Dette er en skæbnesvanger beretning om kamp på liv og død. Om roller, der byttes om. Om stolthed, der brister. Hele fortællingen starter på en lille gård, langt ude på landet. Herude er vejret altid godt, græsset er altid grønt, og naturens orden hersker altid i perfekt harmoni. Lige indtil denne skæbnesvangre aften, hvor to små katte måtte sande, at naturens love ikke altid holder stik. Og nu til selve plottet: Julius, en lækker rød/hvid hankat med charme, selvtillid og lækkert hår, er på rov i haven. Han er en fandens karl, der bruger sin dag på skiftevis at snorke i blomsterbedet eller på høloftet, og at jagte, fange og med stolthed æde alt inden for kategorien "mindre gnavere". Denne aften er ikke anderledes. Ude midt på græsplænen har han trængt en mosegris op i et hjørne mellem et æbletræ og en trillebør. Han overvejer at daske drabeligt til den, da den kigger ham dybt i øjnene og viser tænder. Han træder et par skridt tilbage og kigger lidt forvirret rundt. "Må en mosegris godt det?" synes han at tænke. Et øjeblik efter forstyrres han af Smilla, en smuk og smækker hunkat, som er nybagt mor. Hendes tre små mislinger er hendes et og alt. Hun er selvstændig, grænsende til en smule hoven, og hendes motto er "don´t mess with a mom!". Smilla lurer lynhurtigt, at der er frisk kød i farvandet. Hun har diende unger, så ekstra proteiner er altid velkomment. Desuden er det nærmest blevet en tradition, at hun hugger det indfangne bytte fra Julius, og han skulle jo nødigt blive skuffet. Hun smutter lynhurtigt forbi Julius og snupper mosegrisen. Denne hyler op! Hun slipper forskrækket pelsklumpen og kigger forundret på den. Så kigger hun anklagende på Julius. Er det noget, han har aftalt med den? Smilla er stadig sulten, så hun beslutter sig for at ignorere, at dette er en "skriger" og nærmer sig den igen. Og så får hun sit livs overraskelse! Mosegrisen angriber! Den springer simpelthen lige op i hovedet på hende, så hun hyler overrumlet og springer baglæns. Julius kommer nu hen ved siden af hende, og sammen sidder de så og kigger på denne her mosegris "with an attitude". De ser ud til at spekulere over, hvad man mon stiller op med sådan en. Smilla lægger sig ned og knurrer drabeligt af mosegrisen. Måske prøver hun at skræmme den ihjel. Den lader sig dog ikke skræmme, men løber i et fuldt frontalangreb direkte mod Julius, som har fået nok og tager flugten.   meget besvær er ingen pels-snack værd! Nu er det derimod Smilla, som har fået nok. F*ndeme om hun vil lade sig manipulere med af sådan en lille møggris med et kæmpeego. Hun springer på den, da den kigger den anden vej og knækker nakken på den. Tre-to-en-sluk! Hun kigger triumferende på mig, som vil hun sige "Så kan den lære det!" P.S.: Smilla fik derefter sine ekstra proteiner. Det tager ikke meget mere end 3-4 sekunder at indhalere sådan en fætter. ...Jeg har aldrig oplevet noget lignende. Sikke et skue!
Min søster måtte tidligere på denne uge, løbe efter haveslangen, for at skille hendes kat og naboens ruhårede hønsehund ad. Katten angreb og ville IKKE slippe. Da de var blevet skilt ad, tog hunden efterfølgende halen mellem benene   Katten var tilfreds, så kunne den lære det!! Nina
Men den stærkeste vandt til sidst... Griner stadig af denne sætning: "  meget besvær er ingen pels-snack værd!"  
herlig fortælling. Lidt synd at Rambo-mosegrisen måtte give fortabt til Big-mama, men det var måske godt det samme, for tænk hvad dens næste offer ville blive. Det er jo en potentiel barnemorder sådan en satan med testesteron-overskud 
...mosegris "with an attitude".  Ja, de kan godt være nogle arrige små bæster, og lave en forfærdelig larm.. Men så lærte kattene jo noget nyt.   Pivedyr kan man OGSÅ spise somme tider. Mvh. Michael
Tak for roserne. Ja, det er utroligt, som man kan spilde en halv aften på at beskrive sine kattes liv. Så har man måske i virkeligheden ikke noget liv selv...?
der atter engang bekræfter: det bedste forsvar er et angreb ! KH:) én der siger tusind tak for de skønne metafoer...
Ved ikke om indlæget er fejlplaceret, men nu prøver jeg. Hvad gør I i den her hede? (Udover jer der skriver I rider aften og morgen- det kan jo godt være varmt alligevel). Tænkte på at klippe nogle gamle ridebukser over og så lige sy dem i kanten. Men skulle det så være over eller under knæet for at være mindst træls? Mvh Signe
..en person som aldrig har haft egen hest før?
Jeg havde part i min hest før jeg fik lov at købe den. Var min 1. hest. Synes det var en god måde at gøre det på. Min hest står på en gård hvor jeg kan spørge løs til sur stråle osv, alle de ting man ikke kender til når man "bare" rider på en rideskole hest.