Er der en klog hestenetter der ved hvor hurtigt man må køre med trailer i tyskland og Holland
Mener det er 80 medmindre du har fået din trailer tempo100 godkendt. Ved de kører pænt stærkt også med heste dernede, har flere gange måtte tage mig til hovedet på vej ned gennem Tyskland over den fart de skyder med hest bagpå.... Mvh Signe
Ja nu er det lige om hjørnet, og jeg skal med for første gang, da der kom et tilbud ind af døren som jeg ikke kunne sige nej til, selvom weekenden skulle have været den første "slap total af weekend" i hvad der føles som 100år.. Og jeg plejer at elske de tråde, hvad har du købt i Herning, så hvorfor ikke lige se hvad andre fik hjem af gode sager sidste år til Hestival.. Så kan vi jo se på søndag hvad folk fik med hjem iår.. Min egen konto står i 200kr, så gudskelov sagde manden JA til at jeg kan afdraget på et lån, hvis nu liiiiige jeg falder over noget jeg under ingen omstændigheder kan undvære, når nu spiserne sku være så fantastiske.. 
Jeg plejer gerne at komme hjem med med nogle dækkener og ridebukser.. I år tror jeg kun jeg går efter ridebukser - men nu får vi at se  Glæder mig også rigtig meget..
Var ikke derude sidste år, havde glemt alt om det, så kom først i tanke om det, da en anden fortalte hvad hun havde købt. Flot mig selv  Har dog været derude før, har købt et par fleecedækkener derude ellers så er det mest grimer og den slags småting jeg køber til Hestival. Kunne dog være jeg skulle kigge efter et enkelt regndækken eller to i morgen. Hesten jeg har nu, har ikke nogle regn halløjsaer, så måske det ville være rart at få fat i til billige penge  Ellers skal jeg stå på Hn`s stand så håber på, at hilse på en masse søde mennesker 
Sidste år var jeg bare hurtigt forbi på vej til familie fødselsdag. Det betød også at kæresten var med, og han var bestemt ikke så ivrig som mig :-p Men sidste år kom jeg hjem med en jakke, 2 underlag og en trøje (mener der bar noget mere) Jeg kom af med under 300 kr. Da kæresten så den samlede pris lyste han pludseligt lidt mere op  I år skal jeg vist have et enkelt dækken og et par grimer.. Men lad os nu se hvad det ender med, der er sikkert noget jeg ikke kan gå forbi  Hilsen Pernille
Øv, hvorfor er det nu lige man bor på den forkerte side af broen på dét punkt?! Jeg mangler vinterdækken og overgangsdækken til min den nye, den kan sjovt nok ikke passe 145 med sine 183cm i stg 
Så kan du jo glæde dig til Tikas net-hestival. Mener den starter på onsdag. Der skulle efter sigende være nok af dækkener der på tilbud også
Er der nogen herinde, der ser luksusfælden? Jeg må indrømme at have fulgt med i de gamle afsnit og fandt da lige ud af, at der er kommet en ny vært. Jeg så et afsnit i går og blev da lidt overrasket over, at der er mennesker, som kan komme så langt ud, at de ikke engang kan indse, at de har brug for hjælp. Og så må jeg sige, at det er rigtig skidt at være så uansvarlig, når de uansvarlige også har børn. Tænk hvis en familie bliver sat på gaden pga. overforbrug? Det er da uhyggeligt.
Hej, Det er da for latterligt at være så købe afhængig. Tænk børn som i dag har tøj for mange tusinde - højst sandsynligt ender "på gaden" Det er da hul i hovedet   Så søg da hjælp før det kommer så langt ud....!!! Mvh Lene - Som ALDRIG forbruger over evne!!!
Så det godt igår og det var nok en af de værste familier der har været med. Så mange penge skyldte de ikke væk, men deres forbrug var da helt hen i vejret. Sidder selv med bil, ejerlejlighed, hund og hest - Folk undrer sig over jeg har råd til alt dette, men så glemmer folk lige hvor meget jeg arbejder, hvad jeg propper i indkøbskurven og hvilke fornøjelser udover hest/hund jeg har i fritiden... Man kan ikke både blæse og have mel i munden - Alt med måde!!
godt nok et nummer for barnlig egoist hende der vi så igår. Har helt ond af hendes børn. Hun trængte godt nok til et ordenlig los i r*ven
Hej mik27 ?Mieke?. Jeg ser også gerne luksusfælden og så det også igår - i øvrigt en ok erstatning for Jan W. Jeg sidder selv som bankrådgiver og en kunde som hende her er virkelig på vej langt ud og når hun så også har børn. hold op jeg er lidt i chik. Nå, men jeg var vildt chokket over hende pigen og hendes overforbrug og hendes holdning. Hvordan kan man være så,,, ja undskyld jeg siger det, men DUM. For det første som TV-værterne også nævner for dem, hvad havde hun egentligt forventet af deres hjælp. Hun kan da på ingen måde forvente at have alle de luksus goder og stadig betale af på gæld og forbruge penge som hun ikke har. Som PN Dominik skriver trænger hun til en ordentlig opvågning, men jeg synes nu også TV-værterne gjorde et ihærdigt forsøg på at forklare hende følgerne - bl.a. at det jo ikke var et spørgsmål om at give afkald på bilen nu, men at den på et eller andet tidspunkt ville blive afhentet fordi de ikke havde råd til den, så af med den kommer hun jo på et tidspunkt. Ham hendes kæreste sagde heller ikke ret meget til hendes drama reaktioner. Men jeg kan faktisk godt forstår de var gået fra hinanden. Det kan jo ikke andet end at føre til endnu mere gæld, med hendes forbrug. Ja, jeg var totalt chokket Venlig hilsen Jette
Jeg blev da også godt nok temmelig irriteret på hende fra programmet igår. Mage til forkælet og uansvarlig indstilling skal man da lede længe efter. En ting er at blive drevet så langt ud økonomisk, men at man så ringer efter hjælp og ikke ønsker at modtage den alligevel, er da for meget. Bare hendes reaktion, da hun fandt ud af de ikke havde regnet kabel tv med ind i budgettet. Hun var da helt uden for rækkevidde. Og så synes jeg faktisk også det er lidt frækt, at spilde værternes tid med så useriøs en indstilling. Enten vil man hjælpes, eller også vil man ikke. Det skulle hun have overvejet inden hun bad om hjælp. Det kan da ikke passe, at hun ikke har set nogen af de forrige programmer og vidst, at det indebar hårde konsekvenser... Kan næsten forestille mig, at det er kæresten der er skredet fra hende. Han virkede meget stille og jeg tror faktisk godt han kunne se alvoren i det. Kunne godt forestille mig, at det var hende der trak ham ned i sølet, så det er da godt han kom væk. Så må tiden jo vise om hun får et ordenlig smæk over nallerne og får frataget bil osv. alligevel... så får hun lært det på den hårde måde..
Jeg så gårsdagens afsnit sammen med min søster, og vi var begge lige chokerede og uforstående over, hvor blind det her pigebarn var/er. Kan hun virkelig ikke se hvor dyre de her "nice-to-have"-ting (for at bruge et udtryk fra programmet) egentlig er, og at hun på ingen måde kan få det til at fungere? Desuden stod hun jo og ønskede sig at komme på SU. Held og lykke, siger jeg bare...
Hej med jer. Jeg er netop startet på uddannelsen som radiograf i Odense, og skal allerede i min første praktik en uge her i september. Jeg er dog kommet lidt i tvivl, da vi selv skal skaffe sko til praktikken. Det skal selvfølgelig være nogle som vi kan holde ud at gå i en hel dag og så vil det jo nok være en god idé hvis de nemt kan gøres rene. Jeg tænkte derfor at der må være noget sygehuspersonale her på heste-nettet, og ville derfor lige høre hvad i har på af sko når i er på arbejde? Håber på lidt svar. 
Nogle billige nogen, og er meget glad for dem. De vejer intet. Men de bliver dog meget glatte, hvis der er vådt på gulvet. Der er dog nogle sygehus, hvor man ikke på bruge dem, pga rygter om statisk eletricitet.
Da jeg arbejdede på sygehus brugte jeg et par gode kondisko. Havde et par fra Ecco som bare var super gode at ha på og det er vigtigt når man går og står meget. Om sommeren brugte jeg sandaler. Det der var vigtigst for mig var at skoene sad godt og fast på mine fødder. Mange brugte hvide træsko og det kunne mine fødder ikke lide. Så mit råd er lyt til dine fødder hvad de har det godt i  Hilsen Dorte
Jeg er sygeplejestuderende, og går self. også en hel del.. Rigtig mange går i de der sundhedssandaler - jeg er dog ikke så vil med dem   De der farverige - kan ikke huske navnet. Har selv købt et par hvide reebuck kondisko, som er super. Jeg glemte på et tidspunkt mine kondisko, og måtte tage mine ballerina på, de kostede en 20'er i Tøj og Sko - og de var intet mindre end fantastiske... Så de blev vasket og brugt resten a praktikken 
jeg kan kun støtte mig op at ovenstående der har skrevet Ecco. Hvis ens fod passer i sådan en letvægt Ecco fritids sko, så er de fantastiske at gå i en hel dag. Man kan få nogle med net i siderne, så de heller ikke bliver alt for varme. Hele sommeren gik jeg i Crocs sandaler, ikke træsko, men sådan nogle sommer sandaler hvor der går en strop ned mellem storetå og den ved siden af, de er simpelthen også bare fantastiske 
Hvor kan jeg finde en str-guide over ridebukser? Jeg bruger str.48 men på mange sider står der f.eks.160 eller 170. Hvordan finder jeg lige ud af det?...Der er ikke meget hjælp at hente på div.hjemmesider
Jeg har en 4 års hunkat som igen har fået kræft. SIdste år fik hun fjernet en tå. Og så var det det. Nu har hun så fået kræft i en af hendes lymfer. Så vi har besluttet os for at få en dyrlæge til at se på hende, som har speciale i kræft. Vi vil gøre alt for hende- stort set. Hun er til trods for at vi har 16 andre, vores lille baby. MEN jeg har så flere i min omgangs kreds som syntes at jeg bare skal lade hende være. Bliver hun så dårlig, ja så skal hun bare aflives. Men det kan jeg altså bare ikke gøre. Hvis man havde spurgt mig for en mdr siden, ja så ville jeg nok aldrig byde min kat det at skulle igennem sådan en behandling. Men nu hvor jeg så står i det, ja så skal hun bare overleve... Hvor langt vil I gå ? Kat ?hund ? hest ? Jeg tror bare at jeg er en af dem hvor mine dyr kommer i første række, og vil gøre ALT for dem. Også selv for en kat - især en så ung kat.
...men ikke længere end der til, hvor det bliver tarveligt over for mit elskede dyr. Så er jeg stærk nok til at tage den tunge beslutning - at give dem fred.
At sætte sine dyr i første række, er jo ikke ens betydende med at man vil lade dem gennemgå diverse behandlinger osv bare for at holde dem i live... De skal jo gerne ha et godt liv, og ikke bare holdes i live. Jeg ved ikke præcist hvor langt jeg ville gå, da jeg ikke har været i den situation, men ville ihvertfald overveje mit dyrs livskvalitet (efter diverse behandlinger) Men jeg ville nok ikke begynde at behandle hvis min kat fik kræft. Jeg ville lade den få fred... Min kæreste og jeg har en aftale om at bliver en af vores dyr meget alvorligt syge og hvis det ville kræve mange operationer, behandlinger osv, så ville vi vælge at få dem aflivet mens de stadig har et værdigt liv. Tror simpelthen ikke at det er godt for deres livskvalitet at ryge ind og ud af dyrehospitaler og blive proppet med medicin.
... gøre hvad jeg kunne der var økonomisk forsvarligt og som ikke påførte dyret mange smerter uden udsigt til sikker bedring. Man er nødt til at kunne se på om dyrets livskvalitet vil være god nok til at kunne vælge behandling - og også på hvordan dyret vil have det med at være i behandlingen! Min ældste kat har fået et løfte om at hun ALDRIG skal til dyrlæge igen. Det kan godt være at jeg derfor ender med at måtte få hende aflivet (hjemme) på grund af noget der kunne være behandlet - men med den opførsel hun har når hun er til dyrlæge, betragter jeg dyrlægebesøg for hende som grov mishandling. Da hun blev steriliseret for mange år siden, var hun så fyldt af betændelse at de smerter hun havde bagefter - og 2 ekstra operationer for at sy hende sammen (de sagde at det var som at sy i varmt smør med den betændte mave). Hun var meget tæt på at dø. Siden var der adskillige år uden dyrlægebesøg - en staldkammerat der var dyrlæge kom forbi og vaccinerede derhjemme. Men de seneste vaccinationer har været på en dyrlægeklinik - sidste gang indvoldverede processen handsker, et stort net, et aflivningsbur til vildkatte - og en Nala der skreg og hylede og skrupsked af skræk adskillige gange (første gang da hun sad i transportkassen i venteværelset). Det duer bare ikke! Bliver hun syg, bliver hun aflivet. Boo har ikke mere imod dyrlæger end de fleste andre katte har. Det er ikke rart at blive taget med på dyreklinik - men hun er ikke traumatiseret på samme måde som Nala. Så bliver der noget med hende, vil hun naturligvis få behandling hvis muligt. En af mine kollegaer måtte aflive sin hundehvalp i sidste uge, på grund af et brækket ben. Det KUNNE måske have været opereret, men der var ingen garanti. Operationen ville have kostet minimum 25000 kr - og ulykkesforsikringen dækkede ikke, da ulykken var sket mindre end 30 dage efter at de havde fået hunden. Der VAR det hovedsaglig penge der tog beslutningen - men jeg forstår og respekterer den.
at min kat ikke kommer under kniven igen. Den eneste behandling som kan gøre noget ved lymfekræft er at man giver dem medicin/kemo. Og jeg har ikke snakket med den dyrlæge endnu. Kun skrevet lidt sammen med ham pr mail. Og han er ærlig. Og jeg ved også godt at det sikkert vender tilbage efter et par år. Men vi har været uheldige i år, og har fået 4 katte aflivet - 3 pga alderdom og 1 pga dårlig nyrer. Den med dårlig nyrer var bror til hende her. Jeg var selv "jordmoder" da de blev født, og vi har deres mor + en søster mere. Så vi er meget knyttet til dem.
.. vel ikke før man når grænsen. Med min 18 år gamle hest sagde jeg nej tak til en tarmslyngsoperation. Kunne simpelthen ikke byde ham en måneds fuld boksro efterfulgt af en måned alene på en lille sygefold, hvis alt gik godt. Men jeg kan ikke fortælle dig hvad valget havde været hvis det nu var en 4 års jeg havde stået med. Det der blev afgørende for mig var som nævnt at jeg ikke kunne acceptere best-case scenariet og så var det jo ligemeget hvor stor eller lille succesraten var. Har dog svært ved at forestille mig at jeg ville vælge behandling til et dyr med kræft i lymfesystemet. Ikke bare er kræft behandling jo ofte en barsk omgang og chancerne ikke gode når først det befinder sig i lymfesystemet, men fjernelse af lymfer giver også masser af gener efterfølgende. Jeg ville tage en snak med specialisten om hvad det var dyret stod for at skulle igennem. I jeres tilfælde er det jo både relevant hvor hård behandlingen vil være for dyret, hvor stor chancen er for helbredelse er og hvordan dens livskvalitet vil blive efter behandling. Ønsker det bedste for jer, hvad beslutningen end bliver. Line
Umiddelbart ville jeg ikke byde min kat e kemokur - og slet ikke når de er noget som vil/allerede har brudt frem igen og igen. Jeg ville tage afsked. Den første kat kæresten og jeg havde brækkede benet som 7 måneders, og selvfølgelig blev den opereret. Det groede også fint sammen - men katten var blevet mærkelig af det, og blev aldrig den samme igen mht kæle osv. Siden da har vi aftalt, at det gør vi ikke igen - hvilket har resulteret i en overkørt kat er blevet aflivet. Muligvis kunne den lappes lidt sammen, men den ville nok aldrig kunne holde på afføring og urin = aflivning for os. Jeg har også fået en dejlig 2½ års hingsteplag aflivet pga tarmslyng - skulle han have haft en chance, skulle han have været ud på 2-2½ times transport uden smertestillende. Efterfulgt af ½ i boksro - en 2½ års hingst !!! Han blev aflivet hjemme efter få timer, og dyrlægen der aflivede sagde også at han aldrig havde haft en chance pga hastigheden i udviklingen af tarmslyngen. Jeg er nok blivet lidt mere "barsk" med årene - når man har oplevet syge heste/dyr blive trukket igennem langvarige sygeforløb, ja det vil jeg ikek være med til. Har de ikke en god prognose for at blive sunde og raske, så bliver de aflivet. Smerten ved at miste dem er jo "lige stor", om det er nu eller om 3 måneder - i den tid skal dyret måske så bare lide for vores skyld ? MVh Charlotte
så længe det er forsvarligt overfor dyret, derfor står vi nu lige nu med regninger på 30.000 for vores elskede hund som fik en grusom forgiftning.. Han var på hospitalet i 10dage,og skal stadig følges op på,men han lever,er glad! og han er næsten tiptop igen.. Det vigtigste for os var at vide at han ikke led unødigt under behandlingen,og at vi var rimelig sikre på at han ville kunne leve et godt og normalt liv bagefter.. Havde det været hans bror som er meget anderledes af sind, ikke bryder sig om mennesker han ikke kender og nye steder, så er jeg ret sikker på at han var blevet aflivet, fordi det ville være den rigtige beslutning for ham. Er udsigterne ikke gode vil jeg ikke tøve et sekundt med at sende dem afsted!! det elsker jeg dem alt for højt til  MvhHotbandit!
Ikke om jeg ville ofre så meget på en kat.... Som hovedregel vil jeg ikke bruge flere penge på dyrlæge end dyret har kostet mig..... Havde katten derimod været oppe at slås og skulle syes ville jeg nok ofre det, men ellers vil jeg ikke ofre ret meget på en kat. Men nu er jeg jo også vokset op på landet, hvor man nok har en mere naturlig indstilling til dyr, og hvor dyr er dyr!
Og fik sine 15 minutters berømmelse! Nu er jeg selv ikke engang på nik eller vinkeafstand med budgetter og økonomi, derfor har vi en bank. Og betaler for dyre lån- i banken. "Penge er runde fordi, de skal trille!" Og "Lykken er bedre end forstanden!".  Derfor fik min dreng også besked om, som det første at gå i banken og få lagt budget, da han flyttede hjemmefra. Han har nu altid haft bedre styr på det end jeg, men det er nu rart nok, at vide, hvad man har at gøre med- når det nødvendige ER betalt. Sparegenet sprang mig over.... 
programmet, men et familiemedlem gør og jeg er i chok hver gang jeg høre beretninger om de personer som deltager, hvordan kan de ikke se at de ikke er på rette spor. Det er jo ligesom narkomani og ludomani, eller er det shopperholiker.
Jeg tænker lidt, at pigen ikke er klar over de konsekvenser, der følger hendes beslutninger. Hun tror, hun kan lukke øjnene og fortsætte sit overforbrug. Men på et tidspunkt må hammeren vel falde, men hvordan? Hvad sker der egentlig? Kommer der nogen og tager hendes ting? Bliver hun smidt ud af huset eller? Helt sat på gaden bliver hun vel næppe, og hun har jo også små børn.
... blive sat på gaden selv om man har børn. Børn beskytter ikke mod at man må leve med konsekvenserne af sin dårskab. HAR man børn er der mulighed for at kommunen kan hjælpe med genhusning - men det er ingen garanti. Fogeden må gerne tage hendes ting så længe hun har til en beskeden husførelse. F.eks. er spillemaskiner og en 50 tommers fladskærm ikke nødvendig, men hun skal have lov at have et fjernsyn.
ikke ret gammel.... Ikke at det nødvendigvis skal være en undskyldning, men jeg tror at del af hendes opførsel har med hendes alder at gøre.... Ja, hun burde vågne op og lære at tage ansvar for sine børn, også økonomisk... Det sjove er jo, at de børn, i den alder de var, er totalt ligeglade med om tøjet har koster en 50'er eller 500 kr. Så ja, hun var pænt irreterende.... Jeg kunne ikke lade være med at tænke, hvad hun havde forestillet sig de skulle kunne gøre... De havde jo ikke flere penge end de havde... Det har jeg alligevel aldrig set at de har været i stand til at trylle frem...
Jeg ser ikke programmet da jeg ikke kan tage kanalen.   Men i mit job i et inkassofirma, så ser jeg dagligt den slags mennesker. Der er virkelig mange som er sk'de ligeglade med deres gæld. De går bare ud og stifter en ny. Eller også tager de i retten og bliver erklæret insolvente hvert halve år. Om jeg fatter at folk vil komme helt der ud. Men selvfølgelig er der folk som uforskyldt kommer så langt ud at de opgiver det hele. Men sådan lyder hende i skriver om så ikke. Hilsen Benedicte
Ohhhhhh myyyy....  Sidder lige og ser genudsendelsen efter at have læst tråden her... HUN er da godt nok for viderekommende... Er godt nok "spændt" på resten af programmet... hehe... 
Jeg så lige afsnittet her for fem min. siden og jeg var godt nok overrasket over at folk kan have så store forbrugsproblemer! Og at man kan komme så langt ud at man ikke kan se det selv. Synd!
Vinter: Clocks ("Crocks" - kært barn har mange navne) gummi træssko. Sommer: Almindelige klipklappere.
Næh nej Winnie, kært barn har ikke mange navne, crocs er de originale, clocks er efterligning, og jeg vil sige, der er mærkbar forskel på kvaliteten 
Et par hvide stiletter ville pynte    Jeg ville ihvertfald synes det var sødt hvis de kvindelig sygeplejersker og radiografer trippede rundt i sådan nogen 
.. Ja du ville synes at det er sødt.  Men det er ikke din ryg og ben, det går ud over, vel?   
Jeg ved godt, at det er crocks'ene, som er de originale - det var også mest relateret til selve varianten "gummitræsko", at "kært barn har mange navne"  . Jeg går i gummitræsko af "mellem" kvalitet om man så må sige - nemlig clocks, de er noget dyrere (og bedre) end dem der købes på diverse krammer- og loppemarkeder m.v., men ikke lige så dyrere (og gode?) som crocks'ene.
Jeg er bioanalytiker studerende.. Når jeg er i praktik har jeg Ecco sandaler på. Jeg kan gå rundt en hel dag uden at få ondt i fødderne, og stød når jeg rører ved ting  Hende jeg er på afdeling sammen med har et par reebook kondisko. Det er ligemeget hvad hun rører ved så får hun stød, så det kan jeg ikke anbefale..
Gode kondisko(Ikke sådan nogle fiser, men fra rigtige kondisko producenter - ikke dem der prøver at være smarte og moderne) eller sandaler(dvs. Ecco foreksempel. Gode, ergonomisk sandaler), selvfølgelig med den rigtige støtte. De der rædsomme plastiktræsko støtter overhovedet ikke nok, og ødelægger i længden anklen og sener i fødderne.
Ha ha, David. Prøv du at skaffe dig sådan nogen sko i din størrelse og så gå i dem en hel dag...-tror ikke dine fødder vil være dig særlig taknemmelig bagefter    Til trådstarter: Jeg synes sandaler er rare at have på, så dem bruger jeg.
Nu er fødder jo lavet til at gå på.... Og i virkeligheden også uden fodtøj....  Jeg ville nødig stoppes ned i sko/sandaler med med svang og diverse dutter og dimser til tæerne osv. Har nu haft de "rædsomme" gummitræsko i 3.5 år, og bytter dem ikke ud igen. Jeg har 13 timers vagter, hvor vi kan komme til at rende rigtig meget, og er bestemt ikke træt i benene/fødderen, men måske hovedet. 
Oxalia - Så har du jo fundet hvad der fungerer for dig og det er dejligt   Men vi kommer ikke uden om, at det nu er "bevist" at det ikke er særligt sundt for fødderne med de der plastikdimser - for de fleste fungerer det bedre at vælge et par sko der er lavet til at vandre i - foreksempel lette vandresandaler. Et par korrekt udformede sko, der støtter foden og benets naturlige bevægelse og former   Selvfølgelig skal der ikke være mærkelig ting og dimser til fødderne, men et par ganske almindelige gode sandaler eller kondisko 
jeg vil anbefale MBT sko  , de er guds gave til foden og ryggen   de er lidt pebrede, men de er alle pengene værd. da jeg var på biokemisk afd. havde jeg et par gummitræsko, men jeg fik utrolig ondt i fødderne og møg sure tæer.
Jeg må skynde mig at fortælle at den netadresse der står i indlægget herover ikke er en dansk MBT adresse og at flere, som har forsøgt at handle på siden ikke har fået deres varer og mange har fået billige kopier. Jeg har stort kendskab til MBT og kan bekræfte , at det er et rigtig godt fodtøj når man skal stå og gå i længere perioder , jeg ved også at der ikke kan købes originale nye MBT over nettet i europa.Find forhandler på følgende link :
_____Reebok lifewalk DMX MAX fås i hvide og sorte hvis jeg kun bruger mine til arbejde holder de 3 år de koster 800 bobs men super pengene vær stød absoberende såler
Jeg vil til enhver tid vælge noget, der sidder fast på foden, så ikke man skal bruge kræfter i fødder og ben på at holde fodtøjet på. Vh Heidi
Hej. Hvis man gerne vil have orlov fra sin uddannelse pga. sin Psyke. Hvem kontakter man så?
kort og godt.
Okay tak. Går ud fra at jeg så starter med at sende en mail til hende?
hvordan du normalt kontakter din vejleder men i skal jo nok have et møde, og tage beslutningerne derfra.
Jeg har lige sendt hende en mail. Og så tager jeg den derfra. Tak for hjælpen 
Nu kan jeg se at min Flicka, som blev aflivet i sommers, stadig figurerer som levende. Under mine heste profiler, tæller hendes år på bagen stadig (kan selvfølgelig ikke se det på hendes profil endnu, men har set det på andres afdøde heste og deres hesteprofiler). Spørgsmålet er, hvordan beholder jeg Flicka som mine hesteprofiler - men uden at hun bliver ældre? Mvh MonaK
Havde man spurgt mig i sommeres, havde den klare besked været: "Selvfølgelig skal min hest med!" Når nogen havde spurgt, hvad jeg ville med ham, når det hed universitet til næste sommer. Sidste år stod jeg gerne op kl 4.30 for at nå at ride hesten, hvis jeg skulle arbejde efter skole. Jeg var derude hver dag, bortset fra dage, der virkelig var helt umulige. Vi har oplevet meget sammen. Nogen vil måske huske min fortid herinde. Kort skal siges at den hest virkelig har reddet mit liv. Hvordan kan man sælge en ven, der har reddet ens liv? Min hest er mit frirum, men jeg må også tilstå, at han er begyndt at blive min prioritet 2. Jeg er sjældent i stalden de dage, jeg ikke rider. Gnisten efter at komme ud og ride er ikke glødende mere. Men alligevel elsker jeg det - bare ikke så meget, som jeg har gjort før. Det er et fantastisk frirum, en dejlig mulighed for at koble af og være til stede. Samle energi og det er ikke sådan, jeg ikke har lyst til at tage i stalden. Jeg har bare ikke behov for at SKULLE derned hver dag mere. Jeg kan klare at have hesten med, når jeg vil begynde at læse. Det der gør det besværligt er, at jeg virkelig gerne vil være rigtig dygtig. Og det er vel klart, at når man har hest, så skal der arbejdes mere for at have råd - og der skal bruges en del tid i stalden, selvom man evt. kunne få en part. Det kan lade sig gøre, andre har gjort det, andre gør det. Selvfølgelig kan det lade sig gøre. Men hvis man gerne vil være rigtig dygtig til sit fag - og vil prøve at skabe et socialt netværk i en ny by, så begynder timerne at blive i underskud. Og det eneste sted at spare tid er ved hesten eller studiet. Jeg kunne tage et studielån, men hvad så bagefter? Vil jeg få en masse mere tid bagefter? Det mest logiske valg, det klogeste valg er at sælge ham. Jeg står med en hest, som jeg elsker utrolig højt. Ikke mindst fordi, jeg har haft ham 7 år - men mange af de år, har været præget af min sygdom, så vi har egentlig kun kendt hinanden sådan rigtigt i 2 af årene. Og de år har været fantastiske. Han er en hest der visner, hvis han ikke bliver brugt. 14 dages pause er nok til, han begynder at stå og hænge i sin boks. Han er en enmandshest, han trives generelt ikke med, at der er flere der rider ham i længere tid. Han er ekstremt knyttet til mig, og jeg føler mig som den ondeste i verden at sælge den ven, som har været meget vigtig i forhold til at få mig igennem min sygdomsperiode. Men for at være realistisk så tror jeg, at det er bedst, han får en ny ejer, der har tid og lyst. Som kan give ham den opmærksomhed, han fortjener. Ride arbejdsnarkomanen så meget, som han har brug for. Men for pokker hvor er det svært. Tårerne løber ned ad kinderne hver eneste gang, jeg tænker tanken. Ingen kan jo passe MIN hest så godt som JEG! Hvordan er i andre nået fra dette punkt til et sted, hvor i kan bære at sige farvel?
Hej Anna...Kan helt klart godt følge dig , men tænk igen om en part ik kunne få det til at hænge sammen . Jeg solgte min bedste ven for 7 år siden , jeg havde fulgt hende i mors mave , været med til fødslen , og præning- tilridning m.m jeg havde hande i 7,5 år . Jeg har rigtig mange gange fortrudt jeg solgte hende ! Jeg solgte privat , og vi aftalte jeg havde første ret hvis hun solgte . Vi havde kontakt flere gange om ugen (ny ejers valg ) alt gik godt sagde hun hvar gang , efter kun 2 mdr fik jeg pludselig en sms : har solgt til hestehandler , passede ik sammen HVAD !!! ku ik få mere at vide . Fandt hende igen efter nogle år hvor hun røg fra sælger til sælger stadig ingen der henvente sig når de skulle sælge .Aldrig har jeg været så ked af det . Pludselig høre jeg fra en pige at den er solgt til en rideskole , og hun har part på den , dette holder 1 år , hvor pigen og jeg skriver rigtig tit sammen , så fortæller "pigen" hun selv skal ha hest . Og her for ca 1 år siden høre jeg at Min sorte skønhed pludselig er faldet om på folden , kun 11 år ;O( Hun har aldrig været rigtig glad efter jeg solgte hende . Og jeg fik aldrig muligheden for at købe hende tilbage ;O( Måske andre har været mere heldige ? Men tænk det hele igennem igen ....
Forstår godt, at du ikke ønsker og sælge.... Men har du overvejet at udlåne den for en given periode ?? Måske 2 år eller mere, alt efter dit studie ?? Så har du da hånd i hanke med hvad der sker med den, og kan følge den på tætteste hold ! Håber du finder den rigtige løsning for dig.... Venlig hilsen Tina
Hej Jeg tænker også fuldpart eller udlån. Men jeg er sikker på hesten også kan mærke du er mere og mere væk. Men får du en fuldpart eller lign. Så kan du jo altid komme og hygge de dage du har lyst og mulighed for at nulre om ham. Jeg ville ikke kunne sælge en soulmate. Venlig hilsen Jette
....det er jo en ny periode i dit liv, men det bliver også hverdag og så kommer du måske til at savne din ven mere end du drømmer om. Jeg syntes at det ser ud til at i har noget helt specielt sammen. Han er nok den hest du fremover vil sammenligne alle andre heste med - de bliver bare aldrig lige helt så fantastiske som ham.Kender det! Pas på du ikke sælger for hurtigt.Overvej at udlåne på kontrakt i en periode så du kan vænne dig til dit nye liv og se så om det går fint med at undvære ham.Så kan han jo sælges og så er det måske også følelsesmæssigt nemmere at sælge ham. MEN er du helt overbevist om at det er rigtigt at sælge så gør det. Du virker bare ikke helt afklaret endnu. held og lykke med det Pernille
Jeg har 2 gange solgt den hest der bare er MIN hest, Muffe.. Og da jeg nu har købt ham for 3 gang i foråret, har jeg gjort op med mig selv, at han ALDRIG skal sælges igen.. Begge gange har jeg solgt ham til søde mennesker, hvor han ikke har manglet noget og har haft det godt.. Men han har begge steder småvævet stadig og de har ikke været så glade for ham, som jeg... Tror jeg ikke nogen kan blive faktisk... Jeg har gjort op med mig selv, at skal han nogensinde herfra igen, bliver det til de evige græsmarker.. Han er en speciel hest, og som nemt misforståes.. Så jeg kan ikke bære at skulle af med ham igen, uanset hvad der måtte ske i mit liv.. Han er bare en del af mig, den hest  Det gør SÅ ondt at sælge sin bedste ven, og man bekymrer sig alt for meget, selv efter der er gået lang tid.. Så hvis jeg var dig, ville jeg finde en anden løsning end at sælge ham.. Få en part, lån ham ud til en du stoler på eller se hvordan det går med at have ham selv, når du er startet i skole...
Tak for jeres tankevækkende svar! Udlån er ikke en mulighed: Jeg skal læse mindst 5 år. Han er 11 nu og vil derfor være 16, når jeg er færdig med studiet. Så vil jeg hellere sælge. Jeg har tænkt på en halvpart. Men der er stadig økonomien i det. Der er mange penge, der skal skrabes hjem. Der vil være mange dage, jeg skal derud, fordi der er et dumt problem. Det er svært at finde et sted, hvor det er uproblematisk at have ham stående. Jeg har tid til at arbejde og læse. Jeg har tid til at læse og have hest. Kombinationen af alle tre ting, den synes jeg kniber. Jeg kan jo selvfølgelig vælge at tage et studielån og så knokle i ferierne, så jeg kan skrabe lidt ekstra sammen der. Men er det det værd. Jeg har en hest, der elsker at arbejde. En hest som er fornærmet på mig, når jeg ikke har været der en dag. En hest som er dybt afhængig af mig, men hvad hvis jeg ikke får tid til at give ham alt det? Jeg vil gå med kronisk dårlig samvittighed. Når det så er sagt, så ville jeg godt kunne sælge ham, hvis jeg VIDSTE at han kom et godt sted hen. Problemet er, at det ved man aldrig... Og han er ikke en hest, der vil trives med typisk 'berider-dressur'. Han vil simpelthen kokse i sit hoved. Ih jeg synes det er svært! Men tak for jeres svar, jeg tænker videre... Jeg må være realistisk, påtænker at læse i udlandet et semester eller to. Hvad så? Han er noget værd nu. Ingen vil røre ham med en ildtang, når han runder 14 år. Det er også værd at tage med, synes jeg. Og jeg vil aldrig sammenligne andre heste med ham, for jeg tror ikke, jeg de næste mange år skal have hest. Han er den måske sidste hest, jeg kommer til at eje. Jeg tror ikke min fremtid, vil egne sig til at have hest. (Det har jeg altid nægtet ville ske. Det er virkelig mærkeligt at skrive det nu.)
Ang. økonomi og ikke tid at ride - nu ved jeg ikke, hvordan din standard er ang. stalde. Jeg har nu to heste i løsdrift, kun med bane, til billigere penge, end da jeg havde EN på ridecenter. og det gode ved løsdrift - ingen udmug (her er det med maskine), ingen store samvittighedskvaler, hvis man hopper en dag over, og behøver ikke derud. Kun en idé. Passer kunne også være en idé, men mange vil ikke give noget for det.
utrolig svær situation du er havnet i. Jeg ville, som de andre, ikke sælge min øjesten af en hest. Nu sidder jeg så på en anden vogn og leder med lys og lygte efter en som vil låne deres hest ud en rum tid, og tænker det ville jo netop være folk som dig der pt står i en situation hvor der ikke er den tid (og økonomi) til at have hesten hjemme. Var jeg dig ville jeg overveje halvpart eller helpart på ham   Halvparten kan du jo godt kræve penge for og er det en helpart vil det jo være alle omkostninger pånær forsikringer. Håber du finder en god løsning for både dig og hyppen. Gitte
svært at skulle sælge sin hest! Jeg solgte min meget specielle dressurhest sidste år da tiden til barn og hest og stævner ikke længere hang sammen - Men der er intet jeg fortryder mere! Hvis jeg havde råd ville jeg købe ham tilbage på stedet, tuder når jeg ser billeder og mindes ham! Min råd vil også helt klart være at prøve at få en part og se om ikke det kan hænge sammen, hvis ikke er der selvfølgelig ingen anden udvej... Jeg tror desværre bare du vil få det som menge andre der har fundet deres ENER at de vil fortryde mange år frem! Rondo var min ENER, har en erstatning i Lilly som er en fantastisk hest, men vi har bare slet ikke det samme sammen som jeg havde med Rondo... Og ud fra hvad du skriver med den ligefrem har redet dit liv, så lyder det i mine øre som om lige den hest er din ENER, og jeg tvivler på man får flere af den slags i sit liv... selvfølgelig kan man blive glad for andre heste, men ingen af de jeg har haft har været det samme for mig som Rondo var! håber du træffer den bedste beslutning for dig og din hest:-)
Min første tanke var: Prøv at lån hende ud i et års tid, og se om i kan undvære hinanden. Kan hun trives ved en anden, og kan du trives uden ham? For to ar siden solgte jeg min bedste ven igennem 10 år. Jeg har ellers altid sagt at jeg aldrig ville af med hende, for ligesom med jer, så havde hun været min støtte igennem mange svære tider. Gnisten har ikke været konstant, og der er altid perioder hvor man er mere vild efter at komme i stalden end andre. Jeg fik pludselig en periode hvor jeg ikke var så vild efter at komme ud og ride, og jeg tænkte at måske var det tid til at sælge. En tanke der aldrig tidligere havde strejfet mig. Jeg havde lige fået ny kæreste og skulle starte studie, så jeg havde så meget andet at se til, og måske var tiden lidt knap. Så jeg solgte min bedste ven! Jeg var egentlig okay med det, da de kom og kiggede på hende, og også da de kørte med hende. Men allerede kort efter fortrød jeg inderligt mit valg. Jeg ville gøre alt for at få den pony tilbage, for jeg savner hende så meget, også selv efter to år    Så tænk dig godt om inden du sælger. Jeg fortrød det så meget, og jeg har ikke en chance for at min skønne pony igen, og hun har det heldigvis rigtig, rigtig godt hvor hun er nu, men alligevel... Hun var mit et og alt, min redning når alt andet var noget skidt, min makker igennem tykt og tyndt 
Vi har den fornuftige del og så er der også den følelsesmæssige del. Du snakker meget ud fra din fornuft - tid, økonomi osv. Og denne del skal du skam absolut have med i dine overvejelser, men du må for guds skyld ikke glemme den følelsesmæssige del. Hvad er det eksagt der gør, at du græder over, at tænke denne tanke omkring salg? Hvorfor er du så hård mod dig selv lige nu? Kan du med et realistisk syn sige, at du kan leve uden heste i dit liv? Hvorfor reddede din hest dit liv? Hvordan kunne han det? Kan du få behov for ham senere - midt i alt studieræset, hvor du bare trænger til ro i dit hoved og komme væk fra al den terperi? Er det din egen fornuft der snakker eller en andens? Som andre siger - pas på og træf et valg du kan leve med...også om 6 mdr... Du skriver du gerne vil være dygtig.... Er du klar over, at dit samvær med hesten og ridning primært i naturen gør din indlæringsevne langt bedre? Jeg tog studielån gennem mit studie og har skabt gæld for, at leve det liv jeg har behov for - og ja det betyder, at der skal indgå heste...uden hest trives jeg ikke. Og til trods for den knappe tid til studiet/læsning, så fik jeg 12 til min bachelor - og jeg må nok sige, at det er takket være mine heste som gav mig den energi jeg havde behov for. Mærk efter helt helt inde i dig selv og igen vil jeg gerne spørge dig - hvorfor er du så hård imod dig selv??
Okay, kan godt se at det gik lidt stærkt med det andet indlæg, noget af det blev noget sludder. Men jeg syntes bare det er værd at tænke over en ekstra gang. Jeg troede heller aldrig at jeg ville have hest igen, aldrig! Scarler var den sidste af 8 heste/ponyer der blev solgt. Traileren blev solgt, og alt udstyret til hestene, foldene blev taget ned, osv. Jeg ville jo læse, og bruge al min tid der, og regnede med at jeg ALDRIG ville have hest igen. Men her efter to år uden hest, så står jeg alligevel med en ny   Og jeg er så glad for at jeg igen har hestene inde på livet, og muligheden for at tage i stalden, selvom det godt nok ikke er vores egen, men på et ridecenter   Jeg er selvfølgelig ked af at jeg ikke har beholdt trailer og udstyr fra tidligere, da jeg godt kunne bruge det nu, men det må man jo bare ærge sig over 
Da jeg læste dit sidste indlæg, syntes jeg at det var tydeligt, at du har taget din beslutning ang. salg. Så kan kun sige en ting. Find et godt hjem til din hest, med håb om at det vil blive, et blivende hjem. Mvh
Jeg overvejer meget. Jeg må indrømme, at da jeg gik i stalden i dag og mærkede den ro, som jeg altid får, når jeg er der, så blev jeg usikker på, om jeg kan undvære det. Han er en ener. Han er mit hjertebarn. Jeg får ikke hest igen foreløbig, sælger jeg ham er det slut. Beholder jeg ham, er det slut, når han er væk. Men tak for jeres svar. Og tak for et svar om, at det kan være muligt at være god, selvom man bruger meget tid på hestene. Jeg overvejer videre og vil gøre det vinteren over. Så risikoen for at fortryde bliver mindst mulig.
Jeg stod lidt i den samme situation ved denne tid sidste år. Det hele var ved at vokse over ørerne på mig: fuldtidsarbejde, enlig mor, nyskilt, ingen bil, dårlig økonomi og manglende tid. Det kostede mig næsten en uges tårer, før jeg satte hende til salg, fra jeg tog beslutningen, for jeg ville være HELT sikker på, at det var det rigtige. Der gik ca en måned, så var hun solgt, og underligt nok, så var det en kæmpe lettelse, at der nu var en anden, der fik fornøjelse af hende. I dag savner jeg hende stadig af og til, og jeg kan da også godt mærke klumpen i halsen lige nu. Men når det så er sagt, så var det den rigtige beslutning. Jeg troede, jeg kunne det hele, men jeg var gået ned med stress, hvis jeg ikke havde solgt hende. Jeg tænkte altid på det, som jeg ikke kunne nå, når jeg var i stalden. Og tænkte altid på, at jeg burde være taget ud til hende de dage, hvor døgnet ikke havde nok timer. Efter en pause er jeg så startet med at ride igen - én gang om ugen, og det er bare slet ikke nok. Derfor leder jeg efter en parthest. Måske det også kunne være en løsning for dig. Du er ikke så forpligtet på hesten på den måde. Hverken økonomisk eller tidsmæssigt. Held og lykke med din beslutning og dine studier. Mange hilsner Karina
...at du faktisk HAR taget beslutningen. Og det er en helt reel beslutning, som jeg bare forstår så godt! Jeg beholdt selv min hest gennem mit studie, men var ikke helt så ambitiøs og socialt anlagt som dig. Det blev jeg til gengæld, da jeg startede med at arbejde efter studiet. Og jeg kan sige dig, at man har ENDNU mindre tid, når man er færdig med studiet. Min hest kunne ikke sælges. Der var for mange hensyn, der skulle tages til hende, for at hun kunne trives (kroniske skavanker og et specielt sind). Jeg valgte at aflive hende efter 13 gode år sammen. Selv om det var afsindigt hårdt, så har jeg ikke et sekund fortrudt. Glæd dig over, at du har tid til at finde din hest en god ejer, og at en lykkelig fremtid venter ham. 
Hehe, jeg husker tydeligt, at du ikke kan lide at blive puttet i kasse som syg el. lign. men jeg synes du skal overveje muligheden for at søge om SU med handicaptillæg. Det kan give dig mulighed for ikke at være nødt til at arbejde ved siden af studiet og give dig al den tid og overskud til at studere, som du har brug for. .. Bare en tanke 
Jeg er af den overbevisning, at en hest tager ikke skade af at stå stille. Det der med, at hesten ikke trives, er noget pjat... Hestene har i tusinder af år levet i flokke og så længe deres behov opfyldes for mad, læ og socialt samvær så har de det altså helt fint... Spørgsmålet er om hvilke forventninger du føler du skal leve op til? Staldens forventninger om hvor meget tid, du skal bruge på din hest eller sågar Heste-Nettets standarder? For dem lever de færreste op til alligevel...   Eller din hests forventninger? For så mennskeliggører du den for meget... Min ene hest er en ener... har haft flere parter, der ikke har følt, at de ku få "forbindelse" til ham... og derfor er stoppet efter kort tid. Og ja når min hest står ved leddet og glor på mig- hver dag- men jeg suser rundt og fodrer og vander, så tænker jeg da oz, at det ku da være rart at have lidt flere timer i døgnet... Men ikke på vilkår, om jeg vil ha dårlig samvittighed over det. Jeg tager kurser nu, jeg tager ud og rejser og gør en masse, der gør mig glad... og mine heste gør mig glade... men lige nu er de bare ikke første prioritet... Men sælges skal de aldrig... De er lige så meget mit frirum som din hest er det for dig... Jeg har set for mange mennesker fortryde deres salg og fortvivlet jagte deres hest rundt i landet i forsøg på at købe den tilbage... Set folk få kontakt med deres hest igen blot for at konstatere, at hesten IKKE bliver behandlet så godt som de ønskede for den og ny ejer vil IKKE sælge... Og at man finder en god køber er ikke ensbetydende med, at hesten bliver dér resten af sine dage... eller at en tilbagekøbskontrakt bliver overholdt. Prøv eventuelt udlån... det har jeg overvejet... blev dog aldrig rigtig til noget... og i bund og grund kan ingen passe/ride dem som jeg... og når jeg har det sådan med udlån, vil jeg også ha det sådan med salg- men med udlån ka man ta hesten retur, hvis man ikke kan forliges med den måde hesten behandles på. Og så mener jeg at man har et ansvar, når man køber en hest... i hvert fald når man har haft den i mange år, så er den jo en del af familien på en mærkelig måde... Man skiller sig jo ik af med børn, fordi det ikke passer belejligt ind i planerne, man har for livet... Så hvorfor skille sig af med hesten når den er noget billigere at have end et barn? Og noget nemmere da man kan "omsorgssvigte" en hest mange flere timer uden at den tager skade. Altså forstå mig ret men det sociale får den fra artsfællerne... så bare vi sørger for mad, vand, læ, ren bund, lidt strigling i ny og næ og tjek af hove samt regelmæssig smed og vaccinatiore/ ormekur, så er hesten mere end tilfreds. Der var engang én der sagde til mig, at det kan godt være at det ik lige går efter dit hoved, men hvis det fungerer og alle er glade, så hul i at det ikke er perfekt. Jeg har et pænt SU-lån over de 100.000, jeg betaler af på... Pga Samson... Det var prisen for at ha ham mens jeg læste og det fortryder jeg ikke. Der er ingen der siger, at du bliver glad for dit studie... Du er jo ikke begyndt på det endnu. Hvad hvis det ikke er dig? Så har du solgt hesten for ingenting... Det socialt faglige netværk plejer at komme helt af sig selv... God til sit fag kan man altid blive... Men jeg læste med én der var supergod og hun var den sidste der fik job... Hun havde fokuseret så meget på studie og relevante jobs at virksomhederne slet ikke ku se hvordan hun var privat. For den side havde hun ikke dyrket de 5 år hun læste... og det var i virkeligheden også ret trist, at hun kun ku snakke studie... Man kommer i virkeligheden længere med et gennemsnit der ligger middel og man så har vist at man kan jonglere med flere bolde i luften (her hest og studie) og samtidig udviklet sin personlighed... Tror du vil være gladere hvis du beholder hesten. Hvor er dit frirum til at klare studiet, hvis hesten ik er der mere???
Jeg fik min første pony da jeg var 13 - han var kun 1,5 og vi voksede op sammen. Gymnasiet og flytning hjemmefra krævede part og det fungerede rigtig godt. Da jeg stadig ikke vidste hvad jeg ville efter gymnasiet var jeg på højskole og siden ude og rejse. Efter noget tid solgte jeg min allerbedste ven til den pige som havde været mere hans menneske end mig i nogle år - jeg vrælede som pisket, men vidste godt det var den rigtige beslutning. Jeg var heldig - hun var min venindes lille søster og jeg hørte om hans liv, og vidtse han havde det godt. Jeg blev guide og boede 5 år i udlandet. Kom hjem og fik en ny veninde, hvis datter red, og så gerne ville have mig med, men det gjorde så ondt indeni mig at jeg næsten ikke kunne holde det ud. Pludselig en dag ved et mirakkel og nærmest en tilfældighed fik jeg part på en hest hvor ejer ikke selv red mere og accepterede at jeg rejste med jævne mellemrum (stadig guide). Hun besluttede at sælge, og jeg blev simpelthen nødt til at købe ham, fordi tanken om at sige farvel til hetselivet igen var mere end jeg kunne klare! Ja, det kan være det rigtige at sælge, men det bliver det ikke smertefrit af. Og jeg vil sige som flere har sagt - pas på du ikke beslutter med din fornuft og ikke lytter til dit hjerte! På mig virker det som om du er 100 % oppe i dit hoved, og det kan man fortryde meget meget bittert når beslutningen er ført ud i livet! Så se lidt mere på følelserne, og hold op med at lede efter overbevisende argumenter - argumenterne er ingenting værd hvis det viser sig at det ikke var det rigtige! Du må ind i følelsen og virkelig mærke efter! Praktisk set synes jeg også du skal prøve med udlån, helpart først, start evt før dit studie så du kan se dem an. Du kunne også prøve med en coach til at hjælpe med beslutningen, så bliver alting nemlig mere klart, og man tager ikke beslutningen med sine fornufttanker, men virkelig MÆRKE hvad der er det rigtige. Ved godt det du bad om var hvordan vi kom frem til at blive klar til at sælge... svaret på det er ligegyldigt, for vi er ikke dig, og du har din egen vej. Men helt ærligt, KLAR til at sælge sin bedste ven - det bliver man sgu aldrig, hvor fornuftigt og rigtigt det end er! Med kærlig hilsen Maluna
Jeg stod i samme situation sidste år. Jeg havde også haft min hest i 7 år og vidste at det vi havde sammen var helt specielt og at det ville være svært at finde en hest som ham igen. Men jeg skulle flytte til Århus og starte på Uni. Jeg valgte så at låne ham ud og fandt et fantastisk sted til ham, efter at have sagt nej til mange. Nu har jeg boet et år i Århus og jeg har det simpelthen så godt med at have lånt ham ud. Jeg har hverken tid eller råd til at have ham stående i Århus og jeg ved at jeg ville få dårlig samvittighed af ikke at kunne nå ud til ham hver dag. Nu står han et rigtig godt sted, hvor jeg kan komme og besøge ham lige så tit jeg vil. Jeg er med i alle beslutninger der skal tages omkring ham og kan få ham tilbage igen, hvis jeg skulle få muligheden lige pludselig. Får jeg en dag lyst til at sælge ham til låner, så ved jeg at hun passer ham godt, og at de fungerer godt sammen. Det vil jeg aldrig have mulighed for at tjekke ved en evt køber, der kommer og prøver ham et par gange inden køb. Så jeg har kun gode erfaringer med at låne hesten ud og så er det jo også en mere "blid" måde at vende sig til, ikke at have hest. Håber du får taget den rigtige beslutning og at du kommer godt i gang med studiet til sommer:) Mvh Anne
Kender godt den følelse, af at man føler sig som den ondeste i verden fordi man overvejer at sælge sin ven ... sin bedste ven  Jeg stod i sammen situration her i starten af året - Her stod jeg pludselig og overvejet at sælge Low Länder som jeg havde haft i 6-7 år, han var min bedste ven, ja det kæreste jeg havde i mit liv. Og jeg følte mig så ond, på trods af jeg inderst inde godt viste han havde meget, meget bedre af at komme til et hjem, hvor de havde den tid til ham som han fortjente!  For jeg havde det ligesom dig - ja selvfølgelig elskede jeg at komme ud til ham, ride og arbejde med ham og få de dejlige mulekys som ham gav, men det var ikke længere det jeg prioteret højest. Pludselig var der så mange andre ting, arbejde og jeg skulle starte på mit sidste år på handelsskolen. Jeg kom ikke længere ud til ham hver dag, jeg red ikke længere så tit som jeg før i tiden gjorde ... og det gjorde egentligt ond på mig, at tænke på at han elskede at blive brugt, men jeg ikke længere prioteret det som nummer 1.  Så omkring januar-feb. blev han sat til salg, det var en kamp for mig at sætte ham til salg! Den ene dag følte jeg det var det helt rigtige, og den næste dag sad jeg med musen over "slet-knappen" på hans salgsannonce og skulle til at slette den.  Og de gange der var nogen ude og kigge på ham, stor tudet jeg og ja, det var bare utrolig hårdt. Men pludselig en dag, kom der en pige på 11 år og kiggede på ham, jeg så pludselig en lille pige som havde samme kontakt til Low som jeg havde dengang jeg kiggede på ham - og få dage efter denne pige havde været og kiggede, var han solgt.  Idag har jeg stadig kontakt til Low og hans nye ejer, jeg er glad for han er kommet et sted hen hvor han igen er 1. prioteten, men jeg stor tuder stadig hver gang jeg ser nye billeder af ham .. men inderst inde er jeg glad, glad for at jeg kunne være så "storsindet" (hvis det er ok at sige det), at jeg tænkte på hvad der var bedst for ham, og ikke for mig.  - Jeg håber for dig, at du finder frem til en løsning som er bedst for din hest   Som andre har forslået, måske finde en som vil låne ham evt. en helpart? Så han stadig er hos dig, men en anden giver ham den opmærksomhed og tid, som du ikke længere har. Og håber ikke mit indlæg har været for trist, men ja det er hårdt at gå med disse overvejelser, i know...
Anna, nu kender jeg jo både Ic, dig og jeres forhold til hinanden. Jeg kender også din situation på mange områder bedre end de fleste andre der har svaret i denne tråd. Jeg vil helt fjerne fokus fra dig - og fortælle dig om mig. Du ved jo Flicka har stået et sted 4½ km fra mig med kun 1 anden rytter. Et sted med fine forhold til hende og jeg og med skov i baghaven. Alligevel ved du også ligeså godt som jeg at jeg kun brugte Flicka et par gange om ugen - at jeg nogle dage simpelthen ikke gad tage ud til hende og at det mange andre dage var pligt og ikke lyst der drev mig derud. Du siger altid jeg er mere social end dig - det er sikkert korrekt, men når alle andre i den stald man står blot er på gennemgang i den - så smitter det! Uanset hvor asocial du så kan finde på at betegne dig selv.. Du ved også jeg har flyttet Flicka til Odense for 1 måned siden - hun har siden haft meget få fridage. Ganske simpelt fordi der i den nye stald er det vi manglede i den gamle - ENGAGEMENT. Ved at andre har det, ved at ejerne går op i deres heste og ved at hestene ordnes næsten dagligt har jeg genfundet min glæde ved Flicka. Den er blevet så stor at jeg i dag er dybt irriteret over jeg ikke kan ride hende fordi hun har tabt en sko - jeg har en længsel efter at sidde på toppen af mit brogede dyr jeg nærmest aldrig har oplevet magen til, på trods af jeg sad der så sent som for 24 timer siden! Hvad du ikke ved er at jeg har været i de samme overvejelser som dig - at sælge mit spejl og min soulmate. I øjeblikke og hemmelige tanker har jeg set mig selv uden de forpligtelser, set mig selv med penge mellem hænderne jeg lige nu skal tælle pr. krone, set mig selv uden den nagende dårlige samvittighed over at se min hest i øjnene, der ligesom din godt kan lide at komme på arbejde. Jeg tog en beslutning om at flytte hende - som en sidste chance for at få min gnist tilbage. Det er lykkes mere end nærmest nogensinde tidligere. For nu at vende tilbage til dig, dine ambitioner, Ic og dit liv - så nej, det bliver ikke den letteste sag i verden økonomisk at beholde ham. Men du kender ham også bedre end alle andre - og Anna, jeg tror ikke han kan få en ejer der forstår ham bedre, uanset om så den nye ejer var sammen med ham 24 timer i døgnet. Jeg har set jer sammen, set den måde han ser på dig og med hvilken glæde han følger dig i tykt og tyndt. For det andet skal du huske på hvad jeg altid har sagt til dig - at have hest i Sønderjylland er mærkelig nok ret dyrt. I både Odense, Ålborg og Esbjerg vil det kunne klares langt billigere - samtidig med boliger i disse byer heller ikke koster alverden. Du er perfektionist helt ud til fingerspidserne med alt i dit liv. Jeg ved jo både hvordan du indædt har trænet Ic mod jeres mål at kunne ride uden udstyr i naturen og hvordan du høster 12-taller på HF som fandtes der ingen andre tal på skalaen. Jeg tænker personligt Anna, at du ved at tage studielån både kan klare dit studie og dit spejl, Ic, på en for dig tilfredsstillende måde. Ikke totalt perfekt, men netop på en måde så din perfektionisme ikke spiser dig op indefra. Glædes du mest over at få 12 i et fag nu eller at gallopere gennem skoven for løse tøjler mens støvregnen blidt prikker dig i ansigtet og du ikke ænser andet end nuet? For mig at se bør du overveje den mulighed - og så finde en god part til ham, der kan betale lidt for det og have ham 2-3 gange om ugen. Så har du jo stadig mulighed for at tage ½-1 år i udlandet - for der vil en part kunne passe ham. Endnu en overvejelse fra min side er du skal se om du ikke kan komme til at bo relativt nær ham - det har gjort end større forskel end du lige tror at Flicka nu står 2½ km fra hvor jeg bor mod tidligere altid mindst 4½ km. Som sidste lille punkt - så sammenlign lige den staldsituation jeg flyttede fra med den du står i nu - jer ser sku uhyggeligt mange paraleller. Sammenlign så igen din staldsituation i sommer med min nu - igen uhyggeligt mange paraleller. Som du forhåbentlig kan se er nøgleordet engagement... Ps. For resten vil jeg slå et slag for du kommer til Odense og ser Flickas nye stald - du ved jo også smede er billige her på Fyn (i stalden har en del en smed der tager 900 kr for 4 sko med regning og laver et pænt arbejde samt er reg.)
Hvis det var mig, der stod i dine sko, ville jeg sælge. Finde et godt hjem og kysse Ic farvel. Men jeg er ikke dig, og selv om du lyder næsten sikker, så synes jeg ikke, at det lyder som om, du er helt hjemme endnu. Har du overvejet at give dig selv en prøvetid? Den kan bestå af, at du tager Ic med, tager studielån og giver det et halvt eller et helt år og ser, hvordan det går. Den kan også bestå af, at du finder en part og ser, hvordan det går. Eller du kan låne ham ud med forkøbsret og se, om det føles rigtigt. Jeg fornemmer lidt, at du føler dig "låst" af, at du helst ikke vil tage studielånet. Men du kan jo bruge det som den sikkerhed, der gør, at du ikke behøver at tage beslutningen her og nu. Nu har jeg taget studielån igennem hele min studietid, og ja, det løber da op, men så er det heller ikke værre. Når man først er færdig med uddannelsen og har fået job, er det ikke de afbetalinger, der vælter budgettet. At tage lånet i et års tid vælter slet ingenting. Jeg tror også,at det er svært at spå om, hvor meget man har brug for hesten i det nye studieliv. Det sidste år, hvor jeg læste, lånte jeg en bunke penge i banken og en hest, og det var noget af det bedste, jeg har gjort for mig selv. Studiet var ikke ret sjovt, og det var hesten, der gjorde mig glad hver dag og holdt mig i gang. Men den slags ved man jo ikke, før man er der. For dig kan det være lige omvendt. Jeg er af den holdning, at vi har dyr, fordi de giver os noget. Jeg mener ikke, at vores dyr må blive en hæmsko, at vi skal holde fast i en hest, som tager mere økonomisk og overskudsmæssigt, end den giver tilbage. Min bekymring for dig går mest på, at du er så knyttet til den hest, at du kan fortryde, hvis du ikke er helt klar på beslutningen. Men der skal du huske på, at i den tid, hvor Ic har givet dig så meget, har du givet ham ligeså meget igen. Mere kan en heste-ejer ikke gøre - bortset fra at sende hesten godt videre, når livet har ændret sig, og der ikke længere er den samme plads til hesten. Jeg ville i hvert fald under ingen omstændigheder satse på skole, job, socialt liv OG hest, for når du vil være afsindigt god til det hele, er det for meget. Så du må snuppe et kompromis - en part, hvis det kan lade sig gøre, eller lånet, hvis du vil beholde hesten. Jeg håber, at du finder ud af at blive afklaret omkring det  mvh. tina
Jeg kan se du har fået meget "vejledning" af andre HNér. Men jeg syntes du skal tænke dig om. udlejning syntes jeg ikke virker som en god ide (har selv udlejet "min" hest) og det gik ikke som forventet så derfor tog jeg hende hjem efter 6 måneder. Jeg udlejede hende af den eneste grund, at jeg ikke havde økonomi til at have hende. Jeg er så blevet nødt til at sælge hende, ufrivilligt. Og det har bare været SÅ hårdt.. Jeg fortryder hver dag, og kan ikke se billeder, næsten ikke snakke om hende uden det gør ondt. Hun blev hentet forrige lørdag og det er uden tvivl noget at det mest hjerteskærende jeg har været igennem. Hun var mit et og alt. Jeg ved hun har det godt nu, men det gør stadig ufattelig ondt. At sælge min soulmate, min bedste ven... Ja jeg ved ikke engang hvad jeg skal skrive. Det gør bare SÅ ondt indeni. Savner hende hvert minut Jeg ved jeg aldrig får en hest som hende, og har heller ikke lyst til andre. Når det nu er hende der har gjort så meget for mig. Vi har haft 4 utrolige år sammen. og havde planer om mange mange flere Så tænk dig utrolig godt om!     Havde jeg "valget" igen, havde jeg ALDRIG solgt hende
Hejsa, kan I hjælpe med at oversætte fra dansk til svensk. Traversade Sidetraversade Versade Changement eller hvis du kender de svenske dressur-programmer. så har jeg problemer med MB4 og MB5 mvh, Maria
jeg troede da det hed det samme? Mvh MonaK
det gør det ikke, jeg skal ha oversat MB4 og MB5 af de svenske programmer. bl.a. og og foreskellen mellem og mvh, maria
Jeg er ikke særlig god til norsk eller svensk. Men jeg tror som du, at jeg kan tyde den sidste øvelser du nævner. t galoppen mens du er i galop. Enkelt byter må være- galop changement (etter changemanger). Dont really know?? But I wish I knew Håber du finder en der kan hjælpe dig. I wish you the best of luck. Mvh MonaK
jeg har googlede en del og fandt en hjemme side hvor alle de svenske programmer er tegnet.  = versade til højre  = traversade til højre  = skrift galoppen gennem skridt  = changement så fandt selv svarene  mvh.
Super  I wish you the best of luck. Mvh MonaK
der også har hest uden at ride på den minus hopper med føl.
Kender da nogen som har hest uden at ride på den... Hvorfor?
om I/de også får dumme kommentarer.
dumme kommentere som hvad?
Ja - det har jeg. Og jo jeg får mange dumme kommentarer. Sælg da det @!#$ du ikke kan bruge, lav en aftale med hestehandleren, så kan du købe dig en bedre hest i stedet for .... osv. osv..... du går jo bare og fodrer på dem.... Det er jo altsammen meget velment, men altså.... mit hjerte kan ikke bære tanken om at se dem i et spiltov hos en hestehandler...... Det er ikke sådan nogen heste man bare lige kan ride på, de har alle deres skæve skavanker mht. det. Altså er de jo også svære at sende videre til et godt liv. Heldigvis har jeg også to jeg kan ride på, den ene af dem er dog lidt skør, men bliver da bedre og bedre, de andre ser godt ud på marken, og jeg går da udfra de nyder hinandens selskab 
send den p+å sæbefabrikken eller lav den om til bøffer osv.
selv om jeg red på min fik jeg da dumme kommentarer, lige som jeg kommer med dumme kommentarer til min kærestes besættelse af fodbold. der vil altid være nogle der har en kommentar til hvad man foretager sig synes jeg ... enten kan man lade dem kører ud gennem det andet øre, eller tage hver og en til sig ... Vælger selv at lade dem sige hvad de vil, lige som min kæreste lader mig brokke mig over hans fodbold ... fordi han ved han elsker det
Ja folk har altid så travlt. Hvis jeg nu fx. omdøbte gården til "hesteplejehjem" så ville det hele jo skifte fra at være idiotisk og uforståeligt, til at være ædelt og beundringsværdigt.... Jeg havde engang en hest i opstaldning, en sød hest jeg red 5-6 gange om ugen, blandet dressur og terrænridning. Men jeg startede jo ikke stævner dengang, så "man var jo ikke noget". En dag de var på fold, tonsede de henrykte rundt sammen, og én af de andre piger sagde - om min hest - "ja hun vil jo gerne, hun har bare ikke kondien til det". Okay - tak for kaffe, hendes egen hest blev stortset ikke redet, - da det ikke interesserede hende og hun ikke havde særlig meget begreb om det. Sådan er der så meget, dem der hyler op, er ofte dem der ikke selv har så meget at have det i.
Nogle gange er det også folk der kan og vil meget med deres heste som ryster på hovedet. eller er lidt snobbede.
Ja - men så lad dem være det.... MIN erfaring er så - at disse personer, ofte ikke har så meget styr på deres heste som de ville ønske de havde, de rider ofte gode heste, men tvinger dem ned med tøjlerne og rider udfra princippet "den skal overgive sig". Dette giver ofte en hest der går SUPER i nogen sammenhænge (det er jo en lækker hest med en god afstamning), men slår fuldstændig fra i andre situationer (for der er jo ikke tale om samarbejde, men om tvang). De rummelige mennesker der ser hesten som det natur-dyr den er, opfatter ofte også andre mennesker som de naturlige væsener de er, og har forståelse og rummelighed til at erkende at vi alle er forskellige, har forskellige mål, handler og reagerer forskelligt. Det er så bare min erfaring 
alt det her burde næsten være under fordomme tråden fra forleden .. med den type heste ejer er snobber og den type heste ejer burde sælge der hest og bla bla bla vi elsker alle generaliseringer
Lad være at tage dig af deres mening omkring din hest/dine heste og eventuelle ridning eller mangel på samme. Du ved jo selv hvad du vil have. Personligt vil jeg hellere have en lille lådden hest i vinterpels, jeg kan ride ud på uden sadel og i joggingbukser og gummistøvler, end den dér supertrimmede 175 ´er jeg møder på min vej, med det helt perfekte skridtdækken, gamasher, og en rytter i toptunet udstyr på vej til ridehuset. Måske kommer jeg også indimellem i det ridehus, og rider på min lille lodne..... Og hvis jeg får en placering i en lav klasse, på min lille krudsedullehest, så bliver jeg ligeså glad som hvis jeg havde fået en placering i middelsvær på en superhest. Selvfølgelig ser hun ned på mig, men hvem af os har størst glæde af ridesporten? Mon ikke vi har lige meget glæde af den, bare på hver vores måde? Og behøver det så være et problem?
Selvfølgelig ser hun ned på mig, men hvem af os har størst glæde af ridesporten? Selvfølgelig ??? hvorfor selvfølge ?? Jeg ser da ikke ned på folk der startere lavere klasser end jeg, jeg har selv startede ret lave klasser , og jeg tror ikke på at nogle ikke selv har været igennem det, jeg ser ikke ned på nogle heste ejere så længe hesten har det godt, og hvis folk synes små lodne kramper er sagen .. så fred være med det. at generalisere
Hmmm hvilken iagtagelse ! Undskyld mig, hvad f*nden er det for en gang L*RT, at lukke ud ! Hvor på skalaen ligger så dem, der har en toptrimmet hest, men underlag, gamacher og ridebukser i hver sin farve !!!
Det var ikke sådan ment, jeg har bare oplevet det rigtig mange gange. Jeg skriver jo også netop at dem der har "Brug for" at se ned på andre, ofte ikke selv er så godt kørende som de gerne ville være, uanset de (måske) har en superhest. Jeg dømmer bestemt ikke alle, jeg kender også mange der synes det er helt fint, uanset hvad man rider på, ofte har disse personer så også selv et lidt mindre anstrengt forhold til deres hest og ridningen, kort sagt, de har en større indsigt. Jeg dømmer ikke nogen helt hen over hovedet på dem. Jeg har mødt mange typer, både fordømmende og ikke fordømmende, og det uanset hvilken slags hest de har siddet på ryggen af. Jeg har også engang selv haft en super Dv´er på 172, med den flotteste afstamning, det gjorde mig ikke anderledes som menneske 
Jeg forstår ikke din vrede... Altså det har jeg set masser af gange, tag ud på det første det bedste ridecenter og du vil kunne se de første 10 eksempler. Du glemte det jeg skrev efterfølgende, at jeg går udfra begge parter har lige meget glæde af ridesporten. Aner det ikke - det afhænger jo af deres opførsel og accept af andre 
Men vild undren, over at lukke sådan noget ud ! Nej jeg kan ikke se 10 af disse mennesker/ryttere, der hvor jeg kommer. Red sammen med 12 igår, og der var alt fra PRI-ponyer over LA- toptunede dv(trahkener) til mit usoigneret skrummel af en olde. Og ikke en af dem/os, har "selvfølgelig" tænkt noget nedsættende om de andre........ Men jeg sidder og tænker, om du måske  , de andre tænker sådan om dig og din hest, fordi du ikke selv synes, din er så "fin" som de andres !  Så nej ingen vrede, men stor undren over man kan putte andre SÅ meget i bås.
Jeg synes nu ikke jeg putter andre i bås bare for at gøre det. Jeg har helt seriøst oplevet det mange steder hvor jeg har stået opstaldet. Rider du stævner så er du "noget", har du en "Hullahullahest" så er du "ikke noget". Rider du helst uden sadel, så er det da helt slemt. Men det afhænger nok meget af hvor man har færdedes, hvis du selv er blevet forskånet for det, skal du da nok bare være tanmemmelig. At få skyld for at sætte andre i bås, fordi man selv er blevet det, synes jeg er liiiidt .... den omvendte verden.. Jeg synes ikke jeg dømmer nogen, møder jeg en sød rytter, så er det en sød rytter, uanset hvad hun sidder på  Men omvendt vil jeg sige, at fx. ride en 4 års tinkerhoppe i et ridehus uden sadel, samtidig med at der rider én rundt på en Middelsværdressur-hingst, og man flere gange føler man nærmest må springe for livet for ikke at blive redet ned - uanset man overholder ridehusreglerne, og vedkommende hverken kan smile eller sige undskyld, ja så føler mig sig sgu lidt....... - og det er ikke kun en enkeltstående oplevelse. Men som udgangspunkt tror jeg på det gode i andre ryttere - indtil det modsatte er bevist 
jeg vil sige når jeg har redet rundt koncentreret så fokusere jeg på hesten og mig selv.. og ikke at smile til andre i hallen. og bare fordi man selv er sat i bås af andre , så behøver man da ikke sætter andre i en også.
Jeg vil så sige, at uanset hvor koncentreret jeg rider, så tager jeg altid hensyn til de andre i ridehuset.
og hvis du har mødt kategorisering og følt den er blevet brugt imod dig, så husker du det nok, dette er et menneskeligt træk, vi lærer af vores erfaringer. Ellers ville vi være uddøde forlængst. En løve var lige ved at æde mig. Ok jeg gider ikke mistænke alle andre løver for evt. at have samme hensigt..... man må jo ikke kategorisere......
Nu skrev du at de ikke smilede til dig..... Vi havde ridehus regler og hvis vi kunne se at en lå og red et program prøvede vi altid at så vidt muligt ikke være i vejen for det, UANSET hvad for hest det var , om det var Sankt Georg hesten eller om det var LD dressur hesten. Eller fulgte vi højre mod højre .. ( eller var det venstre mod venstre heh ik til at huske nu )
En hest sparker mig, jeg går ikke ud fra andre heste gør det pr automatik. Et barn kaldte mig et grimt navn. går ikke ud fra ALLE børn gør det En mand løj for mig, går ikke ud fra alle mænd lyver En kvinde stjal mine penge, jeg går ikke ud fra alle kvinder stjæler En hund tissede på mit ben, jeg går ikke ud fra andre hunde gør det pr. automatik En muslim ville bombe jyllands posten ... tvivler på alle muslimer vil gøre det ... Det er sq altid godt at generalisere
Aldrig godt at generalisere ... mente jeg sq ... altså dumme taster 
Lyder da fint at I tog hensyn til programridning, det har jeg så aldrig oplevet. Og ja det er noget værre bras det med højre og venstre, i gamle dage var det ALTID højre mod højre! og vég den der glemte det! og man måtte for GUDS skyld IKKE skridte på hovslaget!!! Nu er det så omvendt... i begge henseender 
Meget interessant for i IRL er jeg faktisk en person der netop IKKE generaliserer. Men på skrift kommer kun en del af sandheden frem 
Red en eftermiddag sammen med (åh hvad hed han Thomsen ?, der red på Zardin) Vi var alene i ridehuset, dog var Zardins ejer også med. Mens vi står og sadler op, føler jeg mig lidt lille... (underlegen) Han står der med 4-hjuls-trækker, fed trailer, lækker toptunet hingst og ser selv brandgodt ud i flot matchende ridetøj. Mig   Tja en (engang) rød sweatshirt, grønne ridebukser, gult underlag, og en hest med totter i ørene. Havde selv lige muget ud(det havde han ikke). Og en brugt Peugeot og en halvgammel Gaupen trailer. Da han er gået i ridehuset, kommer der fluks en over til mig, og siger ;" Du skal bare være klar over, han tager ikke hensyn...." Overvejede kort om jeg skulle ride ude,- Hmm tænkte jeg, ridehuset er også "mit", OG min hest har den bredeste bringe... så vi får se. Tænk han var så sød, hilste pænt, smilede faktisk til mig, og fortalte hvilke øvelser han ville ride.... De spurgte også pænt om de måtte skrue op for musikken... Så jeg følte mig ikke helt så underlgen, da jeg kørte hjem. Tror tit at fordommene kommer, fordi man tror andre har fordomme overfor en selv.... Jeg var faktisk ved at ride en ponypige ned i dag, og tænk HUN sagde undskyld....... Det var jo ikke, fordi jeg var ligeglad med hende, men var nok lige lidt for koncentreret om mig selv....
jeg at vide at den havde bedst af at blive brugt. Motion har vi vel alle brug for. Men så slemt er det vel heller ikke.
Jeg har ikke oplevet det med hestene, men mine æsler undrer folk sig over. De fatter ikke hvad man skal bruge dem til, eller hvorfor man fodrer på sådan nogle dyr. Kunne hestene ikke rides, jamen så måtte de da bare gå og se pæne ud. Jeg har købt nogle dejlige dyr og de kommer ikke væk så længe jeg har muligheden for at have dem. Man sælger heller ikke sin hund når den bliver gammel eller får skavanker.
Jeg har så også prøvet at ride ponypiger "ned" og oplevet at de siger undskyld, men - puha - det har jeg det ikke godt med, det var jo MIN fejl for pokker! Uuundskyld!! Så sent som igår fik jeg lov at høre for at jeg burde sælge de heste jeg ikke kan ride - til slagteren. Og at det iøvrigt ville se flottere ud hvis jeg havde én slags heste istedet for en blandet landhandel, for så kunne jeg i det mindste have succes med avl... Men hallo, jeg bliver jo aldrig avler, for jeg nænner ikke at sælge, og jeg synes min brogede flok er smuk... Min veninde kom mig så til undsætning: "Ville du ikke også hellere have 6 forskellige biler, end 6 ens?". Men folk forstår bare ingenting. Jeg sagde, ja jeg er blød og det koster! Og folk forstår ingenting... Det er jo ikke bare "dyr" - de er en del af min familie..... (ja ja bare kald mig tosset!). Man tjener ikke penge på heste anyway, så hvis man elsker dem man har, så behold dem da....... Men nej - den store forståelse skal man ikke forvente at få. Kærlighed har aldrig kunnet gøres op i penge.
Jeg er igang med en tysk oversættelse og følgende sætning kan jeg simpelthen ikke oversætte.. "Jeg stiller altid vasen væk,  Er det nogen der kan hjælpe? 
Det er længe siden jeg havde tysk - so never mind the spelling: Wen meine freindes kinder kommen, stelle ich immer die/ meine Wase weck. Nice true  Mvh MonaK
Ich stelle immer meine Wasen veck, wenn mein freundens kinder kommen. Åhh my god  Ich stelle immer meine Wasen vesk, wenn die kinder unsere freunde kommen??????? Kryptisk tysk, Men tror på at den øverste er grammatisk mest korrekt. Mvh MonaK
Tak for svarene, dejligt! Jeg er lidt lost, men jeg prøver 
Hvornår har man en problemhest? Hvad er "symptomerne"?
Jeg er af den opfattelse at der ikke findes problemheste, men heste der er misforståede.. Hvornår de er det kan jeg ikke svare på..
Tak for jeres svar. Anne og Gitze, jeg giver jeg fuldstændig ret! Men ofte hører jeg om heste, hvor absolut ingen kan trænge igennem, hverken via ridning eller ground work. Hvordan defineres disse heste da?
Som vildheste  Ej.. Jeg tror slet ikke det er meningen at alle heste skal kunne tæmmes, det er bare en eller anden idé som vi mennesker har fået.. Jeg vil nok bare sige at en hest der ikke kan rides eller noget som helst, er lidt klogere end alle de andre heste.. Det er et meget svært emne at snakke om, for hvad sker der egentlig lige inde i hovedet påde kære heste, og hvorfor er nogen bare mere besværlige end andre ? 
Problemhest er vel, hvis du er klar til at kører hesten til slagt og/eller komme af med den billigt, bare for ikke selv at skulle håndterer den. Problemhest kan være en der er svær at håndtere og/eller svær at ride og/eller lige pludselig reagerer uhensigtmæssig/farlig for sig selv/andre heste/mennesker. En problemhest kan være et "problem" hos en ejer, og i en anden ejers hænder være en almindelig hest. Nogle ejer kan få de fleste heste til at blive en problemhest - andre er så uheldige, at de pga et uheld lige pludselig står med en lille ting som eskalerer og bliver til et problem. Og så er det min personlige overbevisning, at de fleste probemheste har ondt - og agerer agressivt pga smerte/forventningen om smerte. Så ja generelt er det vel ikke hesten, som er problemet, men håndteringen eller smerten  MVh Charlotte
God søndag allesammen  Jeg har ofte beundret dem der rider rundt på "nøgen" hest, altså bare lige med det der reb om halsen, og galoperer og springer som om de aldrig havde bestilt andet  Selv har jeg en temmelig dårlig balance, og har aldrig rigtig turdet at forsøge mig på min temmelig livlige hoppe på bar ryg, men den anden aften skulle det simpelthen bare prøves! Jeg startede stille og roligt ud med at springe op på hende mens hun havde dækken på, så jeg havde en lidt større chance for ikke at glide af på den anden side med det samme jeg kom op  Det gik så ganske fint, en lille ti minutters tur rundt om vores sø i mørket, så ingen kunne se hvis jeg skvattede af   Dejlig tur i måneskinnet, og vildhesten tog det ganske pænt, selvom det var lidt underligt at hendes mor skulle op på en stol og stå for at komme op  I dag overgik vi så os selv, og red en halv time rundt, på helt bar ryg, ganske vist stadig herhjemme på vores egen grund, der er jo ingen grund til at blive overmodig  Og det gik bare SÅ fint   Med store ord roste jeg den brune heeele vejen rundt på marken, og hun fik et STORT æble da vi kom hjem  Næste skridt er den bidløse trense, og så bliver vi måske også sådan nogle der letter fra jorden over et spring med bare et reb om halsen og højt humør! Det var lige en lille jubel fra en meget stolt hestemor  Fortsat god dag 
Er der slet ikke nogen der skal rose os lidt? Eller skælde ud over noget??   Nogen gode råd evt. ?
Tillykke med det  Man bliver helt overvældet når det lader sig gøre. (jeg havde aldrig regnet med, at min hoppe kom så langt at det ville kunne lade sig gøre på hende) Jeg er også lige startet, bare på den vante ridebane, der er hun mest rolig, vi tager det i små skridt, men man har vel lov til at drømme om friheden for hest og rytter  Du har god grund til at være stolt af dig selv og din hest 
   
... lækkert  Selv gjorde jeg det en del på min. MEN! Et godt råd: Gør det ALDRIG hvis din hest fælder! Føj, hvor det stikker og bukserne er fordærdelige at få fri af hår igen 
jo jeg vil da gerne rose jer, for jeres store lyst til at prøve noget nyt.. jeg selv blev tvunget til at ride uden sadel, da chico fik gjordkramper og jeg ikke havde råd til ny sadel.. ca 6mdr red vi uden sadel.. vi har enda været til opvisning på bar ryg.. og redet jule tur (lånte dog et lammeskind og lage longe gjorden over..) elsker det simpelthen.. og gør det stadig når drengen og jeg bare vil hygge lidt.. vi har også taget skridtet vidre og rider både med bidløs trense, rebgrime og cordeo.. dog ikke alle ting på en gang heeh.. så vi er både bidløse og bomløse nu.. og held og lykke med at tage det næste skridt
Super flot gået. Det ER altså en fantastisk fornemmelse og man har en meget bedre kontakt til hesten   At ride uden sadel er faktisk meget sværere end man skulle tro. At holde balancen uden stigbøjler og korrekt opstilling uden knæstøtte er sin sag! Har ikke set mange der kan gøre det... Jeg har ikke redet i sadel i 3 år og tror slet ikke jeg ville kunne finde mig til rette i sådan een mere 
I henhold til en anden tråd der køre her på HN ang noget erstatning i en institution - så bed jeg mærke i at flere kommentere hvorfor et 3 årigt barn må sidde med en saks i hånden. Så tog jeg mig selv i at sidde og ryste lidt på hovedet, og efterfølgende tænke, hvordan forventer forældrene at deres små pusler får en chance for at udvikle sig, blive kreative, få bedre motorik, lave nogle gode spontane ideer osv - når de skal afskærmes fra alt der kan gå galt? Jeg vil gerne høre både pædagoger og forældres syn på det her, lad det blive i en debat uden grimme ord, og mudderkast, og fortæl, hvad mener i? Må ungerne i børnehaven ikke have adgang til børnesakse? Må børnene ikke have fri adgang til maling ( der evt kan komme på tøjet ) Skal børnene skærmes af for alt der kan skade dem? Mit syn på sagen skal nok dukke op - for mig og mine tidligere kollegaer er heller ikke enige ( jeg var i barselsvikariat )
Er der nogen derude der har en Major V symaskine? Jeg har en maskine, der aldrig har været brugt, men der er ingen brugsvejledning med, og jeg kan simpelthen ikke få den til at virke grrrr.. Så er der nogen derude der kan hjælpe mig? mvh agro
Hej  Jeg har en gammel Major symaskine, muligvis ikke den samme model, men jeg har da prøvet lidt forskellige symaskiner i mit liv, så... Hvad er problemet? Kan du ikke træde den? Virker det som om der ikke er strøm på? Kan den ikke køre? Hvad? Hvis det er en symaskine som ikke har været brugt i en del år, så er det meget sandsynligt, at den mangler olie eller at olien er stivnet. Du skal derfor købe en SYMASKINEOLIE (syrefri olie), spørg i en specialbutik efter det. Og så skal den smøres grundigt. Du sætter så en lap stof i, og lader den sy lidt i det, så al det overskydende olie drypper af og bliver suget op (ellers kan du risikere fedtpletter på det tøj du vil sy sidenhen). Lene
Hej Lenuccia Tusind tak fordi du vil hjælpe..   Det er som om at overtråden ikke henter undertråden op. Så laver den en dælens masse knuder nede ved undertråden og så kan den ikke køre mere. Der er strøm på, og den er helt fedtet i symaskine olie (den er fabriksny og lige kommet ud af indpakningen, dog er brugsanvisningen væk   ). Er det et problem du måske kan hjælpe med?
Hej Agro  Aha. Ok, så er olien ikke problemet  Først skal du naturligvis være sikker på at spolen med undertråd er sat rigtigt i, altså så tråden kører den rigtige vej rundt. Så skal du tjekke at du har trådet den rigtigt. Og at tråden ligger rigtigt på spolen, dvs. at der ikke er kludder eller lignende. Jeg går ud fra at du har en smule kendskab til symaskiner? Altså at du ved, hvordan man træder den korrekt? Så skal du se på trådspændingen. Der sidder sikkert et lille "hjul" for oven på maskinen foran, prøv at sætte det på omkring 3 eller mellem 3 og 4. Før du sætter stof under foden, så hent undertråden op ved at dreje med hånden på hjulet ude i højre ende af maskinen (drej mod dig selv), så undertråden kommer op (den danner en løkke under foden med nålen), den kan du så fiske ud vej hjælp af en saks eller lignende. Prøv så at sy en prøve med ligesting. Hvis det virker, så kig engang på bagsiden og se, hvordan det ser ud. Hvis syningen er uregelmæssig på basiden, skal du måske justere lidt på trådspændingen igen (det afhænger af stof- og trådtykkelse nemlig). Håber det virker, ellers spørg igen  Lene
kunne være undertråden, når du har sat spolen i og trådet den i huset, skal du kunne holde i tråden uden at huset med spolen falder på gulvet, gør den det skal du spænde på den lille skrue der sidder ved hakket i huset. det er det lyder altså mystisk, håber du kan forstå meningen. jette
Jeg fik slet ikke skrevet og sagt tak for hjælpen til jer begge. Problemet er der stadig uanset hvad jeg gør (den trækker ikke undertråden "til", så den laver store løse løkker på undersiden af stoffet, og sætter sig derefter ubehjælpeligt fast). Nu har jeg kastet håndklædet i ringen og har hentet min mors gamle Elna fra før århundredeskiftet.. I ved, nummeret efter Singer håndsymaskine   men den virker! Mvh Agro
For mig er en "problem-hest" en hest med særlige behov/eller en hest hvor man må tage særlige hensyn i forhold til normale heste. Hesten kan være hyper sensitiv have smerter eller have oplevet noget ubehageligt.mm Heldigvis kan man for det meste rette op på skaderne, men det kan tage årevis at gøre det, det kommer naturligvis an på hvor slem oplevelsen var og hvor mange gange det var sket. Min egen var ret ødelagt da jeg fik hende, men efter mange år vil jeg sige,at hun nu fungerer normalt. Men hun er speciel og det vil hun nok blive ved med at være, men det er okay hun har det godt her hos mig og vi er kommet meget meget langt og det går stadig fremad. Noget vil hos nogle heste altid sidde tilbage i dem.100% fjerne hvad der engang var er ikke altid muligt.
Jeg kan ikke se noget problem i at man kalder en hest for en problemhest. Så længe man er klar over at hesten ikke selv er skyld i det. For mig er det bare et udtryk.... Nå, men for mig er en problemhest, en hest som ikke kan håndteres på samme måde som de fleste heste. Det kan være en hest som stejler, bider efter dig, stikker af, smider rytteren af(dog efter at den er blevet tjekket i hoved og i r*v), en hest som kræver ekstra træning, ekstra meget forståelse fra vores side af for dens opførsel, opmærksomhed, forsigtighed, klare signaler osv. Generalt en hest som kræver noget ekstra udover en "normal" hest.....
an på øjnene der ser.... Men en problemhest for nogen, er sikkert en hest der ikke bare kan håndteres af alle og enhver....
... findes ikke, kun problem ejere/trænere/ryttere...
Tja, det virker som om at det er heste, som jeg synes er helt fantastiske og dejlige :p Og som visse folk er overbeviste om er livsfarlige og ondskabsfulde, men som er nysgerrige, blide og kælne.. I hvert fald de gange jeg har fået at vide at jeg stod og snakkede med en problem hest  Problem hest har en ubehagelig klang, egentlig er det jo bare en måske vanskelig hest, hvis man kan sige det sådan. Være sig fysisk eller psykisk.
naturligvis er der undtagelser, men vil holde på de er ganske få. For det meste er de problemer der opstår, opstået af fejlagtig behandling fra mennesker side
En problemhest, er ofte en hest, der har været udsat for ting der gik udover dens grænser for forståelse og formåen. Men det kan dog også være en hest der er født med en del mere angst end gennemsnittet, - eller en hest der er født med et langt større ego end gennemsnittet... Uanset hvad, vil omfanget af "problemhest" afhænge af i hvilke hænder og sammenhænge hesten ender. 
Stort tillykke med at turde taget springet og komme igang med at ride uden sadel  Jeg blev tvunget til at ride uden sadel for en del år siden efterhånden, da Muffe skulle have fri for dårlig tilpasset sadel og da det tog lang tid at finde en ny, gik der minimum 6 måneder inden vi fandt en ny.. Og jeg havde det helt forkert med at ride i en sadel bagefter.. Mistede kontakten til ham, syntes jeg.. Har faktisk ikke følt mig godt tilpas i en sadel siden  Jeg blev helt høj, den dag jeg kunne springe uden sadel og i grime med træktov på ham, tror det er 2½ år siden nu.. Som tiden dog går  Så nu ejer jeg kun en western lammeskindssadel, og jeg elsker den!! Lækker at sidde i, sund mod hestens ryg, ingen stikkende hår i numsen og så er der stigbøjler, til hvis nu der skulle ske noget, så er chancen mindre for jeg stiger af...Rider ikke med hjelm, så vil gerne passe lidt på mig selv, trods alt.. Godt nok er jeg ikke røget af ham eller en anden hest i små 10 år, men man skal aldrig sige aldrig 
Jeg mener faktisk der er en slags pad man kan få så man stadig rider "uden"sadel på hesten eller man bare har noget under numsen.. Så man lige som ikke bare glider rundt til at begynde med.. JEg gjorde det meget som ponyrytter men ikke om jeg kan den dag i dag som voksen ha ha..: Meeeennn øvelse gør mester og du skal med garanti bliver super sej..
Mange tak for opmuntringerne   Vi klør helt sikkert på, for det er både meget behageligere og mere naturligt uden sadlen...
Til overgangen kan jeg anbefale at tage et sadelunderlag holdt fast med en dækkengjord. Det gør at du ikke i traven ikke glider. Når du så har vænnet dig til at holde balance osv kan du jo bare tage det af....det virker også når hesten fælder  Men super initiativ...jeg har lige lavet den første versade på min unghest kun udført tov om halsen...dét er altså en dejlig fornemmelse
Åh ja, jeg red også altid uden sadel. Tilred uden sadel, red terræn, dressur og spring uden sadel, ALTID uden sadel. Havde stortset kun sadel på når jeg red stævner  Mht. mellemløsninger, så red jeg engang en pony med et sammenlagt filttæppe og en ridegjord, det kan KLART anbefales! Filten gør at man sidder NOGET mere sikkert, og gjorden holder sammen på både tæppet og ens knæ  Alternativt kan man også få de dér sadel-puder, de er også fine, og man glider ikke så let som helt uden noget. Herhjemme red jeg så næsten altid helt uden noget. Indtil jeg en mørk aften faldt af. Og om til skade, og kom i gips... Nu rider jeg så MED sadel, noget jeg ALDRIG havde troet jeg skulle kunne forlige mig med, stigebøljer og hele svineriet..... Men..... jeg er sq blevet for gammel til at gamble med skæbnen på den måde.... Jeg har redet i strakt galop sammen med min veninde, afsted på min unghest i skoven, uden sadel, jeg kunne hverken stoppe eller holde mig fast hvis hun pludselig sprang til siden - hvilket hun så ikke gjorde. Men den aften jeg faldt af, skridtede jeg bare for lange tøjler - på min sødeste hest! - og hun blev pludselig bange for noget i budskadset og satte afsted fuldstændig uden varsel.... Jeg er bare blevet for gammel til den slags, det gør for ondt at komme til skade, og det er alt for længe om at blive ok igen  Men jeg forstår godt pointen, der er simpelthen intet federe end at smelte sammen med hesten - helt uden sadel osv. At mærke dens naturlige varme mod ens ben, og dens bevægelser helt som de er, og samtidig vide at man er dybt afhængig af dens samarbejde og velvilje, det er simpethen fantastisk 
Godt gået, Castra  Man kommer jo helt til at savne de gode gamle dage, hvor man tonsede ud over markerne uden andet end en grime på dyret.... Men... Det er 10 år siden efterhånden, og hesten er et par numre eller 17 større end datidens pony, og jeg må indse, at jeg altså også selv er 10 år ældre... Og der er langt ned! Og dyret har et gigantisk rygsving... Tror faktisk ikke, jeg vil byde hverken min mås eller Diffens ryg, at jeg skal sidde og skøjte rundt uden sadel, så jeg må hellere beholde den på 
da jeg var på pæd. seminar, havde børnene da (børne) sakse, tusser og andet, som kan ødelægge pæne ting.  Dog var det farligste, der hvor jeg var, at blive overfaldet fysisk af de mere "krævende" børn. Altså fik bl.a. nogle ordentlige hiv i nakken. Så der var det næsten mere de voksne, der sku skærmes. 
Altså moral er godt... Dobbeltmoral er dobbelt så godt  Jeg læste en tråd på Ve og ble her for nylig om en pige der var faldet med en pind i munden og havde fået et grimt sår i munden. Straks tænkte jeg... HVAD F**DEN LAVER DEN OGSÅ DER !!! Og i samme tanke kom... Nårh ja... Hvad med dine egne unger. Maria har lært (på den hårde måde) at det gør naller at lime sine fingre sammen med limpistolen nede i fritteren! Hun elsker at være kreativ med saks og papir og de skære også ud med hobbykniv osv. Selvfølgelig under opsyn. Jeg kunne da ikke drømme om at fratage hende dette fordi det er farligt. Og det koster altså nogle skrammer at være barn. Og at et 3 årigt barn sidder med en børnesaks kan altså ikke være farligt i mit hoved.
Jeg synes ikke at børn skal pakkes ind i vat, herregud, jeg gik både til billedkunst og ridning og legede med drengene da jeg var lille, jeg har endda prøvet at stikke en finger i en blyantsspidser og køre rundt, det gjorde rigtig ondt og jeg manglede noget af neglen, men jeg overlevede og gjorde det ikke igen. (min mor grinede endda af mig fordi hun synes det var tåbeligt gjort.. og det er det jo egentlig også når man ser tilbage)  Børn skal da helt klart opleve noget, gode og dårlige ting, dog ikke forstået at man skal lade et 3 årigt barn sidde alene med en saks, men barnet kan jo lige så godt skære sig på papiret han/hun tegner på.  Alt med måde naturligvis!
Jeg syntes generelt at der er alt for meget teori omkring det at få et barn og om det at opdrage børn. Mine unger har fået lov at være børn, og de har klippet, klistret, kravlet i træer, faldet ned, vælte på cykel, slået tænder ud, tegnet sig selv i hovedet med tusser, fået sæbe i øjnene osv osv. I min verden skal børn prøve ting og lære en masse - ellers udvikler de sig ikke i hverken den ene eller den anden retning. Selvfølgeligt lader man ikke børnene sidde alene med saks, kniv eller limpistol, men man kan jo altså ikke forhindre alle slags ulykker uanset hvor godt man holder øje med dem. Og da jeg læste den anden tråd må jeg indrømme jeg hvad lyst til at skrive et svar omkring hvor dum man kan være når man tager så dyrt og sart tøj på når man arbejder med børn....herregud altså!!  Mette
... men ikke pakkes ind i vat. Så et 3 årigt barn skal ikke sidde med en skarp sysaks eller lignende, men gerne en børnesaks. Jeg var noget rystet for et par uger siden hvor jeg i et eller andet tv program så en familie hvor børnene ikke måtte bruge kniv og gaffel, for det var farligt. Så mor skar alt deres mad ud og så havde de en ske! Hvor ydmygende er det lige at sidde og spise bøf med en SKE, når man er 9-10 år??? Og hvornår tror forældrene egentlig at børnene skal udvikle deres motorik til at kunne håndtere kniv og gaffel, hvis det ikke skal gøres mens de er børn? Efter min mening kan overbeskyttelse være lige så skadelig for et barn som at man slet ikke beskytter dem!
Franciska på 6 og Oliver på 3 sidder tit og klipper i stuen mens jeg er i køkkenet eller lige smutter i kælderen. Dette er dog ikke med børnesakse men nogle små størrelser fra Ikea. Det får jeg ikke kriller over. De må også godt lege med maling og tusser uden at de og deres omgivelser skal pakkes ind i sorte sække og bobleplast. Jeg ville heller ikke få kriller over sakse i børnehaven - dog vil jeg have det dér foregår under opsyn da jeg ikke kan stå inde for hvordan andre børn er 'opdraget med sakse'. Hvad angår maling og anden farve vidste jeg før jeg poppede første barn ud at der ikke var noget der hed 'pæn i tøjet' i hverdagene - der var kun 'pæn i tøjet' ved særlige lejligheder og i tøj indkøbt hertil. OG når man arbejder med småbørn bør man da dælme selv kunne tænke langt nok til ikke at tage sit pæneste tøj på på arbejde.
fik jeg af mine forældre i julegave en saks....en rigtig lækker saks der virkelig kunne klippe.... De glemte bare at gi' mig noget at klippe i, så valget faldt på frynserne på alle de ægte tæpper..... (Tænk en tanke på mine forældres frustration!!!!   ) Ikke desto mindre har min far (RIP) stædigt fastholdt at børn skal ha' værktøj der dur....det er først når de få noget i hænderne der ikke fungerer som det skal at tingene går galt. Og selvfølgelig følger der med en skarp kniv, saks, sav osv en grundig instruktion i hvordan værktøjet bruges. Vi skal ikke pakke vores unger ind i vat... KH:)Annette
Hmm. Havde lige skrevet et indlæg, men det forsvandt da jeg trykkede godkendt, så lige lidt kortere, hvad forventer i af jeres institutions pædagoger, må børnene gerne selv sidde med "værktøjet" og hygge og drage erfaringer, eller ser i hellere at de sidder på skødet af en voksen når der skal arbejdes med "farlige" ting?
Din knold Rikke - du postede det i den forkerte tråd.. Dit indlæg er her  Synes heller ikke det passede ind i den anden tråd (den med trøjen der gik i stykker) 
Ej hvor mærkeligt, den syntes jeg slet ikke jeg har haft åben andet end den ene gang jeg læste den   Mystisk   
Jeg er i 1. lønnet praktik i en børnehave Her klipper børnene selv om de voksne laver noget andet - dog hjælper vi de 3 årige når vi skal lave noget pænt (vi har lige klippet græskar) Men jeg har taget nogle af mine gamle "ridehesten" for 90'erne med, og her klipper børnene hvad de har lyst samt laver kollager. Udvikling kan ikke forekomme hvis ikke børn får ansvar. Dog kan de godt beskyttes samtidig.
tænker jeg, eksemplet med en saks.... Hvis vi antager at det ikke er en skarp og spids en af slagsen, men en mere børnevenlige model... Hvor meget skade kan den lige gøre? Ja, den kan klippe ting i stykker, ja de kan komme til at klippe sig i fingeren og klippe håret af og andre gode og kreative gerninger... Men de gør næppe så stor skade, at det vil give varige mén på krop og sjæl... Måske på sofaen, hvis det er den kreativiteten er blevet udfoldet på.... Børn skal have lov til at udfordre sig selv, være kreative og fantasifulde.... Nogle gange lykkes de i en ting, andre gange gør de ikke.... Men de lærer af begge dele... Jeg anser ikke mig selv som en hysterisk forælder, og tror heller ikke at jeg er det. Hvis vi skal se på statestikken over skadestuebesøg her i familien de seneste 5 år, fører min mand stort....
Børn skal ikke pakkes ind.. MEn børn skal heller ikke sidde med sager uden opsyn som er farlige.. Jeg var en af dem der kommenterede det med saksen i tråden og mente at handicappede børn som barnet i tråden som havde klippet i trøjen.. ikke burde sidde med sådan en saks..  Der er forskel på alm børn og handicappede børn når man taler fornuft og forståelse:.. (vi har selv handicappede i familien så er ikke fordomsfuld) Børn skal udvikle sig og lære at falde og slå sig. Lære hvad der er klogt og mindre klogt mmen stadig have en voksen på sidelinien til at guide så det ikke går galt.  Men igen så er der også nogle børn som ikke magter en alm saks eller vilde redskaber smiler.. Men det er jo igen er vurderingssag af de voksne..
Det er så min datter som Charlotte *Rex* omtaler med pinden i munden. Den reaktion havde den ene halvdel af bedsteforældrene også "HVAD FANDEN LAVEDE DEN DER"?! Jeg selv ser det altså som et hændeligt uheld. Selvfølgelig skulle hun ikke rende og lege eller gynge med en pind i munden - MEN altså hun er 3 år gammel og ja, man må vel sige at hun nok har lært det nu. - på den hårde måde. Når det gælder indlæring op finde nye ting så ser jeg helst at Emma deltager heri. Uden at blive pakket ind i vat. De sidder da og klipper med sakse i børnehaven, børnesakse ja, og det er ikke altid der er en voksen ved bordet. Emma deltager også i madlavning herhjemme, skærer kartofler, gulerødder, avocado, salat, agurk, kød osv. Dette gøres med en "voksen" kniv - efter instruktion, men ikke med konstant overvågning. Ikke at jeg forlader køkkenet, men jeg står ikke op og ned af hende og ånder hende i nakken for hvert skær hun laver. Firkantet sagt: hvordan skal de vide at ting gør ondt, er varmt, koldt, skarpt hvis ikke de prøver det? Dengang vi andre var små kravlede vi i træer som en naturlig ting - nu står moderen jo og holder i hånden og tillader kun max 1m op i træet uha uha. Ingen skarpe værktøjer. Ingen varme ovne, kogeplader... Uha uha tænk om de brændte sig - ja, det er sgu synd og ja det er sgu noget man ikke skal lege med. Men hvor fra ved DU selv - som voksen - at det er varmt inde/på en ovn? Der er forskel på at pakke ind i vat og så vejlede. Eks. forleden da jeg vaskede gulvet i køkkenet hvor vi har klinker, kom Emma rendende i sine clogs mener jeg. Hvis der er noget som er glat at gå i, er det våde clogs! Nå, jeg stopper hende og siger "Emma du skal passe på med at løbe her hvor gulvet er vådt. Dine sko er rigtig glatte så du skal passe på du ikke falder" Jaja siger hun og tripper afsted - 2sek efter er dette glemt og hun kommer løbende igen med det resultat at hun skvatter så lang hun er. Næste gang jeg vaskede gulvet i køkkenet, kom hun og spurgte mig om det var glat - hvorefter hun stille gik hen over det  Egen erfaring må være den bedste...? Med måde...
Mor til ?Emma?: Lige mine ord 
Som børnefysioterapeut gennem 13 år kan jeg kun på det varmeste anbefale, at børn får lov til at afprøve "farlige" ting under den grad af relevant voksenovervågning, som hører sig til for det pågældende barns alder. For hvis børn ikke får mulighed for at afprøve f.eks. sakse, skære med kniv, gynger, hoppeborge eller hvad-ved-jeg af "farlige" aktiviteter, så lærer de hverken at håndtere/omgås emnet eller at forholde sig relevant til det. Jeg kendte en pædagog, som "byttede arbejdsplads" med en amerikansk pædagog. Den amerikanske pædagog var himmelfalden - og meget positiv - over, hvor mange ting, vores danske børn fik lov til i børnehaven, og over hvor mange grov- og finmotoriske aktiviteter, de rent faktisk kunne håndtere/klare     i.f.t. amerikanske børn.  Da den danske pædagog kom hjem fra USA, kunne hun med stor beskæmmelse berette om bl.a. legepladser, der overalt var dækket af faldunderlag.....samtidigt med at der gudhjælpemig ikke fandtes ét eneste legeredskab, som krævede et faldunderlag.  - Børnene MÅTTE simpelthen bare ikke kunne falde og slå sig, og å de måtte kun lege "stille og rolige" lege udenfor.  At kunne komme til at udvikle sig både fin- og grovmotorisk indebærer, at man får en masse erfaring af både positiv og negativ karakter, og BEGGE dele hører altså med til erfaringsdannelsen og dermed til udviklingen af motorikken. (Ja, man kan f.eks. godt komme til at skære sig på en kniv, for den er skarp....og dét er sør'me et ret vigtigt erfaringsgrundlag, som man altså ikke dør af!) Og uden motorisk udvikling ingen optimal mental udvikling!!! Hilsen Linda.
Mor til Emma, en mor efter mit hovede, vi kan jo sige Learning by doing/dewey  Og LindaKW, lige mine ord, og især vil jeg fremhæve det allersidste du skriver:  Det forholder sig jo også somregel sådan, at børn der er dårligt motoriske, ofte har svært ved at lære andre ting, fordi de netop skal bruge for meget af deres kræft både fysisk og psykisk på at håndtere deres motorik først, hvor imod dem der bare har motorikken i orden, kan gå direkte til næste opgave. jeg har faktisk skrevet en bachelor om læringsprocesser, learning by doing bla. i det kreative værksted, og vores lære klappede i sine små tykke hænder over den, fordi den netop omhandlede det som så mange efterhånden ikke gør mere, lad barnet lære ved selv at have det i hånden. Og nej jeg mener heller ikke de skal kaste om sig med sakse og lim uden opsyn, men man kan sagtens gå og lave noget andet. Men hvor er ca de 50 procent af de forældre jeg syntes man har sit hyre med i børnehaven som ikke syntes det er ok at lade børnene prøve selv? Kan det virkelig passe alle hestefolket er dem som syntes det er ok?
Jeg har i en hel uge haft et totalt ukontrolleret og uhæmmet flow af "creme i hornet", ustyrlige hosteanfald, konstant ondt i skallen pga. overtryk (cremeproduktion) og jeg er efterhånden blevet allergisk overfor the og næsespray!  Hvordan får jeg det til at holde op kære ænder (har aldrig prøvet at være så syg og slatten så længe pga en forkølelse)! Jeg har hverken tid eller lyst til det her en uge til!! 
Hvis du ellers har prøvet alle husråd, vil jeg opfordre dig til at lave en rigtig god brændenælle suppe - gode vitaminer og smager rigtig godt jette
Det eneste der virker for mig er at gå i seng! Søndag aften mærkede jeg noget kriller i halsen. Mandag gik jeg på job, skulle dog kun møde halvdags. Brugte resten af eftermiddagen på sofaen efter at have vist en hest frem. Gik tidlig i seng om aftenen med lidt feber i kroppen. Tirsdag morgen var det værre, mødte dog kl. 8. Men efter 3 timer måtte jeg kapitulere og tage hjem. Gik direkte i seng og sov til kl. 05 onsdag morgen! Og var faktisk frisk. Mødte dog først på job igen torsdag, mest af hensyn til mine kollegaer, som jeg ikke ville smitte. Så mit råd er at gå i seng og sov så længe som muligt  God bedring.
Brændenælde suppe? Laver Knorr det i de dér pulverform breve hvor man nærmest ikke skal andet end tilsætte varmt vand? Mine kogekunster rækker nemlig ikk´så frygtelig langt  Ih jeg ville rigtig gerne bar´gå under dynen og først komme frem når det er overstået! -Eller evt. når vinteren i DK er forbi!   *GG! Desværre har jeg ikke så megen mulighed for at kapitulere og smide mig under dynen pt! 
Haii Alle HN'er.. Vi fik i onsdags killinger i stalden. 3 stk. så perfekte små missekillinger   Og jeg er forelsket.. specielt i den ene af dem.. hold på hun/han er dejlig.. ser ud, lige som en kat skal se ud efter mit hoved (: ..jeg går nu med en lille bitte tanke om at blive katte-ejer og ta dyret med hjem, når den blir gammel nok. Har altid gerne ville have kat.. det har desværre bare aldrig været muligt. Jeg ved selvfølgelig godt at det er tusinde overvejelser jeg skal gøre mig, inden jeg beslutter mig for at få kat.. bl.a. har jeg hamster og to marsvin her i lejligheden.. og nogle siger at når jeg har katten fra killing af, ville den kunne lærer at acceptere de andre dyr, nogle siger at den ikke ville kunne lærer det. Derefter spørger jeg jer her på HN, omkring jeres erfaringer, meninger osv, mht at have hamster, marsvin og kat under samme tag. Hva ville i gøre, hvis i var mig? (:
Jeg har haft mange marsvin, og mange katte, og der har aldrig været problemet overhovedet, heller ikke selvom de har gået frit osv. Så det tror jeg ikke du behøver frygte, bare marsvinene er voksne. Mht. hamster så har jeg ingen erfaringer, men kunne forestille mig det er en lidt anden historie, da det jo er et meget mindre og meget muselignende dyr, så det vil måske trigge kattens jagtinstinkt mere, jeg ved det ikke - men har måske umiddelbart lidt svært ved at forestille mig mine katte fredeligt gå side om side med en hamster. Men hvis den er i bur, så kan det da være, andre har nok lidt flere erfaringer 
Ok - det kræver nok en vis tilvænning så  Men de kan altså (oftest) lære det, jeg har haft kat og marsvin sammen i mere end 20 år sammenlagt. Men helt klart, vær selvfølgelig meget OBS på det i starten, for at se hvordan det spænder af, katte er jo nok også meget forskellige 
Vi har også haft alle tre ting - dog ville jeg ikke lige lade marsvin og kat være sammen uden opsyn, selvom jeg sagtens tror det kan lade sig gøre at læres - en killing er jo knap større end et voksent marsvin, og den lærer det jo fra starten, vores kunne, men vi var der self - hamster ville jeg dog nok slet ikke, men vi havde også dværghamster (små, grå, meeget museagtige) så det ville simpelthen være at friste skæbnen.  Men kan heller ikke se hvorfor de overhovedet skulle være ude sammen - hverken hamster eller kat er næppe interesserede i at "lege" med hinanden, så luft da hamsteren uden katten. Og er marsvinene i haven i en løbegår, og katten daser på græsset i nærheden, så hold da bare lidt øje med dem. Og så ellers hav nogle ordentlige bure så du ikke behøver være urolig hvis du er væk hjemmefra i længere tid. Men ellers kan jeg ikke se hvorfor det ikke skulle kunne lade sig gøre, med lidt forbeholdsregler.. jeg tror der er maaange der gør det.
Tik tak - så er jeg ikke helt en ravnemor?  Personligt syntes jeg virkelig der er gået Amerika i børneopdragelsen herhjemme, syntes så tit man ser, hører og læser om børn der pakkes ind i vat og pas nu pååååå, pas nu på. Jamen altså, selvfølgelig er det ikke sjovt at stå som mor og se/høre ens bare slå sig/komme til skade, men der er jo også et ordsprog som hedder "af skade bliver man klog" Nu skal vi så heller ikke tro at jeg bare lader Emma passe sig selv og tage samtlige knubs - selvfølgelig passer jeg på hende, men med måde. Jeg holder virkelig på at hun skal have lov til at opleve og prøve selv. Og så skal hun deltage i såvel det huslige, som andre hverdags ting så hun kan lære at gebærde sig. De får sig nogle buler ind imellem de små pus, det gjorde vi også selv da vi var små og klatrede rundt i skoven og andre steder. Det en fortæller med USA undrer mig nu ikke - de sagsøger jo også om ALT, så kan da godt se at institutionerne står RET dårligt, hvis en af de små guldklumper får et blåt mærke eller en øm fod  ØØøøøj, hvor ville jeg have været millionær nu om jeg boede i USA og Emma kom til skade med munden derovre...
Nok med man skal lære så længe man lever. Så sad vi faktisk her til aften og talet om forældre og børn idag. Idag ser man forælder komme traskene, med store børn i klapvogne selv om de er så store de sagtens kan gå selv, hvorfor jo forældrene har travlt.. Hvad er så koncekvensen, jo barnet får en sent udviklet motorik, har de en sent udviklet motorik, så har de også svære ved at lære at tale, svære ved at lære at læse osv, indlæringen bliver dårligere. Jo mere et barn for lov at lege, løbe, være kreativ jo bedre klare de sig i skolen. Da jeg var barn i tresserne / halvfjerdserne, talte man også om at det var farligt at løbe med slikke pinden i munden og sidde med en voksen saks, skære med en kniv osv. men man fik lov.
Nielsen, så skal du til at betale 70 procent i skat i stedet, for man kan godt være alene med 15 børn i en børnehave op til luk eller åben, og du kan ikke bede en flok lopper sidde i det samme lokale og kigge pænt til der kommer flere pædagoger ind, og man kan slet ikke være i alle afkroge på en legeplads 
nu er jeg pædagog på 16 år og jeg mener ikke at børn skal pakkes ind i vat og overvåges hele tiden. 3årige børn kan godt sidde med en saks og klippe i blade uden at vi sidder oven på dem, men holder øje med hvad de laver samtidig at der bliver lavet et puslespil ved sidden af sammen med et andet barn falde underlag i børnehaven er påkrævet ved lov. det er det ikke i skoven nielsen: med de sparer tider vi går i møde må vi alle vende os til at der ikke er de samme resurser i inst. til at varetage børnene så der kommer til at ske uheld i henhold med tøj o.lign til den anden tråd med blusen der skulle erstattes må jeg nok erkende at det var hendes egen skyld, tag tøj på som må blive beskidt for pokker vi arbejder med børn
ved os er der altid personale med uanset om børnene er ude eller inde men vi kan godt være selv med 15 børn på stuen lige pt bliver der afskedigt mange pædagoger og medhjælper i inst og det gælder både fritidshjen og børnehaver min drøm og jeg er helt enig nielsen 7 børn pr pædagog men verden ser bare ikke sådan ud mere nej efter hånden hedder den 10 og 15 børn pr pædagog nu er vi så også en inst hvor vi ikke mangler børn men vi skal spare så mange mane penge at der ikke er råd til at ansætte folk så lige nu prøver vi bare på at overleve og stadigvæk være der for børnene
A pro pro det med nutidens travle forældre som gerne vil have det så nemt som muligt - f.eks. den med at de store børn stadig placeres i klapvognen for så kan forældrene jo bare fræse afsted i eget tempo. Jeg tror også travlheden er en overvejende grund til at man i den grad ser 4 årige og helt op til 6-7-8 år som render med SUT når der handles...??? Undskyld mig, men hvorfor??? Er det fordi det er det nemmeste, så kan man lige trykke på slukknappen + det er meeeeget nemmere bare at lade junior beholde sutten, en at han/hun græder ved afvænning??? Det sammen med ble - det er da også NEMT om de beholder den på så længe som muligt - tænk sig de våde bukser og sokker man kan slippe for ved at bleen bliver på! Og de stakkels 3-4 årige der får lov at være oppe hele aftenen fordi "de er jo ikke trætte" fordi de skriger nemlig når vi vil lægge dem i seng. Nej, de stakkels børn er jo netop OVERtrætte - de skal i seng i god tid - faktisk skal den aldersgruppe gerne have mener det er 14 timers søvn i døgnet. Det er jo også så NEMT at placere barnet foran pc/tv - så er der jo fred. Pyh, hvad er der blevet af at lege med barnet, lade det lege uden for og udforske verden, værelset, huset, legetøjet, sig selv. *suk* dovenskaben og travlheden længe leve - not. beklager hvis nogen føler sig stødt, men det er hvad jeg har observeret, hørt, set og oplevet. Trist udvikling siger jeg. Nielsen - mht. din reaktion med hvad der kunne ske - så er min svigerfar på nøjagtig samme måde. Jeg siger dig det er anstrengende i længden at høre på hans uuuuuh hvad nu hvis, iiiih paaaas nu på - TÆNK om hun faldt der, slog hovedet, faldt ned osv. Altså hør lige, lad dog barnet bevæge sig!! Jeg selv kan som mor også sagtens se den ene ulykke efter den anden og male fanden på væggen - men det nytter da ikke noget? Hvem går det ud over hvis jeg hvert minut tænker "eeej tænk om hvad der kunne ske hvis der faldt et rumskib ned i hovedet af hende når hun leger i haven" Sorry, kunne ikke lade være 
Hej HN-ænder. Jeg så da jeg gik ind på HN idag, at der kører en annonce ude i venstre hjørne hvor i kan komme 2 i biografen for 5.50 kr. Hvis jeg var jer, ville jeg nok se mig lidt for. For knap et år siden, faldt min mor over en reklame sigende de samme ord. Hun blev bedt om at indtaste reg nr og konto nr.. og de 5.50kr var for forsendelse. Men da hun blev bedt om at indtaste CPR nr. synes hun det var lidt mistænktsom og afbrød med det samme. Men i siger rent faktisk ja til et eller andet abonnement hvor i skal betale et beløb hver mdr. Min mor lagde ikke mærke til det, da der "kun" blev trukket små beløb på f.eks 50 kr. Og fandt ud af det i sammenhæng med spærring, da hendes kort var blevet hacket. Jeg siger selvfølgelig ikke at det er det samme med den reklame, men vil alligevel advare omkring det. 
Tak
tilmelder man sig en service der tilmelder en til en masse konkurrencer på internettet og ja de hæver så et beløb hver måned..
jeps har lige kigget nærmere på det og der er et abonnement man tegnet,det stå nederst på siden med meget små bokstaver
for min kæreste der har installeret Adblock på min computer så jeg slipper for alle mulige blinkende reklamer på siden.. Og for at sådan en snydeting lige pludselig popper op..
Sjovt nok er netop det reklamen i siden i denne tråd  Jeg trykkede ind på reklamen for at se om jeg kunne se nogle betingelser. Det eneste jeg kunne se er denne sætning: Jeg kan hverken se hvad prisen for abonnementet er eller hvad abonnementet egentlig er. Altså med mindre at jeg skriver nogle oplysninger om mig selv. Dette er jeg selvfølgelig ikke interesseret i  Det er bare super strengt!! Dårlig moral fra firmaets side, er hvad det er. Mvh kamilla
Jeg tastede en mailadresse (den jeg bruger til spam og lignende) ind i feltet på sitets forside, og blev sendt videre til en side, hvor der står dette:  på "klik her", kommer man frem til denne side, hvor betingelserne står:  Så det er altså muligt at læse de fulde betingelser, inden man lægger hjernen fra sig og indtaster kortnummer, udløbsdato og sikkerhedskode, samt fulde navn og mailadresse. Man binder sig ikke til noget ved at indtaste en mailadresse i feltet på sitets forside - det kan endda være en ikke-eksisterende mailadresse man taster ind, for at komme til siden med betingelser og endelig bestilling. Det er ikke direkte fup, og markedsføringslovgivningen er overholdt. Men en tarvelig måde at lokke folk i fælden på, det kan vi godt blive enige om, at det er!
Vi har fjernet banneret fra HN, så det skulle helst ikke dukke op igen 
Hej med-mødre, Denne her skal I se. 
Ramt lige på kornet! 
Hvor er den bare sød og helr perfekt 
Hvor var den sjov - og rigtig  mvh. tina
Meget god, men sådan var det heldigvis ikke her  Nej kan ikke genkende noget af det!
Hvis man starter spring for hest, på pony, hvilke str. sporer må man så ride med..?
Starer du en pony som hest er det hestereglerne der gælder på alle punkter dvs både mht bid+sporer. Karina
Super...tak skal du have... Er der så nogle regler for hvor lange de må være og mht. til hjulsporer..?
for heste er der ingen regler mht længder men regler for sporer der kan skade dyret dvs bløde hjul etc. men læs da selv reglementet for heste  karina
Det tror jeg lige jeg vil gøre... 
Ja, det er hvad det gør nu.. For at gøre en lang historie kort.. I april bliver jeg færdig med uddannelse, men kan ikke finde job. I maj måned opdager jeg en væg med mug i vores lejlighed, og det bliver opdaet at der er en utæt vandlås i køkkenet, der har forårsaget at at trægulvet i køkken og gang skal brækkes op, rummene skal tørres ned og der skal nye gulve på og behandles for skimmelsvamp. I juli mister jeg min smukke hest gennem 17 år grundet forfangenhed. i september ser lykken endelig ud til at være vendt. Jeg finder et job, ej drømmejobbet, men det er en start og en indtægt. Jg er så småt blevet forelsket i en anden hest, ejet af min mor, og vi aftaler jeg skal købe ham af hende, dog på afbetaling, da jeg ikke lige ligger inde med 35.000 kr efter 4 måneder uden job. Jeg er lykkelig, og ser lyst på fremtiden.. indtil i går eftermiddags, da eg tømmer postkassen. Der ligger et brev fra boligforeningen. Deres forsikringsselvskab har afvist sagen (da boligforeningen ikke kontaktede taksator FØR renoveringen, men derimod først efter). De mener nu vi skal betale renoveringen, da i burde have opdaget fejler, og da vores opvaskemaskine desuden var komblet til så denne ledte vand gennem denne vandlås i køkkenet. Derfor ville de lige trække et lille beløb ud over husleje. Nærmere præcist 96.000 kr! Og her gik klappen så ned. Aldrg i livet om jeg vil betale for deres manglende vedligeholdelse! Men mindre boligforeningen accepterer at vi afviser kravet, er vi tvunget til at lade være med at betale husleje, men i stedet flytte mens vi kan. Retssag ender det jo med. Hesten er nu tilbage ved drømmen, og jeg kan i stedet forsøge at se smilende til når han nu bliver annonceret til salg  Jeg orker ikke mere!
fluks melde dig ind i Lejernes Landsorganisation (LLO), så kan de råde og vejlede dig og køre en evt. retssag for dig uden at det koster dig noget. Du må IKKE acceptere regningen, men sørg for at få alt på skrift, også det du selv siger til boligforeningen. Alternativt må du true med advokat...det er så bare hamrende dyrt at gøre brug af truslen, ca. 2000 kr i timen. Du har vel ikke taget billeder af væggen inden renoveringen? Prøv evt også at kontakte advokathjælen, som er gratis og ligger i mange af de større byer. De plejer vist at ligge ved kommunen. Noget andet er, du skal ikke stoppe med at drømme...der er en løsning på alt, også selv om det lige nu ser meget sort ud. Held og lykke.... 
jo, jeg har billeder af ALT, samt flere vidner jeg bad kigge forbi undervejs,da jeg netop frygtede denne situation ville opstå. Jeg kontakter (og melder mig ind) i LLO i morgen, samt kontakter lejerbo og afviser deres krav. Jeg har faktisk også en lille fin video der viser den meget utætte vandlås.. måske der bliver brug for den nu. Jeg frygter jo bare at de ikke vil skille den faktiske husleje fra den kæmperegning nu. Det betyder jo at når vi afviser betalingen af det enorme beløb, så afviser vi også betaling af huslejen, og så går der jo ikke lang tid før vi står på gaden.. Min mor har heldigvis valgt at være venlig for engangs skyld (det ligger ikke til hende) og har sagt at hesten bliver på stedet, så længe eg sørger for pasnng, ridning samt skaffer foder, så jeg håber hun har god tålmodighed..
at du har al den dokumentation. Udlejere/boligforeninger gør alt de kan, for at få deres penge igen.....går den, så går den. Betal huslejen som du plejer, men få også skrevet et brev, hvori du afviser deres krav om betaling for renovering. Sk*de godt at din mor er til at tale med og har forståelse for din situation. :-)
blev for nogle timer siden ringet op af en af de andre i stalden , ejeren havde ringet og der var heste løs, vi haster til stalden og ser folden hvor vores føl var lukket ud var TOM!! ser nogle damer stå længere fremme og kigge ind på stubmarken, skynder os at holde ind og ser vores drenge komme løbende. damerne spørger lidt hånligt om det er mine heste, siger ja og kalder på dem, de kommer heldigvis, men de er meget ophidsede.. vi får dem ind i stalden, tjekker dem over, heldigvis uskadte, sørger for dem og går ud og tjekker hegnet. de er sprunget over leddet(toptråden er strukket ud), men hvorfor? vi finder hegnet modsat leddet klippet i stykker og kan se et der har været nogen da der er fodaftryk i græsset.. Er bare så lettet over at drengene er ok.. det er bare uhyggeligt at folk kan finde på sådan noget... har kun haft dem stående på stedet i 10 dage..
Godt der intet skete! Det er simpelhen ikke til at forstå, hvad der for folk til sådan noget..Det er jo sygt.
Ej hvor uhyggeligt! Jeg forstår simpelthen ikke hvorfor nogle mennesker kan få sig selv til at gøre sådan noget!
Det er bare så skræmmende! Her for to uger siden, bliver jeg ringet op kl. 8 om morgenen, hestene er ikke på folden! (de går i løsdrift) Det viser sig, at der faktisk har været nogen inde og hive en tyk hjørnepæl OP af jorden, så hegnet er væltet! Det var bestemt ikke noget hestene kunne have gjort selv. Heldigvis stod alle fem heste heste bare og græssede på den anden side af hegnet. Vores fold ligger i baghaven godt gemt, man kan faktisk se der hvor hegnet var ødelagt fra køkkenvinduet. Tænkt at der faktisk har været nogen deromme og gøre sådan noget  Nu er der forresten kommet overvågningskameraer op 
Kan det være at hegnet er sprunget fremfor klippet? Du skriver at hestene ikke har boet på stedet ret længe - måske det bare er et uheld hvor hesten/e ikke har set hegnet før det var for sent. Men kan du forklare hvad hegnet modsat leddet er? Er det på samme fold og forbundet til leddet - hvis ja så kan hegnstråd blive "metaltræt" og springe, fordi strækket fra leddet forudsager et pres/stræk på det andet sted som gør at det ganske enkelt knækker. Jo ældre tråden er jo lettere kan det springe. Evt. små løkker på tråden gør at det nemt kan knække. Rust og pletvis rust gør ligeledes tråden skrøbelig. Håber du er kommet dig over chokket - det er aldrig fedt at have løse heste. Mvh MonaK
ledder består af en træ låge og over den en hegnstråd med alm ledhåndtag, selve hegnet er dyrehegn på ydersiden og 2 tråde på indersiden. og det er dyrehegnet som er klippet op og nederste tråd ligger på jorden lige hvor det er blevet klippet, har så fået at vide at det ikke er første gang at der sker noget lignende på stedet, 2 gange er lågen til den anden fold blevet åbnet. og nogen har klippet noget af halen på den ene af hestene. Så er sikker på at de ikke bare er gået igennem af sig selv, cody var en "vildhest(Havde ikke været i hænder og var bange for os mærkelige 2 benede tingester)" da han kom hjem for en måned siden, men han har heldigvis tillid til mig nu, så han kom da jeg kaldte, men tror ikke at andre bare kan komme til ham, han er blevet rigtig morsyg   ..
os også et chok her til morgen, var lige kommet i skole, da jeg får opkaldtet om at mine og mine søsters heste er rendt ud af sommerfolden og løbet flere km væk op til en stor vej. Det viste sig så, at en af kommunens rendegraver der skal rense grøfter op havde skabt panik i dem ved at kører lige op af hegnet og på den måde fået jagtet dem ud af folden heldigvis er de uskadte og bliver taget hjem i aften. hilsen helen
Nu nusser jeg rundt og fejer lidt, flytter lidt møbler tilbage. Stuen har været forvist til soveværelset, og vi har været 32 mennesker i min lejlighed, der plejer at føles stor, men de 75 kvadratmeter var pludselig små. Jeg har holdt barnedåb for mine to små, og det har bare været en skøn dag. Næsten alle gæsterne har tilbudt en hånd, min mor bryggede kaffe, kaffe og mere kaffe, pigerne fra stalden og den ene bror slæbte øl og vand op fra kælderen, min veninde slæbte på min ene unge hele dagen, og bagefter vaskede hun op, min anden bror pakkede borde og stole sammen, og alle var med til at pakke tallerkner og bestik (engangs) i affaldsposer. Der har været larm og snak og latter og stole, der skramlede, børn der grinede og bumlede op og ned ad trappen, en kat der tiggede og en der flygtede, optaget toilet hele dagen med det optagetskilt, som min kusines børn lavede, børn der græd og døre der smækkede, og pludselig var de alle gået, børnene var lagt til at sove, kattene fandt hver deres puttegemmested, og så var der stille. Så nu går jeg og nusser med at flytte tingene på plads, min veninde kommer og hjælper med at slæbe sofaen på plads i morgen, og jeg glæder mig over, at jeg er så helt ganske og aldeles ufatteligt heldig, at jeg kender så mange dejlige mennesker, som alle gerne lige ville give en hånd og gav mig og babiez en rigtigt dejlig dag. Hvad jeg ville med det her indlæg? Bare sige, at jeg synes, at livet er et fantastisk sted at være, tror jeg  mvh. tina
Det lyder sørme også som om i har haft en god dag! Tillyke med ungerne og al held og lykke til dem fremover 
hvor var det dog et fantastisk dejligt livsbekræftende indlæg her fra "morgenstunden" 
og gå direkte til en ordenlig advokat. accepter ikke regningen. skrive ikke under på noget som helst. sammel alle de fine billeder og film du har samlet og se at komme til advokat. så kan du sagsøge dem for svie og smerte bagefter,og betale din hest kontant 
advokat er der måske et par spørgsmål du lige skal tænke over, fx. hvem har fået installeret opvaskemaskinen, har udlejer givet tilladelse til installationen og er installationen udført fagmæssigt korrekt, fx. af en autoriseret vvs-mand? Det er nu angang sådan, at hvis en vandskade som ovennævnte skyldes lejerens forsømmelse, så dækker ejendommens forsikring for det første ikke (det har ikke noget at gøre med, hvornår taksator er blevet kontaktet) og lejeren kan blive gjort ansvarlig for udbedring af skaden, eller ihvertfald en del af den.
Det er pudsigt at sådan nogle beskeder altid kommer med posten om lørdagen. Jeg har aldrig hørt om nogen der har fået sådan en besked på en hverdag. Men ideen er jo nok at man ikke kan ringe til nogen og brokke sig før efter et par dage og så kan man gå i et par døgn og ikke få noget søvn, så er det også lettere for dem at pille en ned. Ja psykologi er ikke altid godt 
vi installerede selv opvaskemaskinen. Så ja, det kan ikke udelukke noget af vandet kom fra den. Maskinen stod der kun i knap to uger, og jeg tror det taget længere tid før en skillevæg optager så meget vand at den mugner. Det jeg er gal over er at hvis det faktisk er vores skyld, så havde vores forsikring dækken HVIS lejerbo havde kontaktet dem, som de sagde de ville! Der skulle jo have været en taksator fra begge forsikringssselskaber inden renoveringen gik i gang. De man bgyndte at brække det gamle gulv op (laminat) kom det frem at det var lagt forkert, og der var for langt mellem de strøer der lå under det, til at være lovligt. Derfor "kunne man jo lige så godt" fjerne det hele og lægge nyt gulv over alt, og når man nu var i gang blev det junkers parket gulv i stedet for en erstatning for laminaten.. Der er jo en væsentlig prisforskel..herefter blev stuen malet om (ca 45 kvadratmeter) kun vægge og fodlister. Der er anført malerarbejde for næsten 10.000. Det kunne jeg have gjort en del billigere selv!
Man kan vel ikke melde sig ind i LLO EFTER skaden er sket og forvente hjælp til at føre sag? Det er da ikke fair overfor dem, der har betalt i årevis. Svarer det ikke til at ville sygeforsikre hesten, efter den er blevet syg? Måske din forsikring dækker advokathjælp?
man kan melde sig ind når man vil, og herefter få hjælp. Hvad der er fair for evt dig og ikke fair, er jeg egentlig ligeglad med! Det er heller ikke fair jeg skal betale 96.000!
Ingen grund til at hidse sig sådan op på mig. Det er ikke mig, der kræver 96000 af dig eller har lavet vandskade på din lejlighed. Det var bare et spørgsmål. Sære regler de har, synes jeg, men jeg kan jo være ligeglad, da jeg aldrig har været medlem. Synes dog stadig ikke, det er fair, hvis "gamle" medlemmer skal betale for hjælp til folk, der melder sig ind, når skaden er sket. Men når nu reglerne er sådan, skal du da selvfølgelig udnytte muligheden for hjælp.
jeg går ud fra, at du taler om jeres indboforsikring? For det først kan Lejerbo ikke anmelde en skade, som vedrører jeres forsikring - det skal I selv gøre, for det andet dækker en indboforsikring kun skade på indbo fx. møbler, tøj - og ikke på skabe, gulve m.m. Der er et eller andet der, som du har misforstået. Iøvrigt er der mange forsikringsselskaber, som IKKE sender taksatorer ud, men giver lov til at man kan påbegynde arbjdet. Og endelig er skimmelsvamp ikke dækket af forsikringen. Hvis du har installeret opvaskemaskinen -og dette ikke er gjort korrekt, så kommer du til at betale en del af omkostningerne. Bortset fra det, så er maling af 45m2, vægge og fodlister til en pris på kr. 10.000 godt nok billigt!
jo, vores forsikring havde dækket skaden, hvis det kunne beviset at vi var skyld i den. Det eneste vores fordikringsselskab forlangte var at Lejerbo rejste krav mod dem, og dokumenterede vores skyld i skaden, hvilket lejerbo ikke kunne. Og jo, der skulle have været en taksator fra vores selskab ude. Allerede inden renoveringen startede gav vi alle fordikringsoplysninger, incl navnet på kontaktpersonen til lejerbo, og hele vejen igennem holdt lejerbos folk fast i at der var styr på sagen, og vi ikke skulle bekymre os. Uanset hvem der bærer skylder beretter det ikke lejerbo til au udskifte de ødelagte ting, men nye ting, der er langt dyre, og i langt bedre kvalitet= langt højere regning. Ydermere har de lagt det høje beløb over i vores huslee, hvilket faktik ikke er lovligt, da det intet har med den faktiske husleje at gøre. Ej heller har de dokuentationen i orden, ingen skriftlige udtalelser fra hverken tømrer, vvs eller taksator der siger vi bærer skylden. Dette må man da forlange som minimum. Ej hller har vi st skyggen af de originale regninger, blot nogle tal leerbo har skrevet på et stykke papir, vi kan ikke vide om disse tal rent faktisk er det korrekte (oprindelige) beløb.
så er LLO faktisk oprindelig startet pga der var rigtig mange tvister med Lejerbo.
ikke en skade på ejendommen. Og det siger sig selv, at det er dig selv, der skal anmelde en evt. skade, hvis din egen forsikring er indblandet. Det er aldrig modparten. Din oplysning om LLO er da helt skæv. LLO's opgave er at hjælpe lejere, der bor i privat boligbyggeri. Lejerbo er (og har altid været) alment byggeri. I dit tilfælde kan LLO kun hjælpe dig med at skrive et brev til Beboerklagenævnet, som måske kan tage sig af din sag. Og jo, det er fuldt lovligt at opkræve et skyldigt beløb over huslejen, hvis de har gjort dig opmærksom på det.
jeg siger ikke at llo kun er til for dem der bor i Lejerbo. Men engang i tidernes morgen startede llo, netop på grund af at der var ustyrlig mange tvister mellem lejere og især lejerbo.
LLO er ikke kun for privat lejerbolig. Min mor har netop afsluttet "samarbejdet" med dem, da hun har udfordringer med sin lejlighed...Som er almentnyttig. Til oprindelige indlæg. Det eneste jeg kan sige er at du skal væbne dig med tålmodighed, og gå direkte til en advokat. Min mors sag ligner din ret meget, dog har hun fået skimmelsvamp i det meste af sin lejlighed pga boligforeningens misvedligeholdelse. Hendes sag har stået på i 14 måneder nu. 14 måneder hvor hun ikke har kunne bo hjemme. LLO var gode til råd osv, men da de forsøgte at hjælpe med en sag, gik det helt i fisk. Min mor fik fri proces via sin forsikring, og hyrede en god advokat, også skete der pludselig noget! Det tager lang tid lige meget hvad, bla er ventetid på retten her på sjælland ca 6 mdr til indledende møde og et år til det endelige. Held og lykke!!
LLO ikke kan hjælpe, når man bor i almennyttigt byggeri. Jeg skriver netop, at de fx kan hjælpe med at indbringe sagen for Beboerklagenævnet. Det er vigtigt at vide, at LLO ikke har nogen myndighed, men kun kan rådgive og vejlede og evt. sende sagen videre til Huslejenævn hhv. Beboerklagenævn, som har myndighed til at træffe en administrativ afgørelse, som udlejer skal overholde. Men - har man advokathjælp via sin forsikring,kan man kun komme til at benytte denne, hvis forsikringen vurderer, at man har en chance for at vinde sagen. Så man kan altså ikke altid regne med, at man kan få stillet advokat til rådighed.
på vores forsikring, desværre er mandens indkomst for høj til at vi kan komme i betragtning. men jo, en retssag tager lang tid, så vi venter spændt..
er forskel på offentlig rethjælp, som er tilskud til advokat via det offentlige. Denne hjælp en indtægsbestemt. Har du retshjælpsdækning via din forsikring kommer det an på, hvordan din forsikringen vurderer din sag og chancerne for at vinde en evt. retssag - det har intet med hverken din eller din mands indkomst at gøre.
Ja nu står jeg for 2 gang inden for 2 måneder med en slettet su  Jeg er så gal. Ved igen ikke om jeg får su til den første. De slettede min su i august. Og ved en fejl kom jeg til at genoptage min su så jeg fik su 1 spetember. Sidste mandag genoptog de den langt om længe og jeg godkendte det der skulle godkendes. Ventede så at få knap 7000 kr udbetalt her på torsdag, men så kigger jeg i dag og vups nu er den slettet igen    Det går mig meget på. For der er husleje at betale, regninger osv, og vi har i forvejen ikke ret mange penge. Manden er jo kun på dagpenge... Øv hvor jeg er sur. Overvejer virkelig meget at melde mig på kontanthjælp så jeg slipper for det der skide su. og kan man få hjælp??? neeej su vejlederen er der ikke og su kan intet oplyse   øv jeg er ked ...............
Lyder rigtig træls   . Når man får SU, så er det vel fordi, man er under uddannelse??? Så kan man vel ikke få kontanthjælp, når man ikke er til rådighed på arbejdsmarkedet, eller hvad??? Karina
Nej, man kan ikke få kontanthjælp når man er under uddannelse.
Kontakt din uddannelses su medarbejder og hør om der er en grund til at din ansøgning er blevet slettet - på min skole er for meget fravær for eksempel en grund til at man får frataget su'en 
Hehehe nej nej regnede jeg heller ikke med. Er på barsel, så er ikke igang med uddannelsen. Så regnede bare med at melde mig ud og så på kontanthjælp. Men mon ikke det er lige så surt 
Grunden er at su systemet ikke kan se jeg er på barsel. Så det har faktisk slettet min su helt tilbage til februar 2010... Det er knap 100.000 kr....
Så du får omkring 10.000 kr. i su?
jeg har fået dobbelt su i 6 måneder + su lån ...
Har lige aflagt et nærliggende ridested et besøg....hestene står inde og der "fodres" med hø.... Man suser igennem stalden med en trillebør, åbner boksdøre og ryster hø op i de sultne muler, uden hensyntagen til støv. Hele stalden står og storpruster 10 - 15 minutter efter fodringen er gennemført. ER det virkelig sådan man gør det???? Hvis er det jo ikke noget under at et hav af heste efterhånden står med luftvejslidelser. I min stald er det FORBUDT at ryste noget som helst op, fylde spåner på etc. mens der er heste i stalden....og i videst muligt omfang skal "al staldarbejde" udføres minimum 1 time inden hestene kommer på stald så evt. støv har nået at lægge sig. Hvad gør i andre? Er det bare mig der er en pyllerrøv? KH:)Annette
Nej, her bliver der også kun ordnet bokse, fejet stald osv.,når stalden er helt tom for heste. Hurra for at have sin egen stald og selv kunne bestemme hvad ens heste skal ligge vejrtrækning til.
Min gamle hest fik støvallergi pga. af det der. Der blev ændret i rutinerne, og så havde han det fint igen  Men nej, det bør ikke foregå på den måde.
hjemme så kan gøre hvordan jeg selv vil have det....Men ligesom hos dig Annette, sørger jeg også for at ordne stalden min. en time før hestene skal ind...Dvs. nogen dage hvor man arbejder sent har jeg været nødt til at strø og så lukke hestene ind lige bagefter. Men så står døre og vinduer også åbent så støvet kan forsvinde...Ja næsten uanset vejr står min stalddør altid åben og har pt. ikke haft heste syge pga træk osv... Min den lille shetter har kronisk bronkitis og kan slet ikke tåle støv. Men pt. har jeg ikke oplevet at der har været for støvet til at han kunne være der. Tina
Hm, så driblede man jo over til hestetingen, ganske som alle andre dage, men i dag med en fast beslutning om at skulle ud og ræse lidt rundt på ridebanen. Det blæste også en hel del tidligere, men solen var fremme ind imellem, og alt i alt er det jo så fint vejr til lidt "sandkasse-ræs". Ind med tingen, og så i gang med striglerne.. Stadig fint vejr.. Godt 1 time brugt med strigleri og opsadling... Stadig fint vejr... Ud på ridebanen og begynde at skridte lidt for.. Stadig fint vejr... Skridte, skridte, skridte... Og så samles tøjlerne lige op for at få lidt samling på det hele, og SÅ begynder det fisme at vælte ned i lårfede stråler.   Det lagde godtnok lige en lille dæmper på seriøsiteten må jeg tilstå, men det blev da til en halv times plasken rundt, en smule irriteret over at have ladet regntøjet ligge hjemme. (Det var jo fint vejr da jeg kørte, lol)... Tilbage i stalden efter endt afskridtning, rense fusserne og gnubbe ørene lidt med et håndklæde, (det er HYYYYYYYYGGELIGT at få nulret ører synes Bassen), kort strigle-strigle, regndækkenet på, og over på folden.. Og så var det selvfølgelig stoppet med at regne?..  Hvis DET ikke er typisk, hvad er så?, *GG* Nå, skidt pyt, det er jo bare vand, og man bliver jo tør igen engang..  Andre, der er blevet taget lidt ved næsen af vejret i dag? Mvh.
JA for sytten! Og ikke bare i dag, den sidste uge! Min staldejer mener, "jeg kommer med regnen", hehe. Det er fordi jeg sidder spændt og kigger skiftevis på DMI østjylland, og skiftevis ud af vinduet, og tænker så, "nej, NU skal jeg afsted, før det trækker op".. Og min timing er ikke altid så god.  Jeg er nu begyndt , at såsnart det drypper lidt, hopper jeg af, og smider hesten ud på folden. Jeg vil ikke risikere at blive våd helt ind til undertøjet igen, og hesten bliver møg sur, når det regner.. Hun vil kun gå på EN måde i regnvejr - med rumpen mod regnen, ellers bliver hun hys. Savner en hal..
Ja jeg har lige hjulpet genboen med at ride, hun er lidt på begynderplan, så jeg har rendt rundt i spladder med en longe i regn, hård blæst og sol, og en hest, der hellere ville vende rumpen mod vinden.... men de fik da trænet, tror vi alle fik varmen. Rideturen med min egen som foregår ud over stubmarkerne pga genoptræning ved jeg ikke om jeg gennemfører i dag... Det er snart tid til ridehuskort.. Louise
Hey er det min ridetur du beskriver?? Min tur i dag var fuldstændigt som du beskriver det! Altså æv, det er svært at være seriøs, når det pi... ned og hesten helst vil gå med rumpen mod vinden. Jeg vil have efterår med flotte klare dage!!
Tøhø, nå, det var ikke kun her, vejret var lidt noget gas... Min går dog ikke med rumpen mod vinden, men når der er modvind, så "går han til biddet" helt af sig selv.. Så får han nemlig mindst muligt vand pisket i hovedet og ørene, LOL.. Men i dag ser vejret nu en hel del bedre ud her omkring, men vi skal en tur i byen i dag, så i dag får han fri. (Medmindre hans part-person kommer og motionerer ham).  Hav en god dag. Mvh.
Sådan en ridetur, er da en super mulighed for at øve noget seriøst ridning når det styrter ned. Det kan jo ske på en stævnedag. Men er det rigtig læst at du ligger et regndækken på din håndklæde tør ( men våd) hest? Jeg ville være nervøs for diverse svamp osv. der kan komme under et tæt dækken hvor hesten er fugtig og bliver varm, det er jo et ideel miljø for svamt.
Ja, der KAN selvfølgelig være noget om at det jo kan regne på en stævnedag.. Heldigvis tager jeg ikke til stævner, og kommer heller ikke til det, men derfor er det jo meget odt at få "trænet" forskellige scenarier alligevel.. Der er også meget tit lastbiler, rendegravere osv. i umiddelbar nærhed af ridebanen, og også på foldene ind imellem, så de bliver vant til lidt af hvert derovre. *GG*.. Og ja, han fik dækken på ingen han var knastør.. Det skulle forestille at være åndbart, så jeg tror nu ikke at svamp eller andet fugt burde blive noget problem.. De kan jo også risikere at svede under sådan et dækken, hvilket jo også giver både fugt og varme.  Mvh.
Nej, kan godt se hvis du ikke rider stævne så er regn træning ikke det fedeste. Hverken for dig eller hesten. Dejlig at høre hesten var tør, har bare set hvad det kan gøre ved huden at der kommer et dækken på en våd eller fugtig hest. det er ikke et kønt syn.
Ja, så skete det fisme igen.   Radioen fortalte i baggrunden i morges at der ville blive "vedvarende regn" her i området fra op ad formiddagen.. "Nå ,så må man jo hellere komme over til Bassen tidligt og få redet lidt i dag".. Dog havde jeg i dag været så snedigt forudseende at tage et REGNSLAG med, HVIS det nu skulle begynde at dryppe lidt.. Og selvfølgelig rykkede "op ad formiddagen" lige frem til at være ca. 9:45 da jeg dappede ud på ridebanen, men nu VAR jeg jo ligesom klar, med regnslag og hele molevitten, så op i r**** med regnvejr, og bare i gang.. Heldigvis var der ikke så voldsom blæst i dag, så regn- og halvvejs haglpiskeriet fra den anden dag gentog sig ikke.. Da ridehalløjet så var overstået, kom Bassen lige ind i sin boks med lidt foder og noget hø, mens jeg gik indenfor i huset, da der var inviteret på kaffe og rundstykker hos gårdejeren.  Da rundstykker og kaffe var overstået var Bassen også blevet tør igen, så han fik lige en hurtig pedicure, strigling, og så på med sit regntøj, og ud på folden igen.. her var det så naturligvis næsten holdt op med at regne igen.  Altså, endnu en dag med "drille-vejr". *GG*..  Mvh.
Er du sikker på, du stadig er tilmeldt uddannelsesstedet? Lyder altså meget mærkeligt, at du bliver slettet hele tiden. Jeg ville ringe til dem hele tiden, indtil mine penge stod på kontoen. Når de skal have penge retur, så er de bestemt ikke særlig langsomme   . Og hver gang, man nærmer sig den 20. i måneden, så ringe til dem igen for at sikre, at pengene kommer til den 1.. Karina
Jeg er tilmeldt, og min su vejleder ringede i august for at bringe tingene i orden. su har fået et nyt system og det kan ikke se man er på barsel, men kan se jeg ikke er studieaktiv. Som jo også er rigtig nok. men det er jo lovligt  Nå men i mandags var det langt om længe bragt i orden. Jeg godkender låne beviset som er su lån et godt stykke tilbage lige knap 7000 kr. de når ikke at få dem med i udbetalingen, men skulle så komme på torsdag. Burde kunne se udbetalingen i morgen. Går der ind i dag og så er det bare slettet en gang til. Så det der med at ringe sidst på måneden hjælper ikke meget  Desværre kan man ikke få noget som helst at vide ved at ringe su. Og som skrevet er min vejleder der ikke i dag. Men vi siger altså den første i næste uge. Og jeg regnede med 7000 kr på torsdag 
"nemt" nok når man har hestene hjemme. Men hvis hestene står opstaldet større steder ja så er det ikke så nemt igen. fx et sted med 65 heste. Der er ikke et eneste tidspunkt der ikke er mindst 5 heste i stalden. hvordan i alverden skulle staldpasser ordne stald der hvis ikke man måtte strø mens der er heste i stalden? Der er altid en der har boksro eller skal sadles op eller der ikke må komme på fold med de andre for ejeren, venter smed eller noget andet. Nogle dage om året er vejret så skidt at mange steder holder de dem inde en enkelt dag.. Andre steder hvor der er selvudmugning og selv-boks-pasning. Kan man da ikke forlange at opstalderen kun må muge ud og fylde halm i, når hestene er ude? De fleste går på job i de timer hestene er ude. ? Men man kan selvfølgelig prøve at holde de "store" aktiviteter mens foldhestene er ude, og være lidt påpasselig når man strør op efter endt udmugning osv. Jeg stod et sted hvor hestene fik en halv skive ind om dagen og så måtte ejeren selv ryste det op og hente mere hvis han/hun ville have mere i sin boks. Der kan man heller ikke forvente alle kunne komme og få gjort det inden hestene kom ind igen kl.13.. Som jeg ser det rundt om er den gengse indsats at når hestene er ude bliver stalden ordnet og fejet. Men kommer ejeren selv og vil muge når hestene er inde så muger hun/han/man da selvfølgelig, og strøer op igen. Men man kan da godt forvente folk gør det lidt forsigtigt så det ikke støver mere end højeste nødvendigt. Vi er faktisk nogen der tager klatter hver dag. Og som ikke kan komme hver dag når hestene er ude. Og det undre mig meget hvis man ikke kan hitte ud af at lægge rene spåner i en boks uden at luftforgifte en hel stald!?!? Så skal man godt nok kaste det rundt om sig da.. Og det kan også sagtens klares lidt forsigtigt at sprede halm i en boks uden der futter støv ind til nabohestene.. Man må have meget store armbevægelser hvis det slet ikke kan lade sig gøre eller også skulle man få tjekket om ens halm er iorden. Ud over det syntes jeg da der er mange steder når der er over 30 heste i en stald at man hører små prust når de står med mulerne i hø/halm/foder/spåner sådan hele døgnet. Også de heste der har været ude da der er blevet ordnet. Tror nu bestemt at småprust altid vil være der. De står jo trods alt med mulen i div. støv. Når man strøer op og det støver forsvinder støvet jo ikke bare af at man venter en time med at lukke ind. det lander jo i deres hø/halm og spåner.
Der hvor mine heste står opstaldet blir der fodret og bagefter fejet kl 18.30 om aftenen, så der er alle hestene jo inde.. Men jeg hører da aldrig nogen heste stå og hoste pga det..
Jeg ordner også altid stald imens hestene er ude. Det er dog lidt svært når aftenhøet fordeles, men dette hø ryster jeg slet ikke op. Det bliver bare lagt ind, så bruger de også tiden på at skille det ad... Jeg går også meget op i en stald med frisk luftog har åben dør hele året.
I teorien ser jeg også helst at alt staldarbejde foretages inden hestene kommer ind, men i praksis kan det bare ikke altid lade sig gøre, da jeg jo ikke kan bede opstalderne om at tilrettelægge deres liv efter vores staldrutiner. Det giver som regel ikke problemer, da alle står på træpiller, så udmugning støver minimalt. Stråfoderet er wrap som heller ikke støver. Men vi er meget strikse med, at staldgangen vandes, når der fejes efter indlukning. Indtil videre har vi kun haft en hostehest, og hun var det da hun kom.
have løsdrift i steden for stalde. Men det er åbenbart for dyrt.
hæhæ jah det kunne der være noget om men jeg tror også det bliver meget besværligt hvis det er en konkurrence stald eller mange konkurrance ryttere der opstalder der fordi de skal fodres alle sammen 3 gange om dagen så fx det sted med 65 heste det bliver ikke helt nemt. der er også forskel på hvor meget af wrap og hø og halm de skal ha. osv osv =) Men man kunne selvfølgelig lave de der hit-active stalde dem kan konkurrence heste jo også sagtens stå i =D De ski' smarte =D
sådan noget som hit aktive system jeg tænkte på. Skulle jeg bygge en nyt sted, ville jeg lade teknologien arbejde for mig. så dyrene kom til at leve så tæt på deres natur som muligt. Men ok, penge før velfærd. Nå men drømme har man vel lov til.
orgh jah det kunne være så lækkert jeg ville så gerne ha sådan en stald og hvis jeg sådan via meget grundige undersøgelser om det kan betale sig sådan økonomisk, kunne lave sådan et sted hernede så ville jeg med det vuns !!! Elsker ideen bag det =D Jeg var oppe og se det i Ringsted da der var åbenthus for nogle år tilbage. Er helt vild med det =D Men det er vist rimelig dyrt at starte op =Z Især fordi jeg mangler også arealerne, griner
sådan er der mange rideskoler der har det. 
støver så meget, at det er et problem at udfodre mens hestene står inde, er det vel snarere kvaliteten af høet end logistikken det kniber med....? Dorte
hvis stråfoderet er af sådan kvalitet at det støver så vill jeg slet ikke bruge det.. Jeg har heldigvis mine heste hjemme og en sto del af året kan jeg ordne timer inden de kommer ind. Men om vinteren hvor de har stået ude fra kl. 6 og jeg er hjemme kl. 17 så vælger ejg at de kommer ind og så må leve med støvet!! Aktiv stald ville da være skønt!! Men.. det er vidst noget af en invistering når man som jeg kun har 3 heste. (og 6 bokse) og så tror jeg ikke lige mit hestehold er til det.. udover det så jeg har heste der ELSKER den ro det giver at være i egen boks.. Så det er ikke altid kun en fordel med løsdrift!!
Jeg ryster aldrig høet op, det skal de nok selv få pillet fra hinanden. Kan jeg ikke nå at feje, mens der ingen heste er i stalden, bliver der ikke fejet den dag. Men det er jo også hjemme hos mig selv, så jeg bestemmer det selv. Og har dagen været travl, må staldgangen se sjusket ud - bare det er i orden inde hos hestene, er de helt sikkert også ligeglade. Vh Heidi
Jeg er lidt splittet, for selvfølgelig skal hestene ikke stå i en stor støvsky, men de skal heller ikke skærmes helt af for alt der kunne risikere at genere dem  Jeg fejer gerne når hestene er inde i løsdriften, deres seng er træpiller, så fjerner også gerne klatter mens de er der og retter toplaget og så ryster jeg gerne deres hø, når jeg fylder nyt på ved deres høbar.. Det er nemlig godt hø, så det støver minimalt  Jeg tror det er vigtigt man ikke bliver tophysterisk med sådanne ting, da det er sundt med lidt ydre påvirkninger, i moderate mængder selvfølgelig 
Egentlig tror jeg det bunder i sund fornuft, der er da ingen der med vilje ryster hø lige op i næsen på en allergihest, ej heller mennesker der fejre for fuldkraft når alle hestene er inde. Hos os bliver der ordnet stald og fejet når hestene er ude, hø og wrap bliver give inden de kommer ind og det til natten bliver lagt i en pæn bunke uden at blive rystet op. hvis der er komme lidt hø på staldgange efter nattewrappen, så overlever både jeg og hestene det nok, og skulle det være nødvendigt at feje, så kan man jo lige så forsigtigt flyttet rundt på skidtet uden at lave store støvskyer. når hestene bliver striglet og ordent, tager ejer selv og flytter hår osv. over i en fællesbunke som jeg så tager et par gange om dagen. jette
Hvis det er synd at en hest ikke bliver redet, ja så må jeg vist hellere melde mig selv til Hestens Værn, da der er perioder, hvor jeg simpelthen bare ikke kan nå det. Men jeg har ikke dårlig samvittighed. Hestene kommer på fold mange timer hver dag, hvor de virkelig hygger sig ved at gnubbe hinanden, lege grimeleg osv. Jeg er personligt af den overbevisning, at heste ikke har ambitioner om at blive redet, men at det er en tillagt menneskelig følelse.
Nogle heste har det nok bedst med at blive redet ofte, mens andre er ret ligeglade.. Jeg tror det er omtrent ligeså individuelt fra hest til hest som fra menneske til menneske, hvad vedkommende synes om.. Altså, feks en hest, der går fra at blive redet fast hver dag, til pludselig ingenting kan nok godt blive en anelse forvirret over den store omvæltning fra "konstant" brug til ingenting, hvorimod andre nok vil tage det ret afslappet.. Som om det er synd eller ej kommer nok an på hvert enkelt tilfælde.  Men generelt så nej, jeg synes bestemt ikke det er synd, HVIS både hesten og én selv befinder sig godt med det. Har man derimod dårlig selv samvittighed over IKKE at få redet, ja så er det jo en selv, man må gå til og tage "debatten" "HAR jeg rent faktisk grund til at beholde hesten, eller SKULLE jeg lade en anden få glæde af den"... Mvh.
Hvis hesten ellers har masser af foldtid, på en god fold med artsfæller og underholdning, og ellers bliver fodret og passet korrekt så kan jeg ikke se hvad der skulle være synd. Hvis den derimod bliver bliver placeret alene på en mudret frimærkefold dag ud og dag ind, så vil jeg nok sige der er synd.. Men så er det nok ikke ridning der skal til for at løse problemet 
Må sige at jeg er af samme holdning. Kan heller ikke se det er synd for hesten den ike bliver redet, og jeg rider da langfr selv hver uge... Sådan er det bare at være hest ved mig, tror sgu hestene er rimelig ligeglad. De nyder da at blive stimuleret, hvilket de bliver hver dag, men det er også noget andet. Der er nogen der siger, deres hest bliver hidsig/uridelig/energisk osv, hvis deres hest ikke bliver redet i en periode, jeg tror nu det er et spørgsmål om stumulerig. Hvis hesten har meget energi, er det måske et spørgsmål om at sænke energien i foderet, når den ikke bliver redet. Lykke: Hvad angår om hesten er skabt til at blive redet eller ej, så er jeg enig i hvad du siger, men til dels også uenig. For hestenes funktion har ændret sig rigtig meget over meget få år, men nu bliver de avlet frem imod at være en "ridehest", hvilket vil sige de er bygget til ridning (læs: eller det er i hvert fald det der avles hen imod), hvor de før i tiden var byget til noget andet - fx at trække. Men er stadig enig i det overhovedet ikke er synd når de ikke bliver brugt, tror næppe mine heste står og ærger sig over de ikke får en ridetur.
Jeg stod på et tidspunkt i stald med en hoppe som havde super meget energi og temperament, og den blev ikke redet i en periode over et år, og nøj hvor havde den det ikke godt. Den begyndte at udvikle en masse konflikt adfærd, simpelthen fordi den ikke blev brugt til det den var trænet til og fordi der ikke blev taget hånd om den. Syntes ofte at manglende ridning også kan hænge sammen med manglende tid = hesten ikke bliver taget hånd om. Vi opbygger et behov hos hesten (ligesom vi gør ved vores andre dyr) som ikke er naturligt, men ikke desto mindre så får de fleste heste et behov for kontakt og for at blive brugt. Jeg kan da huske min gamle hest, hvis jeg ikke havde redet i 2 dage, så var den da klokkeren den tredje dag at der var gang i den under rideturen, med fjollebuk og hele turen. Så ja, derfor kan jeg syntes det er synd for hesten at den ikke bliver redet/taget hånd om. Nogle heste lyser bare op under rytter og nyder at vise sig/blive brugt, mens andre heste bare nyder at fede den på marken dagen lang.
At hesten ikke bliver taget hånd om? Hvad indeholder dette?? 
Min hest har det ikke godt når han ikke bliver redet, han er lige netop den type hest. Så jeg ved også at enten skal han rides minimum 5 -6 dage i ugen. eller så skal han aflives ( pga alder og en masse andet). Så der er heste der ikke har det godt med bare og stå, min han smider vægt og ser raderlig ud, lige nu ligner han en mishandlings hest, og vi har fået ham tjekket i hoved og røv. Når han står ude hænger han bare ved ledet, så nej han var ikke en hest jeg bare ville lade gå, har også haft heste der havde det ganske udemærket med bare at gå, og så har jeg det fint med bare at lade dem gå når jeg ikke har tiden. Men lige med Victor har jeg dårlig samvittighed fordi jeg ser det som en mangel i hans velfærd
Det kan vel også somme tider være synd i den forstand, at det er spild af en god hest at lade den gå på fold, hvis den har stort potentiale inden for ridning. Altså, det behøver ikke som sådan at være synd for hesten, forstået sådan at den er ked af det, men snarere synd at lade et talent eller en frisk ung hest gå til spilde. Mine heste bliver i øvrigt heller ikke redet pt. men det er vist hverken synd på den ene eller den anden måde 
For nogle heste er det synd, og mange timer med alternativt stimulerende samværd kan ikke erstatte ridningen. Jeg har haft sådan en hest. Jeg var sammen med den i ligeså mange timer altid, og lavede mange forskellige ting, og han var bare kun harmonisk og velfungerende, hvis han blev redet (og det var selvom han levede af hø og vitamin en årgang). Men det er selvfølgelig kun synd for heste som er i ridning i forvejen. En hest man aldrig rider til og som aldrig har kendt til ridning vil naturligvis ikke mangle det. Men heste der bliver redet 6-7 dage om ugen i årevis kan have svært ved pludselig ikke at blive redet fra den ene dag til den anden (ofte pga en skade hos hesten). Derimod tror jeg, de fleste heste kan trappes langsomt ud af ridning igen hen over laaaang tid, og tilsidst trives som foldbumser, men sådan en situation ser man sjældent, idet det ofte er en skade hos hesten, der stopper AL ridning fra den ene dag til den anden  . Men det er altsammen meget afhængig af race og sind samt trænings niveau hos hesten.
altså det er da mere "synd" at vi rider den, end at vi lader den gå sammen med sine kammerater på folden - det er ligesom det heste var skabt til. Om den så normalt var dressurhest eller hvad den var, tror jeg egentlig kan være ret lige meget. Det er måske en omvæltning, men for mig at se, kan det da egentlig kun komme hesten til gode? Nej jeg tror egentlig hesten har det allerbedst i det fri, på en dejlig stor frodig græsfold, med andre heste, hvor den kan gå frit hele dagen og ikke føler sig hegnet ind. Sådan en hest, tror jeg egentlig slet ikke ville "gide" at komme ind fra fold.
Mig generer det ikke, hvis folk ikke rider eller på anden måde bruger deres hest. Til gengæld kan det genere mig, hvis folk slet ikke viser interesse/ansvar for den hest de har købt, og ikke kommer så ofte, som jeg synes man kan forvente når man er hesteejer (og hesten står, så det ikke er noget problem at komme ud til den jævnligt). Jeg har dog godt nok spekuleret en del i netop det, som MCK skriver om. Nemlig at VI måske skaber nogle behov hos hesten, som den ellers ikke har fra naturens side. For nej, fra naturens side har hesten da ikke et behov for at der skal laves alt muligt med den, men det vænner vi den jo så til. Hvis vi kigger på hunde, så har de vel fra naturens side heller ikke et behov for at blive snakket med, men fra hvalpe er helt små, bliver de jo "befamlet" af menneskehænder og vænnet til at være i kontakt med mennesker konstant, og de synes at det er fantastisk rart  Om ikke andet må man jo kigge på den enkelte hest. Hvis hesten bliver "deprimeret" af ikke at blive redet/aktiveret (og den ellers går rigtig meget på fold osv), og den liver op når man begynder at ride den igen, så må man jo nok erkende at lige netop den hest faktisk har et behov for at blive brugt 
tror jeg også kan frustrere hesten en del. Nu har jeg så en hoppe der er sendt i boksro pga et spark, og tro mig, hun er alt andet end tilfreds. Hun er irritabel og generelt pirrelig, dagens højdepunkt er simpelthen når hun får en smule mash. Hun bliver super glad, og jeg fryder mig over at jeg forebygger en evt kolik  Når hun så har spist op, er hun tilbage i den onde cirkel med at være misfornøjet. Men til daglig, er hun også en hest der trives bedst med at lave noget, hun er meget mere opmærksom og kontaktsøgende hvism an holder hende igang.
Selvfølgelig er det ikke synd, hvis en hest ikke bliver redet dagligt. Hesten er ikke skabt til at tosse rundt med mennesker på ryggen. Hvad med alle de minature heste folk har for sjov, de bliver ikke redet pga deres størrelse, men dem har folk ikke ondt af. Jeg er helt sikker på at der går mange foldbumser rundt og er glade heste, der går lige så mange rideheste rundt der har en træls liv. Et godt hesteliv er efter min mening, heste der får lov til at rende rundt og lege og tilbringer minimal tid i en boks. De bliver ikke klippet, pakket ind i tøj og alt det folk ellers finder på. At heste der ikke bliver redet i længere tid, kan blive besværlige, er ikke fordi de lider, men fordi de bliver selstændige og har en mening om hvad de gider. Kunne hesten snakke og man spurgte om den ville på skovtur, så var svaret sikkert je, men gå du ved siden af.
det kan være. Jeg havde en hest der stod skadet. Selvom han stod på døgnfold med andre heste, græs og blev striglet. Så syntes jeg det virkede som om han manglede noget. Og havde en hoppe der var på samme måde. Hvis de kunne have talt violle de nok ha sagt -ta mig, ta mig, ta mig!!! Men de var skadet og blev kun værre og værre. Jeg syntes det var synd for dem fordi jeg kunne heller ikke lave andet med dem -tænker longe osv Hvis en hest trives med at stå og glo er det vel ikke synd? Men er af den overbevisning at nogle heste holder af at arbejde/motionere om det så bare er en tur, eller longe, strigles eller andet.. Så det da synd hvis de længtes.. Jeg syntes også det er synd for de heste der står på ridecentrene som ejerne ikke har tid til så de bare står og glor og gjor.. De er måske kun på fold halvdelen af dagen. -Men selvom man ikke rider sin hest kan man jo godt fx longere eller lave jordarbejde eller gå tur med dem osv og så er det vel ikke synd den ikke bliver redet. Men jeg syntes jo også det kan være synd at ride hvis den bliver redet med en sadel den ikke kan passe og det gør undt, da sys jeg så hellere man skal lade vær selvom hesten måske egentlig gerne vil ud og ride, så må man jo lave noget andet, fordi det er nok ikke selve det at ride den "savner" snarre at lave noget/stimuleres. Tror at når folk siger det er synd min hest ikek bliver redet, så er det nok nærmere at de ikke har tid til at lave noget som helst med den og den virker til at kede sig på trods af fold og selvskabs heste..
ja efter min mening et ganske spændende spørgsmål. når i kigger i spejlet hvad ser i så? ser i det rigtige, eller ser i noget andet? ser i jer selv tyndere eller tykkere i spejlet. ellers ser i det som det er? og hvordan har i det med jeres spejlbillede? og hvad siger i når i ser billeder af jer selv? og hvilken betydning får det for jer? ja jeg må indrømme det kan ødelægge så meget for mig, da jeg (efter alle andres mening) ikke ser det som det er. jeg hader mit spejlbillede. men hvad med jer?
selv i spejlet, ser jeg en kvinde der har født 2 børn, har været meget overvægtig i en del år men som nu har tabt 25 kg og jeg nyder at se mig i spejlet - for jeg er lige som jeg skal være. /Louise
Jeg ser en pige der er pæn og stolt af sig selv uanset om hun er lidt for tyk 
Hvis jeg havde vist det der ville ha sket med min hest da jeg solgte for snart 7 år siden , havde jeg beholdt hende og bare ha ladt hende gå på fold med hendes venner ....
går i hot aktiv system og vandrer ca 10 km hver dag. Alligelve bliver den lidt træls hvis der går nogle dag i træk hvor den ikke har lavet noget, SELVOM den sættes ned i foder. Så i mit tilfælde synes jeg klart det er synd hvis min hest ikke bliver trænet. Men der er masser af heste som sagtens bare kan gå på en mark uden det er synd.
Jeg synes bestemt ikke det er synd hesten ikke bliver redet! Sålænge den har mange timers foldtid på ordentlige folde med god plads og med artsfæller og så ellers bliver fodret hensigtsmæssigt iforhold til dens natur, så er det lige før jeg mener dét er et langt bedre hesteliv end at vi farter rundt på nakken af dem! Langt de fleste har jo hest fordi vi kan lide at være sammen med dem og ride men i bund og grund har vi dem jo for vores EGEN skyld -ikke fordi hestens skyld. Jeg holder rigtig meget af mine heste og elsker at bruge tid sammen med dem, både en "uforpligtende" sludder på staldgangen samt ridning (helst i naturen) men er bestemt ikke i tvivl om at selvom glæden virker gensidig, så kan jeg nok ikke helt hamle op med hestenes naturlige behov. Det er bestemt langt bedre at være hest på nogle hektar mark med et "sølle" skur og et par ponyer til selskab i det mørke jylland end at være "sportsko" på Mattson eller Sporten hvor man står på spåner og glor ind i 4 vægge 22-23 timer i døgnet og så ellers komme ud og løbe marathon i dyrehaven eller tonse rundt i en sandkasse en time eller to med mulen på bringen (total generalisering, I know, men I fortsår nok pointen   )
Hej Alle Ænder. Selvfølgelig er der forskel på de enkelte heste, men alt i alt synes jeg ikke at det er synd. Men det kommer an på hvad man forventer af hesten når man så endelig bruger dem. Jeg bruger ikke mine heste dagligt, men det tager jeg også hensyn til når vi så skal afsted. Jeg tager ikke bare på en tre timers skovtur, eller rider pludselig 4 dage i træk, fordi jeg ved de ikke er i træning til det. Lidt små kommentarer: Ang hest i boksro: jeg tror nærmere at det er fordi at hesten er spærret inde i sin boks at den er sur, og ikke fordi den ikke bliver redet. Hvis en hest der er vant til at blive redet 4-5 gange om ugen pludselig skal så stille, vil der komme en uro i musklerne fordi den er vant til at lave noget hver dag. Den vil sikkert også reagere på at hverdagen ikke er som den plejer. Derfor vil "nedtrapning" kunne hjælpe hesten. Men om hesten rides eller man laver noget andet med den tror jer er lige godt. Jeg tror nærmere at problemet ligger i at mange slet ikke laver noget med deres heste når de ikke bliver redet, og går som foldbums. og at hesten kan blive frustreret over at mennesket pludselig ikke er der, altså at det er mængden af kontakt mellem menneske og hest der er vigtig og ikke om man rider eller ej.
At være foldbums er ikke synd for en hest. Jeg har pt. 3 af slagsen. 1 minimule som udelukkende er til selskab. 1 hoppe som jeg har været med af end på (anden lang historie) og 1 lånehaffer som jeg har redet regelmæssig indtil for et par måneder siden. De stortrives alle tre, men lånehafferen blev forfangen sidste sommer og SKAL have regelmæssig motion for ikke at blive for fed. Han er typen der blot skal tænke på græs og tage 100 kg på. Da lånet startede for 2 år siden havde jeg masser af fritid til ridning, men mine arb.tider er lagt om og nu kniber det med at finde tiden. Lånekontrakten udløber her til den 1/10. Ejer bor i udlandet og har ikke mulighed for at tage hesten tilbage og tilbyder så at jeg kan overtage dyret. Det vil jeg gerne, men jeg føler ikke at jeg kan give hesten hvad han kræver = den regelmæssige motion for at han helbredsmæssigt er fit. Han blev annonceret til salg i forsommeren, men det er endt med at han bliver overdraget til en sød, hestekyndig familie i nærheden. Det har været svært for både ejer og jeg at finde de "helt rigtige" til at overtage hafferdrengen, da alternativet var at lade ham komme over regnbuebroen. Så jo, i dette tilfælde er det synd at hesten ikke bliver redet, det er der taget hånd om nu og vi håber at den skønne dreng vil nyde hans nye familie i rigtig mange år fremover.
Min hest elsker at komme på tur - så hun er en gladere hest de perioder hun rides en del end de få perioder hun bare har stået på en lille firkant af et stykke fold (som i øvrigt er 6 tdr. stort, kuperet, med træer og masser urter i græsset og hestevenner).
Giraffen står desværre skadet i øjeblikket, men har før oplevet hvad jeg oplever nu. Han går på fold hele dagen og hygger med sin "kæreste" og vennerne, men når man kalder på ham kommer han løbende i fuld fart. Hvis man går en tur med ham af en vis længde vil han gerne på fold igen hvis man ikke går tur eller kun går en kort tur nægter dyret at gå tilbage på folden. Han stiller sig op lidt væk fra leddet og vil ikke gå længere, kun den anden vej væk fra folden og han vandrer glad ned ad indkørslen uden at blive "ledt". Han er en lidt skæg hest, både da han fik voksepause som 3 års, sommerferie som 4 års og nu hvor han står skadet så begynder han at nappe og tvære rundt og være på tværs. Så jeg tror han er en type der bedst kan lide at lave noget. Måske overfortolker jeg, men når man skal ud og ride og kommer med hovedtøjet stikker han selv hovedet ind og tager biddet, så kan han da ikke være helt arbejdssky. Mvh Signe
For NOGLE heste, er det synd. Her kan jeg tage udgangspunkt i min egen. Han er 6 år og elsker virkelig en ridetur. Det er jeg slet ikke i tvivl om. Han er en myretue uden lige at holde styr på, hvis han står for længe. Han bliver enormt opfindsom, og fræk. Napper i mig og tér sig. Når det har stået på en måned så slukkes han fuldstændig bagefter. Så trist, doven, uden glimt i øjet. Det har jeg prøvet et par gange i forbindelse med skader, som har krævet % ridning. Når han er i træning, bliver brugt osv., så er han den sødeste, gladeste hest, jeg nogen sinde har ejet! Går med ørene fremme, frisk fremad og bare derudaf. I dressuren arbejder han så fint og virker også glad. Jeg skal bare sørge for at variere vores ridning, så han ikke keder sig. Til gengæld har jeg også redet heste, som tydeligt ikke gad, og 1000 gange hellere ville stå på folden.
synes jeg enlig ikke det er, for ja en hest er ikke skabt til menneskets fornøjelse. har hesten plads nok på folden og legekammerater så savner den nok ikke så meget. den dag en hest kommer slæbende med en sadel i munden og kigger på dig med "hundeøjne" og du aligevel ikke vil ride hesten, ja så det synd 
være med at tænke på den "joke" med: Hvad er mere synd end at give en skaldet mand en kam?? -Det er at tage den fra ham igen hvis han godt kan lide den.. og egentlig er det vel lidt det samme her? Det er syndt at tage noget fra hesten igen hvis den rigtig godt kan lide det, selvom det i første omgang ikke var nødvendigt for hesten som sådan at "få" det. ?!?! og så kan det jo ellers gradbøjes   hvor meget hesten skal kunne li det før det er synd at tage det fra den =D
men det er i min verden ikke synd at at ridedyret har mere elel rmindre frivillig ridepause.. Ingen tvivl om at den har fået opbygget nogle vaner og behov, men efter noget tid har den jo fået nogle andre vaner og behov. Så længe dyret bliver sørget for. Får sit foder, bliver tjekket, får smed og kommer på fold med andre, så er der hvis ikke noget SYND i det..
Jeg ser mig selv som jeg gerne vil se mig selv, dvs. at jeg ikke bemærker de rynker der muligvis er ved at komme eller andre småting. Jeg synes at jeg er pæn at se på. Jeg kan da godt være objektiv nok til at se, at jeg ikke er perfekt, men jeg er speciel på min helt egen måde, jeg har nogle ting jeg rigtig godt kan lide ved mig selv og nogle som jeg mindre godt kan lide. Men alt i alt er jeg ret godt tilfreds. Hvis mine kraftige bene generer mit øje, så tænker jeg på, at det er godt at have muskler, når jeg rider. Og hvis jeg godt kunne tænke mig at prøve at have lidt større barm (engang imellem), så tænker jeg på, at min lille barm ikke generer mig, når jeg sover på maven (min yndlingssovestilling) eller hopper op og ned, når jeg løber. Osv. Osv. Lene
efter 3 børn og en gastrisk bypass ser jeg en træt gammel kone(er 25) med alt for meget løs hud og som gerne måtte tabe bare 10-15kg til ;(
... nogenlunde som jeg er. Dvs. nogle ting er jeg tilfreds med. Andre ting ville jeg gerne ønske anderledes. F.eks. ville en bare lidt større barm have været rart nok. Men jeg får tit at vide, at jeg har et meget blændende smil og øjne med liv. Dette ser jeg ikke, når jeg ser mig selv i spejlet. Det har jo noget at gøre med, hvordan man gestikulerer m.v. og det gør jeg jo ikke som sådan med mit eget spejlbillede. Så jeg tror faktisk at på den måde, er der ingen der ved (måske lige bortset fra tv-folk), hvordan man helt præcis ser ud. Og jeg tror også, at jeg er lidt smukkere i virkeligheden end i spejlet  Men jeg kan da godt se nogle dage, hvis jeg f.eks. har tømmermænd, at jeg ser rædselsfuld ud, men så ved jeg jo også, at det bliver bedre igen 
en flot veltrænet fyr i topform (ok, den måtte godt være lidt større, bare for et syns skyld   ), men med et afvisende pokerfjæs (er meget genert), og en hårpragt der siden 10-års alderen har fået mig til at se 20 år ældre ud end jeg er. Det første har jeg det fint med, de to sidste hader jeg selvfølgelig (men skal heldigvis ikke selv se på det til daglig, det må være andres og spejlets problem   ).
Nogle dage ser jeg blændende ud. Det kan godt være jg ikke er en fiks lille sag, men jeg kan fanme godt ligne en halv million. Andre dage synes jeg at jeg ser kedelig eller småtyk ud. Jeg bryder mig generelt ikke om billeder af mig selv, de ligner ikke det jeg ser i spejlet. Dels stiller jeg mig jo ikke i en ufordelagtig vinkel foran spejlet, dels er det mig umuligt IKKE at trække maven ind når jeg står foran et spejl, og dels bliver jeg jo ikke fanget off-guard foran spejlet som jeg gør foran et kamera. Også er det bare nemmere at smile pænt når man selv kan se hvordan det ser ud. Egentlig er det andre ser vel det samme som det kameraet ser, men det der jeg nu ikke så bekymret for. Har heldigvis en masse personlighed, som ikke genspejles i billederne, men som jeg jo selvfølgelig er overbevist om at enhver i min nærhed bliver blændet af - bare en lille smule  VH Line
Hmm, jeg ser mest mig selv.. Sommetider trænger jeg til at blive klippet eller barberet, og det kan jo så fikses.. Jeg ser også én, der snart bliver 38, og ikke bekymrer sig en dyt om det..... Jeg ser OGSÅ én, der egentlig ikke bekymrer sig hvad andre synes om det, jeg ser i spejlet, da det må være deres sag.. Og så ser jeg én, der ikke bekymrer sig om hvad SPEJLET viser.. For det er det, der er INDENI personen der tæller.. Og det kan et spejl slet, slet ikke vise.  Mvh.
spejle....men i dag ser jeg en "kone" som er blevet smertelig bevist om at hun nu næmer sig hastig de 40 og prøver at overbevise sig selv om at det ikke gør noget... Hvor f.... er alle år hen?
... en der er lidt for glad for god mad og som derfor bærer rundt på resultatet af mange gode måltider   Og så ser jeg at jeg har glade øjne og som regel ser ganske tilfreds ud. Jeg tilbringer egentlig ikke ret lang tid med at se i spejlet. Om morgenen er jeg der bare for at få kontaktlinserne til at ramme øjnene, så ser jeg efter om mit hår er ved at få for mange "lyse striber" så jeg må genopfriske min "naturlige hårfarve", om brynene trænger til at blive trimmet og som regel husker jeg at lægge lidt makeup (det KAN dog glemmes indimellem). Derudover tjekker jeg at tøjet sidder rimeligt og at det ikke har tillagt sig mærkelige huller eller pletter jeg ikke har opdaget før. Jeg har ikke noget imod mit spejlbillede - det viser jo den person andre ser når de ser mig - og jeg har det egentlig meget godt med at være mig (det gjorde ikke noget om der var mindre af mig - men som sagt, jeg holder af god og rigelig mad) Derimod bryder jeg mig absolut ikke om at få taget billeder af. Jeg synes IKKE at fotos ligner den person jeg ser i spejlet. Jeg synes at jeg på billeder får et underligt stirrende/dødt blik - eller også ser jeg forskrækket ud. Og så synes jeg at jeg på de fleste billeder ligner min bror - hvilket jeg IKKE er tilfreds med...
jeg har møj svært ved at vurdere mig selv. Derfor plejer jeg at udnytte butiksvinduer, for ser jeg i små spejle, synes jeg, jeg ser fed ud.  jeg plejede at være i fluevægt, men er kommet op i normal-BMI, og kan ikke rigtig forholde mig til det. Jeg har fået hofter, og på en måde er jeg glad for det, for plejede ikke at se ret kvindelig ud. Men ja - jeg har ret meget brug for at sammenligne mig med andre, fordi jeg ikke føler, jeg ved, hvordan jeg ser ud i samlet billede.
Jeg ser en smuk og gennemklog og tilpas tyk mand i sin bedste alder 
mig selv i spejlet, tænker jeg "Hvad er det da for en gammel kone, der har indtaget mit spejl?" Men så bliver jeg ening med mig selv om, at den gamle kone, vel sådan set ser meget godt ud alligevel.... 
Jeg holdt op med indgående at studere mit spejlbillede ca. v. årtusindskiftet, og siden da har jeg været åleslank, uden en eneste rynke og uden et eneste gråt hår. Det er dejligt  Men når jeg en sjælden gang kigger, får jeg altid et stort smil - og så smiler jeg selvfølgelig pænt tilbage.
Haha Kirstine, det lyder som en god strategi der  Når jeg ser i spejlet, ser jeg et ansigt, som er noget mere rynket og "firkantet", end jeg husker. Lidt grå er jeg også, huden bærer præg af mælk (som jeg åbenbart ikke tåler så godt, men som smager hammergodt med lidt nescafé og sukker) og cigaretter, og at det er lidt for lang tid siden, jeg har været en tur i sol. Heldigvis stopper mit spejl over maven, som jeg til gengæld sagtens kan se uden spejl - den ser simpelt hen ud som om, de glemte at pille det tredje barn ud, da jeg fik tvillinger for tre måneder siden. Yrk! Jeg ville ikke være nogen af delene foruden. For ud af maven kom der jo to skønne unger, og selv om de er meget venligtsindede, sætter det jo sit præg på ansigtet også. I det hele taget er kroppen (og dens forfald) tegn på et liv, der er blevet livet og smil, der er givet og taget. Ikke altid på den kønne måde, men sådan er det jo. I øvrigt er mit store forbillede min farmor, som døde for halvandet år siden. Hun syntes selvfølgelig ikke, at hun var noget særligt, men hvad hun ikke så var, at hun var rynket på den HELT rigtige måde. Selv om hun havde haft sorger nok i sit liv, kunne hun alligevel altid glæde sig over noget, og det kunne man altså godt se. Sådan vil jeg også gerne se ud engang  mvh. tina
Jeg har desværre et stort spejl lige udenfor min brusekabine og kan se mig selv i fuld figur hver gang jeg træder ud af badet.  Jeg ser for store bryster der godt kunne bruge et gevaldigt lift, for mange kg på sidebenene (vejer 10-15 kg for meget), hår der trænger til at blive klippet og øjne der bærer præg af mange bekymringer. Jeg er iøvrigt enig med Lisbeth. Jeg ser helt anderledes ud i mit eget hoved end jeg gør på billeder og når jeg ser mig i spejlet. Jeg FØLER mig anderledes end det jeg ser. Jeg tabte for nyligt 14 kg, og da var jeg faktisk rimelig tilfreds med det jeg så i spejlet, men nu er de på igen, desværre. Alt i alt er jeg ikke tilfreds med spejlbilledet, så måske var det på tide at få gjort noget ved det!!
Ja altså tydelig ser jeg ikke det andre ser... Andre siger jeg efter vægttab er for tynd, men mit spejl har åbenbart gemt det gamle bilede af mig...   for jeg kan virkelig ikke set det. Jeg ser en pige på 32, der mange dage føler sig som om hun er 14, men som ser væsentlig ældre ud end de 32 på en dårlig dag, men det er åbenbart heller ikke hvad andre ser. Jeg tror faktisk ikke man kan se sig selv, som man virkelig ser ud. /Charlotte
Jeg ser ikke det spejlet viser. Men på den positive måde  Jeg vejer 100+, men når jeg ser mig selv i spejlet uden tøj, ser jeg en smuk kvinde   Jeg kan da sagtens se jeg ikke er en sylfide, men jeg ser på mig selv og tænker "hold kæft hvor er du dejlig!" Jeg ser nok mig selv som vejende 20 kg. mindre end jeg gør. Det har dog også den ulempe at jeg har lidt svært ved at tage mig sammen til at tabe mig   For jeg synes jo jeg er dejlig som jeg er... Men sundheldsmæssigt, så ville det være smart hvis jeg tabte 30 kg.
Hej Alle Ja kan nu se i den stald jeg kommer i, mange er begyndt og ligge dækner på deres heste. Hvordan er det eller rundt om i landet? Min hest står inde, og er ude ca 4-5 timer dagligt helst. Jeg har et spørgsmål rettet mod andre med dejlige frieser - hvilken slags dækner bruger I til jeres? Synes ikke jeg kan finde et som er stor nok i omkreds fortil - så det ikke laver ballade oppe ved manken og kan riskere og lave sår. Så tager imod alle jeres forslag og gerne links. Samt bare generelt - er det virkelig allerede dækken tid  Smil fra Kongen & Tina
knap 2 uger nu. Han begyndte at blive lidt træt og dvask, så kom det på. Han går ude i ca 8 timer dagligt, og har en relativ kølig boks. På vallakke folden kan jeg se at ud af 15 heste (ca) er det vist kun en lille håndfuld der endnu ikke har dækken på. Jeg er også lidt æv over det allerede er dækkentid. Det plejer først for mig at være hen i oktober 
Mit ridedyr har fået regndækken på for ca en uge siden ..  Hun har allerede sat meget pels og vil helst undgå at klippe hende ! Min plag får ingen dækken på , hun får bare lov at sætte en masse pels  De går ivørigt begge ude 10 timer om dagen ..
Mine har vist gået med dækken fast nu i en lille uges tid, og det er nu både inde og ude, da Bana en morgen tydeligvis havde frosset om natten og var helt stiv, specielt hen over ryggen.. Jeg kan absolut kun foreslå at du prøver Rambo's XL model - jeg er total fan af Horseware og deres pasformen.. Jeg bruger selv udelukkende WUG modellerne (halv høj hals) her er ingen gener med skavning af den ene eller den anden art.. Her i sommer har det været nødvendigt med insektdækkener, grundet klæg - og de findes umiddelbart kun i almindelig hals med seperat halsstykke eller ud i det.. Ingen med halvhals, og de tager altså manen.. Der er ingen sår eller skavmærker, men de tager lige manen der hvor dækkenet ligger.. SUPER ærgerligt.. SÅ WUG får   fra mig - vil ALDRIG bruge andet.. 
Avalon har haft dækken på i 3 uger nu. De kom på stald i lørdags og har dækken på både inde som ude.
Kære ænder... Jeg blev afskediget i torsdags efter 11 år i det samme firma. Der har været krise det sidste lange stykke tid, og jeg har allerede måtte sige farvel til over 60 kollegaer. Men for POKKER hvor er det det underligt, at sidde her første mandag uden sit job!  Skal nok hurtigt vænne mig til tanken, og få en hverdag. Tænker lidt over hvad jeg skal...Er 32 år og har ikke fået børn endnu. Måske ville det være tidspunktet, at begynde på det projekt (får 6 mdr. med løn) Men de kommer jo heller ikke som bestilt, sådan nogle kære små  Tænker bare, at det måske ikke er så nemt at få job i min alder som kvinde uden børn endnu?? Er med i en A kasse, og hvad så med det, hvis jeg bliver gravid... Vi ønsker os begge børn, så hvorfor egentlig vente. Nå, men jeg må i gang med at lede efter noget. Om ikke andet, kan jeg jo være heldig at få dobbeltløn i 3 mdr, hvis jeg har heldet med mig, og finder noget snart. Sender lige en lille tanke til jer andre, der måtte være i samme situation uden job. Tanker og idéer modtager meget gerne....
Jeg mistede mit job for 3 måneder siden. Har snart sidste dage med fuld løn, og så hedder den dagpenge pr. 1/10. Øv. Har først for nyligt haft overskud til at søge jobs igen. Deer er heldigvis en del i min branche (kontorassistent/administartion), men der er også mange om budddet... Tror normalt de får 300-1200 ansøgning pr. stilling. SUK! Vi er netop blevet gift, og har ingen børn sammen. Jeg er 28, så tæker også at det nemt diskvalificerer mig fra diverse stillinger. Især i små firmaer, hvor det betyder meget hvis man er væk i 6 måneder på barsel. I større firmaer rammer det ikke ligeså hårdt. Måt råd er at du skal give dig tid. Acceptere din nye situation, og find ud af hvad du vil. Skal du absolut have et nyt job om 6 måneder? Eller kan I skrue lidt med for forbruget, så du kan nøjes med at tage imod drømmejobbet? Pøj pøj med jobsøgningen!
Er der selv lige nu. Har dog vist det siden nytår. Men der er edder... lang tid at går på arbejde og få lidt fra hånden. Hele vores produktion flytter til Sverige, så der er ikke brug for os i DK. Jeg har ledt efter job fra jaunar mdr. men har ikke haft held til at finde noget  Der er så meget der bekymre mig, hvordan skal det hele gå, får jeg nogensinde et job inden for mit område, og ikke mindst HVORNÅR! Men den 29/10 er det slut, hvis altså jeg kan holde det ud det sidste stykke tid, for det er sku hårdt at møde op hver dag, på et sted hvor man ingen fremtid har... Nå, lad os krydse fingere for hinanden og håbe på det bedste 
Ja, vi krydser fingre for hinanden, og jeg ønsker jer alt held og lykke 
Jeg blev fyret til nytår og havde 3 måneder med løn. Jeg var lige fyldt 34 år og har ingen børn. D. 15/3 startede jeg i nyt job, men det krævede en flytning til den anden ende af landet pga. krisen. Men jeg var til flere samtaler og ingen spurgte til børneplaner - men jeg er så også single;-)
Kommer helt an på mit humør. Men generelt synes jeg, at jeg holder mig godt. Jeg er 34 år, og har endnu ingen børn født, så det har nok noget at sige... og så har jeg ingen rynker andet end de naturlige smilerynker omkring mine øjne. Jeg er hverken for tynd eller for tyk. Jeg synes, jeg har et harmonisk ansigt, og er egentlig glad for hvad jeg ser. -dog har mine lår været det værste jeg ved, siden jeg var 14 år. -sådan noget pjat sikkert, men den opfattelse, er jeg aldrig sluppet af med.. Og de sidste par år, har min næse irriteret mig lidt. meeeen det er jo småting!! Alt i alt har jeg ikke noget at brokke mig over.