Hej Hn ér Er der Andre herinde med twins ?? Vis jeres tvillinger frem... Lægger ud selv.. Lige Født..   6 Mdr Gamle   Her er det Marius på 3   og Til Sidst Mikkel på 3 år   De er idag 4 år... Så alle andre vis mig jeres twins ... 
Her kan jeg være med... Fik mine tvillinger d. 20/7-06... Dagen før igangsættelse:   Er i 37+6 her.   Her er de lige blevet født... Kom til verden ved kejsersnit efter igangsættelsen over 4 dage ikke kom igang.   Her nogen timer gamle...   Her 3 mdr...   Her er Laura, ca. 6 mdr (fra d. 16 jan)   Og Emma, også ca. 6 mdr (fra d. 16 jan) De er lige blevet 7 mdr. Glade piger, begge to..
Gud... nej... hvor er de skønne... Jeg ville gerne have tvillinger en dag... har lidt anlæg for det, da der er tvillinger i familien...
Ja super dejlige er de... alle sammen... Mine twins på de første billeder... men har ikk twins i min familie så forstår ikk helt hvordan det tog sig til at jeg skulle have to på en gang..
Nej, man har vel lov til at være heldig... Så må vi se om jeg er lige så heldig...
Jeg blev også gravid med tvillinger første gang, hverken jeg eller min daværende kæreste har tvilliger i familien 
Hvis det er enæggede tvillinger har det ingen betydning om der er tvillinger i familien, men derimod er tveæggede tvillinger arveligt... Vores er tveæggede.
Mine twins er enæggede... ( på de første billeder i indlægget )
Et lidt gammelt billede af mine tvillingedrenge.   Roar til venstre og Rolf til højre. Jeg har ikke lige nogle nyere på computeren pt. Mvh. Lotte_L
Så må jeg vist til at granske nærmere i stamtræet - for der er såvidt jeg ved ikke tvillinger i vores familier, og mine drenge er tveæggede *S* Er det noget med at det spriger en generation over på mor-siden.. eller hvordan er det nu?? Mvh. Lotte_L
Ja det springer i generationen. Jeg er 3. generation. Det var lægen der sagde det der med arveligheden. Har også læst det flere steder... Ja, det er kun på mors side det har betydning. Faderen har ingen indflydelse på det... (han er bare med til det...     )
Se, den forklaring mente jeg nok at kunne huske. Men de eneste tvillinger jeg kender til i familien var dem min tip-oldefar (min mormors farfar) fik med sin nye kone, da han var emigreret til USA i 1907, og de tæller vel ikke, da det jo er fra morens side de skal komme som tveæggede. Jeg "tør" ikke rigtig spørge min mormor om hun evt. var tvilling, da der er lidt rod omkring det og hun vist nok voksede op hos sin moster, men først fandt ud af det i en sen alder. (man skulle jo helst være gift dengang   ) Men det vil vel sige at min datters evt. datter vil være disponibel for at få tvillinger, men ikke hendes evt. sønner? Ih, bare jeg lever længe nok til at kunne møde evt. oldetvillingebørn *S*.. Mvh. Lotte_L
Er der ikke flere herinde der har twins ??? KOm nu og vis os nogle billeder..
Hvor er de altså kære...  Synes nu de følger godt med, både vægten og hvad de kan... Vores piger er født 11 dage før terminen vejer 8,6 kg og er vel 70 cm. Vores sidder begge to. Emma kan selv komme op og sidde hvis hun vælter. Hun står også på alle 4, men rokker kun. Hun er også begyndt at stille sig på knæ oppe ved alt ting, som om hun snart rejser sig. Så jeg synes nu dine piger klare sig rigtig flot.  Du kan sagtens være stolt...
Hej Stine Hvor er dine tøser søde. Og jeg kan sagtens følge dig i, hvor tiden er blevet af. Anna er jo jævnaldrende med dine piger, og kan ca. det samme som dine piger. Inden vi ser os om, skal vi til at holde 1 års fødselsdag 
Hold da op, hvor tiden flyver, og vi flyver med...      Noget der dog undrer mig er: Hvorfor klæder du dem ens.. ??? Er de ikke meget forskellige som individer... ???
men har bare lyst til at sige sikke nogle kære børn de ser glade og tilfredse ud. Og klæd du dem bare ens på mens de er små, der kommer en dag hvor de selv vil bestemme hvad de vil gå i...
at jeg har vist billeder af Tobias her  Her er min store dreng, på nu 2 år og 3 mdr      Har man set for mange reklamer når man render og råber TOPDOLLAR konstant  Og så er han generelt begyndt at snakke ørerne af os, den lille bøllespire... Og en Bøllespire, dét er han - idag gjorde han et ihærdigt forsøg på at brække min næse; nøj en skalle han nikkede mig  Det var lige så Jan kunne høre det knagede fra næsen og den er smadder-øm nu, men den er dog ikke brækket - kan man mon forstuve sin næse 
Nej, hvor er han bare sød. Ligner en rigtig gavtyv  Tænk engang - om 2 år render min lille Emil også sådan rundt. Vildt at tænke på - og lidt skræmmende for tiden går alt for stærkt. Har forøvrigt også prøvet at få en over én over næsen for en del år siden. Fik smadret en fjernbetjening på næsen, af min venindes søn. Har den dag idag stadig en lille bule på næsen - men føj det gjorde nas.
Hvor har han dog forandet sig  Dejlig knægt - tooopdollar 
Og hvor 2 år bare går hurtigt...Kan ikke helt bestemme hans hårfarve... Har jo beundret ham mange gange... List forsigtigt spørger jeg, skal han ikke snart have en søster/bror...
MarleneG: tak... og av for den dag et gok du fik over næsen  Cruella: Ja mon ikke han har forandret sig, han er jo osse en stor dreng efterhånden  Jeg kan i hvert fald godt anbefale de der drenge  Anette: Hans hårfarve er lys som på billede 2, men jeg tror han har arvet mit rødblonde hår, for der er et rødligt skær i hans hår  Og JO, jeg vil helt vildt gerne ha en lille"brøster" til ham, men jeg skal lige ha plaget mig til det     
Hvor er han bare dejlig, og jeg synes godt nok også han har ændret sig meget, men han er jo også en stor dreng  Håber det lykkedes dig at få overtalt manden til en nummer 2 
Ja, det håber jeg osse, Tobias er da helt sikkert klar på en lille søster/bror, bare se her, hvor omsorgsfuld han er overfor Dukke   
daniella har fået kraftig øjenbetændelse idag, begge øjne løber helt vildt, og venstre er helt rødt og fyldt med gul snask, apoteket har jo lukket nu, hvad kan jeg gøre for at hjælpe hende, hun klør helt vildt i øjnene... nogen bud?
vagtlægen, de kan indtelefonere Fucitalmic eller et lign. præparat til et døgnapotek. mvh Jeanne
ikke gøre så meget andet end at bade det i kogt vand med en smule salt - og så skynde dig at ringe til lægen i morgen tidlig. Årh det er så synd for dem med det åndssvage øjenbetændelse, begge vores har også lige haft det.
...komme ud til mig og hente noget. Mine har lige haft og jeg har noget i overskud!  Camilla
Hej... Du kan også lave en kop kamillethe og dryppe/skylle/tørre øjnene i det.. Det er altid godt mod øjnbetændelse... 
kan huske at jeg fik afvide da oliver var helt lille og havde øjenbetændelse, at jeg ikke måtte bruge kamillethe, da det godt kunne genere øjnene...(sagde min SP)... jer andre... Jeg ringede til vagtlægen her til morgen, da hendes øre også begyndte at løbe helt vildt (hun har dræn), men da hun ingen feber havde ville de selvfølge ikke se hende... men han skrev da en resept på noget til øjnene, og dråber til ørene, så det ikke størknede og stoppede drænene... så nu håber jeg snart at det blir bedre... himmelfjer... damn det skulle jeg have vidst noget før, mit net var nede i morges, og så har jeg været på arbejde hele dagen... du bor jo ellers tæt på...
Hejsa  Hvis JEG mener det er vigtigt at få set på Lærke så siger jeg altid at hun føles varm men at jeg ikke kan tage hendes tempartur fordi hun vist har haft fat i termometeret og lagt det et eller andet sted... Er endnu aldrig blevet afvist såååå... Men godt at du har fået noget for det så det kan blive bedre  Mht kamillethe har jeg også fået af vide at man ikke skal bruge det... Det har vist vist sig ikke at være ligeså godt som man gik og troede. Så saltvandspapler er gode at have liggende ellers kan du lave dit eget vand: ½ liter kogt vand og 1 tsk salt - men det ved du sikkert allerede (dræn)  Knus Bettina
Det er rigtigt at kamillethe indeholder små "korn" der på længere sigts brug kan skade hornhinden i øjet... Jeg vil sige at en saltvandsopløsning er bedst, men mindre man har fået andet af lægen...
jeg ringede ned til lægen her til morgen, og forklarede ham at endes øre nu havde løbet siden onsdag aften, med kraftigt gult væske, og sagde at hun havde feber, derud over har hun hostet hele natten, en meget slem slimhoste, og til morgen i bussen da vi skulle aflevere oliver i DP, kastede hun en masse slim op... øjenbetændelsen er praktisk talt væk... læge tog os ind, og kunne konstatere at mor her altid har ret... hun havde en slem mellemørsbetændelse på begge øre, og feberen (som hun ikke har) er meget mild da væsken kommer ud... (ser man tit sagde han), det at væsken kommer ud er også grund til at hendes smerter ikke er så slemme, er faktisk kun om natten hun brokker sig... så på klacid med hende (pencilin kan hun ikke tåle)... nå så var det hosten og slimmens tur... jeps...astmamatiskbronkitis, så ventolinen kom vi også på.
hvordan sover jeres små puslinger i løbet af dagen? Nicholai er ca 2½ mdr og han sover som regel 2 gange om dagen. nogle gange slet ikke desværre.
Louise vågner imellem 7 og 8 om morgene efter en lang rolig nattesøvn. Allerede omkring kl 9, eller før, er hun klar til at sove igen i ca 3 timer udenfor i sin vogn. Vågner omkring middag og er så vågen i et par timer igen inden hun snupper 2-3 timer i vognen igen. Men så er den eksemplariske opførsel så også slut. For efter den sidste lur hvor hun står op sådan cirka imellem kl 17-18, ja så er der ikke meget der stiller damen tilfreds andet end mors favn. Det har lykkedes med lidt held at få hende til at sove igen i mellem kl 20 og 21, men ellers så er der ikke ro før jeg selv går til ro kl ca 23, og tager hende med mig i min seng. Skal lige tilføjes at jeg er alene med alle tre børn til hverdag, da Brian kun er hjemme i weekenderne, så mine aftner ville jeg gerne var lidt nemmere. Suk Solskinshilsner fra en travl Gitte
og han sover 2-2 ½ time til middag. Og ellers ikke meget andet end en minilur om formiddagen og en minilur om eftermiddagen.
Vågner kl 7.30. Tager en lur på ca 45 min midt formidag ved ca 10.30 tiden. Sover til middag fra ca 12/13-16/17.
Jeg fødte her for 2 måneder siden og under fødslen fik jeg mast mit haleben kraftigt. De vidste ikke om det bare var kraftigt forstuvet eller det var brækket, men de ville ikke undersøge det, da man ikke kunne gøre noget ved det alligevel. Her nu 2 måneder efter har jeg stadig meget ondt, nogle dage værre end andre. Jeg har været til en kranio sakral terapeut, som sagde hun ku fikse det med én behandling, men det holdte kun et par dage, så var den gal igen og det er blevet lidt værre igen. Jeg kan ind imellem, når jeg sidder ned, nærmest få nogle "smæld" i halebenet, som gør pænt ondt. Er der andre af jer, som oplevede noget ling. ved jeres fødsler? Hvor langt tid tog det for jer, før det var i orden igen og fik i nogen behandling? Er efterhånden ved at være ret træt af det. Har smerter ved at sidde op og amme, men gør det alligevel - det er for besværligt, at ligge i sengen hver gang - og vil også helt vildt gerne igang med at ride igen, men må opgive pga smerter. Det ska siges, at jeg havde en mindre bækkenløsning under graviditeten. Måske det hænger sammen med det? Håber nogen har oplevet det samme.
Jeg er ked af at sige det, men det vare længe.. Jeg fødte for 16 mrd. siden, og brækkede halebenet. Og det gør stadig ondt når jeg sidder for længe ned.. Så, det er kun tid der skal til, lang tid. Min læge sagde til mig at jeg skulle købe en badering og sidde i, men det ville jeg ikke, SÅ åndsvag ville jeg alligevel ikke se ud..  Så jeg bed smerten i mig, og lod være med at sidde så meget ned. Men jeg ved ikke om det med baderingen virker, du kan da prøve det.. Og tillykke med den lille dreng..
Da jeg fødte vores første søn, en stor dreng på knap fire kg, den 20 juni 2002 skete det samme for mig- halebenet blev trykket. Han blev taget med blød sugekop. Om det brækkede ved jeg ikke men det knaste og klikkede når jeg forsøgte at sætte mig og det gjorde afsindig ondt. På barselsgangen trak de bare på skuldrene og sagde, at der var ikke noget at gøre ved et. De første 3 mdr kunne jeg ikke sidde ned og hvis jeg kom til at klemme ballerne sammen, måtte jeg gispe af smerte. Amningen gik i @!#$ og bare at skulle løfte mit barn op fik det til at gøre helvedes ondt i halebenet. Efter de første 3 mdr kunne jeg sidde på kanten af en stol eller lidt på skrå i sofaen. Det tog et halvt år inden jeg kunne sidde i kort tid på en stol. Den dag i dag kan jeg stadig ikke sidde ned i længere tid uden at det gør ondt. Da vi skulle have barn nr 2 to år efter den første, var det selvfølgelig noget som bekymrede mig meget, om det samme ville ske denne gang, så jeg tillod mig at ligge på hænder og knæ på fødelejet for at tage trykket af halebenet. Det var ømt det første døgn og ellers var det iorden, så det var jo dejligt. Men så sprang min blindtarm da lillebror var fire dage gammel, så det var endnu et helvede. Ved barn nr tre gik det hele som det skulle. Så vi slutter med en god oplevelse.
Hej Marlene, Under fødslen af vores første barn fik mit haleben også et ordentligt "tryk 16", da den lilles hoved skulle forbi og jeg hørte/mærkede at det sagde knæk. Den første uge lå jeg nærmest bare i sengen på sygehuset ude af stand til at komme ud af den - jeg havde prøvet på at komme ud af sengen i en hel time en dag, da sygeplejersken fandt mig stortudende på sengekanten - derefter gav de mig samme smertestillende midler, som de giver til kejsersnitpatienter og det hjalp, så jeg kunne tage mig lidt af den lille og få et bad   . Jeg lå ned og ammede, skulle have hjælp til at vende den lille til modsat side (kunne dårligt vende mig selv), fik hejseseng osv. osv. Da jeg kom hjem var jeg temmelig handicappet - det var ikke mange ting jeg kunne for smerter - skulle stadig have hjælp til at vende den lille ved liggende amning, kunne faktisk ikke selv løfte den lille, og det var i det hele taget en ret hård tid.. Der gik måneder inden jeg kunne sidde på en stol igen, og da jeg endelig kunne ville jeg gerne prøve at komme på ryggen af min hest igen, men det gjorde alt for ondt og jeg sad som en anden galopjockey   . Først da vores datter blev et år synes jeg at jeg var blevet mig selv igen, selvom jeg da efterfølgende af og til stadig mærkede en lille smule til mit haleben. Jeg fik ikke nogen form for behandling. Frygtede virkelig for fødslen af vores andet barn, da jeg var bange for at skulle det igennem med halebenet en gang til, men sådan skulle det heldigvis ikke gå. Jeg havde det allerede fra dag ét af efter fødslen rigtigt godt fysisk - kunne sidde op at amme, bukke mig ned at samle ting op fra gulvet osv. - ingen begrænsninger fysisk overhovedet. Rigtig god bedring med "halen" og stort tillykke den lille dreng! Mvh. AnjaR
Tusind tak for alle jeres svar. Det ser ud til, at det har lange udsigter med at blive hel og normal igen. Men tænker lige, jer som også fik mast/brækket halebenet, hvornår kom i igang med at ride igen ? Jeg hungrer efter at komme igang, men tør næsten ikke sætte mig op af frygt for, at det gør endnu mere ondt. Tænker om jeg nogensinde kommer op og ride igen - det ville være psykisk tortur for mig, hvis ikke jeg kan   Red jo næsten hver dag indtil jeg var ca 4 mdr henne. Skriv endelig - ønsker sådan at der en en som kommer med et mirakel 
Jeg fik givet mit haleben et massivt smæk for snart 2 år siden - jeg trådte ned i en gyllekanal ude i stalden og min mås landede på den rist, der stod opret fra hullet i gulvet - for SATAN det gjorde ondt. Det er først indenfor de sidste 2-3 måneder at jeg ikke mærker mit haleben mere. Jeg synes i øvrigt at jeg har hørt, at man ikke kan brække det, kun forstuve det.
Vil tro, at jeg havde kunnet begynde at ride igen så småt, da den lille var et sted mellem 6 og 8 måneder. Desværre kom jeg aldrig igang igen, for min hest havde desværre mistet muskler og han har åbenbart en svag ryg efter en gammel skade, så min vægt kunne han ikke holde til at bære uden genoptræning fra jorden   . Jeg kommer ikke igang igen før jeg har tid til at holde ham i træning dagligt, og det synes jeg bare ikke jeg magter p.t. med børn og daglige pligter osv.. Hvornår du er klar til at ride igen kan du nok bedst selv mærke, men bare rolig - du skal nok komme til at ride igen   . Held og lykke med det hele! Mvh. AnjaR
Jeg har to gange inden for 3 år, haft flækket mit haleben. Den første gang faldt jeg af en hest, og det varede 3-4 mdr inden jeg kunne sidde uden badering, og ligge som jeg ville. Men helt op til et år efter kunne jeg mærke smerten hvis jeg sad for længe i den samme stilling. Anden gang jeg flækkede det, faldt jeg ned af en stol (Kald mig bare klodset), og var samme tur igennem igen, og kunne have lette smerter et helt år efter. Nu er det efterhånden 4 år siden jeg flækkede det sidste gang, og jeg mærker intet til det mere, så der er da håb forude, men ha´tålmodighed, for det gør sindsygt ondt, sindsygt længe   .
Tak for jeres svar og opbakning, men kan vist se at jeg bare må væbne mig med en go gang tålmodighed. Vil gerne ride, men ka godt se at det ikke blir på samme niveau som tidligere. Der er rigeligt at se til efter Emil er kommet til verden. Men jeg nyder ham nu også i fulde drag  Men endnu en gang tak for hjælpen, og skriv endelig hvis i hører om andre halebenshistorier.
Hej, sad lige og tænkte en lille tanke. Hvis børnene nu ligner hinanden meget, hvordan kender man så forskel på dem de første par dage hvor man ikke "kender dem" endnu?
Tvilling A bliver udstyret med et armbånd på sygehuset - ligeledes tvilling B.. og ligeså gør alle andre nyfødte. Personalet på sygehuset kunne ikke se forskel på Rolf og Roar, og var ret rundforvirrede da det gik op for dem at de ikke havde fået sat armbånd på Rolf da han kom ud, for pludselig var der jo to, og hvem var så A og B.. men vi kunne nu sagtens se forskel med det samme (det hjalp dem jo lidt *S*), selv om alle andre ikke kunne. Men nu er de jo tveæggede og har heldigvis vokset sig meget forskellige  Mvh. Lotte_L
i meget kortklippet sommerudgave. De var nok 5 år dengang og er 7½ nu. Rasmus til venstre og Emil til højre som chauffør  
Hehe, tænkte nok det var noget i den retning. Midt i al forvirringen kan det nok godt være lidt svært 
Her er så mine tvillinger Rasmus og Lea, født 1 Maj 2001.       Alle billeder er et par år gamle. Hilsen Janne
tve ægede tvilinger opstår også hyppigt ved hjælp. altså hvis man får hormoner eller ved reagens behandling (hvis flere æg opsættes) men på naturens ved uden hormoner og andet godt, pleger det at skyldes gener i familien. nå men nu vi er inde på tvilinger. er i så for eller imod ens tøj og hvorfor. jeg er helt klart imod. da det er to forskellige personer som skal behandles forskelligt, og jeg ville heller aldrig klæ børn af forskellig årgang ens. men forskellen på tvilinger og andre søskene er at de bruger hele livet på at skabe sin EGEN identitet, hvor andre børn først begynder i reenage årene, og forskning har vist at det med ens tøj, kan gøre dette svært for tvilinger og derved give phykiske ubalancer.
jeg er blevet scannet for tvillinger ved begge mine graviditeter, fordi jeg er disponibel, min mor er tveægget tvilling og min bedste har 3 hold tveægget tvillinger.Og min moster har tveægget tvillinger og ja der er flere... det er en helt gyser .. Som min læge forklaret mig det så, er man mest disponibel hvis man er datter af en tveægget tvilling ( lige som mig) men jeg har endnu ikke været så heldig at få tvillinger, men to dejlige børn har jeg da alligevel. Jannie
Selv om jeg er mor til 4 så bliver man da heeelt skruk efter sådan to størrelser hvor ER de dejlige jeres tvillinger  Godt jeg har fået slukket og lukket for flere børn 
Prøver lige igen, billederne kom ikke på første gang.     Storesøster Emma, Lea & Rasmus
Hejsa Ja, som overskriften siger så er jeg måske bange for at dette er ved at ramme mig - eller i væreste fald kan komme til det... Da jeg fødte Andreas er jeg idag ganske sikker på at jeg kom til at lide af en eller anden form for fødselsdepression eller omend reagerede jeg ihvertfald kraftigt på min fødsel... Jeg blev efter nogle måneder tilbudt at komme til en psykolog - et forsøg Nordjyllandsamt havde ihverksat... Desværre var det ikke til nogen særlig gavn og kom nok også alt for sent, så jeg var ved at komme ovenpå igen... I starten da jeg havde fået Andreas havde jeg svært ved at finde livslæden - jeg græd og græd - syntes jeg var dårlig til at være mor, en dårlig kone og kunne i det hele taget ikke finde ud af noget som helst... Derudover følte jeg mig enormt ensom, trods jeg havde mennesker omkring mig - jeg var bare ked af det og alene med mine mange tanker... Jeg fik tanker som gik ud på at jeg ikke burde få børn, jeg kunne ikke passe ham godt nok, alle andre var bedre end mig og jeg var så bange for at miste ham samtidig - og havde dage hvor jeg (undskyld) havde lyst til at skride fra det hele eller kaste den skrigende unge ud af vinduet.. Idag kan jeg godt se at det var noget jeg burde have reageret noget mere på - men jeg prøvede udadtil at være så perfekt som mulig, en svær opgave, når man er træt og ked af det. Jeg genvandt glæden, fik tillidt til mine evner som mor, min dreng fik det bedre med maven, og jeg blev igen glad og tilpas. Nu sidder jeg så har - halvvejs gennem min næste graviditet... Sidte gang måtte jeg sygemeldes pga mange og kraftige pluk-veer 6-7 uger før barsel.. Denne gang er jeg lige startet på arbejde igen og jeg er end kun lige halvvejs - der er 2½ måned til jeg kan gå fra... Og for det ikke skal være løgn så har jeg fået bøvl med mit bækken og lægen siger at jeg må sygemelde mig.. Nogle dage har jeg så svine ondt at jeg end nærmest ikke kan komme ud af bilen eller vende mig i sengen... Og dage hvor jeg har det fint og nærmest kan danse ballet - for 3 timer senere være ved at gå til at smerte... Der er intet mønster i mine smerte - de kommer og går - men ofte er det sådan at jo mere fysisk aktiv jeg har været jo flere smerter.. Nu er jeg så bange for at det hele skal gentage sig - at jeg får en depression - kan mærke at tårene ligger lige under overfladen.. Jeg er så flov over at jeg må sygemelde mig - føler jeg svigter mine kollegaer, der er hårdt presset i forvejen og løber så stærkt de kan... Jeg føler jeg har svigtet min arbejdsplads ved at blive gravid igen under min forældre orlov... OG udsigten til at skulle gå herhjemme mutters alene er mere end jeg kan overskue... ER banbe for at komme til at føle mig ensom og i værste fald få en depression - eller få det når den lille ny bliver født... Hvad dælen gør en klog - hvad skal jeg få tiden til at gå med og hvordan undgår jeg at synke ned i dybet - hvor jeg har været og ikke bryder mig om at være...
dog du har bestemt ikke haft det sjovt. Jeg synes du allerede nu bør tage en god snak med din mand om hvordan du har det, så han er forberedt. Derudover bør du kontakte din kommune allerede nu og få at vide hvem din SP bliver. Så kan du tage kontakt til hende allerede nu og I kan få snakket så hun ved hvordan du har det. Du kan også tage en snak med din læge eller en psykolog, som nok ville være det allerbedste. Jeg håber ikke du får det så slemt som første gang og ønsker dig alt mulig held og lykke 
Jeg har ikke selv prøvet at være så deprimeret som du beskriver, men det lyder ikke rart. MEN, du har IKKE svigtet din arbejdsplads ved at blive gravid og svigter dem heller ikke ved en sygemelding før tid. Og det er bestemt ikke flovt, men derimod viser det at du er ansvarsfuld og lytter til din krop. Det er hårdt sagt, men de kan erstatte dig meget hurtigt med en anden/ny medarbejder, mens din mand og Andreas aldrig kan få en ny mor, det er DU den eneste der kan være. Jeg blev sygemeldt i uge 23 i min første graviditet pga. bækkensmerter og er pt. sygemeldt i min anden graviditet pga. plukveer (den modsatte verden af din, hihi). Dog har jeg også lidt bækkensmerter, men de bliver holdt nede da jeg har lært at lytte til min krop og ved hvad den kan holde til... Jeg har dog fået det fikset sådan at det kun er en deltidssygemelding, da jeg meget gerne vil på arbejde pga. kommunesammenlægning og indflydelse på de nye arbejdsopgaver. Kan du ikke få det lavet som en deltidssygemelding, så du fx. møder til normal tid om morgenen og så går hjem til middag?? Og så lige et par råd til dine bækkensmerter: Lad være med at danse ballet selvom det ikke gør ondt!!! Prøv dig lige så stille frem, med hvad du kan holde til. En belastende ting ad gangen og så hen at slappe af og se om det fremkalder smerter. Det dumme med bækkensmerter er at de ikke kommer med det samme når kroppen blive overbelastet, men først timer senere. Jeg støvsuger og vasker ikke gulv længere, det er mandens job. Jeg tømmer heller ikke opvaskemaskinen. I det hele taget klarer manden det meste af det huslige. Jeg kan godt klare vaskemaskinen, ved at jeg sætter mig ned på begge knæ og putter tøjet ind/hiver det ud, og sørger for at rejse mig med samlede ben. Bed manden om at løfte de tunge ting for dig, det er nogle gange lidt flovt at bede ham gøre det, men det hjælper altså. Jeg beder fx. tit manden løfte Magnus op på puslebordet eller flytte vaskekurven fra vaskemaskinen til tørresstativet. Det gør at jeg føler at jeg stadig laver noget, men undgår de tunge løft. Når jeg leger med Magnus på gulvet, sidder jeg også på knæene med samlede ben eller kravler rundt. Ikke noget med at sidde på numsen med spredte ben. (men han er så også lige 51 uger ældre end din Andreas) Jeg forsøger at efterleve den med at min næse og mine fødder altid vender i samme retning. Det var en lang smøre fra min side, håber du kan bruge lidt af det. (En helt anden historie er at jeg har arbejdet på en handicaprideskole hvor jeg så nogle kvinder med kronisk bækkenløsning... De havde ikke lyttet til deres kroppe mens de var gravide, og sådan som de havde det, sådan skal jeg i hvert fald ikke have det!! Så LYT til din krop, det er ikke flovt at være sygemeldt, men derimod en fremtidsinvestering) - Komet
Alle har ( eller burde ) have forståelse for en sygemelding, når det er lægens ordre! Kender ikke noget til bækkensmerter, så kan jeg ikke snakke med om. Men Komet skriver det jo så så fint. At synke ned i dybet.. Jaee.. Kan huske, jeg også syntes det var hårdt at gå fra 2 måneder før. Der forsvandt pludselig noget netværk. Nu har jeg lige gået hjemme med begge børn i 4 måneder - (De er lige startet i vuggestue. Læs: 2 1/2 times "frihed" - For første gang i laaang tid ). Her opsatte jeg simpelthen nogle "regler" for mig selv. Ex: Jeg skulle nå i bad hver dag, skulle ud på legepladsen hver dag ( uanset vejr - Og man får det jo godt bagefter ), skulle se nyhederne hver dag etc.. - Det er lidt noget andet, men simpelthen for ikke at gå helt i stå! Igår hev jeg feks også 2 trætte børn i ZOO - Selv om jeg lidt syntes, det var et uoverskueligt projekt. Men vi trængte til at komme ud.! Og det gik jo fint. Har du ikke nogen veninder som er hjemme om dagen? Ellers ved jeg heller ikke lige hvad man gør.. Men sørger for, at komme ud og fået gået ud en tur / tage på cafe og læse avisen og drikke en god kop kaffe / ordne billeder osv.. Alle de ting, som - når næste bebs ankommer - Man ikke liige har tid til. Kan du ikke det pga smerter.. Ja så må man alliere sig med sin dyne i sofaen og en god bog! Eller sætte sig på en stol i haven og nyde forårssolen. Du skulle bo noget tættere på mig, kom gerne forbi med en kage ;-) Vh anja.
Fik lige taget et rigtig godt billed af guldklumpen i dag  Ser han ikke bare dejlig ud   
nøjjj, sikke et dejligt smil - skøn knægt 
Uh, hvor er han bare dejlig. Man blir da helt rørt til tårer, når ens guldklump sender sådan et smil 
jo sikke et dejligt smil - hvor gammel er han nu?? Her er et billede ef Mathias 10 uger gammel og han synes det er rigtigt sjovt når far tager billeder af ham  
Hej. Ja som overskriften lyder, så har jeg det underligt. Det har stået på et stykke tid nu. Er begyndt at få kvalme og nogen gange når jeg har spist kommker kvalmen lidt efter.Nogen gange får jeg også nogen jag i maven hvis jeg har spist. Jeg har taget en test, men den viste negativ såå... Jeg ved ikke helt hvad det kan være, så jeg vil da lige høre om i herinde har nogen ideer... Lykke
en test der viser negativ, kan du jo sagtens være gravid. Er der mulighed for at du er gravid? Hvis det fortsætter et par dage endnu, ville jeg tage en test mere, evt. hos lægen. God bedring.
...heller ikke helt som graviditets-symptomer. De fleste får ikke kvalme, når de spiser, men nærmere hvis de ikke spiser eller spiser det forkerte.  Måske du har en mild maveinflunza? Det giver ofte kvalme i forb. med måltider fordi maven ikke kan håndtere mad, når den er "forkølet".  Måske en tur til en læge var en god idé?  Camilla
Hej. Mange tak for jeres svar. I aftes/nat og her i dag har jeg haft mens smerter, men der er bare ingen mens kommet. Jeg prøver at snakke med lægen i morgen, det vist en god ide... lykke
Ja jeg har her på det sidste lagt mærke til at Frederik (7 måneder) ruller øjnene ligesom op i en krog og bliver mærkelig fjern. Det er noget der tager 1 sek. og er det overstået. Han er sund, stor og glad, og han gør det mest når han ligger og leger, og som regel kun om aftenen. Er jeg tosset?? er det mon fordi han bare har fundet ud af at han ka, er det fodi han er træt eller tro i det er tics?? kh mette
Uden at gøre mig til ekspert, så kunne symptomerne minde om epilepsi - jeg ville bestemt snakke med lægen. En ting er at han ruller med øjenene - noget andet er, at han bliver fjern når det sker. Krydser fingre for, at han bare har fundet på noget nyt.
...enig med TinaR. Måske er det ingenting, men jeg tænker også epilepsi. Det skal da undersøges, så du kan få ro i sjælen.  Krydser fingre for, at det er noget helt uskyldigt. Camilla
også få det undersøgt. Det lyder som en pige der var i den børnehave jeg arbejde i. Hun havde nogle absancer (Staves) hvor hun blev fjern, rullede med hendes øjne, og så kunne hun gå på et plant underlag, og pludselig falde uden grund. Hun var meget bag ud i hendes udvikling, men det er jo klart at hun var det, hvis hun flere gange missede nogle sekunder af samtalen. Men det kan jo også være fordi han bare kan han gør det, men få det undersøgt, så hvis det evt skal tages hensyn til noget, så kan det starte allerede nu. Held og lykke med ham!!!
Ja, få det undersøgt. Er Frederik meget træt efter hans tics? Min kollega har en dreng, som fik de her absencer (??) og han har nu fået konstateret epilepsi. Han var meget træt og slap efter sine anfald. Hans motoriske og sproglige udvikling var heller ikke helt aldersvarende. Angående sproget, så har han også bøvl med ørerne, så det kan være det stammer derfra. Han skal nu starte i en specialbørnehave. Vi taler ikke om en meget handicappet dreng - for at berolige dig. Hans mor led selv af epilepsi som barn.
Nej han er ikke slap efter det der han laver med øjnene, og det er kun noget der tager et split sekund. Prøvede at ringe til lægen idag, men uden held, så nu må jeg prøve igen i morgen. Min familie tror det er noget han gør fordi han har fundet ud af at han kan, men jeg ved ikke. Kh Mette
mild form for ellipsi fordi hun også gjorde det med at "falde" ud i split sekunder, hun blev fjern og tabte tråden så hun fik en EEG for abscenser. Men det var det så ikke. Så som de andre siger få ham undersøgt bare for at være på den sikre side Jannie
få ham tjekket - bare for at være sikker. Håber bare det er noget han gør, fordi han kan 
     
Sikke en prinsessefødselsdag - Hvor er det fint. ( Selv blusen på billedet matcher vist   ) Og hvor er de bare søde 
Halli hallo Nå Frede er sund og rask. Lægen ser intet unormalt. Han mener det er en fjollet ide. Så nu er jeg rigtig lettet. Kh Mette
men jeg tror måske også vi mødre kan se ting der nogen gange ikke er der, mikka havde skoldkopper mange gange før de faktisk var der, jeg så plettet hele tiden på hende ... Jannie
håber at din læge har ret. men være fortsat selv opmærksom på det, om det på nogen måder ændre sig til andre dele af kroppen, eller bliver værrer. hilsen en der arbejder med drenge der har ticks.
Tænk det "sjove" er at han ikke har gjort det siden?! >Spøjst. Jannie>> ja man stirre sig nemt blind. Kh Mette
...at det bare var ingenting.  Men hellere gå en gang for meget til lægen end en gang for lidt, nå det gælder de små.  Camilla
Jeg kunne godt tænke mig at høre om i læser/læste nogle magasiner under jeres graviditet. Min kæreste vil nemlig gerne give mig et abbonoment på et blad efter frit valg men syntes bare ikke jeg kan finde nogle der omhandler om graviditet og spædbørn. Kom endelig med jeres anbefalelser Mvh Sandra C (13+1)
Sød kæreste du har   ... Jeg læser tre forskellige magasiner: GRAVID alt om dig, Forældre og børn- mama og Vi Forældre. Jeg synes bedst om det første blad, for der er mest i omkring graviditet og fødsel og ikke så meget børneopdragelse (det venter jeg lige med at læse om til senere). Jeg ved ikke om man kan købe sig til et abonnement på bladene, men de kan alle købes i større kiosker og på banegården.
til dig vil være ikke at abonnere på nogen af dem men købe dem de falder over i kiosken, brugsen osv. da jeg var gravid købte jeg alt hvad jeg kunne komme i nærheden af, men fandt lynhurtigt ud af at de alle sammen omhandler det samme (nervøsitet, de 40 uger, fødslen, barnevogne osv) kunne så bedst lide mama eller vores børn, men det er jo et smags spørgsmål. nu hvor jeg har født (og har mindre tid til at læse)   køber jeg kun et blad en gang imellem hvis jeg lige falder over noget interesant på forsiden, for jeg syntes stadig de alle sammen handler om det samme nu er det bare forkøelse, opdragelse, sove vaner osv og forresten tillykke med at du snart skal være mor mange hilsner mette og frederik 14 uger
hvordan reagere jeres barn første gang i gav dem det?? knirke er nu blevet 3½ mdr og ammes 100% som jeg tidligere har skrevet en tråd om, vågnede han nærmest hver time og sklle enten have sut, bryst osv. hun foreslog at han nu begynder at få lidt risgrød ved en 17-18 tiden (bliver lagt i seng ved 20 tiden) må så gerne få bryst indtil midnat, men derfra og til kl 05 må han kun få tilbudt vand hvis han er tørstig. 1 nat vi prøvede det gik faktisk fint uden gråd eller noget (har kun prøvet en nat). men når jeg giver ham risgrød hyler han (har prøvet for 2 gang i dag) hvordan gjorde i, syntes jo på den ene side det er synd for ham nærmest sådan at tvangsfodre (han får mellem 5-9 små teske fuld) men på den anden side kan han jo ikke leve og blive mæt af mit bryst mælk indtil han fylder 18 år  havde i det også sådan eller foregik det mindre dramatisk hilsen mette og frederik 14 uger
Sebastian var heller ikke vildt begejstert for grød de første gange. Det blev ikke til mere end et par ske fulde. Men fortvivl ikke. Det skal nok komme. han græd og protesterede højlydt når de første to - tre skeer havde været der, også stoppede jeg. Der gik ikke mere end 4-5 dage så spiste han en hel portion uden protester (dog var det en lille portion). Når han ikke ville have mere ammede jeg ham for resten. Både for at være sikker på han var mætog at han havde fået væske nok. Nu er det halv anden måned siden vi startede og han spiser alt. Jeg synes det er synd at du giver ham mere hvis han har sagt fra. Du skal jo huske på at han indtil nu, kun har fået flydende mad som han skulle masere ud med tunge, gane og læber. Nu skal han til at lære at flytte en anden konsistens, smag, temp osv. med sin tunge, i en bevægelse som han ikke mestre endnu. Han skal også bruge læberne til at tage maden af skeen. Der ud over skal han til at drikke vand, som der også er en oplevelse i sig selv. Du kan altså ikke forvente at han spiser et egentlig måltid de første mange gange. Her er det mere en oplevelse end et egentlig måltid. Hvis du laver grøden selv så kan du fryse det ned som han ikke spiser. Jeg frøs grøden i isterninge bakker. Når så han skulle spise så tog jeg bare en enkelt terning op. Nu er han oppe på noget der ligner 12-16 terninger pr. måltid.
Viktor absolut kun have risgrød, hvis der var lidt frugtmos oveni - f.eks pære eller sveskemos. Og så var det kun få skefulde til at starte med. Giv det tid. Nu har Viktor fået grød i en måned, og han kører det bare ned som var det slik, men, det tog altså også 3 uger hvor jeg prøvede HVER dag, før han fattede at det var godt  Nu kører armene som trommestikker, tungen er ud af munden og han STOR griner ligeså snart jeg kommer gående med skålen med grød 
Jeg prøvede med Mille da hun var omkring 3 måneder og hun har kunnet lide det lige fra starten og har bare langsomt gjort portionerne større. Hun spiser snildt en portion af 2 kæmpe store spiseskefulde med top på og så lige et halvt glas frugtmos oven i hatten  Kartofler glider også ned og gulerødder, broccoli, pastinak, persillerod mv. Fik i går sin første kødbolle til aften og den forsvandt lige ned i gabet på hende...mere mere mere mere  Hun får forskellige slags grød nu, hvedegrød, fuldkornsgrød, risgrød, havregrød og hun ELSKER det... Så keine probleme her  Tror bare du skal fortsætte som du gør nu, med at tilbyde det hver dag og gerne flere gange om dagen.
..ville Vigdis kun spise grød hvis den var lidt "tynd". Nu er hun vild med grød uanset konsistens, bare der er lidt frugtmos også.. Mvh. Lotte_L
...vandt til brystmælk, så er risgrød altså en harsk omgang! Har du smagt på det? Det smager ad pommern til!   Jeg ville bytte det ud med Hirsegrød, som er lige så skånsomt for maven, men som smager MEGET bedre.  Men de første gange skal man ikke regne med at de spiser ret meget mere end 4-8- små mundfulde. det tager tid at lære. Eftre de første par uger begynder det sikkert at gå meget bedre - og hurtigere.  Camilla
tusind tak for svar alle sammen... når man sådan er 1 gangs mor ja så er det da dejligt at vide hvad andre gør. tror det går meget bedre nu, iaftes (altså på 3 dagen) åbnede han selv munden og hylede overhovedet ikke på noget tidspunkt, så vi stoppede efter 5 små teske. (dog lignede han en der var ved at kaste op når han skulle synke, men lige bagefter fik jeg et kæmpe smiler) min sp anbefalede ikke at blande frugt i (eller give frugt i alm almindelighed) før de har vist interesse for grød, grønsager osv. Himmelfjer: nu ved jeg ikke hvordan hjemmelavet risgrød smager, men den vi har fra nestle (gider ikke lave det selv før jeg ved om han vil spise det) smager da ikke grimt´, medmindre man ikke kan lide ris alamant     (staves?) ved ikke om tricket var at jeg lavede grøden en andelse mere tynd end der står på pakken, eller om det bare var fordi vi nu har prøvet et par dage, men jeg satser på det vil fortsætte i den gode stil og ja ellers må vi jo holde pause et par dage. rigtig god weekend hilsen mette og forhåbentlig snart grød spiser frederik 14 uger
Hvilket jo er snart, og alle 3 skal døbes   Det eneste jeg lige nu koger lidt over er velkomst drinks, hvad skal jeg servere ? Hvad serverede i ? Vi skal ha mad fra cantina.dk, håber sørme det er godt - det er lidt anderledes end det man plejer  Og hvad med kagen til kaffen, skal man selv bage eller købe sig fra det? Puhha ærgeligt det er overstået efter 1 dag med alt det arbejde man ligger i 
til   barnedåb serverer jeg bare øl, vin og vand som velkomstdrink. kagen til kaffen bager jeg selv.
...servere et glas Moscato D'Asti. Det er en let mousserende ferskenvin - næsten alkoholfri. Den smager rigtigt lækkert. Sådan sød og frisk og så med lidt bobler i. Og så er det nemt - ikke noget med at stå og mikse en masse, den har bare det hele. Du kan finde den de fleste steder. Bilka har den. Den står under hedvin og koster omkring en 50'er.  Camilla
Hvordan føles det, når barnet stiller sig ned i bækkenet? Synes der er noget der fylder mere dernede nu, end for en uge siden... men om det er det, aner jeg ikke?!?
du vil ofte kunne mærke det ved at din mave er sunket - der vil være mere plads i toppen af din mave, du vil ikke være ved at bliver mast når du bukker dig ned. forneden kan det nogle gange tynge lidt mere.. Mette
jeg mærkede det ved at jeg havde kraftige smerter hvis jeg havde sat ned for længe...
det overhovedet ikke.. Tina
på at junior har stillet sig ned i bækkenet - dog stadig bevægelig... men for dælen da nogle jag det kan give, og trykken på blæren  Googlede lidt på emnet, og læste at det som regel er noget barnet gør 2-4 uger før fødsel...  Jeg er 34+0 i morgen - og synes det er lidt tidligt at junior har fundet vej derned... Ikke at det generer mig det mindste, for det giver lidt mere plads.
med min den sidste ( nr 3 ) blev jeg scannet hver anden uge, så jeg ved med sikkerhed at hun stod med hovedet ned ad i næsten 3 mdr, og jeg mærkede intet, bortset fra nogle gevladige ninja kicks op i ribbenene  Men min jordmoder mener at det var med til at give mig en nem fødsel, fordi hun havde stået og trykket på det hele så det var udvidet og gjort smidigt. Held og lykke til dig Forårssol fra Gitte
Ja, hvornår kan han det? Jeg selv føler mig som en boksebold af første klasse! Parret med lidt kickboksning og karatespark, så minder det vist om indersiden af mit maveskind! Men, Michael kan ikke mærke noget - og han vil så gerne. Jeg tør næsten ikke kommentere når "hun" sparker løs, for så vil han gerne mærke, men jeg syntes det er synd når han så ikke kan. Jeg er i uge 21+2. Jeg føler godt jeg selv kan mærke "hende" udenpå - men ved ikke om det er indbildsk, fordi det netop er så tydeligt indvendigt?
jeg mener at det var omkring uge 20 at min kæreste kunne mærke vores første gang, men det var ikke alle "slags" spark han kune mærke i starten...
uge 22-25 tror jeg det var. Man mærker det selv mere kraftigt end manden gør - så han skal bare have lidt tålmodighed... Tro mig - han skal nok komme til at mærke liv.
Ja manden her mærkede et par spark da jeg var i uge 22 tror jeg, men tålmodigheden var heller ikke rigtig til det, for hver gang han rørte så stoppede baby med sparkene. Nu her i uge 26 kan han tydeligt mærke det... maven hopper også allerede lidt 
Ja, nu er det jo snart op over... Har 16 dage til termin, så begynder virkelig at tælle ned nu. Jeg kom til at tænke på, hvordan man gør, med at få lavet en "ønskeseddel" til fødslen. Er det noget man selv gør og lægger den ved jounalen eller sker det i samarbejde med ens jordemoder? Eller er det i det hele taget noget man gør??? Jeg ved jo intet om fødsel, så synes egentlig det er lidt svært. Noget jeg har overvejet er selvfølgelig smertelindring. Vil gerne have epiudral, hvis det bliver for voldsomt med smerterne, men eller er jeg lidt på bar bund. Min mor spurgte om jeg ville i badekar, men det har jeg heller ikke den fjerneste idé om? Jeg vil jo også gerne, at farmand klipper navlestrengen, men det vil han ikke, fordi han er bange for at besvime   ... mænd!
ingen ønskeseddel. Det hele kom ret naturligt og ellers snakkede vi sammen om tingene i mellem veerne. Han skal nok klippe strengen når du har født. Det kommer nærmest helt naturligt for der har han rigtig levet sig ind i det hele. Badekaret kan kun anbefales. Jeg lagde i den under udvidelses veerne og det var bare super dejligt. Vil jeg i al fald næste gang igen. Held og lykke når tiden kommer.
Jeg havde heller ingen ønskeseddel. Vi snakkede også om det undervejs mellem veerne. Jeg havde ikke selv tænkt på, at komme i badekar, men de anbefalede det undervejs, så jeg kom i badekar og det var virkelig dejligt. Det kan også kun anbefales herfra. Epiduralen fik jeg også, og den var min redning. Den virkede godt nok lidt for kraftigt på mig, så jeg ku slet ikke bevæge mine ben eller styre tarmsystemet. Men havde heldigvis fået lavement inden, så det var ikke så slemt. Den blev pillet fra, da jeg havde åbnet mig ca 9 cm, så jeg ku mærke presseveerne når de kom. Det fungerede rigtig fint for mig og uden bivirkninger, så det kan også klart anbefales herfra. Held og lykke med fødslen 
Tilbyder de ikke noget fødselsforberedelse i din kommune? Jeg har termin d. 19. april og har netop afsluttet 3 x fødselsforberedelse, hvor man blandt andet gennemgår smertelindring, mulighed for fødsel i vand - vand som smertelindring mv. Det er meget rart at kende sine muligheder  Meget af det havde jeg luret mig til herinde, men det er da meget rart og betryggende alligevel at have deltaget. Må indrømme at jeg har sprunget ammeundervisningen over, som bliver tilbudt i Odense, da jeg synes det virker lidt "pjattet" - men det er nok bare mig.  Min mand er heldigvis "sej", så jeg er ikke så bange for at han skal dejse om - han har da også været med til et par folinger - det må da være lidt det samme... hi-hi. Nej - selvfølgelig ikke! Har du været til rundvisning på sygehuset? Det synes jeg var meget rart lige at have været - så ved man da hvor man skal være og hvordan man skal forholde sig til man bliver "hentet". Pøj-pøj med den forestående fødsel - der er jo ikke længe til. Trine
ved oliver ville jeg gerne føde i vand, men fødslen gik jo ikke lige som jeg havde forventet... 57 timers veer, han blev stresset hvergang jeg havde en ve, så de tog vandet og satte en sonde(?staves?) på hans hoved, og 2 timer efter startede 22 min´s presseveer og så var han ude... Jeg fik lagt en epiudral 25 min før han blev født. ved daniella ville jeg lige i sideleje som jeg gjorde med oliver, da jeg kan huske at det føltes mest behageligt for mig... så det gjorde jeg... kan huske at JM sagde til mig at hun kedede sig og jo egentligt slet ikke behøves at være derinde, for jeg klarede jo det hele selv uden problemmer (havde en utrolig nem fødsel... reglmæssige veer i 3 timer presseveer i 10 min så var hun født... (MEGA SKØNT I FORHOLD TIL FØRSTE GANG). fik ingen form for bedøvelse, og sad i kantinen og spiste 30 min før hun blev født..(de gjorde meget grin med mig deroppe, jeg blev kaldt den gående sultne fødende, da jeg gik op på sygehuset (2 km, noget skulle jo starte veerne for alvor), og sad og spiste lige indtil presseveerne startede.) Tonny klippede navlestrengen på oliver selvom han havde sagt at han ikke ville... og han klarede det SUPER... Ved daniella ville han ikke klippe så det fik JM lov til (hvilket hun var glad for efter som hun ikke fik lov til så meget andet).
Begge gange ville jeg gerne føde i vand, men med Victor som jeg gik 14 dage over termin med måtte jeg ikke alligevel fordi fostervandet var grønt da de prak hul på hinden. Var dog i karret og det var virkelig dejligt, men mine veer stoppede da jeg kom deri og derfor tog de vandet og gav mig vedrop. Med Mille ville jeg også gerne have født i vand, men fik at vide, at fordi jeg blev sat i gang (17 dage over termin) måtte jeg det bare ikke??? ØV, det var jeg sgu noget skuffet over, må jeg sige... Jeg var dog henne og få varme brusebade og dét var faktisk rigtig rart med det varme vand på ve-maven  Havde begge gange slet ikke overvejet at få nogen form for bedøvelse. Min smertetærskel er meget høj og måske det er derfor jeg ikke sådan havde tænkt på det. Begge gange fødte jeg i sideleje, hvilket jeg synes var laaangt mere behageligt end at ligge på ryggen, som begge gange blev prøvet, men endte på siden igen. He he he, da jeg skulle føde Mille og havde veer var jordemoderen ved at dø af grin over mig, fordi jeg det meste af tiden lå og rodede rundt på gulvet  - "Jamen vil du ikke op i sengen, Rikke??" -"NEEEJ..." GGG det var lidt morsomt og står også i min fødselsberetning 
hvad skulle du da også rode rundt på gulvet efter  Jeg var ved min 1. fødsel fuldstændig uforberedt. Men havde nok den ide at når jeg kom på sygehuset så vidste de jo hvad der skulle gøres. Det gik også rigtig godt, da jeg blev indlagt ca. 1 time inden at Christine blev født. Så nåede faktisk ikke rigtig andet end at komme på briksen, og så var hun født. Nummer 2 - Mads - var jeg på sygehuset 2 timer inden fødsel, og det gik også godt. I mine fødsler har der ikke været tale om smertelindring eller noget i den stil. Jeg tror simpelthen det gik for hurtigt til at det kunne svare sig. Men må også sige at jeg har en rimelig høj smertetærskel, og det kan sagtens have været grunden til at de ikke foreslog noget. Min kæreste har heller ikke klippet navlestrengen ved nogle af dem, tror simpelthen ikke at han ville bryde sig om det. mvh. Rikke
GGG   Jamen, det ved jeg heller ikke lige, hvorfor jeg gjorde?? Tror sengen var for blød  Det var da lidt komisk, det kan jeg da godt se her bagefter  Henrik har klippet navlestrengen begge gange. Han var ret cool omkring det.
-det kender vi godt.. Da jeg ventede pigerne var de også rigtig meget livlige... Og hver gang at Kim skulle mærke stoppede de lige så snart han lagde hånden på. Jeg sagde det altid til ham når de havde gjort det flere gange, men lige meget hjalp det... AmigoCjn: Jeg tror også jeg var omkring uge 22 da han mærkede dem første gang...
Nåå, jamen så er der jo håb forude  Men det er faktisk rigtigt det I siger,,, Så snart han lægger sin hånd på min mave, kan en ellers nok så aktiv lillefis blive helt stille. Underligt at "hun" kan mærke forskel, hvis "hun" da kan det? Når jeg lægger min hånd er der da ingen stilhed i regndansen!!?
Tror også vi automatisk spænder lidt op når manden skal mærke i ren forventning om at nu er den der med et spark... og så mærker baby at mor spænder lidt op, ændrer vejrtrækning eller noget andet og stopper så med spark...  Synes jeg i hvert fald jeg har bemærket fra mig selv...  Mærkede selv spark fra uge 16. denne gang 
jeg har mærket liv fra uge 16 - sådan ca. Og jeg tror min kæreste mærkede lidt liv 2 uger senere. Men som I siger - hver gang man er sikker på at NU kan han da mærke "den" - så holder hun op med at sparke/rumstere. Det er da lykkes et par gange nu, men man kan godt se at han efterhånden ikke rigtig tror på det når jeg siger "skynd dig - NU sparker hun" eller tager hans hånd i en fart og lægger på maven "kan du mærke det"??? Man er bare så ivrig - for det er jo lissom den måde han kan mærke baby på - og føle at der altså sker noget (andet end jeg bliver tyk)  I går lå jeg på sofaen efter en vild rengøring - og pludselig kom der gang i den fremtidige lille rytterske - sikke schenkler  Jeg løftede blusen og kunne se på maven når hun sparkede - så ligger man der med det latterligste smil i hele fjæset - sskkøøøønntt - men manden var der selvfølgelig ikke 
hvor tålmodig han er... Med den første var min mands tålmodighed så lille, at den kunne ligge på det yderste af hans lillefingernegl, så det var først sent, han opfattede noget som helst. Tror dog også han mistede interessen lidt, fordi han i dén grad blev presset til at mærke hver gang - uden at kunne mærke noget som helst...  Jeg er selv i uge 21 nu og tror ikke man kan mærke noget udefra endnu, men det varer ikke længe. Sparkene bliver i hvert fald kraftigere og kraftigere nu.
Så skete det. Igår eftermiddag begyndte "hun" at rumstere vildt derinde og jeg bad Michael lægge hånden på mavsen... Og søreme om han ikke pludselig sagde "hov, der var noget var der ikke"? Jo det var der søreme  Og igen lidt efter "hov, igen?" At "hun" så havde rumsteret 4x i mellemtiden snakker vi ikke om, hovedsagen er at NU har han mærket "hende"  Dejligt, og glad var han sandelig også - og idag skal vi til jordemoder igen. Så kan han også lige få hjertelyden at høre, så er han da vist helt ajour?  Er i uge 21+5 nu 
Har du kæresten med ved jordemoder hver gang? For det kan man da kalde luksus  (har i øvrigt selv termin d. 3/8, altså 6 dage senere end dig)
Ja, tålmodighed skal der til - men hvis man ikke aner hvad det er man skal mærke efter, så er det ikke helt nemt... Og det med det fjogede grin - ohh yaaa - been there... Godt der ikke lige var skjult kamera       - har din kæreste ikke været med til JM/læge alle gange?? Min bliver nærmest dybt fornærmet hvis han ikke kommer med - så her har han været med til alle undersøgelser... Det er lige så meget hans barn som mit - at jeg så har alle gener og glæder ved barnet i maven... det er så en ekstra bonus til mig. Kors - hvor jeg glæder mig til at få min egen krop tilbage... og holder junior i mine arme...   Nu er der under 6 uger til termin - weeehhh!!!
gsims, ja jeg havde Michael med til jordemoderen idag  Han var ikke med den første gang, for regnede ikke med det "tøse-sladder" var noget for ham. Men da vi fandt ud af man hører hjertelyden også, ville han gerne med denne gang  Så det kom han da  Han har ikke været med til lægeundersøgelsen, ved ikke om han vil/skal med til den næste her den 4. april. Men det bestemmer han helt selv. Scanningerne VIL han dog med til  Ellers er han rigtig dejligt interesseret, nysgerrig og spændt på det hele. Han blev også rigtig glad for at han nu kan deltage i det at mærke liv  Og efter han idag så hvordan jordemoderen følte på maven og konkluderede hvordan den bette lå, skulle han også selv prøve herhjemme  MEn han er rigtig dejligt interesseret, hjælpsom og hvis jeg ømmer mig bare lidt er han der straks med bekymrede miner. Hvordan skal de ikke gå til fødslen?  Men kan i hvert fald ikke klage over at han ikke deltager! gsims tillykke med din graviditet også - vi følges jo næsten ad så 
Uh der er altså heller ikke noget bedre end når den lille basker rundt... Jeg mærkede selv liv i uge 17. kæresten mærkede det i uge 21, og igår begyndte den lille fis at bevæge sig hen til hans hånd og sparke på den hver gang han lagde den på min mave... Hvor er det altså bare en helt fantastisk oplevelse... Jeg har termin d. 16. juli. Dejligt at høre, at der er andre som man kan "følges" lidt med 
Min er også med til det han må af undersøgelser. Det er også rart for mig at vi er to til at stille spørgsmål og høre svarene 
For mig at se handler det ikke om deltagelse, om han er med ved JM og læge eller ej - det behøver han ikke sidde ved siden af mig hele tiden for at gøre. Barnet vokser bare i min krop, og derfor skal jeg så tage fri for at få foretaget undersøgelser undervejs. Om min mand selv mærker bebsen sparke eller han ser jordemoderen rode rundt på maven og måle hjertelyd - ja, jeg tror da egentlig det første er vigtigst og mest værdifuldt for ham... Det   luksus, at jeres mænd har muligheden, og det bør I nok sætte pris på - det lyder næsten som om I tager det helt for givet, at det   man bare, og det   man! Min mand arbejder 80 km herfra, så det vil sige, at han lige skal smutte fra sit arbejde i minimum 2½ time, hvis han skal med til en undersøgelse, der varer i max 20 minutter. Det er dyrt i benzin og i den løn, han   tjener imens. Ikke at jeg behøver forsvare, at han ikke sidder der, når jeg nu egentlig synes det er ret lige meget om han er der til de dér små ting. Vil gerne have ham med til de alvorlige ting, såsom misdannelsesscanningen (hvor jeg også var rigtig glad for, at han var med, fordi der jo lige nøjagtig var noget, der ikke var som det skulle være).
gsims Rolig nu da. Er da ikke ude på at få din mand til at fremstå som uinteresseret eller hvordan du nu ellers har opfattet det! Og nej som sagt føler jeg det heller ikke nødvendigt at Michael tager med til jordemoder og læge. Men når han gerne vil, og har muligheden for det så skal han da have lov. Måske er vi så også priviligerede at have lægen lige i byen dvs. 3min på cykel hjemme fra. Og jordemoderen lejer lokale hos lægen om torsdagen så det er samme afstand. Michael arbejder 10min på cykel hjemmefra. Så det ER luksus... Men det er ikke noget at prale af eller få dig til at føle, ja jeg ved ikke hvad - men du lyder stødt i dit svar. Beklager at min kæreste gerne ville med og fandt det interessant at jordemoderen rent faktisk kunne mærke barnets position + ikke mindst at han også selv kunne.
Hov blev der ramt et ømt punkt  Nej jeg tager det ikke for givet og hvor læser du at vi ikke sætter pris på det?  Jeg får betalt fri, det gør "manden" ikke... Han tager fri og det er jeg da glad for... Jordemorgruppe tager jeg selv til, det samme med det næste lægebesøg, men jeg er da glad for "manden" min vil med og tager lidt ferie eller afspadsering for det. Har jeg mulighed for det, tager jeg da gerne med til lægen for at høre når der er noget galt med ham og hvis det var lettere alvorligt ville jeg bestemt tage fri. Jeg er så "heldigt stillet" at jeg skal på riget til scanninger, hvilket betyder 100 km fra mit arbejde og også bosted. Fra arbejde og til læge har jeg 35 km, det er da også tid og penge både for mig og ham.  Nu har man for det meste en smule medbestemmelse når man får undersøgelsestider og man kan jo ligge det omkring fyraftenstid eller tidligt på dagen... Så skal manden eller en selv jo ikke tilbage på arbejde igen.  Med et mistet barn i baggagen synes jeg nu også min "mand" skal følge så meget med som muligt og det har han heldigvis lyst til.
Ja, nu er min barsel slut! Ret mærkeligt og så alligevel ikke, da jeg er arbejdsløs, så jeg kommer jo nok til at gå hjemme i et stykke tid. Og da jeg er gravid igen, er jeg egentlig lidt nysgerrig efter at vide, om AF + a-kassen er lige så "streng" ang. jobsøgning, når man er gravid? Jeg mener jo ikke selv, at det er særlig sandsynligt, at jeg kommer til en samtale med stor tyk mave, og de bare tager imod mig med åbne arme og tilbyder mig job  Hvilke erfaringer har du med AF + a-kasse og det at være gravid og arbejdsløs??
ikke personligt erfaring med at være arbejdsløs og gravid, men da jeg sluttede min barsel i februar 2005 var jeg arbejdsløs, men jeg vidste at jeg skulle starte op som dagplejer igen i august, men derfor skulle jeg deltage i alt hvad foa og arbejdsformidlingen sagde jeg skulle. Men fra en veninde ved jeg at hun også skulle være aktiv søgende alligevel. Men der bliver jo lavet om på reglerne hele tiden, så jeg ved det ikke.
Fra kommune til kommune. I min er de meget "strenge". En bekendt fra en anden kommune, ved jeg blev sendt i aktivering, da hun var ca 6 måneder henne. Virker altså noget fjollet på mig. Chefen der ringede da også op, og sagde, at hende ville han "ikke ha". For det var da spild af hinandens tid. ( OG for hendes skyld ). VH Anja.
...være aktivt søgende. Men jeg skrev jo i alle mine ansøgninger, at jeg var gravid og fik ikke noget. A-kassen gjorde heller ikke noget for at sende mig ud, men de forlangte, at jeg sendte ansøgninger ud og søgte bredt. Og det gjorde jeg da gerne. Jeg havde en standard-ansøgning, som jeg så passede til alt efter virksomhed/job, så det tog ikke mange minutter at få dem afsted.  Camilla
Har prøvet nøjagtig det samme - og her blev jeg "hevet" afsted til alle de ting "ikke-gravide" skal igennem.
Nu ved jeg jo at du bor i Næstved Kommune, og der har de i det hele taget ikke særlig travlt med noget som helst overhovedet  Så - slå du bare koldt vand i blodet. Det er muligt at du efter nogle måneder skal til nogle af de her "arbejdsdage", men de er nu hurtigt overstået, og så er du alligevel så langt henne at som du selv siger, ingen vil ansætte dig. Så du kommer nok bare til at gå og "fede" den indtil du skal være mor på fuld tid igen 
af HK, så er de ligeglade med om du er gravid, kan du ikke finde job, så kommer du på et kursus, også selvom der f.eks kun var 1 mdr til du skulle på barse, min veninde var i den situation... Mette
Det burde bare være helt ens overalt - min rådgiver på AF fortalte nemlig, at der er en lovgivning de skal følge. Den beskriver præcis hvor tit, hvornår og hvad de skal gøre noget med ledige - og at de skal dokumentere at de gør det.
Vi er ved at kigge på autostol til mads. Han er nu 8 1/2 måned og vejer over 9 kg, så nu må han snart bruge den næste størrelse. Vi har kig på en Britax evolva 123, men gud hvor er det svært.. er der nogen der har erfaringer med den??
Jeg havde nu ikke regnet med, at jeg ikke skulle søge. Men havde nok tænkt mig at gøre som Camilla (himmelfjer). Det var nu bare meget rart at høre fra andre, der havde været møllen igennem. Cruella: Jeg tror du har ret. Jeg nåede at gå ledig i 4-5 måneder, da vi lige var flyttet til Næstved (2005). Og da var ikke den store kontakt...jeg tror, at jeg var til et møde, og det var det. Nå, men der er vel ikke andet at gøre end at se, hvad der sker. Og forøvrigt har jeg en del ferie der også lige skal brændes af 
Jeg afsluttede et barselsvikariat 2 mdr. før jeg skulle på barsel (er pædagog). Jeg fik strenge ordrer fra AF om, at jeg skulle sende en masse ansøgninger (for graviditet var jo ingen sygdom   ), og desuden måtte jeg   nævne, at jeg var gravid, da jeg så automatisk ville blive sorteret fra   . Alle mine argumenter om, at det var at snyde folk, prellede fuldstændigt af på dem. Jeg var rasende og sendte i øvrigt INTET af sted!!! Efter en måned skulle jeg lægge mit cv ind på deres hjemmeside - her måtte jeg heller ikke nævne graviditeten... De skulle selvfølgelig godkende det, jeg havde skrevet, og det gjorde de, da jeg var til samtale om, hvordan jeg ville få job - på det tidspunkt havde jeg 3 uger tilbage  Så ville de have, at jeg skulle på et obligatorisk kursus i at skrive ansøgninger - men så sagde jeg stop og gik til min fagforening, som ringede til AF og fik dem overbevist om, at det simpelt hen var for latterligt... Så nej, her i Vejle kommune får gravide bestemt ingen særbehandling.
Er han ikke bare herlig??   Og gud, hvor jeg dog elsker ham.. Mvh Moni
Jo han ser bare rigtig skøn ud  Rigtig godt billed.
jo en dejlig dreng i har jer der.. skønt billed, elsker sort -hvid billeder
Tak for det allesammen  Ja har selv taget billedet.. Og gjort det sort/hvid.. Mvh Moni
Tja, ville så høre alle jer derude. Sagene er nu den at jeg "kom til" at have s*x med manden uden(you now) Jeg havde sidste mens første dag d. 26/2. Hvor stor er chancen for at(you now)!???
Hvis din cyklus er på de 28 dage, så er din mest frugtbare periode fra d.10-15 marts, så du kan altså godt være gravid.
Tja,Jeg havde mens 3 jan. og igen 31 jan. dvs. det er gået ca. 29 dage imellem. Og så havde jeg der d.26/2, dvs.27 dage mellem 31 jan. og 26 feb. Tror bare at jeg siger ØHHH.
risikoen jo stor. Så er det bare at vente og se.
"Du har noget hængende i "skægget"..." var min kære mands kommentar i aftes, da jeg lige skulle på toilettet for gud ved hvilken gang - og det var såmen slimproppen   (sorry detaljerne)...   Synes godt nok også jeg havde haft nogle lidt kraftige jag, ned i underlivet/livmodermunden timerne forinden... Tidligere i går havde jeg lidt tegnblødning, men det var ganske ganske lidt - og det kombineret med en hektisk dag på arbejde, en tur hos fysioterapeuten, indkøb efter arbejde osv... så var resultatet heftige plukveer, lidt tegnblødning og jag i underlivet. Om aftenen da vi var gået i seng, havde jeg også lidt murren i ryggen... og det spændt lidt på forsiden af maven Og her til morgen kom resten af slimproppen... Håber godt nok at lille junior har tænkt sig at blive derinde nogle uger endnu. Er i dag 34+2 - og vil da gerne have at junior blev derinde til ihvertfald midt i april... Lige nu har jeg det fint - ingen murren, ingen jag eller spændninger på forsiden af maven...
Slimproppen kan jo gå længe før uden du føder, men det lyder da sådan lidt som om junior så småt gerne vil ud? Jeg tænker på murren, jag og ikke mindst tegnblødning? Hvis det begynder at murre igen, ville jeg nok lige tage et smut på fødegangen til et tjek.. Håber bebse bliver der lidt endnu.. (Min slimprop gik henholdsvis 3 og 1 uge før fødsel)
Nu ser jeg lige week-enden over - og vil tilstræbe at slappe så meget af som muligt... Hvis murren kommer igen, så ringer jeg naturligvis til Hvidovre. Det med slimproppen ved jeg godt, men det er alligevel et tegn på modning    Nu var tegnblødning minimal - og så var det brunt... Men jo - junior må gerne lige hygge sig derinde lidt endnu. I hvertfald til efter påske... Vil også gerne lige nå at nyde lidt af min barsel derhjemme - går nemlig på barsel d. 4. april...
Jeg synes nu du skal kontakte fødegangen eller din jordemoder. Bere for at være sikker på du ikke er ved at gå i fødsel. Hvis du er det kan de måske nå at stoppe det. Min slimprop gik over flere dage, startede 5 dage inden fødsel. Min tegnblødning gik 10 timer inden fødsel. tegnblødning er som regel en brun masse efter hvad jeg kan læse mig til. var min også. Lignede slet ikke blod.
Det du beskriver, var lige netop det der skete for mig, jeg var blot gået 2 uger over tid. Og jeg fødte da også dagen efter slimproppen gik og tegnblødningen startede. Jag og murren kom om natten før fødslen. Slimproppen kan jo gå lang tid før fødsel, så forhåbentligt får du lidt tid endnu. Men byder du ikke også dig selv et lidt hårdt program? Pas på dig selv!
Ville jeg da også lige i hvert fald ringe til JM og forhøre dig - det er jo lige tidligt nok hvis bette fisen synes den skal ud nu. Første gang gik slimproppen samtidigt med tegnblødning dagen før jeg fødte (to dage over termin) - anden gang gik den over et par uger, før jeg fødte (to dage over termin også) Anden gang så jeg ingen tegnblødning før under selve fødslen.
en sød jordemoder, som rådede mig til at gå hjem og lægge mig på sofaen med stængerne oppe... Hvis den murren jeg har lidt af i ryggen ikke aftager i løbet af aftenen, skal jeg ringe til Hvidovre... Slimproppen kombineret med lidt kraftigere plukveer, og lidt tegnblødning - var ikke godt... Havde det været i sidste uge, havde jeg fået tilbudt noget medicin, som skulle modne lungerne hos junior - og så så jeg sådan her ud...   Det er bare alt for tidligt det her. Så nu kommer min mand og henter mig - og så må jeg hjem på sofaen og slappe af... æv æv
godt du har snakket med en jdm, det med at du har blødt en lille smule er det jeg har bidt mærke i, hvilket ikke er godt.. Men få du hvilet dig godt så krydser vi finger for at junior bliver der mindst et par uger i nu.. held og lykke
Tja, må jo vente og se. Hvisker til mig selv: dage gå hurtigt, dage gå hurtigt,dage gå hurtigt. 
Er der forresten nogen derude der har oplevet "gener" i følge af graviditet, MEGET tidligt, måske allerede før en positiv test!?? Er bare nysgerri. 
nej ikke sikker, men sandsynligheden er stor. Jeg er aldrig i tvivl om hvornår jeg har ægløsning, og det passer meget godt med de 10 dage.
...mest normale tidspunkt at have ægløsning på er ml. 8 - 14 dage efter mens. Og så er der jo alle undtagelserne.  Men som hovedregel siger man, at chancen for at blive gravid er størst i det tidsrum.  Camilla
gøre som hun siger, og slappe af. Jeg håber det stilner af igen, så han kan bage færdigt derinde  "Du har noget hængende i skægget" - hva, går gemalen med dig på toilettet 
vi sover som vi er blevet skabt - uden en trævl på kroppen...  Jeg har nu slappet af siden jeg kom hjem fra arbejder, og det ser ud til at være stilnet af - men afventer indtil videre... Junior er ihvertfald livlig - og det udløser så også nogle plukveer... Ang. det jeg har blødt - så var det ganske lidt, og det var brunt - det ville være noget andet hvis det var mere, og direkte friskt... cruella76 - sjovt at du skriver "han" for vi ved ikke om det bliver en dreng eller en pige... Betegnelsen Junior er intet-køn. Men vi tror selv det bliver en dreng... 
Ja så blev det Freyas tur til, at få skoldkopper   der var et par stykker i børnehaven der havde fået det, så vi vidste risikoen var der. Så farmand måtte hente hende i børnehaven og så må vi se, hvordan hun kommer over det. Har lige sovet et par timer efter fri vilje, hvilket bestemt ikke ligner hende. Glæder mig ikke til de begynder at klø  Så nu må vi se om lille Frida også er blevet smittet.
Lukas har lige haft skoldkopper i februar - knap 5 måneder gammel. Det var der ikke den store dramatik i. Han var bare lidt pyllermis en dags tid og jo, det kløede da lidt, men ikke det store. De små skulle komme nemmere over skoldkoppererne end de lidt ældre børn - læste jeg mig til. Mon ikke Frida bliver smittet?  Lukas var i samme lokale i et par timer, med et barn som fik skoldkopper et par dage efter og altså må have været smittet. De var ikke sammen på noget tidspunkt, for Lukas sov det meste af tiden. Det er den eneste smittekilde vi kan komme i tanke om og man må da sige at det smitter nemt så.
...jo foregribe situationen og købe noget af det dér kløestillende zink-halløj på apoteket, så du er klar til at duppe, når det begynder at klø. Jeg kan ikke huske hvad det hedder, men lige så snart man siger "skold..." så hiver de den ned fra hylden!  God bedring.  Camilla
Jeg har faktisk haft det der zinkhalløj stående. Men nu kan je selvfølgelig ikke finde det, så må hellere et smut forbi apoteket. Ja frida får det nok. HAr godt hørt at de små kommer nemmere over det, så det håber jeg på. Håber så også at hun overstår sin forkølelse inden. Det er ikke sådan når storesøster render og smitter en 
Ja vores store dreng på 3 havde dem for tre uger siden, nu er det vores lille dreng på 1½ der er den heldige. Og han er hårdt medtaget, i går talte jeg en 10 til 15 stykker alene på næsen, han ser farlig ud.. Jeg mener nu at have læst, at inkubationstiden er 14 dage til 3 uger, altså kan lille Lukas jo allerede have været smittet et godt stykke tid før knopperne dukker frem.. Der er jo desværre ikke ret meget mere man kan gøre end at væbne sig med tålmodighed og zinklinament..
Med hensyn til inkubationstiden, så gik der netop de her 3 uger fra den komsammen vi var til og så til Lukas fik knopperne. Der var en anden dreng til stede, som fik dem et par dage efter festen. Det er det jeg mener med at Lukas nok er blevet smittet af ham. Nå, nu er det overstået - på nær nogle enkelte ar.
Så har jeg købt zinkliniment, men hun skriger når jeg dupper det på. Siger det gør ondt. Det er ikke fordi det er koldt. Jeg må heller ikke tage hendes temperatur, det gør også ondt  Hun har ellers haft det helt fint hele dagen, men efter en lur, så er det vendt. Nej hvor hun græd da hun vågnede. måske feberen gør hende ømskindet? Nu ligger hun og ser en film.
...godt svide lidt, det dér kløestillende zink-fidus. Men heldigvis kun kortvarigt og det er rart, når kløen aftager efterfølgende. Og så når man har det så skidt, så skal der jo ikke meget til før tårerne løber. Men det er ok at være pylret, når man er syg. Man ahr brug for den ekstra omsorg. Stakkels lille pus! Der er lige nogle hårde dage, der skal overståes før det bliver bedre.  God bedring.  Camilla
freya faldt først til ro halv 4 og vågnede kl 9.   Og Frida skulle jeg også give mad i løbet af natten. Så det blev ikke til meget nattero. Foruden skoldkopperne klager hun over ondt i halsen, så har nu fået købt halspastiller. Stakkels barn det er så sjældent hun er syg. Men nu er der snart klaret 3 dage, så det er ca. halvdelen af tiden. Kløer det stadig når der går hul på? Min kære mand havde hængt vore dyner udenfor på altanen, hvilket jeg ikke vidste. Så da jeg skulle i seng var dynerne væk. Han anede ikke hvor de var   Hm det er vist dårlig hukommelse der vil noget   . Når men vi fandt dynerne, som var plask våde, da det havde regnet. Og kunne selvfølgelig ikke finde ekstradynerne. Så jeg måtte sove med vores sengetæppe og lange bukser. Håber denne nat bliver bedre 
Ingen dyne?! Jeg ville nærmest gå i panik!  men ja, de klør desværre også, når der går hul og de begynder at hele. Til gengæld holder det op med at svide, når man dupper, når der er kommet sår på.  Håber I får lidt mere søvn i nat.  Camilla
Hej tøser, Jeg skriver jo eksamensprojekt om spædbørnskolik, men er heldigvis snart færdig!  Mit produkt er et pjece til alle kommende forældre om, hvad de kan gøre for at mindske chancerne for at få et barn med kolik, og hvad de kan gøre hvis uheldet alligevel skulle ske.. Nu vil jeg så hører jer, om I syns det er en god ide? Kunne i havde tænkt jer sådan en pjece? Har nemlig snakket med flere gravide der ikke har fået sådan en pjece om kolik, og så tænkte jeg, det skal de sgu da ha.. Eller hvad?  Jeg ville forresten blive glad hvis jeg måtte bruge jeres udtagelse til mit projekt?!
Nu har mine børn heldigvis ikke haft kolik, men tanken har der helt klart været der om de ville få det osv.. Syntes det kunne havde været dejligt hvis man fik udleveret en pjece da man ventede sig hos sin jdm.. Så jeg syntes helt klart det er en god ide...
Tak for det, det var lige det jeg ville høre!  God søndag til alle..
jeg giver som de andre helt klart ret i at det er en god ide. Rasmus har ikke selv kolik, men min venindes barn har og hun gik helt fra forstanden mange gange og ringede til mig og læge osv for at få gode råd, der ville det have været rart med lidt hjælp fra starten da man ventede sig, så go for it... Det kan kun gavne, det er altid rart at kunne kigge i sådan en hvis man skulle have et kolik barn. det kan være meget frustrerende, specielt når man ikke kan gøre noget og man ingen råd har. min veninde går stadig til psykolog efter den omgang, hvor jeg tror en pjece ville have hjulpet hende lidt mere. syntes det er en kanon ide. med venlige hilsner fra stine.
Ja, knap når man at få skrevet et indlæg fuld af bekymringer over en ting, før de næste melder sig ...   ( ej, så slemt er det nu ikke, men må alligevel dele det med jer herinde, og høre jeres meninger. ) Jonas ( 18 mdr ) har været syg siden tirsdag formiddag, hvor dagplejeren ringede og sagde han havde feber. Så jeg hentede ham selvfølgelig hjem, og fik samtidig en tid hos vores læge. Jonas bøvler lidt med ørerne og det første symptom er som regel feber, så jeg ville jo lige have ham tjekket. Han har 39,7 og er rigtig " mat i koderne ". Lægen tjekker ører, lytter på ham og kigger i halsen/poder ham. Han er rød i halsen, men ingen bakterier. Onsdag er han blevet rigtig rigtig snottet. Han vil slet ikke spise noget og vil kun drikke en smule juice. Han sover det meste af dagen. Torsdag går på nogenlunde samme måde, men feberen er nu faldet til 38,1. Men i nat og i aftes har været et helvede rent ud sagt. Han sov næsten 4 timer til middag. ( Plejer at sove max 2 )Det har han også gjort de andre dage, så det har jeg jo tænkt han har haft behov for. Men igård aftes kunne jeg bare ikke få ham til at sove. INTET virkede. Endelig kl ca 21 falder han i søvn i sin seng. Men vågner 21.30 og græder utrøsteligt. Det ender med jeg nærmest " flygter" i seng og tager ham med ind til os. Har falder han til ro og i søvn. Men resten af natten vågner han med et skrig ca hver 2. time og græder utrøsteligt. I morges er han selvfølgelig træt og helt umulig. Vi skulle til kontrol hos en ørelæge idag. Så for første gang siden tirsdag kommer han lidt ud. Men så går det bare galt Han er simplethen SÅ tvær og kropumulig. Vil bare ingenting. Smider sig ned på gaden og hyler og skriger. ( Det ligner slet ikke ham at være så sur ) Hos lægen er han ok så længe hun undersøger ham, men fra vi komme rud til vi ( langt om længe ) når ned til bilen igen er han ligeså utrøstelig og hysterisk som før. Jeg prøver selvfølgelig at trøste, at vise ham den bus, hund osv vi går forbi, at sige til ham at nu skal han aæltså gå på sine ben og holde mig i hånden, men intet virker. Han skriger hele vejen ned til bilen. Så meget at en ældre herre ligefrem stopper op og glor på os ! Vel hjemme vil jeg prøve at tilbyde lidt mad inden han skal ud og sove. Men han vælter sit glas to gange og græder bare. Så blev det altså for meget for moderen som tager ham og sætter ham ud i barnevognen og meget højt fortæller :" At nu stopper du altså " også ryger han ud i haven. ( ØV ! HVor er jeg ikke stolt af mig selv og mine " pædagogiske" evner ) Her falder han i søvn og sover 2 ½ time, men er dog vågen 3 gange. HVAD SKER DER DOG ??? Hvor er min blide søde dreng blevet af ? Han er det mest raske han har været i mange dage idag og turen fra bilen til lægen var meget kort. Men måske var det bare ikke lige noget han kunne overskue idag ? Han viser tydeligt at han keder sig efter så mange dage herhjemme og uden at kunne komme ud. Men hvirfor så reagere sådan, når man kommer ud ? Det skal siges at hans ører ikke burde være det der generer ham så meget iflg lægen. De var blevet bedre siden sidst. Hvad sker der når man når 18 mdr ? Eller tror I bare hans lille krop ikke var parat til " så " meget virak efter en omgang sygdom ? oG hvorfor starter det så allerede derhjemme helt fra morgenstunden af ? Pga den dårlige nat og mangel på normale rutiner som følge af sygdommen ? Mange hilsner fra Trine.
Jeg tror faktisk det er en blanding af det hele. Han er med garanti ikke helt på toppen endnu, og så har han sovet rigtig dårligt i forhold til hvad han plejer. Selv om han ikke har ondt i sine øre, så kan han jo godt have ondt et andet sted. Mon ikke vi alle kan genkende den der følelse af træthed og tunghed i kroppen, et par dage efter influenza? Han kan jo ganske enkelt også bare være sur... alle har jo både gode og dårlige dage. -Blandet sammen med hans sygdom, har hans "surhed" måske kommet mere voldsomt til udtryk end ellers? Malin er normalt også en rigtig mild og glad pige, men hun kan også have dage, hvor hun er krop umulig, og hvor mine pædagogiske evner, simpelthen heller ikke rækker. Selv om det er pisse (   ) trælst, skal der også være plads til de dage. Mon ikke hans dag bliver bedre i morgen? -Vi krydser finger   .
Husk et barn ved jo ikke at den bliver rask igen, han syntes bare det hele er rigtig øv. Vi andre ved jo når vi er syge så bliver vi jo snart raske igen.. Nogle gange komme man som mor til at gøre/sige noget til sit barn i en presset øjeblik, som man bagefter fortryder.. Det tror jeg ikke der er mange der kan sige sig fri for.. God bedring til ham...
Sikke da noget  Men tænk lige: hvordan er du selv når du er syg? Ikke at jeg kender dig på nogen måde ej heller vil dømme dig.. Ved bare fra mig selv, at jeg sover vildt dårligt om natten, synes det hele er ret træls og bare skal overståes og man savner at opleve noget selvom energien egentlig bare er langt langt væk... Noget andet er: han er ikke ved at få kindtænder vel...??? Han har alderen til det og jeg har selv en lille en der render med øreproblemer, influenza osv. som lige har været syg netop pga tænder men mor og far troede jo det var enten ørerne eller influenzaen (som det jo... plejer... at være). Der er ikke mindre end 3 stk grufulde, ondsindede og møjtrælse (iflg. Lærke altså:-) ) kindtænder på vej. Mht at du tager ham ind til dig at sove gør du ham (muligvis) en bjørnetjeneste da i forstyrrer hinandens søvn, hvilket fører til en u-udhvilet mor og søn som igen fører til at du måske reagerer anderledes på ham end du havde gjort hvis du havde fået søvnen som næsten normalt og at han render rundt og er hammer træt og ikke kan forstå hvad der sker og bliver overtræt osv... en ond ond cirkel - øv. til sidst vil jeg endnu en gang bare lige pointere at jeg ikke kender Jer og ikke har til hensigt at fornærme nogen - jeg skriver hvad jeg selv har af erfaringer og tanker  Knus og god bedring Bettina
Hej Bettina. Tak for dine "input". Bliver skam ikke spor fornærmet  Næ faktisk nåede jeg frem til samme konklussion som dig i mandags... Der blev jeg nemlig selv syg. Præcis det samme som Jonas : Forkølet, hoste, ondt i halsen osv osv. Og øv hvor var /er ( Er stadig ikke helt på toppen )det træls. Sover dårligt om natten og kan ikke overskue noget om dagen. Også ser man pludeslig sønnikes side af sagen i et helt andet lys. Jeg synes jo bare han var rask nok fredag til at vi kunne tage afsted. ( Det var han nok også, men måske han gerne ville have frabedt sig den lille gåtur på "strøget". Jeg gad ihvertfald ikke, sådan som jeg har det nu ) Jeg har kigget efter tænder og for mig at se, har han alle de tænder han skal have. ( Han fik de første tænder meget tidligt ) Jeg kan ihvertfald ikke se der skulle være flere kindtænder på vej. men nogen gange bliver man jo overrasket, så jeg vil da holde lidt øje og kigge en ekstra gang, når vi børster tænder. Men det bedste er at han er blevet sig selv igen. Han er glad og smilende og min " gamle " Jonas. Jeg tror som andre også er inde på, at han ikke har været helt rask, også har det bestemt også hjulpet af komme i agpleje igen og bruge nogle krafter og energi sammen med de andre bisser  Men han sover nu stadig i min/vores seng. Han bliver lagt i sin egen og sover der til omkring midnat. Så kommer han ind til os. Og idag har han sovet til 9.30 ( sommertid ) Tak for dit bud. Mange hilsner fra Trine
Jeg synes jo, at det lige er dér, du er pædagogisk! Du har prøvet alt, han er tydeligvis træt og utilpas og kan ikke håndtere at være vågen og du fortæller ham at så må han sove, slut! Det er da både ansvarligt og pædagogisk.  At man så måske ville ønske, at man kunne "smoothtalke" sit barn...jojo, men man er kun et menneske og selv syge børn har brug for grænser.  Det hele lugter jo langt væk af en rigtig utilpas dreng med en mor, der bare er ked af det på hans vegne. Og måske en smule træt.  Camilla
Tak for det søde indlæg. Dejligt at høre at man trods alt ikke lyder som den helt store forældre fiasko i andres ører  Ja måden han blev lagt på kunne nok godt have været mere pædagogisk, men det virkede trods alt efter hensigten. Også har du nok ret : Det er godt nok ikke rart når de små pus er syge og hvis man så selv er træt og udkørt ( og i 30. uge med den næste ) Ja så kører tingene indimellem knap så problemløst. Vh Trine.
Hej. Det lyder da som om I har fået lidt af et chok. Jeg kender desværre ikke nogen der har oplevet lige det I har oplevet. Ikke så vidt jeg ved ihvertfald.( Men nu er der heller ikke så mange i vores omgangskreds som har børn ) Men jeg vil nu alligevel tillade mig at ønske tillyke med graviditeten.. Det skal nok gå. Tænk, jeg synes at kunne huske at du har et barn på nogenlunde samme alder som min Jonas. ( 1 ½ år ) Jeg synes at kunne huske noget med nogle gode søvnråd du gav mig engang ? Er jeg helt forkert på den ? ( Jeg kan jo lige tjekke din præsentation. Måske det kunne opklare mysteriet for mig   ) Jeg venter mig også igen, så synes det er lidt pudsigt. Men rigtig meget held og lykke med bebs i maven. Det lyder som om det sagtens kan ende godt. Mvh Trine.
Jo, vi har børn på samme alder. Cille er også 1½ og en bandit af værste skuffe, så det bliver sundt for hende med lidt konkurrence  Har hørt fra en anden, der efterhånden er højgravid med samme "lidelse", og de har fået samme besked som os om, at intet taler for, at det ikke skulle gå godt (har dog ikke fået svaret endnu - det kræver lige lidt mere overskud end at skrive et par linjer her, jo   ) Men det er svært; for familien har jeg slet ikke lyst til at fortælle det til, før vi ved noget mere om, hvor godt det går. Og går det godt og planmæssigt, så er der slet ingen grund til, at de ved noget, før sønnike ser dagens lys - synes ikke ligefrem det hjælper at blive pylret om, for de vil jo så hver gang de ser mig spørge, hvordan jeg har det, om jeg nu mærker liv og alt det dér - med det der enormt bekymrede udtryk i øjnene... Det kan jeg ikke klare. Jeg har det langt bedre med at være optimistisk og tro på, at det selvfølgelig går nøjagtig som det skal i stedet for hele tiden at skulle spekulere i "hvad nu hvis". For der er jo altid en risiko for at det kan gå galt, også selv om bebsen så har det 3. blodkar.
Ja jeg synes nok jeg kunne huske det. Dejligt at du tager det så afslappet, mht at Cille skal være storesøster. Måske jeg også skal se sådan på det. Er nemlig lidt bekymret for hvordan det skal gå, med to så små børn. Kan godt forstå hvordan du har det mht familien. Vi oplevede jo at få en dårlig risikovurdering til NF scanningen med Jonas. Så selvom det ikke helt er det samme, så er det jo alligevel lidt derhen ad. Det der med at gå og vente og ikke rigtig vide om man er købt eller solgt. Og skal man fortælle det til familie og venner eller vil man hellere vente. Vi valgte at fortælle det. Det fortrød jeg ikke, og gjorde det også nemmere at forklare hvorfor jeg blev indlagt, men man kan godt blive lidt træt af at høre på folks bekymringer, når man ikke selv har det store overskud. ( Nu lyder du til at være rigtig god til at tro på det positive. Jeg var nok lidt modsat. ) Me jeg synes det har gjort det svært her anden gang. Vi valgte ikke at fortælle folk, at vi skulle til Nf scanning. Mange havde udtrykt en mening om at " næste gang skal I vel ikke have den scanning " eller " Ih hvor var det hårdt at følge jeres forløb sidst ", så vi valgte at " skåne " dem ( og os selv ) ved ikke at fortælle noget, før vi havde været til scanning. Jeg ønsker jer ihvertfald rigtig meget held og lykke. Det skal nok gå. Mange hilsner fra Trine
fingre... Skal på hjertemedicinsk afd. kl. 14 i dag for at få undersøgt, om bebsens lille hjerte virkelig ér lige som det skal være. 
Jeg krydser hårdt fingre for jer idag  Pøj pøj herfra.
Held og lykke herfra også. Lover at krydse fingre. Vh Trine
Ja så er tiden kommet til at jeg skal have lavet indbydelser til vores datters dåb, men det er dælme da svært. Hun er født den 24 januar og skal døbes den 6 maj, så det er ved at være i sidste øjeblik... Jeg laver dem selv, men jeg mangler ideer til teksten, da den gerne må være lidt "anderledes", da jeg ikke er til de traditionelle...- de vil glæde os at se ... til Lærkes dåb! På forsiden vil være et billede af Lærke. Jeg har søgt lidt på nettet, men kan kun finde indbydelser på festsange.dk og jeg syns ærlig talt de er lidt "dumme", så dem kan jeg desværre ikke bruge. Kære HN'ere der må da være nogle af jer der er lidt kreative og kan brygge en super god/sød/anderledes tekst sammen som jeg kan bruge i indbydelsen, for jeg er selv totalt blank. Kom ud af busken og hjælp mig... Tanja
da det nu er ved at være tid at få vasket XXX´s hår vil det glæde os at se osv. osv.
da mine forældre synes jeg skal døbes ser jeg mig nødsaget til at invitere venner og familie til... Jeg har været i svømmehallen så et par baner i døbefonten klarer jeg nok. når jeg har svømmet lidt rundt har jeg bedt mine forældre søge for mad og drikke. så det vil glæde mig at se dig/jer søndag d 6 kl... i...kirke kl... du behøver ikke komme i blonder, bikini eller nystrøget badebukser men det du føler dig godt tilpas i. jeg glæder mig som et lille barn til at se dig/jer med venlig hilsen...
den er kanon god triko.. bare jeg havde den dengang jeg skulle skrive indbydelser.. griner stadig lidt for mig selv over den..
Jeg er så sur og skuffet... Jeg tog jo til Viborg på hjertemedicinsk for at få sikkerhed for, at der ikke var noget i vejen med hjertet. Mødte en læge, der knap kunne smile, kom ind på en lille undersøgelsesstue, hvor lægen skulle sidde på den briks, hvor jeg også skulle ligge (ret trangt og ubehageligt). Hvis så ellers undersøgelsen var forløbet godt, så kunne ovenstående jo være lige meget... Det gjorde den bare ikke  Lægen begynder så at scanne mig, men jeg kan jo hurtigt se, at det apparatur, hun har til sin rådighed, er langt ringere end det, den anden jordemoder vi var hos, havde. Den anden jordemoder kunne forstørre hjertet op til næsten at fylde hele hendes skærm, hun kunne gå ind og fokusere på kamrene, se flapperne arbejde og måle pulsen samt se hjertet fra forskellige vinkler. Denne læge kunne hverken zoome ind eller måle en puls med sit udstyr. Hun forsøgte at optage en "film", som hun kunne bruge til noget, men det lykkedes ikke, da junior ikke ville ligge stille. Det fortalte hun efter at have makket ca. 5 minutter. Hun prøvede lidt flere gange (så vidt jeg kunne se, uden held) og skifter efter nogen tid (uden i øvrigt at sige noget som helst) til termisk, så man kan se de røde og blå farver, når blodet pumpes ind og ud af hjertet. Der går så yderligere 10 minutter, hvor hun intet siger. Dernæst beder hun mig tørre maven og siger, at hjertet er som det skal være... Jeg tørrer og rejser mig op. Lægen sætter sig over til en computer. Jeg spørger, om det var dét med et ret forundret udtryk (tror jeg), hvortil hun svarer ja... Jeg siger "nå" og går uden at give hånd... Lægen gad ikke engang rejse sig for at gøre dét. Jeg gik ud til bilen med en fornemmelse af, at denne læge ikke kunne se en pind, og at hun bare sagde, at alt var ok, fordi hun dels ikke kunne se nok til at sige andet, og dels for at nå videre til næste "kunde". Heldigvis har jeg da stadig en fornemmelse af, at den omtalte jordemoder undersøgte hjertet så grundigt, at hun også ville have opdaget det, hvis der var noget, der ikke var, som det skulle være. Desuden er junior en livlig lille fyr, så jeg er da ikke i tvivl om, at han har det fint nu i hvert fald. Men hvor er jeg skuffet over den behandling jeg fik i går! Og så ærgrer jeg mig over, at jeg bare fandt mig i det - at jeg ikke fik spurgt eller sagt noget, mens jeg var derinde. Men helt ærligt, så anede jeg slet ikke, hvad jeg skulle sige, fordi jeg var så rystet over at lægen bare virkede så totalt uprofessionel.
Hej. Øv det var da en rigtig dum oplevselse, som du godt kunne have været foruden. MEN tillykke med at den lille fyr derinde er sund og rask. Det er trods alt det vigtigste. Jeg synes egentlig man rimelig tit hører om at folk møder læger/jordmødre osv som er direkte arrogante eller syner ligeglade ved div scanninger. Selvfølgelig er det et arbejde for dem, men for os andre som forældre/kommende forældre er det jo noget som sker så sjældent i vores liv og som er så stort. Jeg selv, har kun stødt på de flinke sundhedspersonaler indtil nu, men har dog også ved sidste misdannelsesscanning oplevet at man står som et stort spørgsmålstegn bagefter og må spørge om " det var det " og om alt er ok. Tillykke endnu engang. Vh Trine.
hej alle jer mødre. jeg har 2 års dag med min kæreste her den 2 april og vil da gerne gøre noget specielt ud af det. vi har en søn på 5½ måned på det tidspunkt, og jeg vil derfor høre jer hvad i har gjort hvis i har gjort noget?? mangler lidt ideer... så kom endelig med nogle. mvh Stine
...noget specielt at fejre, så laver vi noget specielt med børnene om dagen. De er f.eks helt vilde med hoppe-loppe-land, så det kan vi finde på at tage hen og hygge os endag. Så tager vi ud og spiser på en hyggelig familie-restaurant - vi kan godt lide "Bones"   - oghvis vi så gerne vil lave noget "voksent" så har vi en barnepige om aftenen og tager i biografen eller på café eller hvad vi nu har lyst til.  Sådan gjorde vi sidst vi havde noget at fejre, og det var en skøn dag. Ungerne følte at de var med il det hele, for da vi tog i biffen, da var de puttet i seng. Men de syntes det var fedt, at mormor og morfar lige kom for at putte og sige godnat!  Camilla
bryllupsdag på mandag, men da vi skal være barnepige for min svigerinde valgte vi at fejre det igår aftes. Så min søter og kæreste kom ud til os og passede Mads. Han er 8 mnd. og så tog vi på den restaurant som leverede mad til vores bryllup.. MUMS.. Det var skønt bare at være os to de par timer det tog. Og jeg skal ærligt indrømme at der nok ikke går længe inden vi skal have barnepige på igen. Så tror jeg vi smutter en tur i biografen 
...jeg pudser lige brillerne...! Jeg læste en søn på 5½ ÅR! Når det er måneder, så er hoppeloppeland nok ikke et hit!  Camilla
Nu er der efterhånden kun 2½ mdr til termin, og min mor har sat mig til at lave en liste, inden vi tager på shoppetur. Mit store dilemma er så, hvad er: Nødvendigt? Godt at have? Luxus? Helt overflødigt? Jeg har endnu holdt mig 100% i skindet og intet købt! men sådan kan det jo ikke blive ved, for tiden nærmer sig jo "grusomt" hurtigt. Indtil videre har jeg kun en body (gave fra min niece) og et sengesæt (eneste vi nåede at købe sidst jeg var gravid). Jeg er også i tvivl om, hvor meget vi får brug for af div. ting og sager, hvor meget vi skal vente med til barnedåb, jul osv (jeg regner med at dåben skal være når han/hun er 2 mdr). Jeg regner ikke med, at der er noget at arve fra familie/venner, da alle, der har børn, forlængst (vi snakker år) er ovre småbørnsstadiet - jeg tror det yngste barn i familien/vennekredsen er min niece på 8!
..med: Puslepude klude 1 million stofbleer (eller i hvert fald en god bunke - de er gode til alt muligt.   ) Inothyol salve til rød numse (håndkøb på apoteket) evt. Zinksalve til forebyggelse af jordbær-r*v (husk: altid et meget tyndt lag   ) Badekar blød hårbørste 5-6 sæt tøj: body'er, bluser+bukser eller sparkedragter. 2-3 natdragter, hat, varm trøje/jakke/kørepose eller lign. Barnevogn Dyne Sengetøj noget seng af en slags - ellers klarer man sig fint med liften fra barnevognen de første måneder.  Skal man bruge mere, så kan det komme hen ad vejen.  Camilla
Så er hjulene sat igang. Jeg har en svær grad af PCOS - og kan derfor ikke blive gravid af naturensvej. Men denne gang kender jeg til ventetiden, min krops måde at reagere på hormonerne på, min måde at reagere på abortering på - så jeg håber ikke det bliver lige så frustrerende denne gang. Alma er 3 år og om godt et år er jeg færdig uddannet og min mand og jeg bliver heller ikke yngrer 34 & 32 år. Så nu må det være på tide med en ny lille solstråle     JEG ER SÅÅÅÅÅ SKRUK!!! (Jeg vil følge op på min behandling på min hjemmeside under PCOS) Andre med PCO/PCOS der er i behandling, eller snart skal???
hejsa, vi er da ihvertfald andre som også er i behandling. Selvom det er forskellige stadier. Du kan følge nogen af os i denne tråd.  Håber det lykkes for jer. Hilsen katarina
Prøv lige at tjekke denne side.  Klik på deres sut med 278 hvide diamanter og se prisen      Jamen dem skal jeg da mindst have 2 stykker af  Mvh Lillian
Det må bestemt være en joke!!  Det er da fuldstændig for sindssygt  Men ja ja, jeg snupper da også en 10 stykker, Ida har jo mindst 6 sutter liggende i sengen,...
Hvis kalle skal have sådan en skal den sidde fast på hans seng med en hængelås, han er mester i at smide hans sutter væk... Jannie
det er godt at Gorm ikke bruger sut. tanja
bestil et stk´s diamant-sut til den nette sum af 79.000 kr. Tager den bare lige på beløbet   Eller nej! Men lige bortset fra den sut, så er der da mange gode. Især logo-sutterne 
I lørdags d. 17 marts kl 3.33 blev lille Nichlas født. Han var 51 cm lang og vejede 3210g. Han er bare en rigtig lille prins... I kan læse om hele fødslen på  Der er også billeder af ham...
hvor ser han bare lille og fin ud  Har læst om fødslen, det gik godt nok stærkt og har nok været en lidt voldsom oplevelse - godt at i begge kom igennem det i god behold.
Stort tillykke med ham.
...den fine dreng.  Ja, det lyder til at have været en ret...intens...fødsel!  Camilla
en (som Cruella siger ) intens fødsel, men hjertelig tillykke med ham. Han ser fin og dejlig ud