Cashew og jeg er jo først lige begyndt at ride igen alene ture i skoven. Førhen han blev rettet af Rikke Andersen, gik han i vejret ved den mindste tur og farlige gik, samt vendte rundt og gik i panik. Han havde en skæv nakke, så skævt - det rettet nu og der har ikke været det mindste tegn de sidste to dage i skoven, til stjeleri  Vi har dog haft en støtte pædago med (Anita på cykel  ) for en sikkerhedsskyld til at gå forrest eller lige sige "Du kan godt Cashew". Vi har redet samme rute de sidste to dage, og samme rute skal også gentages idag og forlænges roligt i morgen   Kun skridt selvfølgelig. Han kigger meget, men slet ikke som før, han er mere afslappet nu og virker til faktisk gerne at ville. Han har prøvet et par gange lige at vige for tingene. Har stoppet ham helt op, fået forbenene i ro, bakket et skridt eller to og så redet videre frem. Intet problem her  . Vores større problemer, til når vi skal ride HELT alene i skoven er, at vi skal under en bro. Jeg plejer at stige af og trække ham under (den er okay stor), samt op på den anden side. Han kan sagtens gå under den på vej hjem, men ikke på vej "ud" i skoven. De sidste par gange har Anita cyklet først under broen og op og så har Cashew fulgt roligt efter. Har standset ham op under broen, nusset ham, rost og givet ham en godbid og så videre op. Nu vil jeg jo gerne lærer ham at den bro ikke ar farlig at ride under ALENE kun med mig på ryggen. Jeg har trukket maange ture, gan siger absolut intet til hvis jeg går med ham, eller nogen anden hest eller menneske går forrest - eller går nogle meter foran ham som han kan gå "med". Men hvis der ingen andre mennesker er fx til at gå forrest, vil han ikke under den bro. Jeg overvejer hvad man nu kan gøre for øve den bro så jeg faktisk kan få en HEL skovtur på min egen hest, uden faktisk at sku stige af. (Det er lidt besværligt med mig og min ryg :s) Hvad med klikkertræning? Hvordan vil i tackle at lærer ham at gå under den bro, den er jo ikke farligere end alt det andet på den anden side.. Råd søges : o)
- det kommer. Min ene hoppe ville ikke over en bro den ene vej (med rytter), men godt den anden. Til fods var det OK. En nærliggede bro der ligner, har hun altid gået lige over begge veje. Problemet på det sted er SUMP på begge sider og kun en 40-50 cm bred sti- så ikke noget med at dreje og bakke. Jeg tog et par gange hvor vi mest trænede bro....dvs træk over den problematiske vej, op- rid tilbage, træk over igen....rid tilbage osv. Når det var rutine, red jeg den problematiske vej, stod lidt- et skridt frem, stod lidt osv- indtil hun kom over. Det gik hurtigere og hurtigere og tredje eller fjerde gang kunne jeg ride lige over. Så jeg ville bare lave flere gentagelser samme dag, ikke gøre andet end det du gør. Eva
Bør jeg så ride ned til broen flere gange om dagen ? Eller bare trække ned til broen et par gange om dagen og så trække ham under og tilbage under igen og så hjem ? Han får ellers os lov til at få en smule græs ovre på den anden side når vi er kommet under broen derud, men der stadig noget der nager ham ved den bro. Han vil ikke under alene med mig på ryggen. Det sker faktisk allerede omkring 8-10 meter FØR vi kommer mod broen i et lille sving. Der begynder han allerde at vige, gå lidt sidelæns skævt, for jeg forsøger at rette ham ligeud, stoppe op, bakke lidt og ride frem igen. Hvor han nogen gange vælger at overhører fremmadsignalet og sparker lidt ud med et bagben i stedet for. Jeg holder dog presset til jeg får en reaktion og det hjælper her. Bør jeg stige af allerede inden det hjørne hvor han begynder at vise mistillid til broen?
Jeg ville stige af inden han begynder at kigge eller overhovedet ikke stige af. Når han undviger og du stiger af så er det jo faktisk en ros til ham. Han lærer at hvis han undviger så hjælper "mor" ham med det farlige.
Det er ofte rytterens angst for hvad sker der nu, som ligger tilgrund for hestens reaktion over for sådan en bro. Heste er meget følsomme og kan godt mærke, at rytteren viser at det her bare er noget farligt noget at gennemføre. Rid frem på hesten, slip lidt i tøjlen, så den ikke straffes men belønnes når den nermer sig broen. Syng en julesang imens og kig ikke på broen, men på det der er på den anden side af den. Din fokus og hestens interesse, skal væk fra broen og over på noget helt andet.
Jeg har aldrig fat i tøjlen - medmindre hesten skal stoppe. Idag var vi ude igen idag, han begyndte allerede igen at spænde op i hjørnet mod broen. Vi tog lidt parader og lagde schnklel til når han standsede op. Vi fik lidt hvor han lige bakkkede væk fra mig, men holdte bar repsset til han gik frem og så fik han ros. Så tog jeg presset væk igen og sad stille. Da vi var helt henne ved broen, stjelede han mod venstre, fik ham rettet mod højre igen, holdt presset - til han var nede og rundt. Lod ham roligt stå lidt og sagde frem igen. Han gik et par skridt frem og prøvede igen at stjele, men fik ham taget inden han nåede at stjele ved at dreje "forbenet" den anden retning. Så vi red lidt zig zag mod broen - med vores fine forbensstyrring, det gik fint nok. Så sagde jeg hyp frem igen og vupti, under vi kom - godbid han fik - og op på den anden side og græsse lidt inden vi rider videre. :) SÅ idag kom han under uden Anita cyklede først, hun cyklede bagefter.
lære ham de første par gange, at når han går under, så vender i og rider hjem igen. Når han så går under uden problemer, så kan du begynde at ride en tur på den anden side. Det er jo den ultimative ros du kan give ham: At slippe for at lave noget. Du kan også trække ham derned og så bare stå med ham i tunnellen indtil ahn slapper heeelt af og sænker hovedet. Det tager måske noget tid, men han skal lære at det ikke er et farligt sted at være  Og så hedder det altså en tunnel!!   I øvrigt er der en sti hen over vejen, så man ikke skal gennem den tunnel. Jeg brød mig ikke om at ride under i starten, fordi den er så lav, så jeg red over vejen istedet for. Men nu er jeg kommet mig over skrækken. Tunnellen er så lav, så på min hest på 165 kan jeg ikke sidde oprejst, men må lægge mig ned. Så kan godt forstå hvis nogle heste bakker lidt af på den. Det er super godt at den lærer at gå under, så kan vi snart ride ture sammen 
gå under den bro en   (indtil den er næsten ligeglad) og så gøre det omtrent hveranden dag (med det nødvendige antal gentagelser hver gang)til det sidder fast - det er det jeg mener med gentagelser, den skal have tid til at køle ned og blive tiltagende tryg,   ellers får den vel bare gjort sig selv mere bange og begynder at trippe/ vige udenom osv tiltagende langt fra broen. Eva.
Han vigede lidt idag, men vi fik igen via drej og paradetræningen styr på hans forben. Så han gik bare stille og roligt under broen igår  Vildt stolt af ham   Tak for jeres råd.. Idag prøver vi igen en tur i skoven så det holdes ved lige. Idag rider vi dog ud HELT alene, uden Anita på cykel. Red os en lidt mere forlænget rute igår og det tog han faktisk rigtig flot 
Efter at have proevet alt fra horsemanship til almindelig sund fornuft med min nu 7 aarige welsh cob warrior tror jeg at jeg maaske har fundet en loesning. Jeg har fikset ikke saa faa problem ponyer i min tid og er en dygtig rytter, men denne her pony som jeg koebte paa vej til slagteren for to aar siden har jeg kun haft meget lidt fremskridt med. Ok, han kan da traekkes med og de fleste dage kan jeg fange ham paa folden, jeg kan ogsaa roere ved ham overalt, hvor han da jeg fik ham stak af ved synet af mennesker og man kunne ikke traekke med ham, han var bange for alt! Han overreagerede paa beroring og ja, han er 'tilredet' nu (det tog kun halvandet aar foer vi overhovedet kunne saette os op!!!) men panikker for smaa ting og lyde, kan ikke taale at jeg flytter meget rundt paa min overkrop. Og ja, jeg har densensiteret ham med plastic poser og meget andet. Jeg er cool nok til at ride rundt og synge og flappe med armene. Men i det oejeblik man sidder paa ham og har vaeret stille i et stykke tid og saa laver en lille lyd - panik panik, ind i hegn og fuldstaendig ikke til at naa ind til. Jeg har da stoppet ham hver gang, og vi var kun 2 meter fra hegnet da han floej ind i det sidste gang og vi red videre 20 minutter efter selvom mit ben bloedte og jeg fik ham til at slappe af. Jeg fandt denne traad paa heste nettet: Og nu har jeg givet magnesium tilskud og b-vitamin og levertran (tak Eva Lydeking   for gode raad). Der er ikke sket en kaempe forvandling. Men det er somom at halsen er saenket lidt og han er lidt nemmere at komme i kontakt med naar jeg omgaaes ham i folden. Det er alt for tidligt at ride endnu, saa vi faar se hvad der sker, de naeste par uger. Jeg vil starte forfra med den samme traening jeg har forsoegt med de sidste to aar, for nu kan det maaske vaere at han reagerer mere normalt!!! Hvis han er i stand til at saenke halsen under arbejde fra jorden vil jeg tro jeg kan stole paa at der er gevinst. Han er nemlig saa bange at han har meget svaert ved at give efter (massoer, kiropraktor og tandlaege siger, der er intent i vejen med ham). Massoeren har dog sagt at han har aldrig roert ved en pony der var saa spaendt i hele hans muskulator. Det kunne vaere interessant at hoere om andres erfaringer paa dette omraade. Mvh Frederikke
hej læste lige dit indlæg og har egentligt ingen gode råd ,end at jeg ville sige at jeg tar min hat af for dig   syntes det er så skønt at høre at du ikke bare opgiver din hest, men kæmper videre og udtømmer alle gode råd du ka suge til dig og magenesium er da også værd at prøve har da hørt at det har hjulpet på nogle heste men husk der ka gå op til 1md før du ka mærke en endring på ham mange gange held og lykke