidt mere om problemet.
Jeg ville smide en hingstekæde på ham, så bakker han ikke ret mange gange, og følger med når der træækes  Jeg gjorde det med min den gmale, for han havde oss sådanne ideer.
Hej Sarah Han er jo en klog hest, han vil finde ud af om du er en "værdi leder". Du skal MENE det når du siger, at han skal med. Jeg har brugt et længere reb f.eks. en longe i venstre hånd og leder hesten med højre hånd. Når så hesten stopper op, svinger jeg rebet i cirkler mod bagparten, hvis hesten ikke går frem slipper jeg torvet således torvet rammer hestens bagpart. Dette plejer 9 ud af 10 tilfælde at være nok til at hesten hopper frem og følger med mig. Næsten gang hesten stopper starter jeg med at løfte venstre hånd. Og I de fleste tilfælde går hesten frem. Hvis den ikke gør fortsætter du øvelsen som beskrevet over her. HVIS hesten modsætter sig ovenstående, så skriv så vil jeg gerne hjælpe dig. Vh Lea
Du kan lægge en grime ude over hovedtøjet og så sætte longen i den.
Jeg longerer altid i grime - vil ikke trække hesten i biddet på den måde, så mit korte svar er nej  Om du gør det er jo helt op til dig. I så fald ville jeg altid trække longesnoren igennem inderste bidring og sætte den fast i udvendig bidring, eller trækker du biddet ud af hestens mund hvis du trækker i longen. Men hvorfor ikke bare lægge en grime ude over? Det er da den nemmeste løsning.
Den dims som du henviser til vil lave trækket på udvendige side, og hvor korrekt er det? Hvis du tager longen og fører den op over hestens nakke og fæstner den i udvendige bidring, laver du også trækket i udvendige bidring. Jeg longerer selv med grimen under hovedtøjet, trækker longen gennem indvendige bidring og sætter karabinhagen fast i grimen på indvendig side. Det giver et let træk i biddet på indvendig side, men hesten får også signalet i grimen. Når hesten er rutineret i at gå på denne måde, kan man let skifte over til bare at sætte karabinhagen i indvendig bidring og evt. have en snor bundet i bidringene under hagen, så den ikke kan ryge gennem munden. Ellers er alternativerne en kapsun eller en sidepull.
Hej Rikke Jeg ville lade din veninde galloperer på din hest uden nogen longe i et ridehus eller på en lukket bane. Det vil give din veninde falsk tryghed,  , for hvor meget ville du   kunne stoppe hesten hvis den beslutter sig for at stikker af i fuld fart? Hvis din veninde ikke tør gallopperer uden hesten er i snor. Eller du ikke tør lade hende galloppere på hesten uden den er i snor, er det bedre, at vente til hun er blevet mere erfaren. Vh Lea
Min hest er begyndt at bakke lige så snart jeg gør antrit til at stige op. Det er kommet efter jeg har lært ham at bakke (fra ryggen). Jeg sætter mig først op når han står stille (med ros). What to do?
Hej Jeg prøver det indimellem med heste, som er så begjestret for, at de har lært en ny øvelse, at de bare MÅ vise at de har fanget den. Så værdsæt at hesten er glad for samarbejdet med dig. Nu kommer næste skridt, nu skal han vide, at det KUN er når han får bakke kommandoren, at han skal gøre det. Så når han begynder, at bakke når du er igang med sidde op, siger du   og beder ham om at gå frem til udgangspunkt. Stop og forlang at hesten står stille, træk vejret og stig op. Han skal stå stille ved opsidning. Træn det flere gange om dagen og måske drop at ride de dage til den er der. Vh Lea
Hej Jeg står lidt med et ben i hver lejr angående min 6 års dv hoppe. Hun gil stationsafprøvning i 2010, hvorefter hun fik pause pga. avl i 15 mdr. herefter blev hun redet usammenhængende en måned, pga småskader, og blev igen bedækket og har derfor stået stille igen indtil for en god uge siden. Her begyndte jeg stille med longearbejde, men hun er nogenlunde som hun var, da vi stoppede i 2011. Nu til mit spørgsmål: Hun har simpelthen så travlt. Skridter jeg hende for lange tøjler går det fint, men så snart jeg tænker på at tage lidt i tøjlen, er hun næsten allerede gået i trav, ligesom hun hele tiden lægger an til galop, når vi traver. Jeg er nu ved at overveje, om jeg skal blive i skridt indtil hun slapper helt af, eller om jeg skal lade hende løbe sig træt, og så tage skridten til sidst? Når hun skridter er det mere op/ned end frem i skridt - det er fuldstændig som at sidde på en bombe. Hun har en god skridt, men med rytter på ligger hun nok på 3 pga ikke-eksisterende skridt! hun reagerer rigtig fint på tøjle, stemme og ben, og er utrolig følsom. Nogle der har råd?
Jeg ville prøve at lære hende at vente på rytterens signaler, fremfor bare at tonse der ud af. Ville først lære hende at stå stille i en parade, til du giver fremad signalet. Altså stop hende, giv godt efter på tøjlen (ingen kontakt til munden men så kort at du hurtigt kan få kontakt til munden) hvis hun går frem før du siger til, så stop hende igen og giv efter igen. Det er vigtigt at hun først går frem når du giver signalet. Måske det kan lære hende at vente på dit fremad signal. Som slutbemærkning så ville jeg ikke prøve at løbe hende træt. En hest der er ivrig som du beskriver vil nok aldrig rigtig blive træt. Den vil nok bare løbe hurtigt til den får en eller anden skade pga overanstrengelse. Mvh Anja
Heste, der iler, er som regel nervøse af den ene eller den anden grund. At den kan skridte roligt for lange tøjler er godt, det tyder på, at den grundlæggende ikke er bange for at have rytter på eller for at være på den bane, du rider på. Så langt så godt. Men hvad sker der så, hvad gør hende spændt eller nervøs? En grund, jeg sommetider ser er, at varme heste ikke kan lide at være fikseret. De har det svært ved at tolerere at blive trukket med i stramt reb og at blive redet med stramme tøjler, nogen af dem kan ikke lide at være bundet, de er kede af trailere og kan ikke lide at gå igennem smalle døråbninger. Det skyldes, at de på den føler, at de ikke kan flygte, hvis de skulle få brug for det. Ganske naturligt for hesten, der som steppedyr er født til overblik, åbne vidder og mulighed for flugt til hver en tid. Jeg kan selvfølgelig ikke bare afgøre at dette er din hests problem, men jeg formoder det, fordi du godt kan skridte den for løse tøjler. Har hesten nogen af de andre nævnte problemer, og kan du trave den for løse tøjler? Lyder det overhovedet som om problemet kunne ligge her for din hest? I så fald vil jeg gerne prøve at give dig løsningsforslag.
Hvornår har den sidst fået tjekket bisserne?  Hvordan er den i longe??
Tak for svar. Anja - jeg tænkte lidt det samme, at hun aldrig ville blive træt. Hun kan sagtens stå i parade og vente på mig. Tina: Hun er varm, men absolut samarbejdsvillig. Hun er meget tillidsfuld, men er ikke så nem at have med ude, da hun jo er meget nervøs - kigger over det hele og hopper til siden for ingenting. Hun kan godt traves for løse tøjler, men vil stille øge tempoet og til sidst slå ovver i galop. Jeg rider med meget løs hånd, så synes ikke jeg har gjort noget, der skulle gøre hende nervøs for hånden - hun havde selvfølgelig et hårdt program til stationsafprøvning, men det gik ellers ret godt... hun er klart den mest vågne i flokken, og er den første til at fare op, hvis der nu kunne være noget at blive forskrækket over. Jeg synes generelt ikke, hun har det svært med døråbninger og lignende, men kan måske godt tro hun ikke kan lide begrænsninger. HUn løber nærmest ind i trailer af sig selv og kan godt blive stående derinde, indtil jeg fumler med bagbommen, så drøner hun ud igen. Den anden dag havde jeg hende med i ridehal for at trække hende rundt, så hun kunne vænne sig til det (det er meningen at hun skal køres hver gang vi skal ride, da min bane herhjemme er for dårlig). Jeg kunne ikke få hende ind i hallen før efter lang tids overtalelse. Da hun så kom ind, fulgte hun mig som en lille hundehvalp, selvom jeg havde sluppet hende. JEg kan sagtens forestille mig, hun ikke kan lide begrænsningen, selvom det er minimalt hvor meget tøjlekontakt der er, men har overvejet at skifte til gummibid, hvis det nu er biddet hun er bange for. Hun slår aldrig med hovedet, går med ørerne fremme og virker ikke irriteret på nogen måde. Det virker at ride lidt versade og stille hende til indvendige side, men med det samme jeg retter ligeud, så er hun på vej igen! What to do? Jeanette- tænder er ok, og i longe er hun frisk, men reagerer rigtig fint på stemmen.
Hej, Sådanne varme heste har jeg redet nogle stykker af, og jeg elsker det! Den arbejdsiver er uforlignelig, men det kan godt tage laaaang tid at få den vendt fra stress-lignende opførsel til opmærksomhed og afslappet lydighed for rytteren. Du får aldrig en kedelig hest ud af projektet, men det ved du sikkert godt  Tid er det allervigtigste i dette her og så tålmodighed. Lav en liste med små del-mål som du kan hakke af på listen, efterhånden som du opnår det ønskede resultat. Hvis det var min opgave at få denne hoppe skolet, ville jeg have mål, der var lidt i denne retning: 1) Træne fra jorden, så tillid opnås i mange situationer (døre m.v.) - det kan trænes på mange måder, så find inspiration på nettet eller hos andre med tændte heste 2) Træne i skridt, indtil tøjlen kan tages, uden at hesten reagerer ved at gå mere frem eller spænde sig. Samle tøjlen ganske let op f.eks. i den ene side først (på volte) og så den anden. Lave overgang tilbage til skridt, hvis hesten sætter i trav. Roligt og blødt. Hvis hesten skridter spændt, så snak med den, lav voltefigurer, halve parader m.m., indtil den slapper af. Lang tøjle igen. Om igen. Og igen. Og igen. Indtil du er ved at blive vanvittig  3) Når skridten er ved at være der, så prøv præcis det samme i trav. Det bliver måske endnu mere langvarigt, men Rom blev jo ikke bygget på en dag 4) INGEN galop overhovedet, før skridt- og travarbejdet er HELT på plads. Derefter samme arbejde i galop 5) Det hele forfra på udebane. Hold dig hele tiden til det, hesten er klar til. Hvis du tager i et fremmed ridehus og hesten er for spændt til at ride afslappet, så træn fra jorden, indtil du opnår samarbejde. Slut for den dag og så prøv igen en anden dag 6) Små spring og rideture ud i terræn i afslappet form Næst efter tid og tålmodighed er din egen ro og afslappede holdning af enorm betydning. Du skal "opruste" rent mentalt til at bevare den totale ro, uanset hvad hesten finder på. Opfør dig så afslappet, om om du var dopet med bedøvelse, både mentalt og kropsligt. Det virker!  Og husk at rose. Ros hesten, indtil det næsten bliver pinligt! Den dag, du har hesten afslappet men aktiv under dig, får du det hele tilbage med renters rente! Rigtig god fornøjelse! MVH Jette
tak igen. det lyder som en årlang periode! det er nok lige lidt for roligt for mig, men kan godt se ideen. Jeg er selv meget rolig og snakker beroligende til hende, hidser mig aldrig op og roser når hun er dygtig. Og så starter vi forfra! Jeg rider ude lige nu, så det giver nok også mere at kigge på. Jeg synes bare, det måske er at gå FOR langt tilbage i forhold til hvad hun har vist? og jeg må indrømme, jeg tvivler på at jeg kan få hende til at skridte lange perioder uden at hun må "krudte af"(altså trave lidt). Jeg ved hun ikke er bange for rytter, og for små 2 år siden kunne jeg ride alle gangarter i samling, schenkelvigning lærte hun på en dag vha vægtforskydning,og kunne rides frem og kortes ned i trav (ikke i galop). Jeg ved godt jeg virker lidt stivnakket nu, men håber virkelig jeg kan komme videre med det samme. Men når jeg læser din fremgangsmåde, gør jeg nok egentlig meget af det - jeg kan bare ikke rigtig skille den der med skridt og trav....
Jeg er meget enig med Jette i fremgangsmåden, har bare et par tilføjelser. Heste, der er fulde af adrenalin har flugttrang, og stopper man dem hele tiden, så føler de sig endnu mere fikserede, og det forøger flugttrangen. Derfor stopper jeg (helst) ikke en hest, der iler. I stedet drejer jeg den ind på stadig mindre volter og så holder jeg mig ofte til volter i en periode. Når hesten iler, skal volten gøres mindre, når den sænker tempoet roser jeg AKTIVT og gerne med godbidder, og forstørrer volten og senere vover jeg at ride ligeud. Jeg er helt ligeglad med form, jeg tænker alene i ro og at hesten ikke sætter farten op. Træningen skal være ensformig grænsende til det gabende kedsommelige. Det gælder både forløb, øvelser og træningssted. Hvis hesten er ked af striglepladsen og mindre ked af ridehuset, så trækker jeg hesten direkte i ridehuset og strigler og sadler op dér. Eller foran leddet til folden, eller hvor der nu er ro. Det virker..... Men det kan tage måneder. Til gengæld er virkningen varig, så det er ikke spildt arbejde. Det vil være dejligt at høre, hvordan det går med jer. Gerne med video 
Jeg købte i foråret den skønneste fjordheste valak på 6 år - som først var tilredet som 5 års. Ikke havde lært galop, og primært var redet på bane. Han er rolig og fornuftig, cool, og en helt igennem reel hest. Jeg har så haft min søn, som er en dygtig rytter, til at lære ham galopanspring. Men det er meget svært for mig at springe ham an på ridebanen, da jeg ikke er nær så dygtig. Det stressede ham en del i starten at skulle springe an, og han skød meget skulder. Ingen problem for min søn, men stort for mig. Jeg har så taget det meget roligt, og kun forsøgt når jeg kunne mærke at han var i humør til det, og så også fået lavet nogle anspring, men det er ikke muligt at holde galoppen, vi får under en langside. Er så her for en 14 dages tid siden begyndt at galopere med ham på tur, bag efter en anden hest, og det går rigtig fint, jeg kan både springe ham an - holde galoppen meget længere og springe an igen når han falder i trav - så det er uden tvivl vejen frem. Det jeg så gerne vil høre jeres erfaringer med, er hvor lang tid i tror der går inden jeg kan overføre det til ridebanen ?? Har prøvet og endnu "virker" det ihvertfald ikke. En dygtig rytter kunne nemt, men det er jeg altså ikke, får god undervisning og gør mit bedste, men er 40++ og har først lært at ride rigtigt da jeg var over 30 - så det sidder ikke på rygraden, jeg skal tænke over det. (samtidig er jeg så også en kylling, men heldigvis har jeg fundet en super cool hest, så vi passer bare godt sammen) Håber at høre nogle erfaringer   Gode råd er også velkomne  Desværre har min søn ikke tid at træne med ham, det ville ellers have været godt, men vi må klare det selv ham og jeg, så må det bare tage den tid det skal. Venlig hilsen Lise (og Humle)
Når du ved det er "din egen skyld" så der intet andet for end at blive ved med at arbejde med dig selv  Arbejd med din opstilling og få din underviser til virkelig at være efter dig når i træner galop på banen.  God ide med turene, prøv at fokuser på hvad du gør anderledes på tur end på banen?  Er det fordi du ikke kan få ham frem på banen i galop at han falder i trav? Eller er det fordi du kommer til at fx vælte indad og derved mister i begge balancen? Læg mærke til hvad der sker. En rigtig god ide at at du bliver smidt i en longe i et stykke tid.
Kan jo desværre IKKE træne galop på banen pt... men gør alt hvad jeg kan for at arbejde med mig selv, og har en "plade" kørende opppe i hovedet med alt det jeg skal huske.(har faktisk overvejet at få min ridelærer med ud på stubmarken....   ) Men ja, et af problemerne på banen er at han er så stille og rolig, at det kniber med at få "power" nok på til at springe an, han har sjældent energi nok, og synes endnu ikke at galop er sjovt, som de fleste heste gør - jo på tur efter en anden er han begyndt at synes at det er sjovt, og der får jeg den energi som skal til  Var faktisk afsted på tur med ham idag helt alene, og fik lavet et par fine anspring, selv om vi ikke kunne holde galoppen så længe. Vh Lise
Hvad hvsi du prøver lige at lægge pisken (dressurpisk) på hans bagdel når du føler han er ved at miste takten og galoppen, dvs inden han falder i trav? Og lige presser lidt på og siger "et par meter mere"? Og når han så gør det, så efter få meter SELV tager ham ned i trav og roser ham. Og så forfra. Det kan også være en dårlig vane han har lært at han ikke behøver galopere mere end et par skridt. Sådan vane kan de også få. Heste bliver bedre nu mere de øver tingene og hvis han ikke får øvet galoppen så får han jo ikke balancen til det. Så du må presse ham til at gøre det også selvom han så løber lidt hurtigt. Det gør de altid i starten i galop når de mangler balance. Du kan hjælpe ham ved at stille dig op i bøjlerne 
Tålmodighed og anderledes tænkning er vejen frem i dressur, hvis noget er svært for hesten  Og som sandra er ind på, så kunne "fejlen" meget vel sidde hos dig, i kombinationen med en urutineret hest som måske ikke har verdens nemmeste galop  Og din alder er altså ingen undskyldning......! Jeg begyndte selv først at ride dressurundervisning som 30 årig, og er nu tæt på 41 år  Når jeg læser din beskrivelse af hvad der går galt på banen, og godt i naturen, så kommer her mine fornemmelser af hvad der sker, og hvad jeg ville gøre, hvis jeg var dig. Du "tænker for meget", og "rider for lidt" - noget jeg nemlig selv har været ramt af, for jeg forholdet mig "logisk og voksent" til det at lærer at ride dressur. Du skal øve dig i at "ride på følelsen", fremfor på teknikken. Når man tænker bruger man nemlig dyrebarere sekunder til at tænke, og derved kommer du hele tiden bag ved hesten, bag ved øvelsen. Selvfølgelig skal du forholde dig "teknisk til", at skyder hesten skulderen ud af volten, så blokerer det meget meget effektivt for at den kan springe an i galop. Så skyder hesten skulderen i både trav og galop ? For har du den på plads i trav, er det så fordi du "forbereder" dig på problemer, bliver stiv i kroppen, falder ind i volten, glemmer at ride fra indvendig mod udvendig, og derved "stresser" et dårligt anspring på den måde ? Har du ham ikke på plads i trav, så er det grundridning du skal have fat i, og trav du skal arbejde med. Her er jeg fx meget glad for at arbejde med versader i skridt, for at få styr på skulderen. Men da skridt er en nem gangart at ødelægge, og mindre god galop ofte hører sammen med mindre god skridt, så skal man passe på ikke at ødelægge skridten. Så er der hele "adrrrrr jeg og hesten keder os på dressurbanen", og her er det at "man får hvad man tænker"   Synes du det er sur mås at ride på bane, er forberedt på "nederlag", bøvl og besvær, og bruger dressurtræningen til at fokuserer på at "dygtige ryttere kan finde ud at ride min hest men jeg kan....." Ja så bliver det da en møg sur pligt at ride på bane - og DET kan hesten i særdeleshed mærke. Så du skal på med "positiv-hatten", glæd dig over en god volte i trav - og ros din hest. Glæd dig over en god overgang til skridt - og ros din hest. Glæd dog over at den laver en fin langside i galop - og ros hesten. For hver gang du roser din hest, så roser du også dig selv - og fra at ride rundt og synes, at det og det gik ikke godt, og øv bøv. Så har man redet og haft en masse små gode oplevelser  Og så bliver dressuren lige pludselig sjov for både rytter og hest. Du siger så også, at han har svært ved at gå på volte i ridehuset, mens det går meget bedre på ligeud spor i naturen. Så det skal du bare udnytte det, ud og rid tur, og styrk hesten og dig selv i galoppen. De dage du så rider på bane/ridehus, der skal du være fair overfor både dig og hesten - hvis I kun kan holde en langside, ja så sats på en god langside, hvor du fokuserer på at overgang trav/galop og galop/trav skal være god. Man får alligevel mest ud af overgangene fremfor bare at "ræse" flere volter rundt. Og så er det jo oplagt grund til at rose dig og hesten, når I så gør det godt  Med tiden vil du lige pludselig mærke at I begge er klar til volter, og så kommer det lige så stille. Jeg har selv en stor langbenet DV'er, som har en meget stor galop, men uden speciel super balance. Da han blev tilredet kunne han kun nå 3-4 galopspring ned af langsiden i et 20x40 m ridehus - volter og kortsiderne kunne vi ikke magte. Så jeg valgte at kører ham til et 20x60 m ridehus, for at få lidt langside at galoppere på   Og så trænede vi primært i trav og skridt i det lille ridehus. Det tog vel 1/2 år før vi kunne begynde at ride nogenlunde kontrollerede 20 m volter. Nu er han redet 1 år, og på venstre volte kan han nu gå lidt mindre end 20 m uden problemer, på højre er vi stadig på 20 m volter. Jeg er meget på vagt med ikke at ride baglæns og pille springet i galoppen ud af ham - og så må det bare tage den tid det tager. Her i disse dage får han en masse stubmarksture og bakketræning i galop - alt for at styrke ham. Og der ud over er det da drøn hyggeligt at ride på stubmarker  Så tålmodighed, træning, positiv tænkning, og så ride efter at gøre det nemt for jer begge - så skal styrken nok komme. mvh charlotte
Morgan: Du er da ekstrem god til at lære fra dig - tusind tak for dit super indlæg, som jeg bestemt også kan bruge, da jeg står i samme situation som TS 
Tak for jeres svar og erfaringer  Jeg tager det til mig, og prøver det af det af, jeg synes kan lade sig gøre. Generelt kan jeg fortælle at jeg elsker dressur, det er aldrig en sur pligt, og jeg roser for alt det gode han gør. Nej grundridningen er ikke på plads, det arbejder vi på, min ridelærer og jeg. Desværre tænker jeg ikke for meget og rider for lidt, for hvis jeg ikke tænker over hvad jeg gør, kommer jeg let til at falde tilbage i dårlige vanen og ride for meget for tøjle og for lidt for ben, - men prøver at tænke det igennem Inden en øvelse - feks. galopanspring. Men jeg kan forstå at det også kan tage lang tid for en dygtig rytter, så vi tager det bare stille og roligt, og glæder os over det som går godt  Vh Lise
Jeg startede i april måned med en hest, som nægtede at gå ud fra folden, fordi den var bange for stød. Den ville ikke med ind på den rummelige strigleplads, den blev helt ustyrlig, hvis den blev ladt alene eller hørte hesten udenfor ridehuset. At ride den var i starten ret frygteligt. Chokstarter kom hele tiden, og en hals, der var 10 cm. fra at ramme mit ansigt, hvis jeg tog i tøjlen. Når jeg satte den i trav, så knaldede den hovedet HELT i vejret efter 3-4 skridt, og accelererede til jeg var nødt til at stoppe ham for tøjlen. Den kastede hovedet rundt, ved alle de bid, der blev leveret med hesten, og ved arbejde fra jorden accelererede den hele tiden og med det samme. At ride tur, var udelukket, og en ny bane gjorde det hele meget værre. Nu har jeg arbejdet målrettet med hesten i omkring 5 mdr. I dag kan jeg drive på ham, han traver ROLIGT med hovedet nede, så jeg kan drive på ham, han kan galopere roligt i longen, jeg kan ride ham på alle stedets baner og kortere ture. Efter bidskift til Mylerbid går han nu helt roligt på biddet, og han som regel stoppes for sædet. Han reagerer ikke længere på, at de andre heste går ud og ind fra ridehus og strigleplads, der er ingen problemer med at få ham med ind, og han er YDERST tjenstvillig, føjelig og tillidsfuld. Det har taget tid, men jeg synes bestemt, det har været arbejdet værd, for han er ved at blive alletiders hest. Er din hest ikke et halvt års tid værd?
Hvis din hoppe minder bare lidt om min 5 års, så tager det tid - men nøj hvor bliver det så lækkert når det så spiller  Caspian er sådan som du beskriver din hoppe på fold - altid den som hopper, fnyser, ekstrem nysgerrig, drøner rundt - en urolig sjæl kalder vi ham nogle gange kærligt. Han er enormt modig, men han er skabt sådan, at "uro" helst skal "bevæges væk". Stilstand er tydeligvis en "straf", at fastholde får tingene til at eskalerer. Da han blev tilredet som 4 års brugte han første gang han skulle ind i ridehallen 10 min, før han turde hoppe ind på det lyse sand. Min underviser og jeg lavede en aftale om, at Caspian skulle trænes efter at alt skulle gå stille og roligt, aldrig provokerer til konfrontation, altid gå efter at lege tingene ind i ham, og ikke udsætte ham for fx stævner o.l. Førend det at være ridehest og "opfører sig roligt og kontrolleret" sad på rygraden af ham. Som min berider sagde, han skal aldrig lærer at bukke eller stejle er en løsning. Han er en super lækker ridehest, og kunne jo uden problemer gå fx sidebevægelser ret hurtigt, temposkifte og halve parader det samme. Men blæsevejr og frostvejr fik ham på dupperne, solpletter på ridehusbunden ligeså, og hele tiden har jeg redet ham konsekvent men aldrig udfordrende. Dvs det første år har jeg kun skridtet på skovtur, trav kun under meget kontrollerede forhold, fx god overskuelig grusvej med en 15 årig total stabil hest bag ved ect. Altid valgt dage hvor det ikke blæser, dage hvor der ikke er dyr i luften, alt for at høre det nemt at høre det godt. Nu som 5 årig har det givet bonus - sidst jeg var på stubmarkstur med en veninde, smed venindens hest hende af og løb 2 km hjem over stubmark. Caspian blev stående hos mig og min veninde, og jeg kunne skridte ham hjem og få fanget den bortløbne hest. Når jeg nu skridter, traver og galoppere på stubmark, kan han gå frem/ned for halvlange tøjler, svare på halve parader, og kan tages fra fri trav, ned i skridt uden at trippe. Provokeres ikke af at venindens hest galoppere væk fra ham ect. Er tydeligvis så vant til at gå i ridehus med andre, som jo galopperer forbi ect, og dem reagerer han jo ikke længere på i ridehuset, så hvorfor skulle han det på en stubmark ? Og stævnemæssigt har han været afsted til sit første stævne og fik roset med hjem  Så tid og tålmodighed har været givet godt ud. En god ting jeg har købt er en "tanterem", som sidder foran på sadlen - den gør mig tryg i at slippe tøjlerne på ham, hvis han spooker over noget. Og jo flere gange jeg har givet ham fred og ro til at undersøge tingene, jo mere modig og erfaren er han tydeligvis blevet. Mvh charlotte
Hvordan er han i longe på banen?? 
Jeg plejer at sige, at man skal kravle før man kan gå. Kort og godt: Ting tager tid. Nogle gange tager ting lang tid. Men ting tager den tid ting tager. Hvis opgaven tydeligvis er svær for hesten, som du beskriver her, så ville jeg gøre opgaven nemmere. Når hesten skal springe an, skal den svinge indvendige hofte frem i selve anspringet, derfor er det en meget svær opgave for hesten, hvis den ikke har en fantastisk balance på bane. Min egen vallak har jeg selv uddannet fra ingenting til nu et stabilt LA-niveau til træning, dressurmæssigt. Ham tog det meget lang tid at lære at gallopere. Den første tid galloperede vi kun på folden eller på tur. Her galloperede vi kun ligeud eller meget store buer. I starten kunne han ikke ret længe ad gangen. Så snart jeg overvejde at trave faldt han i trav. Uanset hvor blødt svinget var. Det var bare super super svært for ham. Jeg galloperede ham derfor en del på tur, hvor det gik lige ud rigtig længe så han lærte at ballancere i gangarten først. Over tid... vi taler lang tid, blev han så god at han kunne anspringes på folden og gallopere store firkanter. Stadigvæk ingen volter og stort set kun lige ud. For 2 vintre siden galloperede vi for første gang i ridehus. Det gik i fisk. Jeg kunne faktisk ikke styre ham i galop der. Ofte tog vi kun en halv langside før alting faldt fra hinanden igen. Sidse vinter startede vi så der. Jeg begynde så at træne kontra for at få hans balance på plads. Han havde egentligt ikke styrken til det, men havde brug for øvelsen for at lære at balancere i galloppen. Det tog mig et par måneder. Så kunne jeg ballancere ham rundt i ridehuset og på store volter. I alt har det faktisk taget mig små 4 år at lære ham at gallopere, så han har været styrbar andre steder end der hvor det har gået helt ligeud. I dag er han selvfølgelig blevet meget stærkere og han har de sidste måneder tilbudt mig samling når vi galloperer. Men det har været en lang proces. Så tag det bare helt roligt. Han skal nok komme.
Åhh hvor var det godt at høre dine erfaringer 
Hej jeg havde selv det problem med min araber hoppe at jeg ikke kun lave ordentligt anspring på banen. efter min underviser havde kigget på mig (hun tilred hesten) fortalte hun at jeg holder hende for meget fortil. jeg rider underligt nok løsre i naturen end på banen (især når jeg bøvler med at få hendes skulder ind på plads) så i naturen gav jeg hende frihed nok til at lave anspringet, men hold for meget igen på banen. Jeg fik også rådet at lave anspring fra skridt, for netop at få den ekstra energi, der ligger i anspring. vi er nu kommet til changementer, og hun er stabil i sit anspring 
Ja okey, det var nemlig mere med henblik på om han kunne styrkes i galoppen via longearbejde, der skal han ikke "tage hensyn" til dig på ryggen samtidig jo 
Godaften HN Da mine drenge skal rykke til et nyt skønt sted i forbindelse med en aftale jeg har fået på plads hos et travsted, får jeg nu adgang til både løbebånd, vandbånd og vibrationsbånd med solarie og vil derfor gerne høre om jeres hestes program hvor en eller flere af disse maskiner er inkluderet i træningen  Hvor længe er de på, hvor mange minutter skridt og trav? Hvor ofte osv osv  Glæder mig til at høre om jeres erfaringer og træningsplaner 
Jeg lader aldrig en hest trave på løbebåndet, om andre gør det ved jeg ikke.. Har aldrig set det. Derudover, så plejer jeg at lade dem gå der 30-45 min i tempo "7.5" hvilket svarer til øh.. "rask skridt" for de store heste. -dagligt, evt. før/efter ridning hvis jeg har mange heste der skal rides på kort tid. (-Fortrækker tilhver en tid skridtmaskinen frem for båndet, båndet bruger de sådan set kun hvis det er før/efter ridning eller hvis de af en eller anden grund ikke kan komme i skridtmaskinen) Vandbånd har kan jeg ikke hjælpe dig med 
Nielsen: Tak for dit svar  Det er et løbebånd, ikke et skridtbånd, det er beregnet ti at de skal kunne trave på det og dette bruges det flittigt til, især fordi de har travheste  Det har heldigvis også hæve-sænke funktion, så man kan få styrket det hele  Jeg er så modsat, jeg vil til enhver tid foretrække skridtbånd fremfor skridtmaskine, ligeud er bedre end volte konstant  Jeg har selvfølgeig endnu ikke fastlagt et program for min store dreng, men jeg regner indtil videre med at han skal på løbebånd 2-3 gange om ugen og på vandbåd 1 gang om ugen... Derudover vil jeg ydnytte roundpen, travbaner og skoven, så det bliver nok noget med at han kommer på bånd de dage det regner og er skodvejr  Men jeg vil super gerne høre fra andre hvordan de udnytter maskinerne 
Vores heste har gået på "løbebånd / skridtbånd" 2-3 gange om ugen. Men vil aldrig lade dem trave på båndet. I forhold til skridtmaskinen er heste ligeudrettet og bygger muskler lige på begge sider af kroppen. De skridter en halv times tid med momenter af hævefunktion ind imellem (bør ikke overdrives). Hesten skal dog starte med bare 5-10 min. da det er hårdt for den og det skal være rart at gå på båndet, at lægge ud med 30 min så hesten syre til er ikke en plan jeg vil anbefale. Men alt i alt kun godt herfra, giver gode rygmuskler, giver god kondi og forøger skridtlængden hos hesten (i skridt og trav), da hesten skridter igennem hele kroppen uden rytterens forstyren. Vi har brugt båndet til alle hestene istedet for træning og ikke oveni træningen. Men er jo nok en smagssag. Held og lykke med det 
Ikke trave på skridtbånd. Vi har et skridtbånd og den kan også hæve opad bakke. Jeg bruger det indimellem. Mest hvis jeg synes hesten skal lave noget andet, jeg ikke har tid til at ride eller sådan. Tit går hun så 30 min, både ligeud, godt tempo, lidt roligere samt hævet opad og meget hævet opad. Men aldrig sådan mange minutter ad gangen, jeg varrierer det så hesten ikke ender med at syre til og blive træt af at gå der  Du skal altid starte roligt ud på sådan bånd da det er hårdt for at dem at gå på. Max 10 min til at starte med, så hesten også lære båndet at kende. I starten går de meget i ubalance og skridter fra side til side. Især hæve funktionen skal man altså være forsigtigt med og kunne vide hvilken kondi og muskelstand hesten er i. Jeg ser også mange der skruer tempoet alt for højt op så hesten nærmest tripper over sine egne hove for at kunne følge med. Det er ikke sundt for hestens ryg. Så et passende skridttempo. Måske lidt langsommere i starten.
Tak for jeres input  Jeg ved godt hvordan man starter dem op på disse maskiner, har arbejdet stedet hvor de havde dem, men ellers tak for gode start tips  Var mere interesseret i at høre hvordan folk udnytter det i forbindelse med deres træning  Nu er det et løbebånd, ikke kun skridtbånd, beregnet til at de skal trave, så det vil jeg selvfølgelig udnytte... Men på vandbånd er det selvfølgelig kun skridt 
Jamen i forbindelse med min træning af dyret (som er dressurhest) så foretrækker jeg jo at ride den mest  Men jeg bruger det på dage hvor jeg ikke har så meget tid eller ikke er i ridehumør - eller hvis hesten skal i longe. Så lader jeg den gå 15 min på båndet inden longering 
Wintec har den fordel, i mine øjne, at den har elastikken liggende i midten. Så jeg ville vælge Wintecgjorden  Personligt er jeg meget glad for Wintec-CAIR gjorden som også har et bredt, luftfyldt midterstykke. Men den er så også noget dyrere.
Jeg har den der wintec-gjord, og elastikken er altså ret hurtigt /fra start væsentlig strammere i den ene side end den anden. Ved ikke om det er meningen, men særligt hensigtsmæssigt er det ikke. Jeg spænder altid skiftevis et hul i hver sin side helt nede fra første hul af i begge sider, så det er ikke fordi jeg konsekvent spænder den ene side først, mere end den anden eller lign, synes ikke det kan passe at jeg selv har gjort gjorden sideskæv.  Den har dog en rigtig god pasform, og den er meget let at rengøre. MEGET bedre end den Thorrowgood gjord, jeg havde førhen - mage til bras skal man lede længe efter. Den var af et lign. materiale, men med den afgørende forskel at materialet på dén revnede lynhurtigt og lavede skarpe og nappende kanter. Men må ærligt indrømme, at jeg er på udkig efter en gjord, der fordeler trykket bedre. De er bare så forbandet dyre 
Katja, har du mon skrevet forkert? I Wintecgjorden er der kun én elastik og den ligger indbygget i gjorden i midten...
Jeg har den dressurgjord fra Equi-gard og jeg er SÅ glad for den. Den har sådan nogle slags "faste spænder" som gør den nemmere bl.a at stramme når man sidder oppe på ryggen af hesten (jeg har gigt så derfor har jeg svært ved det nogengange) Der udover ligger den super godt, har en god pasform og lækkert matriale.
Nej, jeg har ikke skrevet forkert. Det er den der model, ikke cair-gjorden, jeg har. Min gjord er mærkbart nemmere at spænde i den ene side, end den er i den anden. Det   den med elastikken i midten - men jeg ved ikke hvorfor pokker den er skæv på den måde. Man kan ikke SE at den er skæv, kun mærke det, når man spænder. Jeg kan heller ikke selv logisk se hvordan den skulle blive skæv, men det er den altså. Ved ikke om elastikken kan være skævt monteret, eller om der kan være fejl i elastikken eller sådan noget. Ellers på mange måder en god gjord, som sagt.
Du skal nok lære det! Men jo større kropsbevidsthed du har, jo nemmere går det, så hvis du dyrker, pilates, yoga, dans, svømning, kampsport eller noget andet ved siden af, så går det nok lidt hurtigere   Og hvis du kan blive longeret, så kan du nok få lidt bedre styr på din balance og dit sæde, så du bedre kan indvirke korrekt  Op med humøret og tænk på at du nok skal lære det - ridning er heldigvis noget man kan blive ved med hele livet, så længe man har råd   Held og Lykke og klø på! 
Hej Maria Du skal bestemt ikke opgive...jeg er med på 5. år og kæmper da også en brav kamp, men nogen gange går det bare bedre end andre...jeg er og bliver skovtursrytter med alle mine " dårlige" vaner, men vil også gerne lidt mere grundridning og har indset det tager mig mange år  ) hilsen Lene
En lille idé.... Hvis du har svært ved det og han ikke forstår det, så det blot bliver en kamp og ingen af jer har glæde af det - hvad så med at starte med undervisningen på en anden hest? Evt. en elevhest. Så kan du fortsætte med at ride din egen, som du gør, indtil du har styr på det andet og kan overføre det til ham uden alt for meget bøvl. Plus at elevheste er så vant til ryttere, der ikke er helt inde i det hele, at de bare tager det super pænt.  Synes i hvert fald, det vil være trist, hvis du og din pony virkelig bare går surt i det. Selvfølgelig skal du også have undervisning på din egen, men det virker - for mig - mere hensigtsmæssigt at det så kommer senere, når du har bedre styr på benene. Så I får success ud af det i stedet.  Der er mange veje til Rom. Det handler ikke om at kunne, men om at finde den måde, hvorpå, det virker - både for dig selv og din pony. Duer det bare ikke at kæmpe med din egen, så find en anden vej, der letter det for jer begge - så I kan komme fremad og nyde hinandens selskab! 
Uha kender det godt, Jeg har så godt som altid været sandkasse rytter, men når jeg for 27 gang i samme undervisningstime skal ha forklaret hvad det lige er jeg skal gøre...føler jeg mig godt nok håbløs. Men jeg har fundet lidt min egen ridestil...kan lidt western foruden alm englsk ridning. Min grund regl for mig selv, når jeg øver mig er: Venstre tøjle drejer hovedet til venstre højre tøjle drejer hovedet til højre begge ben ved gjorden betyder frem brug af et ben lidt bag gjorden betyder flyt bagpart Brug af et ben ved gjorden betyder at kroppen skal styre med hovedet til en side som det er drejet til Hver gang jeg har lyst at hive i en tøjle, driv på Og det virker...altså for mig, og det virker logisk i mit hoved. Lav de egne huske regler, eller brug mine hvis de virker logisk for dig også. Mvh Anni
løb, styrketræn, kom i form, og husk(!) Det skal altid være sjovt! Har du noget du skal nå? tag det stille og roligt, en ting af gangen, slap af og nyd det. Man skal ikke stresse over ting man gør, for fornøjelsens skyld  Ridning er svært, man prøver jo at dressere et kæmpe stort dyr (er det ikke fantastisk?!   )
Jeg vil foreslå dig at få ene undervisning, find en der kan undervise dig ud fra dine præmisser, og som kan sin grundridning selv. samtidig skal du slippe dine tøjler, få sædet til at virker og få lidt musker i dine ben - god fornøjels, med den rigtige undervisning og en dygtig underviser når du langt på kort tid. jette
Og da min er ung, kan han stadig motioneres hver dag uden at belastes fra ryggen, så jeg syntes det er genialt med disse maskiner kombineret med de andre træningsmuligheder  Dog tror jeg sjovt nok maskinerne kommer i brug de dage hvor vejret er mega skidt 
...er fantastisk til at bygge muskler. Min hoppe går i aquatræning 20 min 3 gange om ugen - vandmængden justeres naturligvis efter hestens træningstilstand. Der findes også travprogrammer til aquatræning, men det har vi ikke prøvet endnu.
Hej Jeanette Jeg er igang med genoptræning af min hest og har tidligere, med stor succes, haft ham på aquabånd. Men nu skal han til at trave, med det er lidt af et projekt, da han er meget indebrændt. Jeg har derfor tænkt på, at køre ham til et løbe bånd et par gange om ugen. Så jeg tænkte på, hvor det er du står med dine, og om det mon er muligt at komme et par gange udefra? Mvh Maria
Hej Maria Det er det bestemt og det er lige udenfor Horsens, du skal bare ringe til Lene på 30733499, så kan i aftale nærmere om hvordan og hvorledes 
Hej ts. Du skriver at du er ved at opgive fordi du slås sådan med ham, jeg er/var også skovtursrytter i ca 25 år før jeg begyndte at få undervisning. Har haft nogle forskellige undervisere, både redet på hold og eneundervisning. Jeg vil klart anbefale eneundervisning og så få en underviser der hjælper dig og hyppen til at få et godt samarbejde hvor det bare virker istedet for en der får jer til at slås. så bliver det hele bare super meget bedre. Min første underviser sagde til mig at hun faktisk synes det var fedt at jeg på en måde var totalt nybegynder og samtidig var jeg en rutineret rytter. Jeg vidste ikke hvad en halv parade var, hun bad mig få benene længere tilbage og jeg kunne simpelthen ikke indtil vi fandt ud af at jeg prøvede at vride dem tilbage oppe i hoften og hun faktisk bare mente jeg skulle bøje mere i benet  Så få en underviser ud der vil jer begge det bedste, en ung pige med grundridningen i orden kan være ti gange bedre end en fint uddannet berider  Knus Heidi. som altid vil være uden sadel ponyfræsrytter 
Grundridning ER svært - og skal både du og ponien lærer, og I begge har gamle vaner med jer, ja så er det slet ikke nemt. Mit bedste råd ville være, at du prøvede at finde en lærerhest, som du kan lærer tingene på og herefter overfører til din pony. For hvis du ikke rigtig ved hvordan tingene skal gøres, hvornår ponien er på rette vej ect, ja så er det jo svært for dig at time din eftergivenhed og ros, og derved lærer din pony hvornår det er på rette vej ect. Jeg var selv skovtursrytter fra jeg startede med at ride i skoven på avlshoppe som 13 årig. Først som 30 årig fik jeg foræret jeg min egen hest - ind til da red jeg skovtursparter. Morgan jeg fik foræret var 22 år, og jeg var så heldig at han i sine yngre dage havde gået M-dressur, spring og jagt - og han kunne jo mange øvelser som jeg ikke kunne. Så med undervisning begyndte jeg at "få blod på tanden". Da Morgan døde som 25 årig købte jeg en 8 årig dressur-uerfaren hest. På et års tid så gik han LA1, men jeg havde svært ved at finde en underviser, som kunne forklare mig grundridning så jeg forstod det. Det tog 5 år før jeg fandt en berider, som har en pædagogik og en måde at forklare tingene på, som har lært mig korrekt grundridning ! Nu har jeg redet hos hende i 5 år, og er nu i gang med to ungheste - en på nu 5 år og en på nu 6 år. Og da jeg aldrig har redet ungheste før, ja så er ham som nu er 6 år jo "lærerunghest" for mig, for hvordan man bygger en unghest op fysisk og psykisk. Og det jeg har lært på ham overflyttelse jeg til ham på 5 år, som jo så har fordel af at jeg "nu ved hvad jeg laver". Så for mig er det den rigtige underviser, som har gjort at jeg har rykket mig videre - som har lært mig at adskille signaler, fokuserer på sæde, og sidst og absolut vigtigst har givet mig den fantastiske rideglæde ved dressur. Fra tidligere hvor ridning var en slåkamp, hvor jeg "hev til" og "stod hårdt imod", hvor det var normalt at hesten var "dum", og en god ridetur i dressur var noget man oplevede måske maks en gang på 14 dage, ja så er det en hel anderledes tilgang til ridning jeg har i dag. I dag er det en sjælden begivenhed at opleve en dårlig dag   Og jeg ligger i dag og træner travers, changementer ect, uden slåskampe, FORDI grundridningen er på plads. Hvad har det så taget tidsmæssigt - 10 år, en lærerhest, en ældre hest og to ungheste, samt undervisning ved 8 forskellige undervisere/beridere, førend jeg fandt den berider/underviser, som jeg svinger sammen med. Så hvis du er gået i gang nu i foråret, med en urutineret hest, selv mangler erfaring i grundridning, ja så skal du nok have noget tålmodighed  Gode råd - prøv evt at købe kyra K's bog om dressur, og personligt er jeg vild med Hasse hoffman's bog dressur med hjertet. Min underviser er uddannet ved hasse Hoffmann, og jeg er enorm glad for den meget klassiske grundige tilgang til grundridning, tilgangen til hvordan man lærer hesten de forskellige øvelser, og hele tilgangen til at man skal lave en sund, glad og holdbar dressurhest. Set i bakspejlet, ja så ville man have undgået mange frustrationer og dårlige vaner, hvis man fra start af havde haft en underviser med den rigtige viden, pædagogik og erfaring. mvh charlotte
Hvorfor skulle du have det nemmere end os andre   ? Det er da en livslang proces, og du har fået mange gode forslag, så klø du bare på. Pludselig er der noget som lykkes, bliver bedre osv.... God fornøjelse 
Jeg kender din situation lidt for godt, hvis jeg selv skal sige det. Jeg har haft hest i 6 år nu kun. Og før da havde jeg faktisk ikke nogen som helst anelse om ridning, pasning eller pleje af sådan en. Havde redet lidt tur på en ældre hoppe, men ellers var min erfaring lig nul. Ikke desto mindre købte jeg som 18-årig min første hest, og en kæmpe lærerprocess om pasning og pleje, samt ridning gik i gang. Jeg skulle kun være turrytter, og fandt derfor ikke undervisning vigigt, hvorfor jeg ikke fik nogen, og har bare tullet rundt. Siden er jeg blevet mere og mere bevidst om ridning, og hvor vigtigt grundtingene er. Og hvor vigtigt det er at få hesten trænet korrekt i overlinje og så videre. Jeg har ledt og ledt efter undervisning, og har efterhånden prøvet en del forskellige. Men synes ligesom ikke rigtig at nogle af dem giver mig det som jeg håber. Og nej, jeg er bestemt heller ingen god rytter (eftersom jeg også har mange dårlige vaner, efter at være selvlært i 6 år, uden nogen erfaring forinden) Det der gør processen endnu værre er at den hest jeg har købt og har at ride på, heller ikke er trænet i grundridningen. Hvilket vil sige, at vi reelt begge er nybegyndere, og det er bare SÅ svært at få det til at spille så. Jeg har flere gange overvejet, at få en part på en dygtig hest, så jeg kunne lære grundtingene, men ærligt så har jeg ikke råd til den pris det koster, at få lov at ride en velredet hest, samtidig med at skulle betale undervisning på den, og nok også min egen. Min SU har sine begrænsninger.. Desværre. Kunne også vælge at smække ham i ridning, men igen er der nogle økonomiske begrænsninger, og herudover bryder jeg mig ikke om de fleste steder - synes ikke de rider efter mine værdier og præmisser. Og det at sende en snart 13-årig hest i ridning.. Arh.. Så jeg kender din problematik ALT for godt, og føler mig rigtig dårlig og "dum". Fra tid til anden irriterer det mig også, for nogle ser mig ikke som "noget", fordi jeg praktisk talt ingenting kan når det kommer til ridning.. Så fra tid til anden opgiver jeg også håbet om nogensinde at lære det, da gode undervisere heller ikke hænger på træerne, når man har så vanskelig en ekvipage.
hej har du prøvet at få din ridelærer til at sætte sig op, nogen gange hjælper det at der "kommer andre øjne på" og mange gange er det lidt intuitivt hvordan man forklarer hesten hvordan amn gerne vil have den til at reagere
Hej alle sammen håber nogen kan give et godt råd. Jeg har ikke redet meget de sidste år og er blevet lidt rusten i grundridningen. Jeg er pt i gang med 6 års hoppe som har masser af fremdrift. Jeg har desværre ikke mulighed for at komme på bane eller i ridehal med hende før om en månedstid så indtil da kan jeg kun ride ud. Mit problem er dog, at jeg ikke ride hende ned i tempo i trav. Hun traver bare derud af i fuld fart. Jeg føler ikke rigtig jeg kommer igennem med halve parader, som hun lige har lært i skridt og jeg nu skal videreføres til trav. Jeg har nu prøvet at ride hende frem i trav ca. 5 meter også stoppe hende helt op for at få hende en smugle mere lydhør. Hendes stop længde er dog stadig meget lang i forhold til hvad jeg gerne vil have. Det bliver dog bedre turen igennem, men gangen efter jeg rider hende ud starter det forfra. Har i forslag til øvelser jeg kan lave selvom turen går ud?
De fleste heste, der iler, er nervøse. Hvis man prøver at stoppe en nervøs hest op, så bliver den ofte mere nervøs.j Det kan i stedet hjælpe at ride ind på en volte. Så på denne tid af året, ville jeg finde en stubmark og ride masser af volter - større eller mindre efter behov. Og så ville jeg belønne hesten med foder, hver gang den sætter farten ned. Og ride samme tur/samme sted hver dag.
Vil nu ikke betegne hende som den nervøse type. Mere end der bare elsker at løbe stærkt.
ved ikke om det kan bruges, men i springtræning er jeg altid blevet bedt om at lave en parade og en tilbagetrædning på tre skridt når hesten ikke ventede på mig. det er vigtigt at give efter lige så snart den har taget de tre skridt tilbage. I starten var det nødvendigt at gøre det mange gange pr springtæning, men til sidste var det stort set ikke nødvendigt. Held og lykke med at få hende ned i tempo i hvert fald.  Mvh Anja
ikke virker i trav, så må du tilbage i skridt og gentage grundridningen der først. Sørge for du kan ride frem og tilbage i tempo i skridten ved hjælp af den halve parade. Ligeledes overgange mellem skridt og parade-gerne med understøttelse af stemmen wwwoooooww eller prrr.. eller hvad du nu ønsker at bruge. Når det så virker, så går du tilbage til traven og så kan du understøtte med til dels stemmen, og det at du har genopfrisket det hele i skridt. Overgange til skridt fra trav kan være en god måde at tage hesten ned i tempo og gøre den mere skarp på dine kommandoer. Så du efterhånden kan lave antydningen af en overgang fra trav og så vil hesten reagere med at gå langsommere, hvorefter du kan ride den frem. Når det virker kan du forfine hjælpen fremadrettet. At blive ved med at ride rundt i hurtig trav vil sætte hesten på forparten og så løber den bare stærkere   . Jeg har aldrig helt fattet fidusen i at bakke en hest, som har " løbet væk" fra hjælperne.. det jo modsat rettede anvisninger at bakke en hest, som har   gennem hjælperne og rent logisk kan det ikke give den store mening for hesten, tænker jeg.