dannede dig dit EGET indtryk inden du stikker halen mellem benene? Du har jo også selv accepteret både løn og timetal?
Hej Tag fat i nogle af vikarbureau'erne og bliv skrevet op hos dem. De har ofte fuldtidsvikariater i kortere og længere tid mvh Anne
nogle mennesker skal bare behandles på en bestemt måde og så viser det sig at de slet ikke er så slemme
Ja som nogen måske ved, står min lille Oswald med skade og det er ikke sikkert han bliver iorden igen.. jeg har hele tiden kigget hvad der var på markedet løbende, men var godt klar over at jeg ikke skulle købe noget så længe jeg ikke vidste hvad der skulle ske med ham. men men men.. så let er det ikke. igår så jeg bare min drømme hest: En pinto araber hoppe på 1 år, til meget billige penge. og hun er bare smuk. og ja har allerede ringet og aftalt jeg kommer over på onsdag, for denne hest måtte ikke finde en anden ejer  den står højt oppe i jylland og jeg er fra sjælland, så noget af en tur. er jeg bindegal eller er det bare en midlertidig kortslutning i hjernen.. men er dybt forelsket i den hest. skal måske begynde at studere til efteråret, men den skal jo også bare stå og tulle og kan have den stående hos min far gratis.. puhaa skulle bare lette mit forelskede hjerte... bare man dog nogen gange ikke var heste tosse
jeg har det på præcis samme måde... men så snakker jeg altid med min mor om det, og hører hvad det klogeste er... -for som sagt, det er lidt svært at tænke klogt når man er så forelsket i en hest... hvis min mor så synes det er en dårlig idé, begynder jeg bare at prøve at holde mere af min egen hest... jeg kan næsten aldrig tænke på andet en ny hest, ny hest og atter ny hest... men jeg har øvet mig meget i at holde af min hest, så tænker ikk så meget på ny hest mere... men jeg tror det er smartest at tænke meget over hvad for en hest du ville vælge hvis de begge var i orden (selvfølgelig først når du har kigget på den.)hvis du er i tvivl, så kan du prøve og snakke med ejeren af hesten, om du kan have den reserveret indtil du har fået svar om din egen hest. hvis de ikke vil det, tror jeg det er bedst at prøve at give slip, for der er jo masser af heste. jeg ved godt det kan være svært, men prøv at tænke seriøst over det...  held og lykke  hilsen signe
har jo også lidt besluttet mig, for vil jo gerne noget inde for distancen... og min store varmblod, vil aldrig nå så langt lige meget hvad. og hvis det nu er kan jeg senere trække føl på hende, føler lidt at det er et super køb jeg ikke kan gå glip af
Hvad dælen sker der lige her? Jeg åbner en pose Haribo Matador Mix, sætter mig godt til rette for at læse dagens sjove tråde, og er allerede ved at dø af grin over "hvemsomhelst" tråd : på selvmordets rand!/Kvinde kend din krop! Og hvad sker der? Jeg fisker et styks vingummi BAMSE i RØD op af posen, kigger noget underligt på den og tygger forsigtigt på den. Som om den er giftig eller lign. Chokket kommer jo, som I andre jo nok HAR gættet, af, at der ved gud da ikke skal og bør være vingummi bamser i MATADOR MIX (??) Jeg går derefter straks igang med at granske posen, og jo, rigtig nok, de findes pludselig i alle afskygninger, side om side med mine bananer og pærer  Det må da være en forkert fejl. De smager jo godt, men hører altså ikke hjemme i en matador mix. Har I andre oplevet det samme, eller noget lign? Hvor man lige spærrer øjnene en ekstra gang op 
eller siger mary ikke også erik? Eller det ingrid jeg hører forkert? Det kan vel nok være svært at udtale. Sidder lige og ser noget af barnedåben (nogle var jo på arbejde idag   ) og nej, hvor ser de alle fine ud...og hvor er hun sød den lille Prinsesse Isabella.
Min datter kom skrålende ud i stalden idag.. Mor ... Mor... Prinsessen har fået et hestenavn  Datterens hest bliver omtalt som prinsesse hesten og hedder .. Isabell  Celine var flad af grin over det! Og jeg må indrømme at jeg havde hellere set et Ingrid eller et Henriette end Isabella June
Rigtig sødt navn.. vi har jo vores egen prinsesse isabella i famillien... Min bror fik en datter den 16 maj 2007 og hun blev straks navngivet isabella, så det er egentlig meget sjovt at prinsessen kom til at hedde det også... Meeen mon ikk der er nogle der vil påstå at de kun har givet hende det navn fordi den lille prinsesse kom til at hedde det?? nå men i får da lige et billede af vores prinsesse   Knus Lonni
undskyld, men jeg synes det lyder som et navn fra en børnebog. de andre navne kan jeg bedre forstå. Men hva'... nu er der jo også en Prins Felix (miaaav). Med det navn i tankerne kan man vist kalde de kongelige afkom hvad som helst. Hilsen Christine
til prinsessen. Men har I tænkt på, at nu bliver sommerens landeplage i radioen den der Isabella sang med Danseorkestret. Det kunne jeg godt have undværet... KH Dorthe
mig helt og holdent JulieTaylor. Jeg har selv 2 børn på 3 og 5 år. Hertil aften skulle jeg igennem den ultimative "have flere børn" test. Jeg skulle holde min kærestes storebrors nyfødte datter. Jeg var meget spændt på om hormonerne rasede. Det gjorde de ikke. Jeg skal ihvertfald ikke have flere børn nu. Noget jeg dog ikke kan fordrage er når unge mennesker (20-25 år)siger at de aldrig skal have børn. Det er et meget stærkt udtryk synes jeg. Jeg synes det er ok de ikke vil have nogen men jeg foretrækker at de siger: nej ihvertfald ikke lige nu fordi man aldrig skal sige aldrig.
Jeg ved ikke... Jeg har altid sagt at jeg aldrig vil have børn. Faktisk indtil for ½ år siden. Så mødte jeg min kæreste, og nu tænker jeg helt anderledes  Jeg er sågar begyndt at planlægge. Det passer med, at hvis jeg smider pillen om 2 år, så når jeg at gøre uddannelsen færdig inden poden ankommer   Og jeg kan bare ikke vente   Meget mærkeligt. Kæresten skal selvfølgelig være med den også  Jeg synes det er helt fint hvis man ikke ønsker at have børn, men at folk siger: "Det kommer nok" - passer jo, i rigtig mange tilfælde, og jeg vil give Pia ret i, at der ingen grund er til at sige SÅ voldsomt fra i en tidlig alder. Desuden, stopper folk vel hurtigere, hvis man roligt svarer: "Nej, det passer ikke særlig godt ind i mit liv lige pt. Så det har jeg valgt fra".
Jeg er jo også een af de "underlige", der aldrig har haft trang til at reproducere. Men hvor HAR jeg dog hørt for det - mange gange!  "Det kommer nok senere" ... Er et af de utallige og lige så dumme bemærkninger, som der desværre findes et utal af. Nu er jeg heldigvis blevet for gammel - og i min alder - er ordene nogle helt andre ... "Det ville da være synd, hvis du fik barn nu - i DIN alder" *LOL* Dumme mennesker - og dumme bemærkninger findes der nok ikke tal på - men det siger mere om afsenderen - end det siger om modtageren ... Og når jeg nu er inde på det - så er det nok ikke moden overvejelse - der er årsag til de fleste børn her i verden.  "Hvem der skal betale min pension"? Jamen - dén har jeg da selv sparet op til igennem foreløbig 33 år på arbejdsmarkedet ... Jeg har selv - via pensionsordning - sparet op til en nogenlunde tjenestemandspension - og da jeg har mere formue - end gæld - så regner jeg med, at det nok skal gå altsammen ... Desuden kommer der jo stadig nye "leverancer" til - børn fødes jo hver dag - også i DK.  Venlig hilsen Nina
Jeg blev simpelthen så glad, da jeg læste om alle I andre, der heller ikke vil have børn. Jeg er en pige på 27 år, i fuld gang med en uddannelse, som igennem de sidste 4-5 år, har måttet ligge ører til alt det med "hvornår skal du så have nogle børn"? Og jeg har ingen planer om at skulle have børn... Jeg har min kat, min lille Chihuahua-mix hund og mine to heste.. Er det ikke nok? Nå ja, nu må jeg ikke glemme min kæreste, som jeg skal giftes med til næste sommer   Har altid sagt, jeg ikke vil have børn.. Og gud fri mig vel, hvor får man mange ting at vide så!!! Man er ikke normal, det kommer senere osv.. Det kan da godt være, men som det tidligere er nævnt i denne tråd, skal børn være ønske-børn og ikke bare noget, man får, fordi det "hører" til.. Jeg vil hellere have min frihed og mine penge for mig selv!! Nu kommer der et rama-skrig fra alle de kvinder, som er vilde med børn og skrig bare løs!!! Jeg har ikke lyst til at skulle lave mit liv om, for en lille ting, der starter med at give mig strækmærker, hængebryster og nedsunken livmoderhals. Bagefter vil tingen så også have det dyreste mærketøj og de gode ponyer... Hallo!! Hvad skal jeg så ride på?  Statistisk set falder kvinders lyst til deres mænd også, efter de har fået skudt sådan et par ting ud.. Og jeg har altså absolut ikke lyst til at miste lysten til min mand!!! Hvis jeg pludselig ikke havde lyst til ham mere, kunne det jo ske, han søgte sine behov dækket andre steder.. Og tro mig, kære mødre, det sker!!! Måske ikke 100% af gangene, men tit!!! Og jeg synes sgu helt ærligt ikke, I kan være det bekendt overfor jeres mænd!!! Jeg har valgt min mand, fordi vi fuldender hinanden og jeg kunne ikke forestille mig et liv uden ham.. Min mor var endda så fræk og spørge ham om, han virkelig ville giftes med mig, når jeg nu ikke ville have børn.. Hvortil han svarede: Jeg gifter mig jo med hende, fordi det er HENDE, jeg elsker og så tager vi det andet, som det kommer.. Som han siger; jeg tager min lille skat uanset hvad... Er det ikke pragtfuldt?   Nu må I ikke tro, jeg hader børn... Elsker min brors to piger overalt på jorden, men ih... Hvor er det altså dejligt at kunne aflevere dem igen.. Og jeg har ikke planlagt at blive ensom, når jeg bliver gammel!! Jeg har jo min mand, alle vores heste, hunde, katte, høns osv, og så har jeg jo også mine to niecer!!! 
Pensionen - den sparer sig da selv op til!
Jeg har heller aldrig følt trang til at blive mor og heller ikke nu i en alder af 33. Hvis min situation som single skulle ændre sig, kunne jeg måske "omvendes" - men jeg tror det ikke. Men man skal jo aldrig sige aldrig. Det er ikke fordi, at jeg har en masse dyr som er mine "børn" eller fordi, at jeg hader børn. Jeg tror bare ikke, at jeg ville have overskuddet til at tage mig af sådan et lille hjælpeløst væsen 24/7 i x antal år! Og så synes jeg da, at det er ganske fornuftigt netop ikke at sætte børn i verden. Dumme kommentarer har jeg også fået rigelig af igennem årene - og det må man nok bare finde sig i, når man lever et så "unormalt" liv. Nogle gange mister folk simpelthen interessen for at snakke med mig, når de finder ud af, at jeg endnu ikke har fundet en mand og er blevet skruk. Der er faktisk kun få mennesker, som kan acceptere, at jeg ikke lever det traditionelle liv med småbørn og det, som følger med.
De værste kommentarer, jeg har været udsat for: 1)   (KVINDER har sagt det, velvidende jeg er gift og har været sammen med min mand i over syv år) 2 (sagt af KVINDER, som har indvaderet mit hjem med skrigende børn, og har udstrålet ulmende raseri, da jeg ikke lige havde aftensmaden parat kl. 18 hundrede sharp, hvor DERES børn var sultne. Desuden skal jeg finde engangsvaskeklude, håndklæder, stavblender, (mens jeg laver mad) og anvise en passende pusleplads og lede vejen til min microovn)       Når alt dette er sagt, så vil jeg dele med jer, at jeg ikke endeligt har besluttet mig for at forblive "barnløs" (også et ord, der bruges i flæng, så det lyder helt sørgeligt og ufrivilligt). Jeg er dog glad for, at jeg har ventet så længe, at jeg med det, jeg har været udsat for, vil være en meget afslappet og ikke anmasende KVINDE overfor "barnløse," HVIS jeg skulle vælge (med min brors ord) at 
... at være ønsket! Og det ville de ikke være hos mig, så jeg har også fravalgt dem. Og har i mange år hørt på den der med at "Du ombestemmer dig nok" eller "når den rette mand dukker op". Jeg kan til dels godt forstå kommentarerne - selv om de er enormt taktløse - for der ER jo mange der ombestemmer sig! Og fint med det, så længe de SELV bestemmer sig til at de alligevel gerne vil have børn. Det skrækkelige er hvis de får dem fordi "det skal man jo have", "der skal være nogen til at betale min pension", "jeg er bange for at blive ensom når jeg bliver gammel" eller at de bliver presset af en partner. Men jeg har IKKE ombestemt mig - hvilket er heldigt, for den rette mand er ikke dukket op. Op til 35 års alderen hører man på at "du ombestemmer dig nok". Nu er jeg 40 og får ikek så mange kommentarer, men ofte medlidende blikke - specielt fra småbørnsforældre der KAN finde på at komme med kommentaren "fortryder du ikke". Den skal der jo så nok komme mere af med alderen - men nej, foreløbig fortryder jeg ikke, og nu synes jeg i øvrigt at jeg er for gammel til at få småbørn! Min pension sparer jeg selv op til - og så betaler jeg jo også skolegang til alle andres børn, så de kan godt bidrage lidt til min alderdom hvis der stadig er offentlig pension til den tid! Kunne man få dem udleveret (i velopdragen stand, naturligvis) i 7-8 årsalderen når de er ved at blive til mennesker man kan tale med, så kunne vi tale om det   Men småbørn - nej tak!
Stald Nørreheden.  Du skriver: "Jeg troede at børn var noget man valgte til   " Hvis dét var tilfældet - så var jorden ikke så overbefolket.  Venlig hilsen Nina
min veninde fik den værste kommentar jeg nogensinde har hørt. hun er enebarn, og passere de 30 om kort tid... hun har heller ingen lyst til børn men elsker at være "tante" for sarah Amalie   , nå men der var en dame, der sagde; ja du burde da skamme dig, at du ikke vil gøre dine forældre lykkelige og give dem et barnebarn   jeg var da ikke klar over at man skulle få børn for sine forældres skyld   min veninde sagde til hende at hun skulle sku nok selv bestemme om hun ville have børn eller ej... Jo I som har valgt ikke at få børn, er til tider et jaget folk, men min dybeste respekt for jeres valg... det er jo jeres beslutning og ingen andres 
Hæ hæ... det er da verdens bedste argument. Come on, manner. Med andre ord: Muahahaha... ja undskyld. Jeg sidder og godter mig over at jeg slipper for den slags... hi hi... I barnløse skal da bare sige til småbørnsmødrene: Mvh Julie
Det bliver ikke bedre når man HAR børn. Vi har 2 børn på 5 og 6 år. Jeg har altid sagt at jeg skulle have mine børn inden jeg blev 30 og det har jeg fået. En af forældrene på rideklolen fik en lille datter - en meget yndig og sød pige som jeg nyder at holde. Så begynder de "nåå nu bliver du nok skruk igen i skal nok have nr. 3 snart"...Jeg plejer at svare nej vi har fået dem vi skal have og andres babyer er de nemmeste - dem kan man nemlig aflevere igen når de skriger. Det hjælper, så stopper det. Men det er pisse irreterende at det ikke engang er nok at have 2 børn. Jeg nyder til fulde at vores har fået den størrelse de har. Det hele er meget nemmere. Og jeg gider ikke mere babygråd og bleskift. Jeg kan undre mig over at nogen ikke vil have børn, men jeg respekterer det fuldt ud. Katrine
Jeg er så en af dem der vitterligt ikke KAN forstå at man vælger ikke at få børn. JEG synes det er da mest fantastiske i verden. Men jeg kan heller ikke forstå at ikke alle i verden æææælsker heste og ridning. For det er da det fedeste  Men at pådutte andre at de skal føle som jeg?? - så selvhøjtidlig er jeg trods alt ikke... Det må I da helt og aldeles selv om... Eva.