Hej  Jeg skriver her, fordi mine forældre (og jeg) har to hunde. Far og søn. Sønnen er lidt usikker og nervøs - han vil blandt andet ikke kunne gå alene ude i vores have (hvilket faderen sagtens kan klare.) Da vi havde ham i hundepension sammen med faderen, fik han også tilnavnet 'kylling' - så der er altså noget om snakken. Han er en dejlig kærlig hund, som vi alle holder meget af og ønsker det bedste for ham. Så jeg kunne godt tænke mig at høre om der findes nogle øvelser som måske kunne hjælpe ham til at blive en mere "rolig" hund. Det skal lige siges, at han ikke er et nerve vrag - men bare bange for at blive efterladt (hvilket jo er naturligt nok.) Jeg ved jo, at der findes tillidsøvelser til heste - men hvad med hunde?
Almindelig træning af dagsligdags ting, trick ol., det at søge efter sin mad i græsse. Det kan dog også have noget med hans alder at gøre. Den svenske biolog Lars Fält knytter ulvens udvandring fra flokken sammen med de problemer, som mange hundeejere oplever med deres unghunde i 6-9 måneders alderen og igen i 15-20 måneders alderen. Specielt oplever mange, at indkaldet ikke længere er, som da hunden var hvalp. Hunden kan også blive mere nervøs af sig eller aggressiv. Forklaringen er, at hvis ulven skal være i stand til at begive sig ud på vandringer, må båndet til flokken slækkes. Ulven må også være ekstra forsigtig, når den ude på egen hånd. Den har simpelthen ikke råd til at gøre for mange fejltagelser, da det kan koste den livet. Hunden holder altså op med at komme, når der bliver, fordi den bliver mindre afhængig af ejeren og mere nysgerrig. Man kan også opleve, at den bliver mere bange for lyde, fremmed genstande og andet, end hvad den har været tidligere (spøgelsesalderen). Problemer med unghunde i 6-9 måneders alderen kan sammenlignes med den periode, hvor ulvehvalpene begynder at tage på udflugter på egen hånd. De går væk fra flokken og undersøger alt, hvad de møder på deres vej. Når hvalpen skal lære at håndtere sin omverden, er den altså nødt til både at have lettere ved at blive bange og være mere nysgerrig. Problemalderen ved 15-20 måneder falder sammen med det tidspunkt, hvor de voksne hvalpe forlader flokken - ofte for altid. Vores hunde har brug for masser af tryghed i denne udviklingsfase. Det kan dog være svært at give dem, fordi vi samtidig bliver frygtelig irriteret, når de ikke kommer, når vi kalder. En del af irritationen forsvinder dog som regel, når vi forstår mekanismerne bag hundens adfærd. Og det skulle der være grundlag for nu. Inspiration her til tricks og øvelser: Viden om usikre hunde Viden om hundens signaler:  (de har sgu oppet sig DB. Dejligt at se frem for deres hjernedøde pjecer om at hvordan man takler div. adfærdsproblemer hos hunde som er en gang sludder og vrøvl fra ende til anden.
Mange tak for hjælpen! Jeg tror, jeg senere vil sætte mig ned og læse det hele igennem 
Det var så lidt - og god fornøjelsen 
Super indlæg  Spændende læsning!
Tak - siger jeg med røde kinder 
Hvor finder jeg den side hvor man kan købe brugte bøger til studiet. Ved at der er en
Prøv pensum.dk
Tak skal du have
Nej det er ikke til at vide, derfor min søster har sat en frist. Har den det ikke bedre inden for en uge, bliver den aflivet.
Det der frustrere hende og mig om I vil, er at ejerne lukker af. De vil slet ikke have noget med hunden at gøre. Selvfølgelig tager hun ansvaret for den, ellers kunne hun jo have efterladt den på deres dørmåtte. Og beklager da meget hvis jeg har rådet min søster forkert, jeg er åbenbart et meget dårligt menneske.
Af den overbevisning at ejerne skal vide at de har handlet forkert over for denne hund og ikke har taget ansvar for den. Ladet den gå og blive mere og mere syg, hvorefter de rejser på ferie, og derefter bliver sure fordi en anden handler med det samme istedet for at proppe en ormkur i hunden.
Helt ærligt, du skriver, at ejer ikke vil have noget med hunden at gøre, men samtidig vil du have, at ejer skal være med i beslutningen om evt aflivning. Vil i så banke ejer til de makker ret? Nej, det ved jeg jo godt, men i og med ejer hopper fra, så tag dog ansvar, accepter og gå videre. Man kan trække en hest til truget, men ikke tvinge til at drikke.....
Ville jeg da ikke det. Men jeg er jo heller ikke en uansvarlig dyre ejer... Men langt fra alle er ansvarlige dyreejer...
Ej, jeg synes da bestemt trådstarter er sit ansvar voksen - hundeejerne er da derimod dem som skulle ta' at blive voksen! Hvorfor pokker skal TS' søster, stå med store dyrlægeregninger, fordi HE let og elegant smider problemet over til hende? - Jeg kan da godt forstå hun ikke vil sige ja til at overtage en hund som ejerne ikke har gidet passe som de skal, og så kan HUN bare få lov til at få alle regningerne, for nu er sorteper sendt videre. Nej man kan ikke tvinge dem til at deltage, men det kan da ikke passe at de må mishandle en hund på sådan en måde, og så bare sende sorteper videre for nu er det ikke sjovt at ha' hund mere!? 1200kr kan altså være ret mange penge, og særligt for en hund som ikke er ens egen! Og levere hunden tilbage? Jamen det jo også super nemt når de nægter at det er deres og siger det er hendes nu!? Ærgerligt man ikke kan melde sådan nogle for dyremishandling, for det er da hvad det er. Synes det er unfair at det skal dumpes på TS' søster, som gerne vil ta' sig af hunden, men hvad så hvis hun bare skulle ha' passet den? Skulle hun så også ha' betalt dyrlæge regningen?
Nej selvf. kan de ikke tvinges, og selvf. bliver hunden aflivet hvis det kommer så vidt. Men personligt er jeg da både skuffet og sur over at min søsters venner handler på den måde. For mig er det som at give sorteper videre. Som sagt ønskede hun ikke at tage ansvar, havde hun jo nok afleveret hunden på deres måtte. Men de får i hvertfald hverken rødvin eller tak herfra.
Vel er det så.. Men nu er der IKKE noget at gøre, ingen lov at smaske op i tuden på ejer. Enten afleverer søster hunden og glemmer den, eller hun tager den nu...
Burde søster ikke være glad for, at hun har fået en hund?  Hvis hun ikke vil have den, kan hun da bare aflevere den hos falck, så der er vel noget at være glad for.....
Jo hun er sikkert meget glad for at have fået en hund, men havde hun vidst hvad hun ved nu havde hun sikkert takket nej. For ligegyldigt hvor dejligt det er at få en hund, så er der ikke meget sjov i at have passet og plejet og knyttet sig til en hund hvroefter man kan aflive den efter 14 dage. Desuden var hun jo af den overbevisning at hunden var på prøve hos hende, ikke at den allerede var hendes.
I din sidste tråd, ville hun da gerne have den????????????  Men da var den jo heller ikke synligt syg! aflever dog hunden tilbage istedet for. Din søster vil nok bare gerne have haft en gratis hund, og ikke en syg, der koster penge. Hvorfor ikke kalde tingene ved deres rette navn?
overhoved registreret? Er den ikke det er det vel din søsters hund, nu de åbenbart har foræret hende den Nej vel er det ej sjovt at aflive en hund, uanset om man har haft den i 14 dage eller 14 år Man bliver altså bare som dyreejer NØD til at tage ansvar - enten ved at behandle = betale dyrlægen eller ved at aflive
Jasper: Hele min anden tråd handler jo netop om de betænkligheder der var ved at tage denne hund... Synes ærlig talt heller ikke du kan tillade dig at dømme min søster som du slet ikke kender. Så døm mig i stedet for, det er min tråd og hun er her ikke til at forsvare sig. Som der står i min anden tråd viste hun godt at denne hund ville koste penge, i specialfoder osv. Dette handler om at hun ikke mener det er hendes hund endnu, at hun bare passer den. Jeanette: Om den er registreret ved jeg ikke... Og selvf. som jeg skriver længere oppe tager hun ansvar ellers havde hun nok bare proppet en ormekur i den som ejerne ville. Og ja har den det ikke bedre indenfor en uge bliver den aflivet.
Hvem forære en tilsyneladende syg hund væk, skal man nu straffes for at overtage en "affaldshund", gide den ikke ud. syg og dum, den tørre vi af hos en anden. Ja selvfølgelig skal den tidligere ejer ikke slippe for at betale, hvis hunden er syg. da der ikke er aftalt et egentlig ejerskifte, kan søstren jo resikere at bruge en formue på en hund som ejeren kommer og henter, når den er rask. Får hun den aflivet er det jo selvtækt. Det er forbudt at gå og aflive anders hunde, selv om man passer den over en længere periode. Jeg kan ikke se at de kunne handle anderledes i dette tilfælde.
give dig og din søster et skulderklap for ikke at være ligeglad med hunden. Det ville have været så nemt for hende/jer blot at køre hunden retur og sætte den af på dørtrinnet, selvom den var syg. Men det gjorde hun/I ikke...istedet gik I ind og tog det ansvar, som man har, når man har et dyr i sin varetægt uanset om man ejer det eller ej. Det kan I godt være stolte af. I må nok se i øjnene, at både penge og venskab er røget. Hvis hunden ender med at skulle aflives, er det blot vigtigt, at få de tidligere ejers accept på skrift af, at din søster kan gøre med hunden, hvad hun vil, herunder aflive den. Ellers er de måske netop typerne, som kunne finde på at beskylde din søster for alt muligt og rejse erstatningskrav mod hende! Alt det bedste til jer og hunden. Håber, at den klarer det og din søster med tiden får sin drømmehund. Mange hilsner LInda
Det lyder til at vennerne har overdraget hunden til din søster og ikke ser den som deres mere. Måske skulle din søster og vennerne få redt de tråde ud og få en afklaring hvem der reelt er ejer af den hund? For mig er der kun 2 ting at gøre - enten aflevere hunden tilbage   eller få den ejerskiftet (hvis den da er registreret?) og tag det ansvar der følger med at have hund! Hvor svært kan det være?? Hunden kunne jo lige så godt blive syg om en uge eller en måned som nu, og udgifter skal man jo regne med når man har dyr. Men det er ulovligt at aflive andres dyr, og jeg mener at ejerskifte vil være det bedste nu, så kan i, i det mindste, sørge for at hunden bliver enten behandlet eller aflivet uden at der skal laves et cirkus ud af det pga tvivl om ejerskab. mvh Mette