Det er da ikke i tide og utide, hvis der er noget at komme der for. Jeg aborterede 4 dage før jeg skulle have været til NF scanning. Men altså, du gør som du vil. Jeg ved bare hvad jeg vil gøre, hvis det sker for mig igen. Og det er bestemt ikke at vente. Held og lykke med det, og jeg håber virkelig ikke, at der er noget galt. Jeg krydser stadig fingre for dig 
tak 
Ja altså må sige jeg venter spændt på udfaldet her efter weekenden, da jeg har været lidt "nervøs" på dine vegne så ville høre om alt er som det skal være nu weekenden er ovre?
Ved min første graviditet fik jeg en spontan abort i uge 6, og der havde jeg brunligt udflåd 4-5 dage før, jeg begyndte at bløde og dermed abortere. Denne gang havde jeg igen ved uge 6 brunligt udflåd og igen ved uge 12 brunligt udflåd aldrig rigtig blod. Så regner med det har været lidt alla mens. er nu i 17 uge og hvad jeg ved skulle alt være i fineste orden, skal til scanning nummer 2 om 16 dage. Held og lykke... krydser fingre.
er gået rigtig godt, men her til morgen er der igen lidt blod - vi taler så lidt at det kun kan ses ved toilet besøg og ved at papiret bliver let lyserødt - der er fx intet i trusserne... Jeg skal bestille tid ved JM (tlf tid i dag) så spørger lide hende når jeg ringer...
... Jeg syntes jo - som de andre - at det er for dumt ikke at gå til læge. Du har en grund - og det er vigtigt, at få det undersøgt. Ikke mindst fordi, at hvis det er en SA, så skal man være helt sikker på at alt kommer med ud. Nu har du så truffet din beslutning, og tilsyneladende er det ikke blevet værre. Det er godt nok, men du bliver nødt til at gøre noget ved din frygt for GU. Hvad vil du gøre under fødslen? eller hvis du får komplikationer igen? Jeg tror altså at du bliver nødt til at få dem til at henvise dig til en psykolog, som kan give dig nogle redskaber til at tackle frygten/fobien. Held og lykke med graviditeten.
det er ubehageligt at blive undersøgt i de nedre regioner.... Er din læge klar over hvordan du har det med det ? Måske lægen skal vide det, så kan han/hun droppe undersøgelsen og nøjes med en blodprøve. Den skal gentages for at se om graviditetshormonet HCG er faldende. Jeg blødte selv som en gris i begge graviditeter i de første 20 uger. Var konstant på hospitalet fordi jeg troede det var spontane aborter. Der kom også slim, små klumper ud etc. Var ved at være sindssyg ! Men har åbenbart et blodkar på livmodermunden som er følsomt for alle de graviditetshormoner... Håber du får det afklaret snarest muligt ! Knus og mange tanker fra Beagle.
Nu har jeg snakket med JM, og hun mente at når det ikke er mere, så er det ok bare at se tiden an. Hun mente det måske kunne være nogle blodkar fra skeden. Louise Christensen: Sidst jeg fødte blev jeg beordret epidural af netop denne grund, og ud over at jeg ville have sokker og tæpper på ved fødslen så var der ingen problemer og JM syntes det var en ok løsning så længe de måtte det de nu skulle...
... en GU ikke gennemføres, hvis du har sokker og tæppe på? Jeg ved godt at fødslen er en lidt mere ekstrem situation, men det er da for besværligt at gå gennem livet, og være konstant bange for gynækologiske undersøgelser hos lægen. Javel, de er ikke behagelige og ingen glæder sig vel over at smide bukserne, men nogle gange er de jo nødvendige. Men dejligt at det sandsynligvis ikke er noget 
er ikke sikker på at disse to ting alene kan gøre det - der skal nok smerter/smertestillende til også. Men spurgte da lægen om det var muligt at få noget afslappende hvis der skulle laves en gu, men det mente han ikke...
med en gynækolog til GU eller har det været din normale læge? Min normale læge kunne heller ikke "komme til" og henviste mig til en kvindelig gynækolog og der var der ingen problemer. Hun havde et større udvalg af størrelser på de forskellige remedier, så hun fandt noget der passede bedre. Hvis jeg på et tidspunkt skal have børn går jeg udfra at jeg bliver henvist igen til hende eller en anden, der har samme muligheder for undersøges det skal man jo helst. Jeg får nu lavet alle mine undersøgelser af understellet hos hende. Jeg ringer bare til min læge, når indkaldelsen kommer og så får jeg en henvisning. Held og lykke med at spiren bliver derinde som den skal
har prøvet ved lægen (kvinde) samt på sygehuset, har tænkt på en gynækolog men ved ikke lige hvordan jeg skal finde en mm. Jeg tænkte på en gynækolog da jeg fik brevet om den jævnlige underlivsundersøgelse inkl en biopsi af en slags, men det blev så ikke aktuelt da jeg blev gravid...
Så er jeg scannet, og alt ser fint ud. Den lille var lige midt i middagsluren, så den skulle lige vækkes, men så lå den også og vinkede  Det mest unormale hun kunne finde ved mig var at jeg har en bagudvendt livmoder, hvilket gør det sværer at scanne og jeg må ikke møde med fyldt blære, da denne så fylder næsten hele skærmen... Selve NF scanningen sagde at jeg var i lav risiko gruppen med meget fine tal, så det er jo dejligt...
Åh hvor er det skønt at høre. Jeg har været så nervøs på dine vegne. Det er jo ikke så længe siden jeg selv mistede. Men puha, hvor er jeg lettet. Og tillykke med den fine scanning 
at du har en spire i maven   Tillykke med det. Så er du en af de 25% af de gravide der bløder af uforklarlige årsager under graviditeten. Held og lykke med spire  Knus, Beagle.
vel nok dejligt at høre - åh hvor har jeg tænkt meget på dig!
Pyyhaa.... Så kan der åndes lettet op!! Har tænkt meget på dig, og er glad for det hele er super nu.
mange tak for de varme tanker og lykønskningerne...
Hej Jeg er gravid med barn nr 2, og har mærket liv siden uge 17...er nu i uge 21 og helt fra 21+1 har den lille derinde været så aktiv, at jeg mange gange kan mærke sparkene/slagene udenpå maven! Pyhh, det skal nok resultere i meget ømme ribben m.m. inden den lille kommer til verden midt juli! Var til terminsscanning i går, og alt ser fint ud - Dejligt! VH Lene
Jeg venter også mit 2. barn, og sikke en aktivitet. Da jeg var i uge 24 sparkede han/hun såmeget at den bog jeg lå med på maven og læste i hoppede. Det er bare dejligt.
Bertram blev skønnet til at veje 3800 gram. Sidste mavebilled 39+3   Jeg gik i bad mens Bo var oppe og aflevere pigerne. Da Bo kom tilbage, havde jeg travlt med at få sat ham i gang med støvsugning, oprydning osv. - alt det praktiske skulle være i orden for at jeg kunne koncentrere mig om veerne og min vejrtrækning. Cecilie lyttede ofte efter hjertelyden som hele tiden var fin. Ve og pjat     Bo kom og satte sig hos mig, det var hyggeligt at putte lidt og få snakket om, at vi snart skulle se vores lille søn. Der lyttes hjertelyd   Efter nogen tid kunne jeg mærke, at han gled en anelse ud af bækkenet og fyldte mere i selve maven. Herefter skulle jeg ligge en halv time på siden, den side hvor Bertram havde sin ryg og dermed give ham mulighed for at glide ned på plads igen.   Jeg måtte flere gange ud og skifte bind for vandet sev stadig godt - hvor var det dog grusomt at få veer når jeg sad på toilettet, der kom de første små hyl og bandeord! Nu gør det ondt!   Husker at Cecilie bakkede mig op, at Bo kom til at røre mig (stakkels Bo, for han fik ren besked om at holde sig væk) og at jeg på et tidspunkt var lige ved at skrige at de skulle stikke mig med en kæmpe sprøjte og få de veer til at gå væk! Det er den eneste af mine fødsler hvor jeg har følt behov for smertestillende. Og her gør det ONDT ONDT ONDT   Cecilie hjalp mig af med bukserne og op i sengen, hvor jeg fik lagt mig til rette med puder i ryggen. Bo satte sig ved siden af mig, Mette tog kameraet og min mor stod til højre for sengen.   Det var dejligt at tage imod ham sammen med Bo - hvor han de andre gange har stået med kameraet i den anden ende.     Bo klipper navlesnoren, jeg får en sprøjte for ikke at bløde for meget og får stille og roligt født moderkagen, som vejer 750 g og er hel og ok. Vi får lov at mærke hvor blød oversiden på moderkagen er og får vist hinden og livets træ.     Jeg får lagt ham til brystet og efter et øjeblik sutter han fint og der falder lidt ro over det hele.     Bertram bliver målt og vejet og vi har fået en sund og velskabt søn på 4050 gram og 55 cm. Han får 10/1 og 10/5 i apgar.   Pigerne kommer hjem og hilser på deres lillebror og min far, min mors mand og min lillebror kommer. Pigerne er der kun en lille time, da de gerne vil tilbage til Farmor og Besse og se Disney Sjov. Familien på 5 samlet første gang   Filippa og lillebror   Mikkeline og lillebror   De andre sidder i sofaen, men jeg går i bryggerset og sætter en maskine vasketøj over og får gjort mig selv lidt i stand - igen var det fantastisk at være hjemme. Vi får snakket lidt om fødslen og lidt efter er vi alene med vores smukke søn.   Her bliver vi indlagt i 6 døgn, da Bertram har fået en infektion og skal have behandling og observation. Han har fået infektionen fra mig, enten under fødslen eller i den sidste tid af graviditeten. Det kunne ingen have forudset og forhindret, så vi har på ingen måder fortrudt vores dejlige hjemmefødsel. Bertram netop ankommet på neo med c-pap   Bertram et par dage gammel - med drop   Bertram på vej hjem fra sygehuset   Bertram hjemme  
Den 12/2 var jeg til jordemoder, hun kunne konstatere at spunken have lagt sig klar med hoved nede. Jeg var ikke lige parat til og få af vide, at jeg kunne føde samme aften hvis det skulle være. Min jdm var meget overbevidst om at jeg ville dukke op til næste jdm møde 14 dage senere med en lille bebs på armene. Så panik panik og hjem og gøre pusletaske klar, bare for og finde ud af at jeg kun havde en´ sparkedragt i str 50. Gik i gang med og kigge forskellige lister igennempå diverse hjemmesider og blade, hvad en pusletaske bør/kan indeholde klar til og tage med på hospitalet. Lavede en fin liste over nogle af de sidste ting jeg gerne ville nå og have på plads inden spunkens ankomst. Jeg har haft en meget nem graviditet, døjede en lille smule med ryggen i en kort periode, men det var så også det. Kort sagt så ELSKER jeg og rende rundt med stor mave og mærke de små spark, og når den lille danser rumpedans og hikker, hihi  Og nåja, nu havde jeg jo lige sat mig i hoved at det skulle blive et marts barn. Min egen teori er, at det pga min nemme graviditet har jeg ikke følt mig klar til og føde. Man ser jo eller alle andre rende rundt i over en måned og hvordan de bare ønsker baby skal komme ud fordi de har så mange gener. Nå, men spunkens far og jeg drønede ud næste dag og fik handlet de sidste ting ind, hvilken lettelse  Næste jdm var den 26/2 og hun kiggede godt nok noget forundret, hun grinte lidt og sagde at spunken vist havde det for godt i maven på mig, haha. Næste jdm besøg er så den 4/3 men hun turde ikke gætte på, om jeg havde født inden da denne gang, hehe  Pt. tror er jeg sikker på at nå til jdm på tirsdag, stadig med spunken i maven. Men så må der også got snart ske noget, har dog stadig ingen bækkenløsning, kvalme, ej heller vand i kroppen. Kan man fornemme at "i dag bliver det"? eller hvordan har i oplevet det lige inden ødslen gik i gang? Håber ikke mit indlæg blev for rodet 
Ih hvor spændende, og man må sige at du godt nok er heldig  Jeg glæder mig da til fødselsberetningen og til at se hvornår vi bli'r tanter herinde på HN igen 
Min datters oldefar ( 70 år ) fik konstateret kræft for 3 mdr siden og han er fornylig startet i kemo. Mit spørgsmål er så om han udskiller et eller andet som min datter ikke har godt af?? Vi skal nemlig have barnebåd her den 2 feb og han er inviteret med... Håber der er nogen som ved noget om dette 
Så længe hun ikke kommer i kontakt med "kropsvæsker" fra ham, er der ingen problemer i at han holder din datter. Nanna
.. som også får kemo har fortalt, at massører nægter/ikke må massere folk der får kemo, fordi de da kommer i kontakt med stofferne. Om det passer aner jeg ikke, og hun får da også lov til at holde Emma. Jeg tror ikke, at der er nogen nævneværdig risiko ved det.
Ved massage frigører kroppen også en masse affaldsstoffer. Nanna
holde hende ! Min far fik selv kemo da Albert var lille dreng og jeg spurgte selv lægerne inde på Rigshospitalet og de sagde der ikke var noget i vejen for det. Det er kropsvæskerne man skal passe på med ! Så lad ham endelig kramme løs på hende ! God bedring til ham  Knus fra Beagle.
hvad i alverden er der i de kropsvæsker??? Vores 10årige får kemo og der er da INGEN fare for at hun skulle skade nogen af os andre. Derimod er riskoen ret stor for at VI smitter hende med et eller andet, da hendes immunforsvar er væk. Anne
VI fik at vide at oldemor ikke måtte have direkte kontakt med huden på Emma og så også kropsvæsker
Hej Anne Jeg håber det går planmæssigt med jeres datter, og i undgår alt for mange infektioner. "Kropsvæsker", dvs. urin, afføring, opkast etc indeholder kemorester, og er derfor uhensigtsmæssig at komme for meget i berøring med. Vi har da også brugt nitrilhandsker til bleskift og optørring af opkast mens Jeppe var i kemoterapi. Jeg måtte heller ikke være gravid og samtidig komme i kontakt med kropsvæsker fra Jeppe mens han var i behandling. Plejepersonalet bruger også handsker til det meste af arbejdet, ligesom gravide sygeplejersker ikke sætter kur op, uddeler (kemo)medicin etc. Mvh. Nanna
Jeg har fået et helt åndsvagt problem med Lukas´ sutter - eller rettere sagt SUT. For han har fundet sig en favorit sut, som han bare har "pattet" stor og nu vil han under ingen omstændigheder acceptere andre. Nu har sådan en sut jo begrænset levetid og jeg har forsøgt at give ham andre, men han bliver helt vildt sur og kyler dem væk. Vi kommer nok til at tage en "kold tyrker" med den sut og stå raseri-anfaldene igennem. Og så ikke mere suttekæde, hvor en fast sut hænger. Nej, så hellere overstrø huset med sutter, så han bruger flere. Gode ideer modtages med glæde. Vi har forsøgt at "mishandle" nye sutter større - det virker ikke.
råd at give...