til at sidde og bedømme hvem som har købt fejlredet heste og hvem der rent faktisk fik noget ud af dem og hvem der bare lukker @!#$ og papir ud???? skal folk aflægger lange afhandlinger med diverse tilhørende beviser/udtalelser fra dyrlæger/kiropraktore og lign herinde før man bliver taget seriøs???? fejlredne heste er som ejeren ser dem ikke som VI ser dem akkurat som Beauty is in the eye of the beholder længe leve forskellige opfattelser af ting.
og kan da godt ske at hesten har visse "skavanker" fra tidligere ejer, men der er jo så mange forskellige holdninger til hvordan man bør ride i dag, at det er svært at finde en hest der er redet præcist som man selv ville gøre. Synes egentlig kun man kan kalde det fejlredet når der er tale om decideret forkert muskelsætning, som er skadeligt for hesten, ellers er der vel blot tale om forskellige ride metoder?? Og det hænger vel også sammen med enten ens pengepung eller ønsker om at noget at arbejde med. Har man nu engang et budget når man kigger efter hest, vælger man vel en hvor at man trods forskellig holdning til ridningen, mener at man kan få noget ud af hesten. Ellers må man ud og købe en utilredet hest, og så selv arbejde sig op, så er der ingen "fejlridning" andet ens egen at rette op på  Og nu der tales om før-efter billeder, så synes jeg da også man af og til ser nogle kæmpe forandringer, men helt ærligt, hvis man køber en hest som ikke er arbejdet meget med, og ligger noget seriøst træning i den et år, ville det så ikke være mere mærkeligt/vildt hvis der ingen forandring er? Kan dog godt forstå folk synes det er fedt at se hvor meget det har båret frugt, men at man ligefrem har reddet hesten, ved at træne den frem for at lade den være på hygge niveau, så står jeg altså lidt af..
vel definationer- og definationerne er vel forskellige efter øjnene der ser- ergo kan ingen i denne tråd el andre reelt udtale sig om det, kan de? jeg har ikke en fejlreden hest i og med de ikke er tilredne. Men jeg har en pony der lignede et afrikaner barn med klæmpe mave, hvor ribbene stak ud over det hele, uden EN muskel på kroppen, INGEN underhals what so ever (Jo 1 cm underhals i det hele), havde krop som en 1 årig plag, ingen livsgnist i øjnene overhovedet el lsy til kontakt med mennesker el heste. Jeg er ret sikker på alle der havde set hende ville give ret i det var vanrøgt, fordi hun ikke var fodret som hun burde, og de desuden selv havde leget smed på hende osse. At dette til tider nævnes, i sammenhæng med hvordan ponyen nu er blevet har da med at gøre at JEG er stolt af HENDE som hest, hvor langt HUN er nået med min HJÆLP til dette. Jeg er stolt over hun nu er en smuk pony, med glimt i øjet, som udviser tilfredshed, glæde, fiser rundt på folden med den røde og bukker mm. Hun er nu en kåringsklar lille dame, super smuk i mine øjne. Og jeg ER da bare stolt af HENDE. Hvorofr skulle jeg ikke? jeg lever ikke under janteloven. Godt ponyen kom til os og dermed fik en ny god start på livet med kærlighed, pleje og mad! Mon ikke nogle af de siger de har fejlredne heste, RENT faktisk HAR fejlredne heste- jeg tvivler på de alle opdigter det.
:-) På HN får man jo et indblik i mange af menneskets dårlige sider, her siden om at hævde sig, andre gange ser vi tendensen til at være perfid uden at vide hvad andre taler om når de påpeger det og direkte løgn er vi heller ikke forskånet for. Til gengæld er her også gode sider i overovermåde, dem tror jeg at jeg vil være bedre til at fokusere på i fremtiden. God dag til alle Mvh Camilla
synes da ikke der er noget galt i at være stolt over, at feks den ormefyldte ubeskårede og underernærede pony/hest man på et tidspunkt har fået/købt, nu er blevet en smuk svane. Det er ikke der jeg vil hen. Men når man i tråde gang på gang skal læse, oftest fra de samme personer "se hvor godt redet min hest nu er og dette er nærmest et mirakel fordi at tidligere ejer red den både bag lod, tidligere ejer pressede den konstant negativt osv osv", så er det jeg begynder at undre mig over, hvorfor disse personer konstant har brug for at nedgøre tidligere ejer. For jeg mener, har hesten virkelig været SÅ dårligt redet at den har været SÅ svær at omvende, hvorfor har man så købt hesten i første omgang?? Forstår i hvor jeg vil hen??
Ja, man ser jo trådene gang på gang dokumenteret med billeder af før og nu. Den romantiske illusion om at have reddet et andet væsen fra ringe kår, hvorefter man som frelser nurser og beskytter dyret må da helt klart give nogle en følelse af selvtilfredsstillelse. Og andre føler da klart noget anerkendelse fra andre og higer nok efter det. Ganske sørgeligt, efter min mening  Jeg kan også sagtens fremvise før og efter billeder af min Pokki. Omvendt er der så blevet mindre af ham, for han var temmelig fed da jeg købte ham. Hvilket har været til stor morskab for både sælger og mig selv  Men jeg har så kun ros tilovers til Sanne, intet andet. Det er hendes skyld at Pokki er som han er! 
Tjah... Jeg er sikker på hvis flere her så mig ride Gennah, og vidste hvor længe vi har trænet sammen, ville I korse jer over vi ikke var kommet længere. Derfor har jeg et behov for at forklare at det altså ikke nødvendigvis er mig der er en dårlig rytter, men derimod en tålmodig rytter der tager hensyn til at hesten tidligere måske har været pacet for meget frem. Måske er jeg også en ringere rytter end så mange andre, men det vil jeg da nødig have at folk tror som det første om mig.
Tina: Lige angående det du siger, så sys jeg da man har lov til at være stolt og vise sin hest frem i før og efter billeder, HVIS der reelt er sket en "forvandling".. Det ser man jo nogle gange, og det er da bare fedt og lækkert at se på  Vil så indrømme at mange viser deres frem, hvor man reelt ikke kan se en hylende hatfis til forskel, andet end at hesten er soigneret eller billedkvaliteten er langt bedre..
Helt klart  Men når folk gang på gang lægger tryk på at hesten har været fejlredet, fejlernæret osv, ja så kan man jo begynde at undre sig over hvorfor hulen de har købt hesten til at starte med 
Ja det er nemlig korrekt.. Man undres somme tider..
jo men dit sidste indlæg gav mig osse en helt anden forståelse af hvor det er du reelt med dit indlæg vil hen. mht hvorfor man har købt hesten hvis man mener den er Så dårlig redet mm- så kan jeg ikke helt forstå det nødvendigvis tillægges en betydning- man forelsker sig vel i en hest fordi man kan lide HESTEN, dvs dens psyke, opførelse (i nogle tilfælde) ect. og ikke ejerens ridekundskaber? jeg mener man kan jo netop rette op på den slags - og at man brændende ønsker lige DEN hest har INTET med ejers ridekundskaber at gøre, med mindre man tror på hesten decideret er blevet fysisk el psykisk ødelagt- og så er der jo alligevel mange der ligger sjæl, blod og sved i en hest for at få den på rette spor igen alligevel, fordi de kan lide det, de kan ldie at se fremgangen, at hesten blir en hest igen, opbygger en ordentlig og flot krop, går korrekt, blir bedre, blir glad mm. Så hvorfor skulle man vælge en hest fra på en tidligere ejers ridemetode uanset hva man så end mener om det?
Jeg red engang en hest for nogle andre, der ret sansynligt havde været redet meget forkert før de købte den (den var sindssygt nervøs og stejlede osv). Men den var ikke ødelagt, den kunne rettes op, og den blev simpelthen en af jordens dejligste rideheste, eller dvs. det var en pony, - havde den været 20 cm. højere havde jeg nok købt den  Men bortset fra det, ville jeg også vægre mig ved at købe en forkert redet hest, for ofte er det et meget større arbejde at få dem til at være afslappede og fintfølende igen, - end det er at ride en helt rå hest op....  Selv har jeg en hest der har været pisket - ikke hos forrige ejer, men hos nogle den blev solgt til - og tilbageleveret igen - til dem der så solgte den til mig. Hun får aldrig et godt forhold til piske, - men derudover er hun blevet utrolig god og rar, og er ikke bange for ret meget. Og så har jeg en hest der virkelig er velredet, det er den første hest jeg ejer, som virkelig har haft en dygtig rytter før hun blev min. Hun er købt af en hestehandler, så jeg ved ikke hvem det er, men jeg sender hende/ham tit en venlig tanke, for hvor har jeg dog meget glæde af alt det arbejde vedkommende i sin tid har lagt i den hest 
Uanset hvilken hest, man køber, skal man justere dem lidt for at få dem, som man vil have dem. Hvis jeg køber en, der er langt fra mit ideal, skal jeg justere meget - hvis jeg køber en, der ligger tæt på, skal der bare justeres lidt. Men der skal ALTID justeres. Jeg plejer at sige, at jeg laver mine heste, som jeg vil have dem. Jeg går ud fra, at andre laver deres heste, som de vil have dem, og altså er det sjældent, at hesten er fejlredet - den er redet og trænet til det, som den tidligere ejer ville have. I princippet i hvert fald   For jeg har da også trænet mig frem til noget, hvor jeg har tænkt "Hov, det var ikke det, jeg ville have!" Og så er hesten jo fejlredet, for så fik jeg ikke det, jeg ville have. mvh. tina
Jeg undrer mig også og nogle gange tænker jeg også, at folk godt nok er respektløse overfor dem, som de har købt hesten af. Da jeg købte min tidligere hest, var han da heller ikke redet som jeg ville ride ham. Men har da ikke fået mig til, at kalde ham fejlredet osv. i alt offentlighed. Folk burde nogen gange tænke sig lidt mere om. Tit tror jeg også, at det i bund og grund handler om deres egne kompentancer som rytter. (Og hermed ikke sagt, at der ikke findes åbenlyst fejlredet heste og der er heste, som er mærket af det både fysisk og psykisk, og dette ved jeg godt, tager TID og atter TID at ordne).
Jeg købte min hest med mange fejl, men jeg var bare så forelsket i den hest. Den var dog heller ikke særligt dyr. Jeg tror IKKE at den var MISHANDLET, men at den ikke var blevet forstået, den var meget besværlig og sky. Men jeg var villig til at gøre en indsats for netop den her hest. Dumt ja det var det vel, men hjertet vandt. Jeg købte den jo ikke for at hævde mig. Jeg synes dem der decideret siger at hestem var MISHANDLET er lidt forkert på den, det er direkte at nedgøre tidligere ejer og efter min overbevisning sjældent sandt. Hesten kunne ikke lide hovedtøjet og stejlede når den så det, var hård i munden, og bange for pisken. Var i det hele taget trodsig under ridning. og det er fakta sådan er det, jeg vidste hvad jeg gik ind til. Nedgøre tidligere ejer, nej det kan jeg ikke for jeg ved simpelthen ikke hvem det er, da hun er købt hos en hestehandler, som jeg kendte ret godt.
kan bliver fuldstændig rødglødende over er: Sover du eller hvad laver du.? Klokken bæ om natten eller bare før 0700 til hverdag.. Undskyld, med hvad dælen tror du måske lige selv.? Jeg er studerende for pokker og bor på skolen, så JA, jeg sover faktisk og hvad laver jeg, gæt tre gange.? SOV..
Jamen nu vi er ovre i "almindelige" dumme spørgsmål, så vil jeg da bidrage med et rigtig godt eksempel: Jeg har en australsk veninde, og da de jo har sommer om vinteren og vinter om sommeren, nord betyder sol og varme, syd betyder skygge og kulde osv osv, så kommer der åbenbart nogle misforståelser. En fælles veninde (fra Lithaun) spurgte hende så en dag, om de så fejrer jul i juli?    Vi var simpelthen flade af grin! Jeg kan forresten også more mig over denne: "Gæt hvad jeg så i dag?" Øhh... Hvor skal jeg starte... en lysegrøn elefant? Jamen jeg VED det ikke, fortæl det nu bare!
I dagens DK skal man passe på med ikke at kalde baby Jeppe for Julie - eller omvendt. Cathrine (ældste datter) var som lille ret ofte klædt i lyserød fra top til tå - selv sutten var den farve - alligevel var der folk som spurgte om det var en dreng eller pige  Topmålet af dumt spørgsmål må undertegnede dog tage på sig.... Nææh sikken køn baby!!!! Hvor gammel??? er det en dreng eller en pige??? Her knækker filmen så!!!  For baby lå splitter nøgen i svømmehallens omklædningsrum                           
Overnævnte spørgsmål støder vi jo alle ind i.  Min mor var en gang i Netto hvor der står en mor med hendes tvillinger. En ældre dame spørger: "Er de enæggede"? Hvortil moren svarer: "Nej" Damen: "Nå, jamen er de så tveæggede"?  Hilsen Benedicte
Jeg kender godt den med ; Sikke en sød dreng du har dig  som altid svarer jeg pænt : Nej, en sød PIGE, som er klædt i lyserødt fra top til tå og sut, sengetøj, legetøj er lyserødt og hun hedder SILLE !!! og vedkommende svare så : Ja det er det jeg siger.. Sød knægt..        ( mangler en smiley der river håret af sig selv) Hun har det mest piget fjæs du kan komme i nærheden af og navnet burde ikke kunne misforståes.. ARHHHHH
Som dumme spørgsmål....man det kan jo også være en måde at får en samtale igang på ?
Jaa folk og deres dumme spørgsmål... én jeg synes dukker op igen og igen, er når jeg sidder på MSN, så har folk det med at skrive : hvad laver du?? Jaah eftersom jeg sidder her og taster løs til dig, så laver jeg sgu nok ikke så meget andet end at VÆRE PÅ MSN!! Det er faktisk den eneste jeg lige kan komme i tanke om 
Hahaha Connie, den var ellers god!  Pernille, den har jeg også været ude for da F var bette. Hun havde en bedårne Jackie Kennedy kjole på, så feminin som man kan forestille sig, med sløjfebånd i håret og det hele, matchende sølvsko og en lille fin taske som hun bare elskede. Var på vej til en eller anden familie sammenkomst men skulle lige i Kvickly på vejen. Her, uden for indgangen, stod en af disse famøse telesælgere og ville starte en samtale. Han begyndte også med at spørge til barnets køn...   Ja det er så en dreng og han hedder Ivan...  Det er det ganske givet, Illum.. Men det ER stadig enormt dumme spørgsmål.. 
Men nu er alle jo heller ikke de fødte samtale indleder 
Man skulle tro du havde mødt min svigermor....   
Haft den ære, heller ikke selv om jeg har boet i UK 
Tror nu aldrig hun har været i UK, men det ville nu være en ære for   at møde hende. 
Der findes ikke dumme spørgsmål. Kun dumme svar 
Vi har en Rottweiler, og af en eller anden årsag, spørger folk vi møder altid "Er den ægte??" (JA for filan! Den er ægte!) Meget træls, og en dag følte jeg mig nødsaget til at svare: "Nej, ved du hvad, - den er udstoppet!"
MASSER af dumme spørgsmål. At nogle som undskyldning sige at der kun findes dumme svar, tja hvad skal man svare ..... SLUDDER...
illum har til et vist punkt ret. Når min kærste gentagene "nusser" og spørg "er du vågen? skaaaat er du vågen?" kl 06:00 om morgenen, så er det helt sikkert for at starte en "samtale"  Jeg har en tvillingebror, og vi bliver regelmæssigt spurgt om vi er enæggede..   øøøøøøh.. nej?! dummme spørgesmål findes, i uanede antal..  -God påske.
Hold da op  Jeg kan da godt se, at jeg bare skal lade som ingen ting og gå forbi, næste gang jeg ser en falde og slå sig, for uanset hvordan jeg kan komme på at starte samtalen, vil jeg fremstå som idiot i flere af jeres øjne. Det er da bare for at være venlig, at man f.eks. spørger: "Slog du dig?", selv om man udemærket godt kan se det. Skulle man hellere spørge: "Hvor meget slog du dig?" eller hvad pokker skal man sige, for ikke at blive fremstillet som idiot/dum?
Min første hest fik jeg foræret af ejeren efter jeg havde været partsrytter i 1 år. Jeg var 28 år - hesten 22 år, og en super lærerhest jeg havde stor fornøjelse af i 2½ år. Medoc blev købt for 16.500 kr - henholdsvis opsparet pengegaver og opsparing af løn. Min ene hingsteplag kostede 15.000 kr - og ham havde jeg sparet op til. Min hingsteplag nr 2 kostede 8000 kr, og det var nogle penge tilbage i skat som røg til ham. Ville nødigt låne penge til luksusting, fordi jeg ville være ked af måske at miste hesten og stadig stå tilbage med et lån som skal betales. MVH Charlotte
FInansering Dem der reklamerer over hestenettet ( nu kan jeg ikke huske hvad de hedder- dem på markedspladsen) De har en ret lav rente.
Tak for jeres svar elle sammen. Jeg har fået lidt at tænke på da der er forskellige meninger. Men tror nu alligevel at jeg bliver nød til at sparer op da det lyder meget træls at gå og betale af på en hest som måske dør for en. Mange tak alle sammen. hilsen Louise
Altså, hvis man er bare nogenlunde fornuftig, så har man hesten forsikret og så slipper man for det der problem lån/død hest..
Ja, nu regner jeg også med, at låner man penge til en hest, forsikre man den da til det man har lånt i banken - ellers er det da lidt af et sats! Og det kan være ligeså surt at gå i flere år og spare op til en hest, som at gå i flere år og betale en hest af igen.. Det handler jo bare om om man kan vente med at købe hesten eller ej, og om banken er villig til at låne dig til hesten.. Selv har jeg lånt til min Perle, og samtidig er hun forsikret til købsprisen både i liv og uanvendelighed..
Min første hest og de to minimuler købte jeg kontant. Hun er nu solgt og den ene mini er aflivet. Hesten jeg har nu er en gave fra min far (som plaster på såret for 27 års manglende fødselsdags- og julegaver!?). Den sidste hest i stalden er en lånehest. Så jeg har 3 heste stående som har kostet mig 500,- i indkøb  Skulle jeg falde over en "must-have-hest" ville jeg bruge min opsparing (som der står trailer på) eller låne i banken. Jeg vil hellere spørge i banken end et finansieringsselskab hvis det skulle komme så langt.
Aldrig haft lyst til noget jeg ikke kunne betale med kolde kontanter... Må ligge i min 100 årig gamle opdragelse 
Sparet op over en længere periode. Og hvor er jeg glad for det, for bare det første halve år kostede han mig ca 10.000 udover staldleje, da han bla skulle have smed konstant, kiropraktor, massør etc. Også er der alt det udstyr der skal købes osv osv osv... Jeg ville på ingen måde have råd til at betale af på ham også.