Din mor lyder til at være alletiders DP. Jeg fravalgte DP af flere årsager. Den største var at jeg ikke ville have en ikke uddannet person til at passe mit barn, når jeg selv er pædagog og det kommer af at på det tidspunkt, at Magnus skulle starte med at blive passet uden for hjemmet, så var der fyring på vores arbejdspladser - fordi der ikke er børn nok i kommunen. Så jeg har valgt en lille vuggestue, hvor der er plads til ro, rum og fordybbelse.  Stine: Nu er det mig selv at fiaskomor løb på. Men igen er det nok gennem mit arbejde at følelserne ligger. Så den er skam ikke myntet på dig.  Signe: Jeg synes du har helt ret. Jeg kender osse en, som har haft hest ude hos os. Hun valgte at gå hjemme med sine 2 børn og de fejler ikke noget rent socialiseringsmæssigt. Man kan jo gå til flere tilbud med sit barn, så de kommer ud blandt andre børn. Men derfor vil jeg stadig slå et slag for VS, så der ikke behøver at blive fyret flere voksne i institutionerne. Og ellers er der jo flere og flere private VS/BH/DP - hvor det ikke er så dyrt som i det offentlige. 
kan sagtens forstå du har valgt dp fra, det ville jeg også hvis vi havde haft andre alternativer Jeg forstår heller ikke at uuddannet personale skal passe børnene i den alder hvor der sker den allerstørste udvikling, som minimum synes jeg dper burde have pædagogisk assistent uddannelse. Nå men lad nu det ligge man kan få en DPer der er uddannet, sådan en har vi, og jeg havde sagt nej hvis vi var blevet tilbudt en uuddannet. Men vi må så også køre rimelige langt for at få sønnike passet, selv om der er masser af dper i området
Signe: Det afhænger nok også lidt af, hvor man bor. Jeg kender ikke andre, som går hjemme med ungerne, og her ude på bøhlandet og i de nærmeste små landsbyer, er der ikke rigtig nogle tilbud. Måske kan man få lov at komme med i legestue en gang hver uge, men jeg ved det ikke. Nu er mine unger ret nemme at aktivere, så det skulle såmænd nok gå, og vi har flere venner med jævnaldrende børn, som jeg så bare ville opsøge mere. Men jeg har simpelthen ikke lyst til at gå hjemme, og økonomisk kunne det nok heller ikke rende rundt, da jeg slet ingen indtjening ville få og vi så skulle leve af Jans løn. Så var vi nok nødt til at flytte fra landet til en lejlighed i byen, og det offer er jeg heller ikke klar til. Jeg mener jo, at mine børn har det glimrende med at blive passet ude  Hvis du har lyst til at have dit barn hjemme, så er det da det, du skal gøre. Hellere det end føle sig presset til at sende barnet af sted, for så kommer det nok slet ikke til at gå godt. MiniCB: Jeg undrer mig stadig over, at du ville føle dig som en fiaskomor, hvis dit barn ikke ville med hjem. Du kunne da i stedet glæde dig over, at du havde formået at få et barn, som også er trygt ude, og som nyder at lege med andre. Som pædagog må du vel også kende betydningen af det? Hvis det er ment lidt som om, at du ville blive lidt stødt på din moderfølelse, så forstår jeg godt, hvad du mener - men fiasko ligefrem? 
Jamen jeg synes også det er fint andre får deres børn passet... og mange er jo nød til det pga arbejde.. det var mere henvendt til dem der mener at man ikke kan aktivere sine børn selv og at de mangler det ene og andet bl.a sociale kompetancer hvis de ikke er i institution.. for den indstilling er blevet luftet flere gange i denne tråd og rigtig meget i en tråd jeg lavede fordi nogle i familien ikke kan forstå jeg vælger at passe hjemme.. undre mig lidt over at folk selv føler sig ramt og fordømt, men selv fordømmer det modsatte..
Hej igen, Jeg er lidt ked af at høre, at flere pædagoger mener af pasning de første par år, er ren opbevaring??? Det må jeg indrømme er dybt skræmmende, det er trods alt Jer, vi overlader vores guldklumper til???? De pædagoger jeg har mødt i institutionerne, har haft en anden holdning - men nu har mine også været i DP de første år. Og her vil jeg så sige, at der findes fantastiske "bedstemor" agtige DPere, som er et helt fantastisk sted at få sine børn passet. Signe - du kommenterer igen og igen, hvilket helt ærligt undrer mig, når du (så vidt jeg husker) ingen børn har endnu. Og som Stute skriver, kan det i perioder være ret hårdt at udfordre sine børn. Her hjemme er det jo ikke "bare for at få ungerne anbragt" de passes ude, det er jo for at jeg også har mit arbejde. Jeg elsker at arbejde, og blive udfordret. Og ikke mindst, giver to indkomster jo mere frihed på andre områder! Som jeg ikke vil bytte for mindre timer. Derimod er timerne fra kl 16 - sengetid ren kvalitets tid her hjemme! Der bruges tiden ikke på rengøring og oprydning (hvilket vi betaler os fra - pga vi begge arbejder). For mig er det altså også en personlig tilfredsstillelse at tjene penge selv, jeg ville aldrig have det godt med, at skulle forsørges af min mand - og dermed være overladt til kødgryderne. Mvh Lene
Prøv lige igen at læs MINICB´s begrundelse for ordvalget "opbevaring"... "Fra de starter i VS/DP til de er 2 år er det jo ren opbevaring for at bruge et skarpt ord. De tuller rundt og leger for dem selv. Interaktionen med de andre børn er meget lille. Børn har godt af at komme ud mellem andre børn, det er jeg enig i, men man skal ikke tro at et lille barn har legekammerater." Det er nu engang sådan hjernen er skruet sammen på små børn, de leger i deres egen verden ved siden af hinanden og har endnu ikke lært at lege sammen. De lærer af at se på hinanden, men derfra og til at lege SAMMEN er der godt nok langt... Der bliver skåret rigtig meget ned på institutions området. Vi knokler for at få hverdagen til at hænge sammen så vi stadig kan gøre alt det praktiske der hører med til at passe børn i alderen 0-3 år men samtidig for at tilbyde både børn og forældre den service de fortjener. Bare i løbet af de år jeg har været i vuggestue er der sket mange forringelser i det pædagogiske arbejde pga. ned normeringer. Og vi står sågar over for endnu en her om 14 dage. Der bliver fyret mennesker overalt, men her er det desværre børnene det går ud over i og med der ikke er mulighed for at udføre det man egentlig er uddannet- og ansat til, nemlig at arbejde med børnene med alt hvad det indebærer, både socialt og udviklingsmæssigt. Ang. SMÅ (og læg venligst mærke til at jeg skriver SMÅ) børn der ikke vil med hjem om eftermiddagen tror jeg ikke ret tit det handler om at de gerne vil blive i dp/vs længere tid. Jeg oplever ofte at børnene længes meget efter mor og far når vi kommer til sidst på dagen (efter middagsluren) og bruger meget tid på at spørge- og kigge efter dem. Når mor eller far så kommer ind af døren får børnene pludselig meget travlt med at finde på noget som de skal vise forældrene (og gerne 7 ting så det tager 100 år om at komme ud af døren   ). Nogle reagerer ved at blive meget kede af det og klynger sig til mor, mens andre stikker i et hyl når mor prøver at tage dem med. Jeg hører tit kommentaren "nå, du er ikke færdig med at lege, så kører mor bare igen hvis du ikke vil med hjem og så må du blive her længere tid i morgen så du kan lege færdigt..." Jeg tror det er meget misforstået idet det barnet forsøger at fortælle er; -at jeg har haft en rigtig dejlig dag, men jeg har savnet dig meget og nu hvor du er her, ved jeg ikke hvordan jeg skal reagere-. Den omstilling er svær for barnet at udtrykke og så er det frustrerende at man skal blive en ekstra time dagen efter, fordi det man egentlig mente blev misforstået. Når børnene bliver så store at de rent faktisk kan lege og indgå i et sociale netværk er det en anden sag. Der er de ofte ikke færdige med at lege når de bliver hentet, men der er det den voksenes ansvar at tage beslutningen om hvornår man skal hjem. For om man så blev siddende der til kl 20, så ville de kunne lege videre i 2 timer endnu... Så tøser, fyr løs... 
Jeg mener det samme som Tante 
Med Tante igen.  IGEN - så er opbevaring er SKARPT ord at bruge, men det giver et godt billede af hvordan det er at have små børn i VS/DP. Jeg kan skrive nøjagtig det samme som Tante, men jeg tror at man skal arbejde i en institution for at vide hvordan det er, især når de sparer så meget. Jeg ELSKER mit job og jeg KNOKLER en vis legemsdel af for at mine forældre og især "mine" unger ikke skal mærke besparelserne. Fra 1 maj mister vi en medhjælper i VS og en pædagog i BH. Heidi Furbo: Der er desværre ingen DPér i vores kommune med pædagogisk uddannelse. 
ja okay, det er så måske en ny regel herinde at man ikke må svare i debatten hvis man ikke har børn selv eller ?? Nu kan man jo sjovt nok godt have erfaring med børn alligevel.. for det første blev jeg som sagt selv passet hjemme og føler ikke jeg har manglet noget eller taget skade.. ud over det har jeg arbejdet som hjemme dagpleje (hvor man passer 2 børn hjemme hos dem selv) samt jeg har 10 niecer og nevøer, så altså ikke fordi jeg aldrig har været sammen med børn.. Jeg synes bare det er mærkeligt at folk reagere meget voldsomt hvis andre argumentere imod for mange timer i institution, men samtidigt praktisk taget fortælle mig at jeg skader mit barn hvis jeg selv passer det..
Hej, Signe - selvfølgelig må du deltage i debatten, selvom du ikke selv har børn ;o) Al respekt for, at du vil have dit barn hjemme. Du er jo også i en situation, hvor du ikke kan arbejde, og dermed er det jo lidt andet, end os andre - der har et valg. Når jeg læser denne debat - får jeg lidt indtrykket af, at vi mødre, bør have dårlig samvittighed over at børnene er i institution? Og fair nok, at I mener det er "opbevaring" osv. Men måske er det bare mig, der er lidt rød-strømpe gemt i - men jeg vil ikke forsørges af andre, jeg vil ikke være hjemmegående husmor, jeg ønsker ganske enkelt at være en del af arbejds styrken! Jeg elsker at blive udfordret og ikke mindst - elsker jeg da at der hver måned, tikker et beløb ind på kontoen! Det giver os frihed til rengørings hjælp, stald hjælp - og frihed til at tage på ferie når det passer os osv.... Jeg er ikke pædagog, og har ikke en uddannelse i den retning. Men jeg er MOR - jeg har en klar indikation af, at mine børn trives, og jeg er ikke enig i at der er tale om ren opbevaring af mine børn. Selvom min den mindste kun lige er blevet 1 år, er jeg overbevist om at DP ikke skader hende. Hun sover jo stadig en stor del af dagen væk, og hentes senest kl 16 - hvor hun kun lige har nået at få frugt, efter sin middags lur. Det skal så lige nævnes, at mine børn aldrig er i institution når jeg har ferie - aldrig!! Mvh Lene
Jeg er også MOR, men også pædagog. Og jeg tror at ordet opbevaring er taget ud af sammenhæng. Jeg håber for gud skyld at ingen bruger institutioner/DP som opbevaring. Ordet kom af, at der er mange, som tror at deres børn under 2 år leger med de andre børn. Tante kom med et rigtig godt indlæg om hvad vi bla lærer på seminariet om småbørn. Men der var/er stadig nogen som ikke mente at det er rigtigt - deraf kom jeg med ordet opbevaring fordi de små børn ikke leger med de andre. Jeg opbevarer heller ikke mit eget barn i VS, men jeg ved hvad kan kan og ikke kan med de andre børn. Men han er jo nød til at være der, mens jeg er på arbejde og han har det fantastisk og de gør et kæmpe stykke arbejde.  
Fuld respekt for at du vil arbejde og fuld respekt for de der vælger at have deres børn hjemme. Jeg ville personligt heller ikke trives derhjemme hele døgnet rundt, heldigvis kan vi klare os med at jeg er på deltid; jeg forsøger bare at beskrive virkeligheden som den desværre ser ud. Vi gør også vores aller aller bedste i den VS hvor jeg er for at børn, men også forældre, ikke mærker noget til de nedskæringer vi hele tiden får tvunget ned over hovedet. Vi forsøger at gøre de ting vi plejer mht ture ud af huset, aktiviteter hvor de små kan være med og meget andet. Desværre har vi efter jul ikke kunne komme på vores ugentlige ture med de 10 største af den simple grund at vi mangler personale   Det er så møg ærgeligt da de ture er super for den ældste gruppe der knytter venskaber på tværs af stuerne som er virkelige brugbare når de skal i børnehave. Og så er de fri for altid at skulle vente på de små... Men virkeligheden er at vi ikke kan komme afsted pga for få folk og nu venter vi på TO fyringer pr. 1 /5   Kan slet ikke se hvordan det skal komme til at hænge sammen efter det! Vi kæmper en kamp for at beholde vores timer så vi netop kan gøre andet med børnene end bare at passe/opbevare dem. Jeg begynder at ane at I (forældre generelt, ikke bare Jer...) ikke ved hvor meget der er blevet, og stadig bliver, skåret på området??? Hvilket jeg synes er skræmmende. Vi må åbenbart gøre et godt stykke arbejde når det kommer til at "skjule" hvordan det står til rundt omkring... Ved godt at det kommer lidt uden for tråden nu (håber det bliver tilgivet), men er det sådan det er?? -Fornemmer I at der er personale mangel når i kommer i de institutioner hvor Jeres børn går? -Er der de aktiviteter som i forventer der skal være, både i huset og udenfor. -Er der fast personale på stuen/gruppen eller bliver de flyttet rundt i huset efter behov? Jeg spørger af ren nysgerrighed fordi jeg synes det er lidt interessant at høre hvordan det står til rundt omkring og hvordan hele situationen bliver opfattet af dem der kommer udefra og som måske ikke er klar over problemet.
Jeg fornemmer mange ting i mine børns inst .. Personalemangel er nok ikke det jeg mærker mest til dog. Trods selv at være i faget. Og dog. Jeg mærker stressen, støjniveauet, hvordan børnene påvirkes osv. Men det har til tider jo også at gøre med personale, rum, den pædagogiske praksis osv.. Omvendt har jeg særdeles godt kendskab til en int. inst som er meget eftertragtet og som forældrene umiddelbart meget tilfredse med. Personalet er nedkørt, tiden til børnene knap, og alt planlagt til mindste detalje ( ingen spontanitet og knap plads til fri leg ). Personalet kæmper.. For børnenes skyld. Sjovt er det vist næppe særlig tit.