man tager 10 kg på og anskaffer en spinlonkjole. Jeg tog 14 kg på på 5 år men har lige smidt de 10 igen. Gad alligevel ikke være tyk. Nu har jeg prøvet det...  Mvh. Tina
Gift er noget man tager for ikke at blive det. Ellers tager man det, når man er blevet det... 
Buhl, JaneØ og TinaStormy - tak for dagens gode smil!! Det var lige hvad jeg trængte til!!
vejer det samme som da jeg blev gift for 8 år siden, men jeg er også en ener  Karin
Jeg vejer 10-12 kg mindre end da vi blev gift for 3 år siden.... Er det så fordi det er for hårdt og min mand er for krævende og sulter mig?
Tyk af at få børn! Man bevæger sig mindre- og små mennesker går ikke så hurtigt. Jeg er nu aldeles ugift- og i god form!   Rund er også en form ikke?! Men mænd er gerne kødspisere og til sovs og kartofler, så det er ikke sært, hvis gifte kvinder tager på.
Kvinder der har tendens til at blive avls køer, DE bliver sgu mere eller mindre utiltalende. Ihvertfald dem man ser i Bilka med vognen fuld af råbende unger med snotnæser   . Mor har jogger-tøj på og et hår der trænger desperat til frisør. Kan i det her tilfælde godt forstå de mænd der ikke kan huske hvad de faldt for...stakkels ægtemand Aldrig mig... never ever.
ikke gift men mor til to skønne skrigehalse   174 høj og svinger mellem 62-65kg hmm tyk? nope!! billigt tøj- yep er ikke mærke dyr  hår- gider sq kun sætte mit hår når jeg skal noget er ikke en dukke 
Jeg vejer i dag ca. 10 kilo mindre end da min mand friede for 10 år siden. Jeg var også en glad julegris at se på   Nu er jeg en størrelse 36. Jeg tager en størrelse på om sommeren, når der ikke er så meget trillebørskørsel, men det ryger af igen op til jul, så jeg kan stoppe mig med fed mad og god rødvin og stadig have flad mave i januar  Mvh Julie
Det er da godt- jeg ikke går i Bilka ret tit. Så vil man vel blive rendt ned af de der mynde-slanke damer, der formentlig glor hånligt fordi, de ikke har formeret sig, og har mere ret til at være der. Eller hvad? Jeg har nu aldrig mødt nogen i campinghabit i Bilka.... I shorts og undertrøjer- jo.
Tak for Jeres søde ord....og støtte   er simpelthen så forfærdeligt at skulle skilles fra sin bedste ven gennem flere år...Hun var sådan en god og kærlig hund.... Og 5 timer efter på vej mod mine forældre kørte jeg da også lige galt idag... Denne dag skal bare ende nu.....
Uuh...hvor må det være svært for dig, men sikke en dejlig tid i har haft sammen, og jeg er sikker på, at hun sidder oppe i hundehimlen, og er dig meget taknemmelig for, at du har været en sådan god menneskemor. Knus og kram herfra.
Hvor er det en smuk video, sikke nogle vidunderlige billeder af jer to, og hver hun dog en smuk hund. Sikke nogle øjne hun har. Hun lever stadig i dig, og jeg er sikker på hun giver dig masser af hundekys for den video. Jeg sidder med tårer i øjnene og det stikker helt i brystet. Det gør mig så ondt på dine vegne. Tak fordi du delte jeres verden med os. Knus herfra
Det lyder godt nok ikke sundt med mindre det er oktober for et år siden... Et sundt vægttab er ca 1 kg om ugen -taber man mere end det er det ofte væske og muskler man smider. Men tillykke med det -det er dejligt at smide noget vægt...
Skovtrold: Det kommer vel an på hvor meget man har og smide af... Tillykke med vægttabet!
Det er flot at du har præsterede at smide så mange kilo. Men jeg er enig med både Skovtrold og Team Topper. Hvis du fx. kun vejer 90 kg (der startede jeg), så ødelægger du mere end du gavner, hvis det er siden 1/10 2009 (vi snakker altså kun 1 mdr). Jeg brugte 9 måneder på stille og roligt at smide 18. Og jeg har holdt vægten siden uden at motionerere andet end lange gåture. Hvis vi snakker 1/10 2008, så er jeg på ingen måde bekymret, og syntes det er SUPER gået. Men har du en vægt på 130-150 kg, så syntes jeg at det er super at du har præsterede at smide så mange kg. Bare du ikke forventer at det fortsætter sådan. For det gør det   Kroppen stagnerer og du skal lave mere for fortsat at tabe dig. Jeg tabte mig 18 kg, og brugte som sagt 9 måneder på det (fra 25/6 2007 - 06/03 2008 hvor jeg måtte stoppe pga operation der mislykkedes). Jeg vil så lige sige, at jeg er lykkelig, at jeg ikke kiggede så meget på vægten. Jeg målte i stedet for. Jeg målte hofte, tajle og lår hver den 1. i måneden. For havde jeg ikke gjort det, så tror jeg at jeg havde mistede modet. For jeg tabte "kun" 2 kg. pr. mdr. i gennemsnit. Til gengæld tabte jeg sammenlagt 65 cm (et gennemsnit på 7,2 cm. pr. mdr.). på de tre steder. Se det giver blod på tanden  Men jeg vil ønske dig   held og lykke med det fremtidige vægttab. Det er en helt ny følelse der åbenbare sig når man når målet. Sikke en tillid man pludselig får. Når man undervejs er nød til at købe nyt tøj, fordi at det game bliver for stort, så kan man igen ikke få armene ned  Men fortsæt den positive vej du er faldet ind på. Og selvom du finder det surt og øv, så bid tænderne sammen. Der er mange hurdler der skal overvindes undervejs. Men når du overvinder en hurdel, så er det en fantastisk ting.
Det er et flot vægttab uanset om det er fra oktober 2008 eller 09. Må man spørge hvilken kur du er på? kostomlægning? Karina
med vægttabet, men som andre håber jeg da ikke det er hjort på blot en måned, for så er risikoen for at de desværre ryger på igen meget stor. Men synes det viser en indre styrke at du har tabt så meget  Er selv igang og har netop været til kontrolvejning idag og har siden 1 juli tabt 10 kg og et totalt på 43 cm i talje, hofte, bryst og lår så heller ikke her kan armene fåes ned, for det er tabt ved at lægge kosten om ikke ved hjælp af motion, den skla til at sættes på nu her når vi finder ud af hvad jeg egentlig kan i forhold til at jeg har gigt i min hofte  mvh Mie
ja jeg vil bare sige tillykke. jeg har selv tabt mig 32 kg men på 3 år  Jeg vejet 100 og ligger nu på 68-70 kg og holder det, vil dog gerne ned på 65 men ellers er jeg glad som det er nu.. det var efter jeg hade født min søn nr 2 som i dag er 4 år og den store søn er snart 7 år.. Men forsæt det gode arbejde held og lykke her fra
Tak for de søde ord..  Det er siden den 1 oktober 2009 jeg har tabt kiloerne.. Jeg har hele tiden lyttet til min krop, og den har det helt fint.. Jeg har ALTID været for tyk og har prøvet alle mulige kure..De har aldrig virket eller osse har jeg taget kiloerne på ligeså hurtigt som de var kommet af. denne gang er det mere det mentale der har rykket, og jeg er ret sikker på jeg ikke vil lade mig selv tage det tabte på igen. Jeg har tabt mig ved at spise 800 kcal om dagen. Kombineret med vitaminer. Dette fortsætter jeg med måneden ud hvorefter jeg fortsætter på 1200 kcal samt en ugentlig spisedag indtil det ønskede vægttab er opnået.. 
Jamen så må du altså være virkelig overvægtig (sorry) hvis du kan smide 15-17 kg på lidt omkring 40 dage... Det lyder usundt - og 800 kcal om dagen er godt nok at pine sig selv, hvis man altså gerne vil have et sundt vægttab. Og jeg ved hvor lidt man eller rettere sagt hvad intet mad er - jeg har haft anoreksi...
...FLOT   Sannie..... bare klem på.... hvor der er vilje er der vej 
Kan da på en måde kun sige "keep up the good work" og så måske ikke alligevel, for 15-17 kg på godt 40 dage er da helt vanvittig, enten har du været meget overvægtig eller også går du for voldsomt til den. Er på ingen måde ude på at tage modet fra dig, men når man taber sig så hurtig ved at spise så lidt, så ryger kiloene ofte på igen og det er meget normalt at det så er flere kg end dem man egentlig tabte, også selvom man spiser fornuftigt når man kommer op på det normale kcal indtag igen. Jeg går til kontrol hos en sygeplejerske ca. hver 14 dag, dette både for at have en sparringspartner i forhold til maden og det generelle vægttab, men også for at minimere risikoen for at det hele kommer tilbage når jeg har nået mit endelige mål som er et totalt vægttab på 50 kg. Noget jeg kommer til at tænke på når du skriver hvordan du taber dig er fælgende, håber du vil svare: * Hvordan er dit energiniveau i løbet af dagen? * Hvordan reagere din krop på så få kcal? * Kan din hud følge med når du taber dig så meget på så kort tid? Jeg vil som sagt ikke tage hverken glæden ved dit vægttab fra dig eller overskuddet til at blive ved med at tabe dig, er blot bekymret for om det du gør nu også er sundt for dig i længden. Mvh Mie
Jeg har vejet 115+.. Jeg ved ikke hvor meget jeg vejede fra start?? Jeg ser intet problem i at mit vægttab er gået så stærkt.. Jeg har på intet tidspunkt været dårlig, haft faldende energi, tværtimod. Jeg synes min hud følger ok med, og det er jo kun i en begrænset periode. Nu sad jeg og så det eksperiment fra Ebletoft.. Der var en der havde tabt 30 kilo på 3 mdr.. Og det var da en kur med diverse rådgivere på sidelinien.. Det kan vel svare til det jeg er ved at gøre.. Hvis jeg skulle holde mig til at tabe 1 kilo pr uge, ville jeg ALDRIG tabe mig mere end et par kilo. Dette er første gang jeg nogensinde har haft succes med en vægttab og jeg er som tidligere skrevet ret sikker på jeg nok skal holde det, og gør jeg mod forventning ikke det, så er det jo kun mig selv det går udover.. Her er foreløbige før og efter billeder.. Før:    Og taget i søndags:    
når man vejer over 115 kg fordelt på X antal cm, så er 15 kg smidt faktisk ikke så voldsomt. Synes det lyder fint at du sætter dit kcal indtag op, husk at gøre dte meget gradvist, fordi ligenu har du sænket dit stofskifte ret voldsomt, fordi du pt. sulter din krop. Så laaaangsomt flere kcal og så begynd at dyrke lidt sport. Må jeg spørge om du har gjort det med pulver kur eller mad? Jeg vil anbefale dig madlog, når du skal til at spise alm. mad igen for at holde øje med dit kcal indtag. Du kan risikere at du har smadret dit stofskifte, så du langsomt skal lære din krop at den får mere mad igen. Det er ikke for at skræmme dig, men mere ofr at du ikke tager det hele på igen. Men bare klø på, jeg synes du er en flot pige 
Jeg har faktisk benyttet mig af madlog under hele kuren. Det er en dejlig nem måde at tælle kalorier på..  Jeg startede ud med Nupo, men fandt ret hurtigt alternativer og spiser for så vidt alm mad.. Man kan jo rent faktisk få ret meget, man skal bare vælge det rigtige..  Hvor underligt det end lyder så har jeg slet slet ikke været sulten under kuren... Og du har nok ret i at jeg skal trappe langsomt op.. 
Vil du ikke skrive en daglig mad-plan ind? Bare lidt inspiration 
Jeg har ikke rigtig nogen madplan..  Jeg finder bare de madvarer der er færrest kalorier i og som fylder mest.. Men eks Morgenmad.. 3 dl cheasy youghurt (Ca 135 kcal) Middag salat med tun (Ca 200 kcal) Aften: 200 gram kylling med grønt (ca 450-500 kcal)
ville jeg langsomt begynde at sætte dine kcal op nu, du får mindre end du skal have for at dit basalstofskifte fungerer og du risikerer at få nogle kedelige sygdomme med på vejen. Det kan gå ud over dine organer, eftersom du pt. spiser som en anoretiker, hvilket er meget lidt sundt. Så prøv at komme op på 12-1500 kcal dagligt, så vil du tabe dig langsommere, men din krop vil ikke blive nedbrudt 
fantastisk flot   bare klø på, og lyt til din krop..... alle er så kloge på ens bekostning, men mon ik man kender sin krop godt nok til at vide når nok er nok   I den der udsendelse BY på skrump, var der en af mændene der tabte 30,3 kg på 12 uger ????? det er da vildt  ))))
Fantastisk Helen! Hvor var det lige en lettelse at høre at du føler lidt af byrden taget af. Om det så bare er et par gram ud af 100 kg, så er det noget der betyder noget.
Dit indlæg af 10-12-09 01:09, viser jo at du virkelig er på r¤ven økonomisk. Ikke rart. Men 11.12.09 - anskaffer du dig en stor hund til. Godt nok er den kun hvalp nu. Men det koster mere at fodre en stor tung hunderace som hvalp end at fodre en voksen hund, da de skal ha alt mulig tilskud, for at blive veludviklede, ift deres størelse. Tænker du dig slet ikke om?
Tilsyneladende ikke ponymor:(
Benyttes denne tråd til at genoptage en lukket tråd, vil der blive uddelt advarsler. Mvh Salvia heste-nettet.dk
Åh ja, lad da nu julefreden sænke sig over det danske land, både til de rige, de fattige, de mavesure og maveglade, til dem med hund og dem uden hund, til dem der mener de er meget kloge og til dem der ikke mener de er så kloge, til dem der har hjertet på rette sted og dem der ikke har, til dem der skriver grimt og til dem der skriver pænt, til dem der bare læser med og dem der ytrer sig... Ja kort sagt, lad julefreden sænke sig over alle.
Enig, Lone. Lad julefreden sænke sig og blot håbe, at alle får en dejlig jul (og generelt liv forøvrigt). Positive tanker fører kun til gode ting. 
vi sidder selv stramt i det- jeg har det med regninger som du Helen mv. Så jeg kan levende forestille mig hvordan du har det! Vi sidder ikk så slemt i det som dig - men nok. Og vi har lige fået en søn selv! Det gør mig inderligt ondt at man kan ende der hvor du er- uanset hva faen grunden er. ALLE kan skisme dumme sig hvis det er det... Jeg forstår ikk hvordan nogle kan mene det er i orden at hjælpe den ene med en hulens masse (eks KR), mens en anden nærmest ikke undes en pose mad el lig  ja jeg ville selv ønske jeg kunne hjælpe nogle af de mennesker der kommer frem her på hn med deres historier - desværre er det mig bare ikke muligt. men jeg undrer mig enormt over at den ene får masser hjælp mens en anden nærmest bare kan sulte "ihjel" så at sige- få støvlen. Kald det hva i vil. Det finder jeg decideret grotesk. Må alle som Lone siger få en dejlig og hyggelig jul trods alt! Husk på at småt er godt - det er tanken der tæller, og det at man kan se folk har gjort en indsats for at glæde en anden 
Stute, jeg har læst dit sidste indlæg. Det er mit ønske, at flere vil sende en lille pakke eller andet til hende den anden i denne tråd, der i den grad også har brug for hjælp her ved juletid. Jeg skriver IKKE dette for at sætte gang i diskussionen ift., hvem der er berettiget til hjælp eller ej. Lad diskussionen ligge; kan I hjælpe derude er det godt. Hvis ikke så lad venligst være med at gå ind i at diskutere personens personlige forhold. Dette er blot en opfordring til at hjælpe for dem, der ønsker at gøre det. Slut. Jeg har fuld forståelse for, at du ikke kan hjælpe økonomisk pt. Stute. Dine ord har dog lindrende effekt er min overbevisning. Hjælp kan ydes på mange måder.  Endnu engang tillykke med minimanden.  Jeg ønsker jer alle en fredfyldt og glædelig jul! 
dine renter i banken bliver banken RIGTIG sur en dag. Og jo - det ender med incasso og senere fogedretten. Så se at få kontaktet din bank og få lavet et realistisk budget du kan overholde. Og så må du skippe hvad det koster - om det er heste eller hunde. Fogedretten sælger næppe dine hunde. Men de sælger din heste - og måske til en pris der slet ikke yder dem retfærdighed - blot gælden bliver indfriet. KH:) og håber for dig at det hele går....
taknemlig for den hjælp jeg har fået af de 4 hn'er der enten har sendt noget eller været forbi med noget. Det har hjulpet mig til at give min datter en lidt hyggeligere jul, og givet mig lidt mod tilbage til at kæmpe videre for at få styr på det og ikke give op. Selvfølgelig må jeg indrømme, at der er blevet grædt en del over ens situation, og man har følt at det hele er håbløs. Men når så nogle søde mennesker er så venlig at hjælpe, så kravler man alligevel ud af dynen, og prøver at gøre det så hyggeligt for sin datter som muligt, og lige terpe alle købsannoncer igennem i håbet om, at der er nogen der søger det man har til salg. selv de varme tanker hjælper en til at føle, at man ikke er alene. hilsen helen
Hej Hnér Kunne være rigtig spændende og høre om i har en fobi over for noget? Og om den eventuelt styre din hverdag? Jeg har selv klaostofobi, og umiddelbart styre det ikke min hverdag, da jeg har den holdning at det ikke skal styre mig.. men der skal nogle gange, godt nok nogle dybe vejrtrækninger når jeg står i en lille elevator.. (har været ude for min største fryg med klaostoforbi, nemlig at elevatoren går i stå, pga strømafbrydelse, heldigvis var min storebror sammen med mig, så han kunne berolige mig) Min søster derimod lader sig helt klart styre af hendes klaustroforbi, hun nægter nemlig at køre med elevator hvis hun f.eks har barnevogn med (da der er endnu mindre plads), hun undgår også generalt trængte steder.. Så det er jo meget forskellig fra person til person hvordan man håndtere sine fobier.. Så hvordan håndtere i Hnér i jeres fobier i hverdagen?
grunden til at jeg spurgte er fordi jeg selv startede mit vægttab i samme vægtklasse som dig og ændrede mit madindtag rimelig meget fra starten og mærkede det nemlig på energien med det samme. At jeg stadig synes det er et voldsomt vægttab på så kort tid er jo noget andet. Vil ligesom Janne, mene at du bør øge dit indtag med 3-400 kcal for din krops skyld, da du ellers kan blive ramt af nogle alvorlige følge sygdomme, det tager desværre ikke lang tid før nogle af dem sætter ind. måden du kunne gøre det på er jo ved nogle små mellemmåltider, da du på den måde øger din krops forbrænding. Ved at spise 5-6 små måltider i løbet af hele dagen, holder du din forbrænding konstant igang og derved taber du dig mere end på 3 små måltider for din forbrænding når ned på et lavt niveau for så at skulle arbejde sig op igen, hvor det på den anden måde "konstant" er igang og derved forbrændes mere (håber det kan forståes, "min" sygeplejerske var en del bedre til at forklare end jeg er). Ham fra Ebeltoft tabte sig jo ved at indtage den anbefalede mængde Kcal og så ved at få kroppen igang ikke ved at sænke sit stofskifte så voldsomt som du har og derved var hans vægttab en hel del sundere end det du har gang i. Jeg skriver ikke det her for at tage glæden/gejsten fra dig, kun fordi jeg har set hvad følgevirkningerne af et vægttab på den måde kan gøre ved ens krop og hvor svært det er at skulle leve med det resten af sit liv. Mvh  Mie
Så er der røget 17 kg og nu er der kun 13 dage tilbage af den "skrappe" kur.. Lige før og nu billeder igen..    Nu:   Dækket om maven er det der tager længst tid... 
Jeg synes at begynde at nævne ord som anoreksi er meget voldsomt, da det jo overhovedet ikke er sådan noget Sannie har gang i  Der findes ved gud ikke en anoretiker der spiser 800 kcal hver dag, det ville da i hvert fald komme yderst bag på mig! Jeg har heldigvis ikke haft anoreksi, men har haft anorektiske tendenser i perioder, og der havde jeg en regel der hed max 150 kcal på en dag, og helst under 100. 800 lyder som et tal der sikrer vægtab og samtidig gør at man kan spise sig mæt flere gange om dagen i gode, sunde ting   Godt arbejde, Sannie!
Hej Sanne, jeg synes det er rigtig fint! Hvordan holder du dig væk fra søde sager, vin osv? kh MetteH
   herfra, fortsæt det gode arbejde du er igang med 
jeg synes at det ser fornuftigt ud og du kan jo selv mærke din krop.. de første 2 mdr går ofte hurtigt hvis man ændre livsstil. så vær positivt forberedt på at farten vil dale. men godt gået. det er sgu og at tabe sig meget i starten også selvom at det er mindre sundt end et kilo om ugen, for det giver dig motivationen som er det eneste redskab man har for succes. og skal man tabe fx 40 kg er det svært at overskue med et kilo om ugen. og overvægt det er bestemt heller ikke sundt. får man kostråd og bor på slankeophold ja så er det vel omkring 4 kg om ugen for piger og 6 for mænd når det går som det skal. og du har tabt ca 3 om ugen det er sgu helt ok 
bliver lige nød til at kommentere det at en anorektiker aldrig ville spise 800kcal om dagen. Det er løgn. Jeg har selv anoreksi og jeg får nok 1000kcal hver dag. Og har flere anoreksiveninder der spiser mellem 500-1500kcal om dagen. så fordi man har anoreksi, så behøver man altså ikke nøjes med at spise et æble om dagen!!!!
Hvor er det flot, og hvor ser du bare godt ud.. Fortsat god kamp. Håber på selv snart at kunne finde motivationen til vægttab. Mvh Kit
den store forskel på billederne. Men jeg kan læse af dit skriv at du er 1oo % motiveret for at det bare skal lykkes at finde ro i egen krop. Thumps UP 'n keep up the god spirit.... Jeg har dyb respekt for din beslutning og entusiasme. Flere billeder og resultater henad vejen, ik*?! KH:)
Prøver lige at sætte 2 billeder ind med den samme bluse, så er det nemmere at se..    
super godt gaaet...  Lige en kommentar til det med anoreksi, at man behoeves ikke have anoreksi bare fordi man kun spiser mellem 500-1500 kalorier om dagen. Jeg spiser ogsaa ca. 1000-1200 og har ikke anoreksi, jeg er bare ikke mere sulten
stærkt gået....og "fedt" for dig  KH:)
flot gået  Dit ansigt er blevet rigtig pænt - det var det også før - men endnu pænere   Det er der det er tydeligst indtil videre  Bliv endelig ved med at sætte billeder og sådan noget ind - det giver da en god multivation - både for os og nok også for dig selv 
Tak allesammen  Jeg skal nok sætte nogle flere billeder ind når der er en forskel at spore..  Jeg har 7 dage tilbage af den "hårde" kur og jeg tror at der er røget ca 20 kg nu.. 
Jeg bøjer mig... Må jeg ikke få et link til det der mad program madlog?? Hvad koster det at bruge samt er det selv for os ikke computer idioter hihi...
super godt gået vil jeg sige  anoreksi er det altså meget forskelligt fra person til person med anoreksi spiser om dagen, jeg spist ikke mere end 500 men hvor en jeg var indlagt med spist ca 1000 ;s så det meget forskelligt.
Hej Sannie ♥Dalicio-C A Mezat♥ Hvordan går det med dit vægttab?  Og glædelige december...
Jeg lider af socialfobi - Det er ikke noget som styrer min hverdag, men jeg kan bestemt mærke, at den er der når jeg skal møde mange nye mennesker. Til gengæld har jeg intet problem med at være ude som kontrollør = rigtig mange mennesker.
Jeg lider af araknoforbi. Og kan da så bestemt ikke benægte at det ikke i en hvis grad styre min hverdag. Men er da kommet så langt at det kun er de store og i særdeleshed de store jagt edderkopper, som kan få mig til at gå helt i koma. Var ex. gidsel for en lille mdr siden. Skulle på toilet, det hænder jo at det er nødvendigt i løbet af dagen. Dette ligger ude i gangen ved indgangen i huset. Skal igennem køkkenet for at komme ud i gangen. På min vej fra stuen opfanger mit øje hurtigt noget sort i bevægelse og stopper helt og aldeles brat op stiv som et bræt. Det er en KÆMPE og jeg lyver virkelig ikke KÆÆÆMPE STOR sort edderkop, den var så stor jeg tydeligt kunne se hårene på benene af den og den havde i den grad en udstråling af overlegen selvtillid.. UF!. Jeg går fuldstændig i panik, hjertet banker og bliver helt klam under tøjet. Der sidder bæstet og nedstirre mig, mens jeg nærmest kan høre den griner, da den jo udspekuleret som de er sådan nogen, har sat sig lige over koste skabet ved køkkenet, hvor støvsugeren er. Støvsugeren er mit ultimative våben, når jeg virkelig ikke har andre mulighedder, mit fortrukne er ellers kæresten, dernæst hårlak og sidst støvsugeren. Kæresten er ikke hjemme og hårlakken er på badeværelset, som jeg jo ikke tør gå ud på for så skal jeg forbi Anton som sidder der og glor olmt på mig og støvsugeren har han også belejret. F*CK tænker jeg og er lige ved at tude over det, for jeg kan jo heller ikke vende om og barrikere mig i stuen eller soveværelset for så ved jeg jo ikke hvor Anton kan finde på at gå hen, og mulighedden for at han har en plan om at overfalde mig om natten er for stor. Så der står jeg og og stirre skrækslagen på Anton ca 30 min til kæresten kommer hjem og rister ham med sådan en elketjer ting. Pyyyh det var altså ikke sjovt. Tror faktisk jeg er til fare for mig selv og mine omgivelser når jeg ellers kan komme til at tage flugten fra dem det er de vilde flugtruter jeg kan tage over sofaer og borde og indimellem kæresten når han er i vejen på min flugtrute - har en del gange pådraget mig flotte blåmærker mens folk bare griner af mig.. Men nej, bund seriøst det er hamrende ubehageligt at være så bange for edderkopper. Er blevet tilbudt at blive kurreret men da jeg fik af vide at det indebar jeg skulle have en død edderkop i hånden til slut, ville jeg simpelthen ikke. Ddet var måske en information de skulle have holdt for mig indtil slut hvor jeg måske haved været upåvirkelig. Nå, men er de små kan jeg bedre klare dem og i stalden går det også, der kan man bare danse en lille støvledans på dem, det plejer at kunne gøre det. Tror min unghest ender med at blive meget upåvirkelig overfor hurtige bevægelser og høje tøse UUUUUUUH .. Så det er ikke så skidt det ikke er godt for noget  Det korte af det lange : JA til begge dele i en vis udstrækning
Hahaha, måtte simpelthen le af din historie, selvom den selvfølgelig ikke var særlig sjov for dig. Men din beskrivelse af at "Anton" kigger olmt på dig var den bedste beskrivelse. Høhø. Jeg har ingen fobi nej. Jeg er ikke glad for fugle og andre "flaksende" dyr. Kan heller ikke lide kaniner. Tror det er de der som kan sidde HELT stille, og PLUDSELIG bevæge sig jeg ikke kan lide. AD! Dem er jeg bange for.
Her er det også edderkopperne. elisabeth beskriver fuldstændig hvordan jeg også har det inkl flugtruterne, bortset fra at man nogle gange kan vente sig klø fra min kærste af, forde han mener at det er noget fis, men her er det også de vildeste flugtruter, den vi har grint mest af var engang jeg var på enebærodde m produktions skolen (længe siden) vi sidder og spiser morgenmad, eller retter jeg gør for var vågnet meget sernt, alle lærene sidder og snakker ved et langbord ca 3 meter fra mig og den ene siger så et eller andet til mig jeg ikke når at svare på for da jeg drejer hovedet midt i et forsøg på at spise en skefuld havregryn, kommer der denne her sære fornæmmelse af kriplen og kuldegysning over mig inden jeg overhovede har set edderfætteren, så stopper midt i bevægelsen så jeg sidder med åben mund og sken ca 3 cm fra min mund og så kommer han, på undersiden af bordpladen har der tilsynladende siddet en gønter på str med en 5 kr og mens jeg sidder der stiv som en pind glor alle lærende på mig spådan ca 12 personer, forde jeg ikke havde svaret og da jeg ser denne her fætter, så springer jeg op på min stol tonser over bordet og fange mig selv i et hjørne på den forkerte side af bordet og her,(fik jeg af vide gik jeg frem og tilbage som en tiger i et bur og forsøgte at finde en flugt rute mens jeg hele tiden holdt øje med denne her fætter.  det skal lige siges at lærene aldrig havde set mig sådan før og fik da også afvide bagefter af stort set dem alle at, de var overrasket over at jeg var SÅ bange for et indsekt når jeg i det daglige var frygtløs over for div halvhårde gutter på skolen samt, rode rundt med farligt værktøj mm nu er det bare sådan at....det heller ikke edderkopper! fyren har 2 store husedderkopper boende på badeværelset men dem har jeg da heldigvis fået en lille aftale med sådan at de ikke er synlige når lyset bliver tændt og døren åben, så det letter det hele lidt, men både sveder og glor rundt alligevel, bare for en sikkerheds skyld, af samme årsag ryster jeg altid forhænget i brugseren har prøvet at stå og skrige i en (syntes jeg) evighed forde der sad en fætter på indersiden af det og jeg havde trukket for, det absolut ikke sjovt:( men blev dog reddet af fyren som slog den ned på gulvet og hankatten som har en forkærlighed for disse "snacks" endnu en bestyrkelse i at jeg ALTID vil ha kat, freks søger jeg lejlighed pt og jeg kigger udelukkende efter steder m dyr, aldrig om jeg i mit liv vil af med kattende eller hesten ALDRIG! staldedderkopper...ved ikke rigtig kan simpelthen ikke holde dem ud, de værre end de husedderkopper, men holder de sig ude af syne tænker jeg ikke videre over det, men sidder der freks en på stigen til halm loftet venter jeg meget gerne på en anden person kommer, har enda været gået så vidt at ringe til en veninde jeg kender også en staldtøs (venindes mor) hun er absolut ikke bange for kopper, men hun har så tilgændgæld også den her holdning at der bringer lykke så edderfættere der støder på hende er heldige, edderfættere der støder på mig i et panik anfald er det stik modsatte, især hvis jeg i forvejen er irriteret eller sur, så dør de (nogen kan det jo gå ud over hehe) MVH mig
Jeg er sindssygt bange, for at få stød. Sådan noget statisk stød, som rammer en, når man mindst venter det. Og ja, det styrer mit liv en smule. Jeg kan feks. ikke have gulvtæpper i mit hjem. Jeg strigler aldrig min hest, uden at holde begge hænder på den konstant og ikke uden mine læderstøvler. Jeg har kun dækkener med bomuldsfor. Jeg holder altid hånden på bildøren, imens jeg stiger ud. Min gamle bil blev sprayet med skyllemiddel overalt. Heldigvis tænker jeg ikke så meget over, hvad jeg skal huske, for ikke at få stød. Det er alt sammen blevet vaner. Dog var der en episode for et stykke tid siden, hvor jeg pludselig blev bange for at stige ind i bilen. Og jeg stod længe ude på p pladsen og prøvede at tage mig mig sammen. Ved ikke hvor længe jeg stod og gloede på håndtaget, men til sidst kom en mand og spurgte om han skulle åbne døren for mig. Pinligt   
Jeg ved ikke om jeg har et decideret fobi, muligvis et lille fobi for edderkopper. Jeg kan godt slå stankelben osv ihjel, med et blad - men de helt store klamme storte sataner holder jeg mig fra! Var engang alene i min lejlighed, med hunden og kaninen. Og pludselig får jeg øje på en sort plet i loftet. Den var ENORM! Virkelig stor og klam - og super hurtig. Jeg ringede næsten tudende til en ven og anede ikke hvad jeg skulle gøre - jeg kunne jo ikke engang knalde den engang med et blad eller sådan noget, når den sad i loftet. Min ven foreslår at jeg kaster et blad om på den, og når den så falder ned så skulle jeg trampe alt hvad jeg kunne på den! Så jeg henter de store grønne gummistøvler i skabet, tager dem på (utrolig ømt syn, mig i nattøj og grønne gummirøjsere!) og så finder jeg ugens Kig Ind og går i krig. Placere mig sådan at jeg ikke kan få den i hovedet, kyller bladet lige op på Peter og ser den her store sorte fyr flyve gennem min stue.. Og pist væk var han! Hunden var skrækslagende rendt ud i gangen, med mig i hælene - der stod jeg så og forsøgte at få min meget lidt dresserede køter til at gå ind og finde Peter. Men nixen bixen, hvis mutti ikke går ind - gør køter det heller ikke! Efter lidt eftersøgning i stuen, uden held, kravler jeg med gummistøvlerne på i seng og jeg sværger - det griblede og grablede HELE natten! Peter er iøvrigt ikke fundet endnu, ikke engang ved hovedrengøring da jeg flyttede fra lejligheden. Ud over edderkopper har jeg det svært med natsvæmmere og sommerfugle.
He he, Lizza....måtte trække på smilebåndet da jeg læste dit indlæg. Hvordan har du kunne bo herude???  Jeg har en fobi overfor fugle (ved ikke om det hedder noget specielt). Jeg kan ikke have fugle der basker med vingerne i nærheden af mig og jeg går laaangt udenom de der fede grimme duer som tit sidder i byerne...høns går jeg også langt udenom og jeg går ikke ind i et rum med "løse" undulater eller andre fugle. Jeg går helt i baglås. UHH, får helt kuldegysning ved at skrive det... Har engang været med to veninder ude og se på to ponyer...i stalden snakker jeg vældigt med ponyerne, lige indtil jeg ser en due på en mur. Så kigger jeg op og på staldens loftsbjælker sidder der min. 10 duer og glor på mig....PANIK!!! Jeg skulle bare ud. Blev dog lokket ind igen, men havde konstant fokus på de fjerbelagte kræ og nærmest gemte mig bag en af veninderne, hvis uhyrerne bevægede sig. UUUUFFFFF!!!! Fjerkræ skal være døde, tilberedte og ligge på min tallerken.
jeg har 4 fobier hvis man kan kalde dem det? 1. er bange for edderkopper og går helt i panik   slet ikk sjovt!! inten tager jeg støvsugeren og slipper af med bæstet ellers får jeg en til at fjerne den.. 2. alm rotter.. ser dem heldigvis ikke så tit!! 3. små rum så undgår også gerne elevatore og går gerne fx 12 etager op for at undgå den!! (tager den med nød hvis jeg har børnene med) men har det skidt med det! flyttede bla ud af mit sove værelse da det var for småt til mig.. så sover i stuen nu   heldigvis er min mindste datter glad for at have sit eget værelse i stedet for at dele med storesøsteren  4. menneske sky.. hader at stå i køer og får svedeture/åndenød af det.. vil sige det er den eneste der styrer min hverdag... har det bedst hjemme, kan have det skidt i flere dage hvis jeg skal møde nye folk, går kun ind og handler det jeg skal også ud igen meget hurtigt..
Om jeg har en fobi? Og lader mig styre? Nix... Hvad skulle jeg dog være bange for?  Nej - jeg er vist bare generelt et meget trygt menneske...   - I den grad et produkt af mit miljø... Så tak til mine fantastiske forældre for det..  Milla
Jeg lider af en fobi, men aner ikke hvad den hedder. Jeg kan simpelthen ikke ta gynger, gymnastiktove ned fra loftet i en gymnastiksal, loftslamper der gynger osv... Alt som er fastgjort i et punkt øverst og som kan svinge/gynge... Jeg kan tildels kontrollere det, hvis jeg er forberedt på det, men støder jeg på det uden at være uforberedt, så kan det virkelig gøre mig skidt...  Aner ikke hvor det kommer fra, jeg havde selv en gynge i haven da jeg var lille, men det må jo være kommet af et eller andet. Men ellers er der ikke rigtig noget... 
EDDERKOPPER!!!!! Har det fuldstændig som   Har engang været ved at køre galt pga en som li så stille firede sig ned foran mit horved mens jeg kørte. Jeg pankkede fuldstændigt og havde jeg ik haft en veninde i bilen var jeg nok kørt galt. Jeg kom i tanke om at det faktisk kun var mig der havde en chance for at kontrolere bilen og da jeg ik havde lyst til at hun sku komme galt afsted fik jeg taget mig så meget sammen at jeg fik standset bilen. Min veninde er ik bange for edderkopper så hun skyndte sig at få den fjernet. Jeg sku godt nok li samle mig en 10 min tid før jeg ku køre videre. Jeg ka heller ik sove hvis jeg ved der er en edderkop et eller andet sted i lejligheden, så ja lidt styrer min fobi nok mit liv. Mvh Anja
bange for slanger... Jeg ved det er tosset for der findes ikke rigtig giftige slanger i DK, men der findes lane orme der bevæger sig som slanger... Jeg er selvfølgelig så også en af dem der meget tit og ofte ser slanger i skoven. Ja jeg er styret af mit fobi, og jeg overvejer faktisk at få problemet løst med noget terapi af en art. Jeg går aldrig på off road stier i skoven. Går aldrig i ankelhøjt eller højere græs uden mine kbæhøje gummistøvler der har sikkerhed i snuden. Jeg kan få tårer i øjnene og vild hjertebanken hvis jeg bladrer i en avis eller bog og der så er et billede af sådan en fætter.' Det er faktisk så slemt at jeg også er virkelig bange for ål og større regnorme. Jeg kan ikke spise ål da det minder for meget om slange og jeg bliver fysisk dårlig hvis jeg møder en slange (her går ål og snog også ind under) Det er så skrækkeligt. Hvad fanden laver de her på jord???
Jeg lider af araknofobi... Men har virkelig prøvet at tage mig sammen og kan tolerere dem udendørs og i stalden (Hvis de ikke rør ved mig), men de skal IKKE være i min lejlighed! Heldigvis er tykkemis en superb eddekoppe jager så når der en sjælden gang imellem sniger sig en edderkop ind i lejligheden skynder jeg mig at hente tykkemis! Og så er jeg i tvivl om jeg decideret lider af coulrofobi, men jeg synes i hvert fald at klovne er edder skræmmende!!! Får hjertebanken når jeg ser en (mimere er også uhyggelige) og da jeg for et par måneder siden var hjemme ved mine svigerforældre måtte jeg få dem til at flytte et billede af en klovn de havde stående på gulvet i stuen... (Klovnen var ved at kravle ud af rammen på billedet, det var virkelig klamt!!!!!) Og engang da jeg var inde i en makeup butik var det tilsyneladende cirkusuge, havde nær fået et hjertestop da en ekspedient prikkede mig på skulderen og jeg vendte mig om.... Puha, et stort klovnefjæs helt oppe i mit ansigt!!! Nåede lige at kvæle skriget i min hals og så fløj jeg ellers ud af butikken! Min araknofobi stammer fra min barndom hvor min bror tit smed edderkopper efter mig (mangler en smiley der gyser) og den med klovnene bebrejder jeg Stephen King for! Jeg synes nu egentlig ikke at det hæmmer mig i min dagligdag, er jo kommet frem til en slags forståelse med edderkopperne om at de gerne må spise fluer i stalden men ellers holde sig langt væk! Og så tit er det jo heller ikke at man støder på en klovn (Gudskelov!!!) Mvh Signe
Lider af et par forbier   - mørke , ja vil fatisk sige at det styre min hverdag, har meget svært ved at sove hvis der er helt mørkt, og jeg ligger alene. Det er den slemmeste.  - bier og hvepse , kan slet ikke have det, går helt i panik. men vil ikke sige det styre min hverdag, kun min sommer ;b  - voksfiguere , bare store dukker i det hele taget. Førhen kunne jeg gå på voksmuseer, det går bare ikke mere, i tøjbutikker går jeg laangt uden om dukkerne, og hvis det ikke kan lade sig gøre, er det lige som om det hele går i stå inden i min, indtil jeg er væk.  spøgelser, ånder og genfærd . Ja det ukendet. Ikke så meget at sige om det, da jeg er meget overtroisk og den styre min hverdag! en forbi jeg hader rigtig meget.
Araknofobi - Styrer ikke min hverdag som sådan, støder HELDIGVIS ikke på mange edderkopper, har dog perioder hvor jeg har mareridt om dem, hvor jeg så i halv søvne LØBER ind i vores stuen og kravler op på bord og stole (Nogen gange kan jeg ikke engang huske jeg har gjort det). Dette resulterer i en kæreste som har nogenlunde det her ansigsts udtryk:  Han syntes vist nok jeg er lidt små tosset   Men edderkopper, de kan få mig til at panikke. (derudover er han ellers flink til at DRÆBE DEM!  Også har jeg nok også temmelig meget højdeskræk. Ville ALDRIG kunne komme op i Eiffel tårnet, og har kun EN gang i mit liv sprunget fra 3 meter vippen i svømmehallen, og det sker vist aldrig igen! Derudover så er min kæreste også en lille tosse, han freaker helt ud ved lyden af flamingo (ligesom folk der har det med fingre på en tavle) og det samme med lyden af en kniv der går ned i et træ skærebræt   Ikke en udbredt fobi, men 
Eentlige en meget sød trød, dem med lille peter, kan jeg nikke genkendende til, men efter vi er flyttet på landet på en gammel gård fra 1863 som er selv har sat i stand - er lille peter blevet ubetydelig. Til jer der gerne vil af med fobién, kan jeg fortælle at det faktisk er ganske nemt, og det er faktisk ikke så få personer der får hjælp til at fjerne fobiér af forskellig art. Jeg kan fortælle en rigtig sød historie: (har selvfølgelig fået lov) en ældre dame kommer til behandling pga. dårligt knæ - under behandling snakker vi hunde, det viser sig at klienten er utrolig bange for hunde - ikke sådan at hun går i panik - det har hun lært - men hun sveder og får kvalme hver gang hun besøger datteren der har hund - vi snakker lidt om problemet og jeg kan fornemme at det faktisk er ret stort - klienten kommer bestemt ikke for meget hos datteren. Jeg tilbyder at give hende en behandling og hun tager imod. efter ca. 14 dage ringer klienten - hun har ikke ondt i kæet mere, men det mest mærkelige er at hun har besøgt sin datter flere gange og også været alene i huset med hund uden problemer - faktisk har hun overvejet at anskaffe sig en lille hund. jeg ser hende ca 2 mdr. efter datteren har givet hende en lille sød hund i fødselsdags gave. ja, se sådan kan det gå - det ender med at vi alle har lille peter i bur!!!!!!! jette
Hej Her er et link til madlog. Jeg kan ikke huske hvad det koster, men det er vist ikke så dyrt. Priserne står der inde. Et gratis alternativ er madital.dk, som selvfølgelig er gratis, men ikke lige så smart og flot sat op, men kan sagtens bruges hvis man ikke vil bruge penge på det. mvh Camilla
Ja, har som mange andre i denne tråd også araknofobi, og ja, det styrer desværre min hverdag   Kan blive helt vildt sur på mig selv, over at jeg tillader sådan et lille dumt insekt at påvirke mit liv i den grad!  Men jeg har det på helt samme måde, som de andre her i tråden, med mange alternative flugtruter, ryste badeforhæng og håndklæder inden bad etc. Har også overrasket mig selv flere gange, bl.a. kan jeg få alt mit tøj af, fra yderst til inderst, i løbet af meget få sekunder   Og så iøvrigt være fløjtende ligeglad med hvem der er i nærheden - før bagefter  Nå ja, og så lavede jeg et stunt jeg ikke er særlig stolt af, for et par år siden. Min veninde (som også er bange for de her djævle) og jeg var i hendes lejlighed, og ser et stankelbenskryb i loftet. Vi bliver enige om at støvsugeren er våbNET i denne sag, og garderer os. Mens vi liiige står og samler mod til attentatet, rører krybet på sig. Jeg går fuldstændig i panik og vælger at gribe min veninde, smide hende ind FORAN mig selv... Altså jeg brugte hende som...skjold, til hvis nu at bæstet skulle lave et angreb!? Jeg ofrede simpelthen min veninde     Sikke en veninde jeg er!! Hun er heldigvis en meget forstående veninde, og jeg har hende endnu  For et par uger siden fik jeg lakeret en fætter fast til badeværelsesgulvet! Som min far måtte   af gulvet, da de var på visit et par dage efter... Ja, jeg er så 30 år og bor på en nedlagt landejendom med min kæreste (som ikke var hjemme)   Det skal lige siges at jeg havde forsøgt ihærdigt at støvsuge den op, efter hårlak-angrebet, men havde vist haft fingeren lidt for længe på "aftrækkeren"... Jeg har faktisk været i hypnose for det - men det hjalp ikke...  Så ja, kender det alt for godt!
Klaustrofobi. Da jeg var lille og gik på fritidshjem blev jeg spærret inde i et helt mørkt puderum, og det endte med at fritidshjemmet lukkede og alle tog hjem mens jeg sad derinde. Min mor ringede til lederen da jeg ikke var kommet hjem og de fandt mig efter et par timer. Har ikke kunne klare små rum siden. Det påvirker min hverdag på følgende måder: - HADER nye toiletter - især hvis jeg skal låse - HADER elevatorer - overvinder dem dog nogle gange men fortrækker trapperne. - Gik engang i panik da jeg var i randers regnskov. For at komme ind til slangerne skal man sluses ind og står i sådan en glas kasse som så åbner foran en. men den åbnede ikke fordi dem der stod i kø udenfor kassen stod for tæt på. Gik fuldstændig grasat og trykkede på en nød knap så døren bagud åbnede sig. - Hader overfyldte busser. Hvis jeg sad fast i en elevator tror jeg simpelthen jeg ville dø. Tror simpelthen mit hjerte ville hoppe ud af brystet på mig. Så er jeg også mega dårlig til at snakke med folk - især folk jeg ikke kender og i større forsamlinger siger jeg slet ingen ting. I skolen var det et maridt når jeg skulle fremlægge for klassen. Meldte mig dog til et kursus i præcentationsteknik hvilket hjalp en del. Men det er nok ikke en decideret forbi bare en frygt...
Man kan nok ikke kalde det en fobi, men jeg er meget bange for fugle! Jeg går bevidst en stor bue udenom, hvis jeg støder på nogle. Især høns og påfugle. Jeg oplevede endag mit værste mareridt i forhold til fugle. Jeg er ude i stalden en aften og hjælpe en veninde med at fodre. Hendes hund er nede i den anden ende af stalden og jeg bukker mig forover for at kalde på den. Hunden kommer løbende og en svale føler sig åbenbart truet, for den dykker efter hunden, men kommer tilfældigvis til at flyve lige ind i mig - og rammer mig selvfølgelig lige på munden! Aldrig i mit liv har jeg skreget så meget - min veninde troede jeg var ved at dø. Hele aftenen gik jeg og spyttede og var sikker på, at jeg havde fået rabbies eller fugleinfluenza. FØJ!! Det gjorde ikke ligefrem min angst for fugle bedre. Egentlig er jeg generelt ret bange for dyr - udover kæledyr som hund, kat og hest. Kan også huske, at engang da jeg var lille og på besøg hos min mormor, legede min søster og jeg ude i haven. Vi så en hare og fulgte efter den. Min søster gik dog lidt for tæt på og det satte haren igang. Men i stedet for at løbe ligeud, tog haren et sving og sprang lige op ad mig og satte af med bagbenene i min mave! Der begyndte jeg godt nok at tude  Så om det er derfor, jeg den dag idag er bange for de fleste dyr, tør jeg ikke sige 
Ved ikke om det er en forbi - nok mere en sygdom :=) Jeg lider måske lidt af OCD. Mærkeligt at skrive, for sådasn har jeg nok aldrig tænkt før, men nu skal det være - jeg springer sgu ud!!! Jeg kan ikke spise et ulige antal af noget - det være sig lige fra slik ( f.eks m&m´s som også skal have samme farve to og to) til kartofler og pasta-skruer på tallerkenen. Det jeg ikke kan tælle, spiser jeg ikke (med undtagelse af ris). Tror du lige det er svært for mig at købe det der "vej-selv-slik", for jeg skal tælle alt der kommer ned i posen  Når jeg køber ind køber jeg helst to af alt jeg kan komme til uden det virker mystisk (frugt, grøntsager osv) og når jeg skærer ud til en salat sørger jeg altid for at der er et lige antal osv. det styrer min verden meget. Jeg skal støvsuge hver dag og jeg skal tjekke, at lyset i mit hus er slukket, to gange inden jeg går ud. Hvis mine ting i stalden ikke står som de plejer når jeg kommer derud, så stiller jeg det hele i orden inden jeg går igang - og skabet skal pakkes korrekt igen. Da jeg havde brændeovn skulle jeg hive i lågen fire gange inden jeg gik ud af døren, og en dag jeg glemte det, brød jeg grædende sammen og måtte ringe til min mor som kunne tjekke at der ikke var ild i noget. (OBS: Jeg er næsten 30 år)!! Dette er bare et lille udkast af hvad der er mine "ritualer", kunne blive ved og ved. Så JA, det styrer meget i mit liv, men har lært at leve med det...og der er ikke så mange der ved at jeg har det sådan. De finder som regel ud af det når de skal spise sammen med mig 
jeg er bange for: køer altså dem der siger muuh  store hunde jeg ikke kender rotter og mus alt slags krybdyr og mink fatter ikke folk kan holde dem som kæledyr
Jeg har heller ikke et specielt godt forhold til edderkopper, men har så indgået en aftale med dem om, at lader de mig være i fred, så lader jeg jeg dem være. MEN...Edderkopperne indgår nu i en decideret fobi og den går ud på mennesker, der har sådan et kræ i hånden....Det får mig godt nok fuldstændig til at gå i panik....Sådan ganske seriøst. Jeg flygter fuldstændig skrigende og i fuld panik og har hjertebanken, hvis jeg ser nogen, der enten er ved at fjerne en eller ligefrem har den i hånden. Der er ikke nogen der kan flytte sig så hurtigt og behændigt som mig, når den kombination befinder sig i min nærhed. /musseh
: Ja det er da egentligt et godt spm. hvordan jeg har kunnet bo helt alene derude på gården i skoven. Det var heller ikke nemt i starten, skal jeg lige hilse og sige. Da jeg flyttede ind var der sommeren efter, et stort antal af de der zebrastribede springedderkopper, som forøvrigt er ret svære at få gjort kål på, de kan deres gymnastik og er i topform til UG, og hele året er der den del af de der udsultede stankelbensedderkopper. FØJ de er altså også klamme, men heldigvis ikke så hurtige..!!! Tror dog jeg har fået bestanden skåret meget kraftigt ned.. Lige da jeg flyttede ind gik jeg tur med støvsugeren hver dag og støvsugede ved loftskanten, i hjørnerne, ved panelerne bag radiatorene og hvor jeg ellers kunne komme til.. der var sgu rent  Men Jane jeg siger dig, de edderkopper herovre på sjælland, de må have været i nærkomtakt, eller i hvert fald grusomt påvirket af noget radioaktivt nedfald - de er muterede, det er jeg sikker på! Jeg har ALDRIG set så store klamme edderkopper før.. wuuuaaah. Anton fra gidseldramaet, er ikke den eneste. Faktisk tror jeg han var kommet for at hævne hans fætre og morbror. For kæresten havde i ugen forinden slået ikke mindre 3 af samme kaliber ihjel, som var kommet snigende om aftenen op bag sofaen over kun 2 dage!! Prøv lige og spørg om jeg efterhånden havde paranoia på og hvor spændende jeg var at sidde og putte med i sofaen i det jeg hver 2 sek skulle kikke mig overskulderen. Den ene, som var morbroren tror jeg, var så stor at selv kæresten ikke synes det var så sjovt mere. Hvis jeg samler min pege og tommelfinger ville den med lethed have kunnet stå på mine fingre der - jeg kunne se dens mange øjne og høre den trække vejert.. Uf han var væmmelig!
jeg har også et par forbier,som jeg er temmelig træt af men som jeg bare ikke vil lave om på,jeg kan ikke drikke af et glas hvis nogen har rørt det eller min egen mor har drukket af det,ligledes hvis nogen kommer men en stor kage og tager et stykke røre jeg ikke ved resten,selvom folk nok ikke er giftige,så ser jeg bakterier over alt,hvis nogen har rørt ved noget,eller været for tæt på.jeg sætter mig heler ikke på et fremmede toiletsæde, hvis toiletet ser gammelt ud,jeg bruger helst altid tre stykker papir til hvir side af brættet først disse forbier aner jeg ikke hvad heder,men min mor er ved at blive gal over mig
Kan godt genkende den med edderkopperne - jeg har dog nok ikke angst for dem i samme grad som flere beskriver. Havde dog en episode for ca. 3 siden, som jeg ikke kan lade være med at grine lidt af. På det tidspunkt var jeg lige flyttet alene ind i et sommerhus og bedst som jeg havde sat mig godt til rette i sofaen og havde tændt fjernsynet, kommer der en monster stor edderkop frem på skærmen - og nej det var ikke inde i fjernsynet. Jeg skriger selvfølgelig op, som om den bliver skræmt af det, og hunden flyver 2 meter op af hunddekurven. Efter at have overvejet situationen nøje, kommer jeg i tanke om, at jeg herinde engang havde læst, at man kunne spraye dem med hårlak. Så bevæbnet med hårlak, går jeg tappert i krig mod edderkoppen med dertil hørende krigsråb. Men ak, kræet ville sgu ikke overgive sig, selv efter en halv dåse hårlak og jeg måtte lettere hysterisk ringe til moar og tigge og bede hende om hjælp. Desværre gad hun ikke komme og hjælpe mig i nødens stund, så jeg måtte køre hjem og overnatte hos de gamle, da jeg ikke kunne holde tanken ud, om at den ville komme klatrende op i hemsen og tage grusom hævn. Dagen efter tog min mor med mig hjem og hun stak den i bogstaveligt forstand fjenden ned med en kniv og sådan en fætter kan sørme godt bløde pænt meget skulle jeg hilse og sige  Nu tager min mand de ulækre kryb, mens jeg står og hopper hysterisk op og ned 20 meter væk. Kattene er ikke til nogen hjælp her i huset, måske jeg skulle overveje at sulte dem lidt??  I stalden generer de mig ikke synderligt. Ellers er jeg begyndt at få højdeskræk. Noget som jeg ellers aldrig har lidt af. Fandt først rigtig ud af det, da vi i sommers var i Prag og skulle op i det "lille eiffeltårn". Mine ben rystede simpelthen så meget og jeg skulle slet ikke nyde noget af, at kigge ud øverst oppe, da jeg først havde kæmpet mig hele vejen op. Fordi jeg havde spændt så meget i benene både hele vejen op og ned, var jeg simpelthen så øm som jeg aldrig nogen sinde havde været før, så der var ingen seightseeing der 3 efterfølgende dage.
nille4- min fyr har også ocd dog er det blevent bedre på mange område ved at han får medicin  men bare som kæreste er det svært at leve med så kan dårligt forstille mig hvordan det er at have det selv...
Jeg har fobi for  , især i skole eller til noget andet som er meget vigtigt. Jeg har dog fået hjælp af en psykolog så det styre ikke min hverdag så meget mere som det har gjort. Men da jeg var mindre har jeg noglegange mødt i skole en hel time før jeg skulle møde, bare for en sikkerheds skyld, så at sige.  Jeg har noglegange ringet til min mor i ren panik fordi der har været en chance for at jeg ville komme for sent. Så har hun måtte sidde stille og roligt og snakke mig til ro. Er nogle gange blevet hjemme for at undgå at komme for sent. Altså forstået sådan at hvis jeg er blevet forsinket så jeg med sikkerhed er kommet for sent så er jeg blevet hjemme. Det der sker er at jeg får kold sved, ryste ture, vejrtrækningsproblemer. Har endda nogle gange mareridt om det, hvor jeg vågner med sæt badet i sved og er mega forpustet. Dog kan jeg stadig finde på at stresse afsted for fuld hammer på cykel hvis jeg er ved at komme for sent, og det er ekstrem nervepirrende at skulle vente på nogen christ.
Jeg vil gerne indrømme jeg lider af fobier. Måske endda nogle i så stor en grad man vil kalde dem deciderede angst-anfald. Det er en del af min identitet og en del af det handicap jeg har, så jeg har lært at leve med at jeg jævntligt kommer i de situationer.  - jeg er panisk bange for at gå til tandlægen. Jeg kan næsten ikke gennemføre det hver eneste gang, men går der dog troligt hver gang det et nødvendigt.  synet af en nål får mig til at svede og få hjertebanken. Alt der indvoldverer en nål får mig til at bakke ud - selv om jeg ved det til tider er strengt nødvendigt F.eks. har jeg udsat mig selv for akkupunktur på mandag - det er jeg meget spændt på, men det er et af de sidste håb for mit knæ. Det bliver bare ikke bedre.  - alene det at sidde på et loft og kikke ned er nok til at pirre alle mine sanser. Faktisk så får jeg næsten deciderede angstanfald bare ved tanken. Alle højder derudover er bandlyst, jeg kan ganske enkelt ikke uden jeg får angst anfald  - meget stejle passager/steder kan virkelig seriøst pirre min angst. Så meget at jeg faktisk ikke er i stand til at tage en stejl skilift hvis det er en slæbelift. Jeg går i panik ! Derudover så er jeg ligeså bange for hvepse/bier og så har jeg pga. mit handicap en meget stor anstprovokation ved at være i store nye forsamlinger. Og så går jeg i sort. Bogstavlig talt. Så ja angsten fylder meget i min hverdag - både angst og depressionslignende tilstande. Desværre. Men det er bare en uheldig bivirkning af noget. Derudover døjer jeg med en del andre ting også. Så desværre, jeg har da mit at slås med til tider
jeg er også lige som så mange andre bange for edderkopper.... så slemt at jeg ikke engang kan tage dem med støvsugeren... uanset størrelse. jeg har også en anden fobi, og den er der ingen der har nævnt endnu..... jeg er bange for hvidt sengetøj... især lagenet  kan simpelthen ikke sove i det, får ikke lukket et øje og ligger helt stille... hele natten. så hellere sove med et tæppe
Snegle uden hus!!  Det har førhen styret mig meget - men nu har jeg efterhånden lært at leve med det. Altså - jeg begynder ikke at tude længere, når jeg ser en (og så galt var det!   ) Mit kom pludseligt efter en ubehagelig oplevelse - og tror også det er derfor jeg er 'kommet over' det igen.
 lider jeg af - det kommer især til udtryk når der er nye mennesker og hvis man skal være på. Især første dag på nyt arbejde f.eks. Eller ringe til fremmede på arbejdet. Dog er det noget jeg gør, da jeg jo skal - men jeg skal ofte øve mig mange gange på hvad jeg vil sige før jeg trykker nummeret. Og så lider jeg også af en form for højd , især dem med vand underneden! Jeg HADER dem og bliver helt stiv og svedt når vi kører over dem. Faktisk er det først i løbet af det sidste års tid, at jeg er blevet dus med Vejle-Fjordbroen. Nu tør jeg ligefrem overhale derude og jeg er ikke så stiv mere. Drager et lettelsens suk når vi er ovre, og skal ikke nyde noget af at nyde udsigten. Men panikker ikke sådan mere. Der imod var der en dag hvor min søster og jeg skulle i Zoo. Vi bor ved Århus og havde valgt Odense Zoo. Vi drager afsted med mig bag rattet og det går over stok og sten - lige indtil lillebæltsbroen pludselig dukker op i det fjerne!! Jeg havde TOTALT svedt ud at man skulle over en bro for at komme til Odense! Er du vimmer jeg panikkede! Jeg søgte efter en hver flugtrute og afkørsel og var 100% klar til at aflyse Zooturen og bare vende om og køre hjem! Dog blev jeg overtalt til at fortsætte, men NØJ jeg svedte og pulsen var 780! Meget stift greb om rattet og se ligeud. Det var første og sidste gang jeg var i Odense Zoo - tror jeg! Det samme med tunneler, også især den der er under vandet. Pyh, det er også stygt. Og så er der til sidst en form for  , dog er det ikke kun Edderkopper - dem er jeg absolut ikke gode venner med, især ikke de sorte Antoner! Kan virkelig få hedeture og hurtig vejrtrækning hvis jeg ser en. Men de værste er altså STANKELBENENE! Uuuuuuuuuuh når de pludselig ud af ingenting kommer fræsende ind i hovedet af én kun med det ene formål at skræmme en til døde så de kan fortære en og lægge æg og og og. Jeg HADER dem. Flygter over sofa, borde, stole, mennesker, hunde - ALT for at slippe væk fra dem. Og så skal de bare nidstirres totalt til jeg ved de er døde! Her tør jeg så godt selv gå amok med en avis, men det er med mange svedeture og puls på 780 det foregår. Det bedste er dog om Michael sørger for det, Uf, husker tydeligt en nat hvor jeg lå og læste i sengen da der pludselig kommer et stankelben fræsende ned midt i bogen fordi det brændte sig på lampen!!! Øj hvor kunne jeg flyve og hvine og stresse totalt op! Især da den så var pist væk efterfølgende! Det endte med at jeg sov HELT under dynen, totalt tillukket hele natten. Og det var altså sommer med pæne temperaturer uden for og så under en lækker fed fjerdyne. Varmt, ja - men nødvendigt. *gys* Nej det er så absolut ikke sjovt!
Jeg lider af Coulrofobi, angst for klovne og udklædte mennesker.. Det styrer ikke mit liv som sådan, jeg går bare langt uden om karnevaller og steder jeg ved at der er udklædte mennesker (specielt klovne er slemme).. De eneste udklædte ting jeg kan tolerere er bamse og kylling, dem synes jeg ik er skræmmende.. Fastelavn er en dag min dør med garanti er låst, og sidste skoledag hvor elever er udklædte er også et helvede for mig..
Mon der sidder andre derude der enten ikke kan sove eller som er på job??? Sidder og hygger mig lidt med noget tv, en kop the og en ostemad:) Stille og rolig aften indtil videre:) Tina
jeg er en blanding af b og c menneske...     også derfor jeg elsker mine nattevagter...er som regel aldrig træt:) Og lige pt er der heldigvis skadestuen på tv...en af ynglings serierne:) Så helt tosset er det ikke... Jeg er så heldig at min part har klaret julepynten i stalden..der ser også så hyggeligt ud nu:)
for jeg fødte her til aften, og om 10 skal lillemand ha mad igen - så jeg er her lidt endnu før jeg skal sove. Hvis jeg KAN sove*LOL*
læste godt lige inde på ble og ve at du havde haft veer længe...gik det hele godt??? Og ja der er altid noget at se på denne tid:)
Kære ænder. Jeg har i aftes og nu igen ret ondt i nakken og lidt op i mine ører. Jeg er ikke blevet rigtig forkølet men i bihulerne sidder der nogle tykke klatter. (lækkert) Jeg overvejede nu at lave mig en varmepude. Sådan en med hvedekerner til at putte i mikroovnen. Nu kommer spørgsmålet: Kan man lave den med grødris i stedet for hvedekerner?? ( ja ja... selvfølgelig kan jeg det, men tror i det er samme virkning?) Og en anden ting. er der nogen af jer der kan huske hvor lang tid den skal varmes?? (mener det er 2½ eller 3 min)
Der blev brugt grødris i rabatten og den skulle have 2-3 minutter 
Det var da en god personlig gave som børnene kunne give, deres bedsteforældre.
lavet mig en varmepude af et viskestykke og grødris. Det er super. Det gik hurtigt. Tror jeg skal have lavet et lille betræk til den som kan vaskes... 3 min,. i mikroovnen og så er man dejlig afslappet i nakke og skuldre.' Ja det er en god gave, der er bare mange ældre som synes de er for tunge, men de kan jo også bruge dem på lænden, benene eller knæene til gigtpatienter...
Det lyder da faktisk ret smart, - det kunne godt bruges herhjemme ind i mellem! Kunne være man skulle takke ja til at få den symaskine svigermor har i overskud, og se om man kunne sy sådan en! 
så da en må jeg da også lave. kommer I et glas med ind i mikroovnen ? kan huske at det skulle vi på mit gamle arbejde men den var med hvede. marianne
som jeg gjorde, sikke et arbejde. Først plukke 4 hele 12L spande kirsebær, så skulle de afstenes. Hurra for at jeg havde arvet en svensk afstenningsfidus af min svigermor. Så skulle de koges af, da der stadig var lidt frugtkød på stenene. Det duede ikke, så gode råd var dyre. Tilfældigvis fik min kloge mand øje på den elektriske kartoffelskræller, så en portion deri og så i stikkontakten. Tak spids en larm, så frem med høreværn. Resultatet var fremragende sådan efter godt et par timer eller fire. Så skulle de tørres, og selvfølgelig var der regnvejr i flere dage, så de måtte være i udestuen, og der kunne folk ikke holde fingrene fra dem, så der skulle samles kerner op flere gange om dagen. Nu er de så puttet i en speciel syet pude, med gange i, og den virker perfekt. Nu har vi så udstenede kirsebær i fryseren, så vi kan lave kirsebærsovs til hele Aalborg.  Hvis i synes de puder er dyre, så skulle i bare prøve at lave dem, det er absolut ikke arbejdet værd, havde jeg bare brugt ris i stedet.
Lyder som noget af et arbejde   . Jeg købte nogle billigt i Fakta for nogle år siden, og de dufter dejligt, når de er varme. Sikkert noget bedre end grødris, hvis det kan trøste. Det kan dog ikke anbefales at give dem for lang tid i mikroen. Puha en stank af svedne popcorn en dag, hvor jeg havde fået lagt posen sådan, at den ikke kunne køre rundt.
Jeg fik et udtog fra min bank idag, og opdagede at der blev hævet 700 kr. til det lån jeg havde, men lånet skulle gerne være blevet betalt ud i maj...   Ringede til banken, og fik at vide at han da godt kunne se at det ikke var blevet lukket...   Så min låne-konto var blevet til en opsparing i stedet...   Der stod over 4.000 kr, så nu har jeg lidt ekstre til julen...  Nogen gange er det bare dejligt at snakke med banken... 
en dejlig julegave at får  Ja af og til kan det være fint at der sker fejl... Specielt hvis man slet ikke har mærket at man mangler de penge  Skulle man så blive ved at indbetale de 700 kr. til den konto hvis man har kunne leve uden de penge...
Jeg får en almindelig opsparing i stedet for, men jeg havde da tænkt på at betale det samme eller lidt mere ind på den... Jeg har jo ikke kunne holde øje med hvor mange penge der var på min låne-konto... For selv om banken har glemt at de ikke skulle hæve flere penge, havde de ikke glemt at jeg ikke mere skulle have et udtog fra den konto... Men glad og overrasket er jeg bestemt...
og endnu mere supert, at du er så fornuftig at spare op, nu hvor der er luft til det. det var der en hel del der kunne lære.
Jeg arbejder et sted, hvor jeg er den eneste "hestepige" i umiddelbar nærhed. Kollegaerne er dog meget interesseret i at høre om vores heste og dagligdagen med dem, hvilket fører til mange sjove grin, for en ting er "alm." hestesnak, noget er andet er fagsproget. Forleden dag spurgte de hvad jeg ønskede mig i fødselsdagsgave: Jeg ønsker mig hvide gamacher til min hoppe, så det vil bestemt være et hit, var mit svar.  De kiggede lidt på hinanden og begyndte så at spørge lidt mere ind til det - hvorfor jeg dog ville have HVIDE gamacher til min hest???! Jo, det ser jo så fint ud, var svaret. De kiggede lidt på hinanden igen - øhh??! så var det den ene spurgte: Hvorfor strikker du ikke nogle selv?    Jeg var helt færdig Julie
Hehe den var sgu morsom Sandie
at have en kollega som også er heste interesseret (avl). Når der er et roligt øjeblik kan vi godt drøfte sædkvalitet og gode brunster  De andre kolleger sidder bare og ser sådan her ud     
Morsomt....  (strikke nogen selv, ja hvorfor ikke ??!!)   gad vide hvor længe de holder ?... Men ikke desto mindre, så har jeg gennem tiderne "efterlyst" 1.sygedag til hesten/katten (ligeså mht. børn) - (da jeg ikke har børn og dette skal jeg vel ikke "straffes for")... men kunne sagtens bruge en 1.sygedag, hvis og såfremt at min hest/kat blev akut "syge".... (har dog aldrig haft problemer i nævnte tilfælde, da jeg har en fleksibel arbejdsplads som har en stor forståelse) (da de jo godt ved at min hest/kat er mit "et og alt") Så, ja dette må indføres....... (hesten/kattens 1. sygedag)  Er vel ikke hverken værre eller bedre end Jakob Haugårds "medvind på cykelstierne"...???
problemet i min klasse på HTX er der 26 drenge 0g 2 piger og den anden pige interesere sig slet ikke for heste så må bruge HG og HN
Min datter ønsker sig et pandebånd med flotte sten til ponyen, min mor der intet aner om heste kom glad og fortalte, at nu havde hun fundet det helt rigtige. Hun kom med prismer til en lysekrone og mente at dem hang vi da bare på trensen. Så hvorfor ikke hjemmestrikkede benvarmere også, det ville jeg sikkert få, hvis det stod på ønskelisten.
læse den gamle tråd om folk der ikke forstår hestesprog  Den er simpelthen SÅ sjov at man sidder og griner selvom man er alene... Kan ikke lige finde linket...
Hæ hæ det er så sjovt når folk som ik har forstand på heste ska tolke/forstå hva det dog betyder det vi siger. Jeg arbejdede på et stutteri for nogle år tilbage, men da kroppen ik ku klare det hårde arbejde, blev jeg ansat i chefens kontor virksomhed. Der arbejdede hans kone også og vi snakkede tit heste hende og jeg. På et tidspunkt blev vi spurgt af en af kollegaerne om vi ik ku la være med at snakke om hvilke hingste det ville være en god ide at bestille sæd fra, hun blev simpelthen skidt tilpas af det. Vi holdt jo naturligvis op med at snakke om det, men vi var helt uforstående overfor hvordan det ku gøre nogen dårlig. Men sådan er vi jo forskellige. Som h rosenkilde skriver, den tråd er simpelthen hysterisk morsom, jeg prøver li at finde den.
 Her er et lille link til den omtalte tråd.
Da jeg var barn begik en bekendts hustru selvmord. Da jeg gik i gymnasiet begik en klassekammerats kæreste selvmord. Han blev 19 år. Nogle år efter vi gik ud af gymnasiet begik en klassekammerat selvmord. Jeg er selv psykisk syg og har det i perioder meget svært, og jeg har da også forsøgt selvmord nogle gange. Bagefter mine selvmordsforsøg har folk altid sagt "du skal ENDELIGT bare sige til, dag og nat - du har mit nummer!" og jeg tror endda de har ment at de gerne vil hjælpe. Nu står jeg så skridtet før et selvmord. Lige præcis på dét sted hvor min bekendte fra barndommen gerne ville have været der for sin kone. Hvor min klassekammerat gerne ville have været der for sin kæreste. Hvor min afdøde klassekammerats familie gerne ville have været der for ham.  For så kunne de have undgået at deres kære begik selvmord. Jeg undgår det nu selv, fordi jeg er enlig mor til en lille pige, hvis verden ville synke i grus hvis hun mistede sin mor. Men jeg nåede da at hælde pillerne op i hånden - og tilbage igen i glasset. Og jeg nåede at køre med 100 km/t lige imod en parkeret lastbil som ventede på roer - men svingede grædende udenom. Jeg kan ikke gøre det. Men smerten indeni er jo uforandret. Alt det der gør at jeg ikke vil leve mere - det er der jo stadigt! Så hvad med alle dem der sagde at jeg bare skulle ringe? De ved faktisk godt hvordan jeg har det, de aner bare ikke hvad de skal gøre. Selv min læge har netop sagt at der jo reelt intet er at gøre. Det eneste der hjælper er samtale, og jeg har da også en tid til en psykiater i januar. Og han tilbød at jeg kunne komme med det samme og snakke med ham. Jeg takkede bare nej fordi jeg er meget opløst og ikke ville køre bil. Men det er så smertefuldt at være så ked af det, og at vide at der først kommer "smertelindring" til januar, det er så grusomt. Da jeg skulle føde ville jeg have lagt epiduralblokaden NU - jeg udvidede mig meget hurtigt og det gjorde ONDT - tænk hvis de havde sagt "den kan du få til januar"! Fysiske smerter ved folk godt skal smertelindres. Men hvad med de psykiske? Altså - helt reelt er der faktisk ingen hjælp at hente, så jeg forstår godt de mennesker jeg igennem mit liv har kendt, som rent faktisk tog deres eget liv. Det er 2.gang på en uge jeg er så ked af det at jeg VIRKELIGT må styre mig med alt hvad jeg har i mig - for min datters skyld.
Tjek lige dette link, der er virkelig mange fobi´er! 
Odontofobi - tandlægeskræk Hypsifobi - angst for højder og en jeg ikke kunne finde angst for dybt vand. og alle tre styre min hverdag.
For flyvende ting indendøre (sommerfugle/natsværmere og naboens MØGHØNE, der går ind sommetider))- men ikke ude. Så jeg tror, det egentlig er en slags klaustrofobi for, jeg kommer let til at føle mig "spærret inde", dvs helst åbne døre og plads til mig. Højdeskræk. Og derfor er jeg ikke meget for elevatorer. Men det styrer ikke mit liv, jeg kan ikke lide det. Sommetider hviner jeg og løber ud (som når der er en fugl indendøre- øv kat!). Edderkopper har styret mit liv- men lige før jeg skrev dette, kom en stor edderbob vandrende på væggen- og UF! Den fik så et klap! Jeg kan stadig ikke lide de store lådne med lange ben, men ellers må de godt bo her. (Gammelt hus på landet). Og førhen spænede jeg forvildet rundt, når natsværmere kredsede om lampen. Jeg kan stadig ikke lide de store! Jeg har brugt nogen NLP-teknikker mod fobi, og de hjalp meget. At det er en fobi ses af- at jeg roligt lukker murgedehamse ud af vinduet- men sommerfugle er altså UF. Hvis kræet ikke er for stort- kan jeg tage dem i glas og sætte dem ud. Men ikke langbenede eddyer. De får klap! Jo- det styrer mit liv på den måde- at jeg ikke kan fordrage at ligge i telt! Så det gør jeg ikke. 
Tillykke Stute, hvor dejligt. Ja jeg er også på, kan ikke sove, har lige sat Supernatural fra igår på spilleren 
Det er SÅ stort at få barn - tillykke   håber at du husker at nyde den første spæde tid, selvom søvnen måske mangler. Åhhh, blir helt skruk... Jeg er oppe pga. et slemt Bachelorprojekt, der skal afleveres på tirsdag, uhh. Hvad sku man gøre uden HN, skrubbe toilet  Det er absolut det bedste til overspringshandlingerne eller go´nat hygge.
jamen det gik skam fint- hvis ike i har set, men gerne vil se hva jeg ahr haft at sige om det hele vil i så ikk være søde og gå ind og læse fødselsberetningen på ve og ble forummet ?? Bare så jeg ikke skal gentage mig selv igen*LOL* ALLE har jo spurgt og man når at gentage sig selv så mange gange man er træ af at høe sig selv berette om det om og om igen næsten 
Jeg er forresten lige blevet grandmoster (igen) den 10/12. Dog er det en lille pige. Øv- jeg bliver helt børnebørnsskruk. Men så kan jeg bare sætte mig ned og strikke en lyserød "djævlehue"- ja jeg kan! Jeg sidder og hænger for, jeg har haft nogen dage med ømme muskler og træthed. Men i dag gik det bedre- så vruuum- vaske loft og vægge- og gulv. Min dreng + kæreste kommer på besøg i julen, og med mit energiniveau og fysik- skal jeg være i god tid. Jeg mangler dog lige lidt endnu i stuen. Og i køkkenet. Og i gangen. Og computerrummet. Men det er nu kattenes skyld- eller rettere. Jeg får da vasket gulv pletvis dagligt (rettere- pletvist og en tur)   og kogt noget kylling. Nå, det godt jeg omsider har lysten og energien. Noget skidt- at fysikken er bygget af Nedern. Men selv manden er smittet- dog består hans projekter primært i, at andre sættes i arbejde. Men så får vi da endelig ordentlig el i køkkenet. 
Jeg gik for engang skyld tidlig i seng og så på en fredag.. ligner slet ik mig  Blev så vækket klokken halv 3 af min kat!!! Den synes lige den sku ÆDE mine tæer... Og så skrev kæresten som hygger sig i byen med vennerne og ja så blev man lysvågen og nu er klokken halv 6, så kan man ligeså godt blive oppe... 
Også natteravn her, for jeg er på job sygehs   Og pt er her ret roligt -7 9 13-
morgenravnen der er vågen. skal ud at malke køerne om lidt, men sidder lige og vågner foram comp'en
Eftersom jeg kun har måttet fjerne to uheld siden igår. Så er det en god dag! Der lugtede et par gange- men det var kun prut. Nu er der snart ende på det elendige kyllingekogeri! Jeg mener: køer med græsningsdiarré skider da ikke bag sofaen.... Eller smitter til mennesker- eller også er vi smittet af noget andet. "HOORAY HOORAY! Its a wonderfull day, course I have found my cow." Øh nå ja.   Så ikke! 
Kan du ikke ringe til den psykiater og bede om en hurtigere tid? Du skal da ikke vente til januar når det er NU du har brug for hjælp. Og så få nogen til at køre dig hvis du ikke selv kan?
Overhovedet sætte mig ind i, at være så ked af det som du er, men for din datters skyld, var det måske en god ide at ringe til dem her: De har tid før januar  Jeg håber for din datters skyld, at du aldrig aldrig nogensinde før alvor af det eller at din datter skal vokse op med en mor, der forsøger sig, for det er noget jeg kender til og ved, hvor meget det kan ødelægge.....
...så meget ved jeg. Livslinjen kan dermed ikke hjælpe mig, for de skal ikke overtale mig til at lade være - det gør jeg selv. Psykiateren blev sur da jeg spurgte om at få fremskyndet tiden og sagde at "det spurgte alle om" og det var ikke muligt. Men hvad skulle hun også gøre?   Der er intet at gøre.
De mennesker der gerne vil hjælpe dig, men som ikke ved hvordan, kan du ikke bare fortælle dem hvad de skal gøre???
...findes ikke i mit liv, som sådan, mere. Og vidste jeg bare hvad der skulle gøres, så gjorde jeg det jo selv  Jeg er bare ked af det.
Jeg er helt sikker på, at nogen af de mennesker du omtaler med glæde vil køre dig til lægen, så du kan snakke med ham! Det er da i hvert fald en måde de kan hjælpe dig på!
Og hvad skulle det også hjælpe? En tid hos lægen varer 10 minutter, hvad skulle det gavne? Jeg er spændt på at høre svar, for alle indenfor psykiatrien jeg har spurgt indtil videre siger at der ikke er noget at gøre ved den følelse jeg har indeni - at jeg er ked af det.
dig, når man ikke ved hvor du bor. .
puha, det er også et hårdt pres, der ligger på én - især når man har en lille datter. Men meget vigtigt vil jeg også sige, at hvis DU ikke har lyst til at leve, så kan du prøve at få andre til godt at ville leve. DIN lille datter f.eks. - lav en masse sjov med hende, få HENDE til at elske livet. Hvad arbejder du som? Du kunne f.eks. tage en afvæksling og komme ud og hjælpe i verden- det er tit rart at se hvad andre går og døjer med. Hvad er det, som gør du ikke vil leve mere? Definér det! Det er godt at snakke om sine problemer. For hvis du siger til dine bekendte og venner, at du vil begå selvmord - så ved de ikke hvad de skal sige, der er ikke noget at sige. Det er dit eget valg - et egoistisk valg vil de måske sige. Måske mere et gudsforladt valg, at du ikke føler du har noget at leve for, at du har mistet modet på livet, og ikke har fået de ting du har ønsket dig. Hvad har du som mål i livet? Hvad vil du gerne med dit liv? - vil du ud og opleve nogle ting? Skal din datter blive en pæn og sød datter, der er elsket af hele hendes omgangskreds? Der er så mange ting du skal nå inden du dør! Mange der begår selvmord, tror de kommer ud af "helvede" ved at begå selvmord. Men det eneste de skaber, er at andre kommer ind i det helvede selvmordspersonen selv lige har forladt. Du kommer ikke ud af noget. Du forsvinder bare. Du eksisterer bare ikke mere. Der ER ikke mere efter livet. Hvad vil du helst: holde op med at eksistere eller leve videre? Jeg vil ihvertfald gerne eksistere! Tænk på hvor forunderligt livet er. Hvor mange ting du ikke har set endnu, hvor mange mennesker du slet ikke kender personlighederne på, hvor mange ting du kan nå at opleve inden du skal dø. Se din datter vokse op; være der for hende, når hun går op ad kirkegulvet med hendes livs kærlighed står oppe for enden og græder 100vis af tårer for DIN datter. Din egen lille datter, som nu er blevet stor og dejlig. Forestil dig hende om 10 år, hvor smuk hun og glad hun er. Du har så mange ting, der holder dig tilbage her i livet. - det er også grunden til du ikke er død endnu. Lad Gud om døden, så kan du selv lave dit liv, som du vil have det. Jeg kender en pige, der mistede sin far da hun var helt lille. Hun har problemer med damp nu, er på lykkepiller og har selv selvmordstanker. Nu vil jeg ikke sige at det er din grund til at leve, men tænk over hvad du også gør ved andre mennesker. Jeg får det dårligt i maven af det ihvertfald. Det er ikke din løsning - for man kan ikke leve for andre mennesker, du må finde noget selv at leve for. Men det kan du også godt! Har du en mand/kæreste andet? Ellers så fister ud og find én!  Med hensyn til det du siger om, at folk siger du bare skal skrive til dem og alt det. Prøv at lade være med, at lade din venner blive skubbet fra dig. Måske begynd at lave noget mere sammen med dem. Tag ture i byen, forkæl dig selv rigtig godt. DIne venner elsker dig, og vil SÅ gerne hjælpe dig. Giv dem chancen for at sige det, de gerne vil sige. Selvmord er faktisk på nogle områder meget egoistisk. F.eks. som når man forlader folk der elsker én. Men det kan igen ikke være din grund til ikke at dø. For du skal leve for dig selv, ikke for andre. Men jeg finder selv følesen af at det er rart at leve, når jeg tilfredsstiller andre, og ser dem glade og fulde af liv. selvmordet kaster altid længere skygger og gør mere ondt på familie, pårørende, arbejdskammerater og naboer, end den, der begår selvmord, tænker på. - det sagde min veninde der havde mistet sin far. Hun synes han var ond sådan at forlade hende, efterlade hende fuldkommen alene "sådan noget man ikke må gøre når man har børn" det er selvmord. Og det ved du jo så udemærket. Og det er jo bare godt. Men det jeg kan se, er at lige nu lever du for hende. Og det er heller ikke et liv for dig måske. Nogle ville sige det er nok liv, men det er ikke nok for dig. Og så skal du på et stort arbejde. Find din mening i livet. Kærlighed, virksomhed. Find noget der plejer at gøre dig glad. Endnu en ting er; vil du gerne have din datter finder dig død? FInd en psykiater der kan tage dig til snak nu, du har brug for hjælpen NU ikke om lang tid!
ikke hvordan du har det, men har stået med en selvmordstruende person foran mig. Tro mig, hvis jeg i den situaiton kunne ha' lindret smertet, trøstet, gjort hvad som helst, så havde jeg gjort det. Men ofte får vi ikke lov. Og nej, personen begik ikke selvmord. Livet kán være godt og smilende. Se på din datter og du vil give mig ret. Der ér akut hjælp at få. Kontakt den nærmeste Psykiatriske Skadestue eller Center for selvmordsforebyggelse.
Jeg synes du skal kontakte den psykiatriske skadestue, der er i nærheden af dig. Fortæl dem hvordan du har det, og hvis du ikke er i stand til det, så vis dem dit første indlæg. Så er jeg sikker på de nok skal hjælpe dig de første skridt på vejen..
For hjælp skal du have. Hurtigst muligt. 
Kære Broget Ko, Det gør mig ondt for dig, at du er kommet så langt ud, at døden trækker i dig. Det er et helvede, når døden synes at være den eneste udvej fra indre smerte, pyha.. Jeg ønsker alt det bedste for dig, og at du vil finde dit indre lys - samt DIN vej i livet. Den vej der giver dig mening, så dødsdriften i dig slipper sit tag.. Jeg kommer til at tænke på en historie, jeg gerne vil dele med dig. En buddhistisk munk, Lakha Lama (leder af Tibet Charity) havde en mand til samtale/åndelig vejledning. Denne mand ønskede blot at dø, og livet var intet værd for ham. Lakha Lama's overbevisning som buddhist er, at et menneske selv er ansvarlig for sit liv, så derfor prøvede han ikke at tale manden fra at begå selvmord. Han accepterede mandens valg - SAMTIDIG med at han foreslog, at de skulle tage ud at spise sammen om aftenen, således at manden fik en rar aften og samtale, inden han tog sit eget liv.. De tog ud at spise og havde en god aften sammen. Herefter hørte Lakha Lama intet til, hvad der skete med manden. Indtil han en dag mødte ham på gaden.. Manden fortalte, at dét at han fik lov til at være i situationen af ville tage sit eget liv - ikke skulle høre på trøstende ord (som ikke hjalp ham) - havde gjort en kæmpe forskel og han fik livsmodet tilbage. Accepten af at han havde det som han havde det - samt omsorgen i, at Lakha inviterede ham ud og gerne ville være sammen med ham og høre på ham - var det han havde brug for. Herefter besluttede han at ville leve.
passe din datter? Måske det bedste i første omgang er at blive indlagt. Der får du både ro, bliver passet på, skal ikke tænke på at få dagen til at hænge sammen og kommer i behandling. Det ville jeg selv gøre, tror jeg. Jeg ved at det er svært at lade sig indlægge, når du har et barn du gerne vil være der for, men du kan meget bedre være der for din datter, når du får den rette hjælp og jo før desto bedre! Jeg er vokset op med en mor på den lukkede og for mig var det ikke et stort problem da jeg var lille. Det var bare sådan det var og børn accepterer den slags - de kan jo også mærke om deres mor har det bedre når hun er indlagt end når hun er hjemme og hun fortjener ligeså vel som du, at du får det bedre, jo. Håber det hele går og håber du kommer igennem det. Jeg ved hvordan det er både at stå på sidelinjen og at være den der selv står med smerten, så du må gerne skrive privat til mig, hvis du har brug for at snakke med nogen, der har en lidt bedre ide om, hvordan man skal forholde sig til det.
Du skal køre på psykiatrisk skadestue øjeblikkeligt NU! -Nej, ligenu sidder du foran din computer, og er derfor reelt ikke selvmordstruet i dette nu. Men dú kender dine egne demoner, du ved hvad de kan gøre ved dig, og hvor meget magt de kan få... de kan jo drive dig helt derud, hvor du ikke sanser det "fornuftige" i at holde dig i live. Hvis ikke for andres, så for din datters skyld. Tag på psyk. skadestue nu. -Selv om du ikke vil tage dit liv (Og indirekte hendes), så kan hverken du eller hende være tjent med at du er så ulykkelig frem til Januar. Søde Ko, der er hjælp at hente nu, og gør nu brug af den... for jeres begge skyld. -Du har før kæmpet så bravt og tappert, og vundet så mange personlige sejre.... denne her vinder du også. Afsted med dig.  
...kommune dame (sød pædagog) og hun kom kl 15, og så snakkede vi en time og hentede så min datter. Psyk. skadestue har sagt at jeg ikke må komme med min datter og der er INGEN der kan passe hende. Heller ikke min far. Jeg kan derfor heller ikke blive indlagt, og i øvrigt så hjælper en indlæggelse i sig selv ikke noget. Der bliver serveret mad 3 gange dagligt og kage til kaffen om eftermiddagen, og det er det. Man har så en lægesamtale ved indlæggelsen og en ved udskrivelsen, og hvis man er længe indlagt, så ca en gang om måneden, eller hvad man har behov for ifm medicin. Så render der nogen rundt og kan måske snakke ti minutter med en pr dag, og det er det. Resten af tiden er man alene - og det har jeg IKKE brug for lige nu. Jeg tror at dem som tror at psykiatrien kan hjælpe - de har aldrig selv haft behov for den. Jeg har været psykiatrisk patient i snart 10 år. Distriktspsykiatrien har afvist mig 3 gange nu og vil ikke begrunde hvorfor andet end at jeg er for velfungerende til deres regi. Finde anden psykiater - hvorledes med psykiatermangel???? Der er ingen andre der har tid. Desværre, sådan fungerer det bare ikke. De har jo andre patienter også! Jeg læser lige jeres indlæg senere, lige nu kræver min datter mig. Hun lider i øvrigt ingen nød - så tror jeg nok kommune damen havde taget hende med 
Hvor i landet bor du? Her hvor jeg bor, er det psykiatriske hospital (Oringe i Vordingborg) ret godt fungerende og de er meget behjælpelige. Jeg vil give dig ret i at et hospital som fx Nordvang i KBH ikke er det bedste jeg har oplevet. Og jeg, som er en der foreslår psyk. hospital, er en der har stået både på patient- og pårørende-siden, så tror meget det kommer an på hvor i landet man er, hvad angår service. Men hvad føler du selv du har brug for, af samtale? Skal det være samtale med en fagperson (fx læge eller pædagog) eller er det også ok med samtale med almindelige mennesker, som bare gerne vil prøve at lytte og lade dig få lukket lidt af det hele ud?
Hej alle  Nu vil jeg gerne have lidt hjælp, jeg har her på det sidste haft ondt i ryggen, eller rettere har haft det længe.. f.eks. når jeg går rundt i byen længe, så kommer det! Det er lige der ved lænden, og er rigtig træls! Jeg er nu kommet til at tænke på.. om det er noget med ridning? I dag har jeg redet to ponyer.. og jeg har bare SÅ ondt i ryggen! - tror I det har noget med det at gøre? Har hørt at mange topryttere som rider de der 7-10 heste om dagen har problemer med ryggen... men jeg rider jo som reelt kun én eller to.. tror I det kan være det? Please hjælp, for det er rigtig træls.. og jeg vil meget nødigt finde ud af at min ryg skal forhindre mig i at ride.. måske jeg sidder forkert? - kan det have noget med det at gøre? Jeg har ca. gennem en 8-9 år redet én til 3 gange om ugen.. og her det sidste års tidhar jeg redet hver dag, og nogle gange to heste om dagen.. men det er sjædent! Knus Anna
Din ryg. Men du skal starte med at søge læge- og få det udelukket. Bagefter- start med at træne dine mavemuskler, for det er muskelkorsettet, der holder ryggen oppe.
...prøve at berolige dig lidt...det lyder som det samme jeg lider af, jeg får tæskeondt i lænden og benene efter at have stået/gået/siddet længe eller hvis jeg ligger for længe i sengen. En tur hos lægen viste at jeg simpelthen mangler muskler i ryggen....og at ridning er en udmærket måde at få musklerne igen på....så jeg skal bare ride løs...venter så bare til der kommer noget ordentligt ridevejr. Men få det lige tjekket af en læge...kan jo være der er noget andet galt.... Pøj pøj
Jeg har også døjet en del med ryggen... jeg har altid haft svært ved at sidde ordentligt på hesten, at komme op og sidde rank.. Jeg har nu været ved kiropraktor pga anden lidelse, og han har så sendt mig videre til fys.. Det viser sig, at min korsetmusklen ikke er ret god, og det er den, der giver mig ondt i ryggen.. det stråler ned i højre balle, og op af ryggen.. jeg kan få ondt, hvis jeg sidder for længe, eller hvis jeg kører bil.. selv hvis jeg har gået og stået for længe... Hos mig er det en af de lave diskus, der er en revne i.. og jeg har hos fyssen fået nogle øvelser, jeg skal lave.. for at styrke min korset muskel, og narre min hjerne til at bruge den, i stedet for at snyde og bruge de andre muskler, der ikke er sat fast på rygraden... Så hvis jeg var dig, ville jeg opsøge din læge og få en henvisning til fys.. Når det er ryggen, den er gal med, tror jeg på, at det er vigtigt at få en proffesionel med ind over, så man ikke skader mere end man gavner. Ryggen bruger man til stort set alle bevægelser, så det er vigtigt, at man holder den stærk og sund..
ja så blev det sørmer d. 12 december og nu er der kun 12 dage til jul. Uderligt at tænke på, at vi for kort tid siden, red rundt i den dejlige sommer sol,på tyndpelset heste der svedte i varmen. Ja for mig, føles det som kort tid og dog alligevel, er det snart jul. Morgen kaffen er hældt i koppen og ostemaden parat. Skal lige hygge lidt her ved skærmen, inden der skal fodres og lukkes ud. Traileren står parat, fyldt med sække med gulerødder, for om et par timer, kører jeg til ringsted ridkelub, som holder til på Englerup i ringsted. Der er nemlig juleridestævne og jeg er jo sponser for 4 klasser. Mange har bestilt gulerødder, så derfor skal traileren med. Sidste gang blev flere jo misundelige, da de opdagede at der var lækre gulerødder som præmier i et par af klasserne, så denne gang, har jeg lovet at fylde traileren. Men jeg medbrigner dog endnu et par præmier, som jeg er sikker på de nok skal få brugt. De præmier har ligget og ventet, på at en anden rideklub skulle afhente dem i går til deres julestævne. Det er jo så pænt af folk, at glemme at de har spurgt mig, om jeg vil sponsere til deres stævne. Når så de bare lige glemmer at afhente præmierne, som aftalt, tjaa. så skal de jo nok ikke forvenet at jeg siger ja en anden gang, da det åbenbart ikke er intresandt nok. Lidt sjovt er det jo også, at jeg har tilbudt den samme klub at sponsere en vandre pokal, men intet har hørt, selv om jeg har gentaget mit tilbud i to år i træk ?? Men ok, der er jo heldigvis andre klubber, der er super glade for at vi støtter dem med præmier og med glæde, selv husker at afhente dem her hos os. Nå! jeg må vist hellere se at komme igang ude i stalden. Kan i nu alle sammen ha en herlig dag, med en masse julehygge og jule godter..
Ja jo ældre vi bliver, jo hurtiger går tiden !  Jeg har lige nået at skrive et enkelt julekort, mens min søde mand hentede morgenbrød. Pigerne er nu stået op, så vil servere lidt morgenmad for dem og hestene. Godmorgen til alle hav en dejlig 12. december.
Det er Oringe der afviste mig pr tlf. Bor på Lolland. Aner ikke hvad jeg har brug for, er for skidt. Kort pga datter.
er lidt underligt, for de har ellers været rigtig gode mht min mor og mig. men så må du jo vende det til noget positivt - hvis de ikke vil tage dig ind, så er det fordi de ikke mener at du er i fare for at tage dit eget liv, vil jeg tro (og der er du jo enig) - men det betyder ikke at du ikke har det mindst lige så skidt som én der kunne finde på at udføre et selvmord, du har bare noget der holder dig tilbage - din datter. Jeg bor på Falster, så hvis du vil snakke (om det er irl eller over msn eller noget i den stil), så skal du være velkommen. Har som sagt prøvet både at stå på den pårørende side (min mor er meget syg og har altid været det og min far er alkoholiker - og så er der alle de andre i familien og vennekredsen der også har det dårligt) og jeg selv er inde i det psykiatriske system også og har været i behandling i mange år. Jeg er også bekendt med ventetiderne i distrikstpsykiatrien hernede, som desværre er ret lange (de er dog længere i KBH, og det er jo ret dumt når folk har brug for hjælp her og nu). Men hvis du føler for det, så må du gerne skrive til mig, i hvert fald. 
Hej med dig, Efter at have læst hvad du har skrevet, har jeg en masse på sinde ! Allerførst er det flot at du skriver så åbent og ærligt ! Jeg har haft store livskriser og min søster har det psykisk svært, så tro mig jeg ved hvad du taler om. Du har ret i at det psykiatriske system er tungt og jeg kan ikke sige andet end at politikerne burde skamme sig over hvor lavt de prioriterer det, når man tænker på at der er store psykiske vanskeligheder i mindst hver femte familie. Det bedste man kan gøre er at passe sig selv !!! Det lyder helt åndsvagt, men jeg mener det faktisk. Jeg har både boet i Italien og i Mellemamerika og set at folk der interesserer sig for hinanden og kommer hinanden meget mere ved. Jeg mener faktisk at menneskets værste fjende er ensomheden. Jeg er ikke selv ensom, men min søster er og jeg ved noget om hvordan det føles !!! Hvis bare du kunne prøve at glædes over de små ting i livet og tænke på, at du godt ved det gode vender tilbage til dig igen ! At det kun er et spørgsmål om tid. Hvis du kunne opsøge steder, hvor du kan gøre noget med andre mennesker. Måske nogle steder hvor du kan foretage dig noget kreativt, en café, et keramikværksted, dans, malerkunst eller noget helt andet. Jeg mener det virkelig, for jeg tror på at det der er vigtigt, er at mærke samværet mellem mennesker. Uden at jeg vil lyde frelst ! Jeg ønsker dig alt det bedste ! Hilsen Jeanette
... at jeg ikke har svaret noget fornuftigt idag, jeg har haft det for skidt. Nu er dagen heldigvis slut og jeg håber at kunne sove i nat. Imorgen har der meldt sig en gammel veninde på banen og hun vil måske finde tid til at hjælpe mig med at købe ind. Og min kommune dame har jeg også kontaktet og bedt om hjælp til at se om vi kan finde noget hjælp til mig. Måske noget af det lykkes..... Jeg skal nok svare alle når jeg har lidt mere styr på mit hovede end jeg har nu.
.... Hvor gør det mig ondt at læse, hvordan du har det i øjeblikket! Og det piner mig, at jeg ikke bare kan starte bilen og køre ud til dig. Jeg ved at du kæmper for din datter og at intet barn kunne få en bedre mor end dig. Ved hvor svært det er "bare" at være mor, med hvad der følger af bekymringer og valg i dagligdagen. Derfor kan jeg slet ikke forestille mig også at skulle kæmpe, som du gør, for selv at fungere bare nogenlunde hver dag. Alt dette gør, at selv om jeg aldrig har mødt dig eller blot hørt din stemme, har jeg den dybeste respekt for dig. Afstanden gør desværre at jeg ikke kan give dig et kram, men tilbyde dig at lytte - det kan jeg. Så sig til!!! Jeg kunne godt tænke mig at spørge dig om, hvad der kan gøre dig glad? Lige i øjeblikket ved jeg at du sikkert ikke kan komme i tanker om ret meget, men håber alligevel på at du kan komme på et par ting. Derudover vil jeg anbefale dig en bog: "Glaspigen" af Karin Dyhr. Jeg ved ikke om du allerede har læst den, men jeg synes i hvert fald at den giver stof til eftertanke. Kæmpe knus og mange tanker Tina
Psykiatrisk skadestue sagde at jeg IKKE må tage min datter med hvis jeg skal op og snakke med dem. De foreslog at jeg kunne køre selv - det ligger 50 minutter væk, jeg er meget ked af det og træt og kører aldrig mere end halvdelen af den distance for det orker jeg ikke, og det fortalte jeg - og at min far kunne passe hende herhjemme imens. Eller at min far kunne køre med og at de så kunne sidde ude i bilen imens vi snakkede. Vække min 1½ år gamle datter for at hun kan sidde i en bil kl 22 om aftenen og vente i en time eller mere og derefter køre 50 minutter hjem igen??? Aldrig. Jeg fortryder virkeligt at jeg har ringet derop, for nu føler jeg da endnu mere at der ingen hjælp er at hente. Jeg er heldigvis træt nok til at sove lidt nu.
en del til det psykriatiske system og jeg ved at der er hjælp at hente såfremt man vil hjælpes. Det er ikke tvangsindlæggelse og man skal selv have lyst til at tage derop og tale med behandlere. Er der slet ingen bekendte som kan tage din datter? Evt. er jeg sikker på at der er søde HN´ere som kan tilbyde at passe hende en dags tid, så du kommer op og får snakket med en psykriater på skadestuen. For der ER hjælp at hente.  Og husk at man bestemmer selv hvordan man har det (til en vis udstrækning) og grunden til at du stadig lever er DIN. Fordi DU har valgt at blive i live. Hvorfor er du så ked af det? Hvad er du ked af? Og hvad i dit liv gør dig glad? Kender du kognitiv terapi? DU kan læse mere her, måske du bliver inspireret    Lidt fra siden til at sætte tanker igang:  En smuk kvinde kravlede ind til ham med et stearinlys.  Da hun endelig nåede frem til ham, spurgte hun ham  nysgerrigt, hvorfor han dog sad her og frøs?  I stedet for at svare, skældte han hende ud,  fordi hans øjne blev blændet af lyset. Og i stedet for  at vænne sig lidt til det, pustede han derpå stearinlyset ud.  I det fælles mørke, spurgte hun ham nu lidt ængsteligt:  "Ok, men hvorfor sidder du dog hernede i mørket?"  Hvortil han svarede: "Jeg synes at mit liv  ser alt for sort ud nu. Jeg kan ikke se  noget lys - og ingen gider mig."  Hun svarede ved igen at tænde stearinlyset,  som han irriteret lynhurtigt pustede straks ud igen  - uden at få øje på hende og uden at tænke lidt over Der var engang  en gartner, som kom ind i en fremmede have.  Ved første øjekast syntes han, det var sådan en smuk og spændende have.  Men da han så nøjere efter, opdagede han at alle træerne, planterne og buskene  stod og hang med grenene. Ja nogle af dem var sågar lige ved at gå ud  af indbyrdes misundelse og den daglige kamp for at erobre solens lys.  Det opdagede han ved at gå hen og tale med dem,  for det kan sådan en rigtig gartner. Han startede med  Rosenbusken, der sukkede dybt og gav klagelyde fra sig:  "Du, der er så smuk og dufter som en sommermorgen.  Hvad er du så ulykkelig over?"  Rosen tørrede hastigt en regndråbe væk og sukkede:  "Åh, jeg er ved at gå ud over at tænke på, at jeg aldrig bliver så høj  og flot som det birketræ, der står der og rejser sig stolt op over hækken.  Tænk at være et Birketræ og have sådant et stort og pragtfuldt overblik.  Og så lever sådan et skide træ også meget længere, end jeg gør.  Jeg er her kun for en ganske kort stund - og så er jeg død."  Gartneren lyttede, gned sig om hagen,.  prøvede at sige noget, men det gad Rosenbusken ikke høre på,  så den sang sin blues igen som før. Han gik hen til Birketræet og spurgte:  "Hallo du der høje flotte birketræ. Hvordan ser verden så ud, ifølge dig?"  "Åh! Det er så forbandet svært at være mig", lød svaret højt oppe fra  i blæstevejret. "Se hvordan jeg hænger ud og svejer helt vildt her,  så det er svært at holde sig fast og ikke vælte omkuld."  "Det er noget værre rod at være mig", klagede Birketræet.  "Se, hvor ensomt jeg står her. Jeg er skabt til at leve i en stor skov og så står  jeg bare her i denne dødsyge have. Hvorfor er der ingen, der vil klatre op i mig?  Se nu det Æbletræ derhenne. Hver dag kommer der børn ind i haven, og de klatrer  op i det, leger i det og ler. Så plukker de æblerne og siger, at de elsker æbletræer.  Og se nu dér - se, hvor glade alle bliver, når de er henne ved æbletræet.  Hvad har jeg at byde på? Tørre blade og Ingenting.  Åh, hvor jeg dog føler mig skrøbelig, ensom - og totalt unyttig.  Jeg kan bare stå her og hænge ud over det hele, og rasle lidt  med grenene - og udsigten? Den er den samme hver dag."  Gartneren kløede sig i håret, og gik hen til Æbletræet for  at tale med en, der havde al mulig grund til at være mere glad og tilfreds.  "Nåh, og hvordan har du det så, dit gamle skrog?", hilste han muntert.  Men i stedet for et smil, fik han her denne klagesang:  "Suk! Hvis dog bare nogle kunne forstå, hvor træls det er at være mig.  Hver dag kommer der en flok larmende klodsede børn ind i haven,  som klatrer rundt på mig. De knækker mine grene og æder bare  alle mine frugter, som jeg ville gemme til min små fuglevenner.  Fugle synger smukt, og så vejer de slet ikke noget  - men børnene - de hugger dem bare fra mig  og knækker mine grene.  Og så forlanger børnene,  at alle mine æbler skal være helt fuldkomne,  som de ser dem i reklamebladene, hvor æbler altid er helt perfekte.  Knaldrøde. Uden den mindste plet. Ja, der må ikke  engang bo en enkel lille sød orm i dem.  Orme kan også godt lide æbler.  Og selvfølgelig er der da pletter på nogle af mine æbler.  Nej aldrig, Aldrig får jeg fred og ro, som det der fjerlette Birketræ  derhenne er så velsignet fuld af, at man falder helt til ro - blot ved  at se på det, når vinden som nu, leger med de hvidplettede grene."  Æbletræet ser sig surt omkring og fortsatte:  "Næh du, se den der pragtfulde Rosenbusk derhenne.  Når der kommer en smuk pige ind i haven her, hvor går hun så hen?  Hun går selvfølgelig først hen til Rosenbusken, snuser lige så stille  og forsigtigt til dens smukke blomster og smiler.  Måske klipper hun meget nænsomt een af dem af.  Hun æder den ikke, men bærer den i sit hår hele dagen.  Næh du, den rose der - den kommer ud af haven  og får set hele verden, inden den dør.  Imens står jeg bare fast her hele livet  og giver efterhånden færre og færre æbler  - og så en dag siger de jeg ikke dur mere  og så fælder de mig. Sådan er mit liv. Håber at det sætter lidt tanker igang om selvsyn og hvor meget man kan ændre ved at ændre sin tankegang 
Kære Broget Ko Jeg har læst mange af dine tråde og fulgt med på sidelinien... Jeg føler med dig i den situation du er i, og kan det være nogen form for hjælp passer jeg gerne din datter. Jeg er selv mor til Magnus på knapt 2 år, og læser dagligt til pædagog... Jeg bor v. vordingborg - Du er ALTID velkommen til at kontakte mig... Også hvis du bare vil snakke... Jeg har ikke "forstand" på hvad du går igennem, men jeg kan lytte og drage omsorg... Jeg håber for dig at du finder lyset - og dermed livsmod og overskud. Du fortjener at vinde kampen, jeg ved du har kæmpet længe...
Hvor ville jeg dog ønske, at jeg kunne hjælpe! Hvorfor kan din far ikke passe din datter? Kunne I evt. ikke begge to flytte ind til din far et stykke tid? Får du antidepressiv medicin? Og i så fald, er der nogle der tjekker og følger op på det, du får? (Hvilken slags og dosis?) Jeg er selv på antidepressiver og kan desværre ikke fungere uden. Men jeg ved også, at det skal være den rigtige slags, jeg får. Ellers hjælper det intet. Ja du får jo sikkert medicin, og bliver kontrolleret, så jeg er desværre nok ikke den store hjælp. Men hjælper din medicin slet ikke?? I øvrigt, synes jeg du skal tage imod den meget venlige hjælp fra Gitte, stald Olsen. Du skal ikke være alene om dette her! Og hun bor i nærheden og kan tage sig lidt af din datter. Som sagt ved jeg ikke, hvordan jeg vil kunne hjælpe, men du er meget velkommen til at skrive. Jeg kender din følelse af at der ikke er lys for enden af tunnellen og bare vil gøre en ende på det hele. Jeg ved, at man kan føle sig som det mest ensomme menneske i hele verden, selvom der bliver rakt hænder ud alle steder fra. Man orker bare ikke at tage imod. Men nogle gange er man nødt til at gøre noget, man ikke orker. Og måske virker det! Jeg ved i hvert fald, at samtale og medicin virker for mig, og at jeg ikke vil være foruden.
Kære Louise Hvordan går det med dig idag? Håber og krydser fingre for at dagen idag bliver bedre end igår. Ville blot lade dig vide at du er i mine tanker! Knus Tina
at ingen andre kan forhindre folk i at tage deres eget liv, de skal selv ønske at leve. Ønsket om at leve skal være stærkere end ønsket om at dø. uanset hvad der så gør ønsket om at leve stærkere. I dit tilfælde din datter... Men se så at få banket i bordet, og sig du skal tale med nogen, og det kan kun gå for sløvt! Ellers er der jo en psykiatrisk skadestue i vordingborg, Oringe.
...men jeg er lidt for meget på nødblus til at læse lange indlæg. Jeg ved godt jeg selv startede tråden, men nu er jeg bare træt træt træt mentalt. Opdatering idag: Jeg er "nogenlunde" - under overfladen tæsker det rundt det hele, men jeg holder hovedet ovenvande. Er dog træt mentalt og orker ikke så meget. Jeg har haft kommune dame imorges og vi afleverede Sigrid sammen og fortalte vuggestuen hvordan det er fat. Så fulgte hun mig ud og købe ind og jeg har lige ordnet en lille bitte smule herhjemme. Nu vil jeg prøve at slappe af lidt, inden jeg skal hente min datter igen. Tak for søde henvendelser! Selvom jeg ikke lige har nok "kerne" til at svare ordentligt lige nu, så ved jeg at I er her. Tak.
Jeg kommer hellere end gerne forbi  Jeg kan passe din datter for dig eller køre dig hvorhen du skal. Du siger bare til. Mine børn er store nu, 8 og 15 år. Jeg var 18 år da jeg fik min ældste datter og blev ret hurtigt alene med hende. Jeg kender til at have det skidt og stå alene med et lille barn, som kun fortjener at mor har det godt. Du ringer bare.
Lev for din datter og lev for dig selv. Jeg kan ikke fortælle dig hvordan du får det bedre, men jeg kan fortælle dig om den smerte dine pårørende vil føle over at miste dig, det tomrum du efterlader, alle de spørgsmål de aldrig får svar på... Min kæreste tog sit liv, for 3 uger siden, Det er det værste jeg har oplevet, og jeg ønsker virkelig at ingen andre skal føle den her smerte. jeg håber du får alt den hjælp snart som du har brug for, og håber du snart kan smile lidt til verden igen.. Mvh sandie
Så er jeg ved at være tilstede i min ham igen. MEGET træt, men jeg vil lige svare alle, for det synes jeg I fortjener - tusind tak for jeres øre her, og egentligt en kæmpe undskyldning også, for at åbne sådan et emne uden at have styr på mit indre først. Jeg vil lige starte fra toppen: Asta ♥Isabella♥ du skrev et langt indlæg som jeg havde det for skidt til at læse og besvare. Jeg vil sige at min historie er for kringlet til lige at kunne beskrives, men at jeg er gammel patient igennem mange år nu, og blev førtidspensionist sidste år. Det er blandt andet svært at jeg er meget ensom, og nu op til jul føler jeg mig endnu mere ensom fordi alle skal til julefrokost og tamtam med familien - jeg skal ingenting. Så det er dét der har udløst alt dette - selvom jeg faktisk for en måneds tid siden var ved at finde nogle få timers arbejde ugentligt og kommer lidt igang igen, da jeg har gået og været trist i nogle måneder. Men det hjalp utroligt meget at komme ud, og føle at jeg duer til noget endnu   Men så kom december.... Men lige idag har jeg styr på det, så det er lidt svært at sætte mig ind i hvordan jeg kunne være så ked af det igår. Resten af det du skriver tror jeg meget er baseret ud fra hvordan dit eget liv er - at det med job, livsmål, kæreste, venner - det ser HELT anderledes ud i mit liv. Så det er lidt svært for mig at svare på det, men det er sødt af dig at du har brugt tid på mig. Tak for det! Mange taler om psykiatrisk skadestue - jeg ringede igår aftes og de kunne altså intet gøre for mig. Jeg har kontaktet egen læge idag og min far har kontaktet min familielæge fra jeg var barn af igår - og begge siger det samme: Der er ikke så meget at gøre, psykisk sygdom kan ikke bare sådan behandles pist væk. Man kan jo heller ikke kurere en gigt patient. Patienten vil stadig have smerter ind imellem - ligeså vel som jeg vil være ked af det ind imellem. Der er ikke så meget at gøre ved det. Esma - SMUK historie og rigtig væsentlig pointe! Tak for den. Namasté. (Sjælen i mig ser og anerkender sjælen i dig.) Natacha B: Tak for din åbenhjertethed. Jeg har aldrig været indlæggelsesmateriale og et lille barn mærker mere end man lige tror, så det vil være for voldsomt for min datter at blive passet af helt fremmede - hun vil ikke engang afleveres til nogen af dem i vuggestuen jeg ikke plejer at aflevere til, så græder hun som pisket. Så det er ikke en mulighed bare lige at sætte hende af hos naboen... Har du selv børn? TAK, Anima - men jeg kørte nu aldrig afsted, af diverse årsager. Altså undskyld hvis jeg bare lyder sur og afvisende, det er faktisk ikke min mening - men det jeg oprindeligt ville med dette indlæg var at kaste lys over at det ikke BARE lige er sådan fat at man kan "få hjælp" og så kører dén bare  Jeanette - du er inde på det HELT rigtige her!!! Håber din søster finder en vej ud af sin ensomhed. Jeg har nogle kort på hånden, men det hele blev lige forsinket lidt pga denne nedtur. Men i næste uge skal jeg være frivillig i en café for sygemeldte, fleksjobbere osv - som et slags værested for alle os uden arbejde, og dermed uden kolleger. Tina - tusind tak! For din medfølelse, din varme, og din kæmpe ros. Det varmer mere end du lige regner med. Afstand gør ikke noget - jeg kan mærke at du bryder dig om mig, og det er helt seriøst sådan noget der glæder mig i min hverdag! Tænk at nogen bryder sig om mig. Det overrasker mig gang på gang, for jeg synes jo jeg er så fyldt af fejl - og alligevel synes jeg jo at jeg efterhånden har noget at byde på. Så det er dejligt at det sidste bliver bekræftet mere end det første! Tak for det. (PS Sigrid spiser GODT for tiden!!! Jubiii!) Janne - jeg er ikke typen der afleverer mit barn hos nogen hun ikke er tryg ved. Hun ville græde konstant og føle sig forladt og være dybt ulykkelig. Det kan jeg ikke gøre imod hende. Indlæggelse ved jeg de afviser - som alle de andre gange jeg har forsøgt at blive indlagt... De gange jeg HAR været indlagt har det været rædselsfuldt fordi jeg bare passede mig selv. Så det er altså ikke det jeg søger... Jeg har været i kognitiv terapi i flere år, og har alle redskaberne - jeg bruger dem bare ikke i nogle tilfælde - eksempelvis dette. Gode historier! Bestemt  Åh endnu en gang undskyld, jeg er bare så trær, men vil lige svare alle før jeg går i seng. Men undskyld hvis jeg formulerer mig kort, underligt, uvenligt - eller andet - det er IKKE meningen! Jeg har bare ikke lige overskud eller energi til at formulere mig bedre... Gitte - jeg vil meget gerne have dig i baghånden, måske har du en dag lyst til at mødes og hygge med børnene?  Tak for forståelse og søde ord. Iben - din Oscar er 2 mdr ældre end min Sigrid!  Jeg har ikke gavn af medicin. Har prøvet mange forskellige typer og reagerer for kraftigt på bivirkningerne, så det overskygger den gavn jeg får af medicinen psykisk. Selv med 4 dobbelt bivirkningsmedicin - som i øvrigt er meget skadeligt for hjertet - havde jeg svære bivirkninger. Så min gamle psykiater sagde endeligt at nu sluttede eksperimenterne, han ville skrive i min journal at jeg IKKE skal have medicin. Sofie: Du har ret, og min vilje til at leve var faktisk kraftigere end min lyst til at dø. Jeg har ALDRIG før stået imod så kratige selvmordsimpulser, så for mig at se så er jeg slet ikke i stand til at forsøge at tage mit liv. Ikke mere. Jeg har min datter, og jeg skal leve - men jeg kan godt FORSTÅ dem der ikke orker mere. Eva: Tak, det vil jeg meget gerne tage imod. Måske du vil med ud til min hest en dag? Jeg elsker at komme ud til hende, men får ikke altid taget mig sammen hvis det er en energiforladt dag. Det ville glæde mig meget - og med godt samvær og en tur ud til hesten, så kan livet jo kun være dejligt. Men hvor bor du? Jeg bor på Lolland. Sandie....... Jeg er virkeligt flov over at have lavet dette indlæg nu du fortæller hvad du netop har mistet. Jeg kondulerer på min mest medfølende måde! Pyha..... Du var årsagen til at jeg fik svaret alle nu, for det sved virkeligt at læse at du netop nu har mistet din kæreste. Jeg er stum for ord at kunne sige til dig. Jeg håber du har gode folk omkring dig, ellers vil jeg meget gerne være der. Du må have en masse spørgsmål til din kæreste - måske jeg kan besvare nogle af dem, når jeg nu så ofte har tænkt de samme tanker? Hvad som helst jeg kan gøre - sig til. Nu vil jeg gå i seng, og takker endnu en gang alle for varme forslag om hjælp - omend det netop ikke er så ligetil. Men tak fordi I var her, og tak for jeres tid og omsorg.
Du skal ikke være flov over for mig, jeg blev bare så ramt da jeg læste dit indlæg, for ingen mennesker fortjener at have det så skidt, at de mister lysten til livet. Tværtimod syns jeg det er flot, at du får talt om det, om det er så i tale eller på skrift, det hjælper hvertfald mig at tale omkring alt det her, for mig er det den bedste terapi, så derfor er jeg meget åben omkring det. Knus Sandie
Nej jeg har ikke selv børn, men jeg har som sagt selv været barn til en mor på den lukkede - fra jeg var helt helt lille. Og det jeg mente var ikke at børnene ikke mærker det og er kede af det - Det jeg mente var at de godt kan mærke om man har det bedre end man plejer og at de kan affinde sig med meget, hvis de kan mærke at det bliver bedre. Det kunne jeg og mine søskende i hvert fald - samt dem jeg kender der har været i en lignende situation. Men det var også mere myntet på at jeg på daværende tidspunkt ikke vidste helt præcist hvordan du havde det og hvor nødvendigt en indlæggelse var. Hvis den var livsnødvendig ville du jo være nødt til at gøre det - også for din datters skyld, det var mere det. Jeg synes selvfølgelig at du skal tage hensyn til at din datter har det svært med at være væk fra sin mor/være hos fremmede (nu ville jeg så heller ikke liiiige vælge en fremmed i den situation), hvis det ikke er livsnødvendigt for dig med en indlæggelse. Mit tilbud om at snakke står stadig ved magt, hvis du har brug for at få luft eller bare at snakke om vind og vejr, med en der selv bor i nærheden og i øvrigt kender til det hele. Det er selvfølgelig også 100000000 gange i orden, hvis du ikke har lyst og overskud generelt eller bare lige nu - du kan altid hive fat i mig, hvis det er. 
Hej igen... Jeg vil meget gerne mødes med dig en dag... Det er mig kun en fornøjelse hvis jeg kan hjælpe...
Først vil jeg sige at der ikke er andre end fremmede til at passe hende. Der er kun min far der for hende ikke er fremmed, men han arbejder vanvittigt meget for tiden og kan slet slet slet ikke passe hende i et døgn. Og tak for dit tilbud. Gamle venner har faktisk meldt sig på banen og vil hjælpe, og alligevel bliver det ikke rigtigt til noget. Jeg er enten sur og umulig og aggressiv og gider ikke høre på nogetsomhelst - eller også er jeg ked af det og har ingen tanker overhovedet og kan slet ikke lytte eller reflektere eller sige noget fornuftigt. Eller også er jeg ok, og så bliver jeg flov over alt det jeg har sat igang.... Det kører bare rundt lige for tiden. Har haft min datter hjemme idag, så hun fik en ordentlig omgang mor-omsorg, for imorges følte jeg at jeg kunne. Hun græd nemlig i nat, så jeg tror hun har haft mareridt som følge af alt det der sker lige nu, så jeg tænkte at nu kunne hun få mor til hun brækkede sig af det   Det er også gået ok, men her sidst på dagen har jeg været træt og ikke den sjoveste i verden, men det er ikke en helt skidt øvelse for damen ikke at være centrum konstant. Så jeg håber det går - jeg kan jo ikke rigtigt lave det om....
Jeg håber så inderligt du finder lyset for enden af tunnelen. Det er hårde og ærlig ord du skriver og du har en formidabel evne til at udtrykke dig. Imellem alle disse fortvivlede ord, fornemmer jeg en stærk overlever i dig og en del af dig gør oprør over at have det så af helvede til og en del af dig har har så skide ondt langt ind i sjælen. Har du brug for at snakke/skrive så send mig en intern besked.
For de pæne ord. Jo, jeg er stærk og sej - når jeg vælger det. Men jeg er også lige det modsatte, eller nej, faktisk lige så stærk, blot i at være svag! Giver det mening?? Nogle gange holder jeg HÅRDT på at være svag og uduelig - og gerne efter en lang periode hvor jeg har kæmpet hårdt. Så er det som om det føles nødvendigt at nedbryde alt og være "lille og svag". Sikkert meget menneskeligt, for det er eddermame hårdt at kæmpe altid og man bliver træt af at det er nødvendigt. Men det er det jo altså for mig, og det er jo i bund og grund forkælet af mig at vælge til og fra. Nogle mennesker har en dødelig sygdom, de ville jo hellere end gerne kunne vælge - men har intet valg. Så forkælet det er jeg, og latterlig oveni - og på et tidspunkt i alle mine nedture er jeg ved at brække mig over mig selv, og så er det jeg tager mig sammen igen. Jeg er ikke kommet dertil endnu. Jeg synes godt det må være synd for mig lidt endnu. Det er helt forkert at tiden går så stærkt, jeg vil gerne være 13 igen og lære alt i et ordentligt tempo. I stedet er jeg 28 og har knald-meget ansvar og skal bare KUN fremad udviklingsmæssigt. Voksenverden er for hård for mig nogle gange!  Jeg vil også krammes og aes på håret og have lavet morgenmad til mig, og pakke gaver ud juleaften.  Men det hedder pligter pligter pligter - og ansvar ansvar ansvar. Pyh.....
Jeg siger altid til mig selv, og det har hjulpet mig lidt, når det hele går i knude "Til næste år, samme tid, samme dato, ser alting anderledes ud, jeg skal bare hænge på at se"! Måske du kan bruge det til et eller andet  Knus Naja
det er da rigtigt nok. Snart er jeg 30 og så vil jeg sikkert sukke over min ungdomskrise her, for så er mit barn et stoort barn og jeg har fundet ud af hvordan man laver pizzasnegle til børnehavefester og så er alting pludseligt nemmere. Det hele kulminerer når jeg bliver møggammel og kan alt - og dør. Hurra. 
Du er så harmrende realistisk og beskriver dig selv og din stituation meget levende. For mig lyder det til mellem linierne, at du skriger på at være en lille pige igen uden ansvar og pligter og hvis eneste bekrymring er om hvad du skal ønske dig til jul. Men ved du hvad, du er sgu en voksen kvinde med barn og har et skide stort ansvar på dine skuldre, for at dit barn skal vokse op med en tryg barndom. Men det sgu svært at forene disse føelser sammen til en helhed, men hver ting til sin tid. Det er sgu da helt i orden at være barnlig igen, det kan være helt befriende. Det er sgu tilladt at brække sig over livet en gang imellem, men man skal sgu også have nosser til at mærke sig selv og føle hvordan man har det også selv om det gør ondt. Tag du favntag med livet, du skal sgu nok lande på benene igen. Tro mig, jeg har haft retur billet til helvede.
Det er sådan jeg har det. Indeni er jeg sk*de hamrende moden - men også totalt uudviklet på en del. Det er jo altså humlen af min sygdom, at nogle sider er ikke udviklet (de følelsesmæssige) så jeg er lidt som en forvokset teenager - samtidigt med at jeg er voksen. Argh, l*rteliv. Dog er sarkasmen ved at være tilbage, det er altid et godt tegn 
Når nu alle er fremmede for din datter, havd så med at sige ja tak til nogle af de tilbud du får her i tråden? Skriv til dem, hør om i skal mødes, evt. hos dig, så lærer din datter dem at kende. Måske får du endda nye venner, så du til næste år også skal til julefrokost? Tit synes jeg selv det handler om at række armen ud, sidder man bare derhjemme og piller sig i navlen, så får man ingen nye venner. Jeg ved det fra mig selv   Nogle gange skal man bare kaste sig ud i det 
- men praksis er noget anderledes. Folk har aldrig tid, og specielt ikke nu.... Men jeg vil tage dit pip til mig og få gjort noget ved det jeg kan. Har ringet til børneafdelingen og sagt at vi kommer i weekenden, for nu skal det brydes. Og ringet til distriktspsykiatrien og sagt at jeg skal have samtaler NU for min datter skal ikke længere se mig ked af det. Så må vi se...... (hvornår jeg igen opgiver det hele og ikke har det gåpåmod jeg har lige nu...)
Når du mister noget af dit gå på mod, så skriv eller ring til mig, så må du få noget af mit... Jeg deler gerne ud, jeg sender dig lige mit nummer i pb Knus Sandie
Du er eddermame et overskuds menneske!!! WOW. Tak for nummeret, jeg lover ikke at jeg tør bruge det, men det er den fineste gestus, så jeg er meget beæret. Tak.
Jeg prøver hvertfald at være det, har lovet mig selv og min familie, at jeg er tilpas stædig til at det ikke må ødelægge mit liv, så det prøver jeg at leve efter. Det er helt ok, hvis du ikke tager det i brug, men nu har du det hvertfald, så får du lyst, så bare ring eller skriv-- Knus
Jeg var til en stor julefrokost sidste weekend, sådan én hvor flere firmaer holder samtidig i et lokale med musik, dans og det hele. Jeg er ikke den store danser, danser ikke særlig godt...nå, men jeg blev da budt op af en herre fra vores selskab...havde også sagt nej til nogle fordi jeg havde set at de gik liiige lovlig tæt på...med hænder osv   . Men nå, ham her var ganske anstændig at danse med.... Min kæreste gik så på et tidspunkt på toilettet og mens jeg sad dér kom en ældre, fuld mand fra ét af de andre selskaber og bød mig op til dans....jeg sagde nej, for jeg havde set ham danse med andre...og dét var ikke lige min kop the   ....men han ville bare ikke lade mig slippe, han trak min stol ud, tog fat om mine håndled og hev i mig....jeg blev ved med at sige nej men han sagde at jeg skulle!   ....mine håndled gjorde ondt, men jeg ville ikke! Så kom min kærestes kollegas kone om til os, de sad på den anden side af bordet, skubbede ham væk, han blev vist overrasket, trak mig med ud af lokalet og sagde sikke et fjols...pyyh jeg var lettet...sagde mange tak og gav hende et knus.... Men...SKAL man virkelig danse med alle der byder én op? Jeg troede vi levede i det 21. århundrede.....   ...nu var han selvfølgelig af ældre dato...kan godt være kvinder efter hans mening bare skal makkeret....men det skal vi ikke i min verden. Ellers var det en dejlig oplevelse....jeg fik danset med min kæreste, for 1. gang, selv om han påstod at han ikke kan...gu ka' han så 
Nej gu' skal man ej.. Jeg havde nok også nægtet hvis det var mig der var blevet "overfaldet" af sådan en fulderik  Men godt du fik en god aften alligevel.. Og ALLE kan danse, det ser måske ikke altid lige godt ud, men det er jo heller ikke det der tæller   
Nej, man skal da ej.... Jeg kan desværre IKKE danse, og siger derfor altid nej når jeg bliver budt op. Men jeg synes faktisk som regel det bliver pinligt fordi står de og hiver i en, mens man siger nej tak..
Selvfølgelig SKAL du ikke danse, bare fordi du bliver budt op.. Og slet ikke når manden kegler fuld rundt på den måde.. No way! Puh.. jeg hader også sådan noget med at blive budt op af fremmede .. Men det er nu mest fordi, at jeg er en klovn til pardans, og 1-2-3-4-agtig dans.. Føler mig som en elefant i et spil kegler hver gang.. Og der går ikke 2 minutter, så har jeg trådt ham over tæerne de første 8 gange! Derimod elsker jeg at danse helt frit fra leveren..Og kan gøre det i flere timer! Jeg tror det kendetegner den lidt yngre generation.. Og når generationerne så mødes til fx en julefrokost, så går der kludder i kommunikationen.. Desværre er min kæreste mere til 1-2-3-4..   Og så "beskylder" han mig for at tage "føringen"... øhh.. jeg ved jo ikke hvad det er jeg laver, jeg danser bare, og bliver helt ivrig når jeg først kommer igang   .. Men det lykkedes faktisk også os, at danse sammen til sidste julefrokost.. og det var skønt, han er nu den jeg allerhelst vil danse med 
Hej herinde.. Jeg har før fået gode svar på mine katte spørgsmål, så håber da, at jeg igen kan få det... Jeg har to katte, søskende, Anton og Freja... Freja er slem til at slikke på mine arme, hænder og hvad hun ellers kan komme i nærheden af.... Nogen der ved, hvorfor hun gør det?? De fodres med Hills foder, og hun er som hun skal være ifølge dyrlægen.. hun har altid gjort det.. men det er blevet værre inden for den sidste måneds tid.. Jeg fik dem som 10 ugers, da deres mor smuttede fra dem.. så de var unge, da de kom fra moren.. men Freja virker ellers meget afbalanceret, og er glad og kælen, når det passer damen, vel at mærke 
Det gør min den ene også meget, jeg tror uden at vide det sikkert, at det er deres måde at nusse os på, de vasker jo også hinanden.. Så det er mit bud Mvh Sandie
Hej Sandie.. og tak for svar... Min første tanke var også, at det var noget hengivenhed... men tænkte også, om hun kunne mangle noget.. som salt f.eks.. det har vi jo på huden...
Det kunne da være, men tænker også når hun får kvalitets foder og dyt´rlægen siger hun er som hun skal være, så mangler hun sikker ikk noget... men hva ved jeg heheh  Sandie
Min kat gør det også, det er mest i forbindelse med at jeg nusser hende eller vi putter i sengen, så jeg tror også de gør det for at nusse igen. Da jeg havde tre katte vaskede de også hinanden og både den der slikkede og den der blev slikket spandt og så meget tilfreds ud. Jeg tror det er socialt, lidt li som når heste klør hinanden. Jeg har også hørt at de gør det for at man kommer til at lugte som dem. Men om den teori passer ved jeg ik, det er jo en smule svært at spørge en kat om det er derfor den slikker på en.  Mvh Anja
Og slikker igen. Det kan godt hænge lidt sammen med tidlig forladthed, men jeg har katte, der gør det, hvis mor har ammet dem til de var 12 uger. Hos katte er slikken dominanstegn- min hankat bliver STIKtosset, hvis de små slikker på ham- og hunkattene kan heller ikke lide det. SLAM! falder der en pote/et ørebid- og så slikker det ældste dyr på det yngste- som trøst. (Dog ikke hankatten). Men mine har da vasket mig flittigt, æltet mig i håret- og bidt mig i ansigtet af bare kærlighed. Forresten er mine vilde med lugten af sure armhuler/svedt tøj- og (ulækkert nok) brugte mandeunderbukser (de er så gode at trille sig i   ). (Her i hytten ryger den slags så lynhurtigt til vask   ). Selvfølgelig kan katte (som hunde) slikke for den salte smag-men mest"aer" de bare igen på den måde de kan. Min hankat napper mig i kinden, når vi nusser- "kærlighedsbid"- og han er kastrat. Jeg synes mest, hunkatte slikker- men med katte skal man ALDRIG generalisere. De er forskellige! 117 katte gør sådan- og nummer 118. gør ikke!
1000 tak for alle jeres svar.. Jeg tror jeg fremadrettet bare vil være glad over, at hun vil slikke på mig.. for som i siger, så er det jo bare et tegn på, at hun giver igen, når jeg nusser med hende... og at hun er glad for mig  Mine elsker også vasketøj.. men de er så sippede, at det helst skal være det rene, nyvaskede tøj.. duften af vaskemiddel er åbenbart bare lækker.. så der er ikke noget med at lade tøjet stå i kurven, for så ligger de begge to oppe i tøjet og hygger sig = kattehår over alt 
Det er noget helt andet. Jeg har en del løse tæpper i mine sofaer (og på min kiste-arvestykke. Her med et skridsikkert-underlag), de vaskes hyppigt- udfra tanken om, jeg nemmere kan vaske et tæppe -end en sofa.
Jeg har også købt betræk til min sofa.. som vaskes jævnligt.. og støvsuges.. for går der 1 uge, uden sofaen har haft besøg af støvsugeren, så har den pels...   knap så lækkert, hvis man får uventede gæster.... Ak ja, de kære katte....   men de er jo skønne alligevel.. når de vækker en om lørdag morgen kl 5, for nu er det da helt sikkert tid til at stå op og nyde dagen sammen... så kan Anton være svær at overbevise om, at det lige er tidligt nok...   så sætter han sig pænt helt oppe i hovedet på mig, og mjaver ca. hvert 5 minut, og reagere man ikke, får man lige en pote i hovedet... de er skønne, er de.. Freja har mere tålmodighed.. hun ligger sig gerne til at sove igen, i fodenden af sengen.. men når hun mener, at nu er der gået nok tid, så angriber hun lige fødderne engang..
"nyhed" på HN's forside: "Frem med reflekserne" - er det ikke en lige lovlig sen pegefinger at stikke vejret???? Om 9 dage har vi vinterjævndøgn. Helt ærligt HN - "os hestefolk" har altså haft styr på refleksudstyret flere måneder..... Såe: STRAM OP og gi' os nogle relevante nyheder - IKKE blot fyldstof for at få nyhedsspalten udfyldt. Tak. KH:)
Undrede mig også over, hvorfor den kom så sent.. Men bedre sent end aldrig!!
så er det jo godt at kampangen har være fremme langt før den kom i nyhed 
Jeg blev igår indlagt på almen psykiatrisk pga. selvmordstanker. Jeg var først ganske meget imod en indlæggelse, primært fordi jeg var bekymret for hvordan min mand ville tage det. Han har tidligere reageret med vrede og afvisning, hvis der er blevet snakket indlæggelse. Han har taget det over al forventning og jeg er derfor enormt lettet og har egentlig accepteret situationen. Jeg har indset at jeg måske nok skal være her et stykke tid og sådan er det. Jeg er dog allerede enormt frustreret over indlæggelsen. Personalet bliver ved med at spørge hvilke forventninger jeg har og hvad de kan hjælpe mig med. Når jeg så siger at jeg gerne vil have hjælp til at lære at acceptere mig selv og få et normalt spisemønster, får jeg at vide at det er en almen psykiatrisk afdeling og at de ikke kan tage sig af spisefostyrrelser... Jeg havde en læge, der roste mig for at have så meget energi at jeg ikke kunne sidde stille på stolen. Der er i samarbejde med en diætist fra distriktspsykiatrien blevet udarbejdet en kostplan, men jeg har ikke mulighed for at følge den herinde, hvilket frustrere mig enormt. Jeg får at vide at de kan behandle min depression, men ikke min spiseforstyrrelse. Kan det virkleig passe at de nægter at behandle nogle psykiatriske lidelser under dække af at være almen psykiatrisk ? Ved ikke helt hvad jeg vil. Høre at der er håb forude måske...
at det der menes et at en spiseforstyrelse ikke bare sådan lige kan kurreres. Det handler om at finde de ting der ligger bag og det håber jeg på der bliver arbejdet på. Jeg ha selv været elev på en lukket psykiatrisk afd. og ved derfor lidt om hvordan tingene fungerer. du er som du selv skriver indlagt grundet suicidale tanker- som du ikke kan tage afstand fra. Sidstnævnte er ret vigtigt og det er derfor dette man forsøger at hjælpe dig med. At kæmpe sig ud af en spiseforstyrrelse kræver et enormt psykiskk overskud og jeg tror derfor det er det helt rigtigt at der derfor bliver taget hånd om din depression først. jeg er ikke sikker på at det er hvad du ønskr at høre men måske det kan give dig en lidt bebdre forståelse for hvad der ligger til grund for deres svar. Nu ved jeg ikke hvor du er indlagt men de fleste steder er der et storkøkken der står for maden så skule det være muligt at få den kost din diætist har anbefalet. Prøv evt at spørge personalet. Ønsker dig god bedring..
Problemet er, at en åben almenpsykiatrisk afdeling ikke har ressourcerne til at behandle spiseforstyrrelser. På "mit" sygehus foregår det på ungdomspsyk. Du skriver selv at du er indlagt fordi du er suicidal og fordi du har en depression. Og DET kan den åbne almene afdeling hjælpe dig med! I dit indlæg lyder det som om, at du virkelig gerne vil have hjælp til den spiseforstyrrelse, og jeg kan ikke forestille mig andet, end at hvis du virkelig selv er indstillet på at gøre noget ved det, så vil de gerne hjælpe dig. Men de har ikke ressourcer til at overvåge dig konstant, så du skal virkelig selv gøre noget for det. Du har garanteret fået en kontakt person eller to. Bed om en snak med en af dem, eller et andet personale du føler dig tryg ved, og fortæl hvordan du har det, og at du er indstillet på selv at gøre en stor indsats. Det er ikke sikkert de vil fokusere på det i behandlingen alligevel, men du kan gøre et forsøg på at få dem til at forstå og hjælpe.
...været skuffet over indlæggelser. Som jeg - uden faglig begrundelse - kan se det, så er en indlæggelse ikke TERAPI, men for folk der virkeligt ikke kan klare sig selv med de helt almindelige ting derhjemme - eller folk der har selvmordstanker, eller gør skade på sig selv eller andre. Lige præcis spiseforstyrrelserne er som jeg ser det HÅBLØST underbehandlede på de psykiatriske afdelinger - men nu har jeg også kun lige et groft indblik i det fra min egne indlæggelser og medpatienter... Altså, det jeg vil sige er nok bare hvordan jeg opfatter det, og at LIGE nu, skal du være glad for at være "opbevaret" et sted hvor der er folk at tale med (under mine indlæggelser gik der oftest 24 timer uden personale kontakt overhovedet) og et sted der sørger for at du ikke tager dit eget liv. Men som du har det lige nu tror jeg faktisk ikke man føler noget som helst positivt. Men - jeg vil nu ret kraftigt opfordre dig til at de ting du skriver her i tråden, dem skal du sige til dem på afdelingen, og IKKE her på HN. Det har de altid sagt under mine indlæggelser - det er vigtigt at man IKKE taler om problemer med medpatienter, men med dem. Min erfaring siger mig at de gange jeg har talt med personalet fremfor medpatienter (eller som dig nu - HN) er det gået bedre. Jeg håber du vil bruge min erfaring, men ved det kan være svært at se lyset når man er så ked af det. God bedring til dig!
På somatiske afdelinger indlægges man også med en primær årsag- den der vurderes til at være den mest presserende. Der kan komme tilsyn fra en anden afdeling hvis man har andre symptomer der ligger uden for indlæggelsesafdelingens speciale og selvfølgelig vil sygeplejersekerne her være behjælpelige men de har ofte brug for nøje instrukser fra den anden afdeling og hvis problemet udvikler sig vil man måske vælge overflytning. Kort sagt, afdelingerne i dag er så specialiserede at de ikke kan give behandling for "alle" sygdomme under en hat.. En almen medicinsk afdeling behandler jo heller ikke knoglebrud, det kræver ortopædkirurgisk ekspertise, men derfor kan man selvfølgelig godt være indlagt på en medicinsk afdeling hvis nu man f.eks opdagede en diabetes i forbindelse med behandlingen for knoglebrud og derfor havde brug for hjælp fra medicinerne når ortopædkirurgerne var færdige.. Det kunne da lyde som om du skal have enhenvisning til Center for Spiseforstyrrelser eller lignende.. Det er langt fra sikkert du vil kunne blive indlagt der men et terapiforløb lyder da til at være nødvendigt.. Egentlig synes jeg du skal vende det til noget positivt at afdelingen siger fra.. Tænk hvis de bare sagde at det kunne de godt hjælpe med og så de slet ikke havde den nødvendige kompetance.. DET ville da være under al kritik.. De tilbyder at hjælpe dig med det de KAN hjælpe med men erkender også hvor deres behandlingsområde stopper.. Jeg er enig i at spiseforstyrrelser er underbehandlede og psykiatrien generelt sakker langt bagud i forhold til somatikken. Somatiske sygdomme passer bedre til vores samfund. Der er syn for sagn og patienten kan opereres, medicineres eller på anden måde forsøgt kureret og derefter sendt hjem.. End of story. Psykiatrien er bare så meget mere langvarig og kompliceret, frem og tilbage, forsøge en slags medicin, forsøge en ny fordi den første ikke virkede, en ny igen fordi der ikke var ordetlig effekt af den anden, genindlæggelse fordi patienten har fået det værre, frustration over ikke at kunne hjælpe. Bare der dog fantes en operation så man kunne skære den "syge del" ud og patienten så var rask bagefter.. Og så videre og så videre.. Psykiatrien er ikke særlig fancy men jeg håber ikke der er nogen der brokker sig på de afdelinger de evt måtte være på.. Jeg er sikker på at personalet vitterligt gør deres bedste med de ressourcer de har til rådeighed, det være sig personlige, faglige og økonomiske.. Man skal langt højere op i systemet hvis noget skal ændres - og det er jeg helt enig i at det skal..
først så er jeg ked af at høre du er indlagt. hvor i landet er det? jeg er selv indlagt, dog på en lukket psykiatrisk afdeling. men her på min afdeling tager de sig af mine spiseforstyrrelse (anoreksi). desværre så vil jeg bare ikke have det, så det hele foregår med tvang lige nu. Jeg blev indlagt i maj måned pga svær selvskade og selvmordstanker jeg ikke kunne afholde mig fra. siden er min anoreksi taget over og derfor behandler de den nu. Men ja spiseforstyrrelser er underbehandlet i psykiatrien. Der er ikke nok ressourcer til det. Men synes du skal bede om at blive henvist til et center for spiseforstyrrelser (de har i århus, odense og kbh så vidt jeg husker). Du må meget gerne skrive en pb til mig hvis det er.
og mangler du, lige som mig, også er par lidomanivenner for at nå op på de 20? man bliver jo helt afhængig:-D
Istedet for en fyreseddel idag på LM Glasfiber som jo lukker to fabrikker i det Sønderjyske - så fik jeg sgi tilbudt en stiling på det nye teknologicenter de skal oprette i Lunderskov  Så mange nerver for ingenting - men hold da op hvor er der blevet tudet idag - for mange gode kollegaer står pt uden job 
Det var da en dejlig nyhed at få her op til jul! Også selv om glæden uvægerligt er blandet med det triste i at miste gode kollegaer.
Ud af 700 ca der skulle fyres blev jeg valgt til at gå videre til en af de 50 ledige stillinger (prikket ud) så er da glad ja - men også vemodig Min mand er lige taget afsted på sit aftenhold (han arbejder i samme firma - så krydser bare fingre for at han også "overlever" Aner faktisk ikke helt præcist hvad jeg skal lave men får nærmere besked imorgen med posten Så please alle - kryds fingre for min dejlige mand
... fingre for at han også er mellem de heldige!
Tillykke med det, - så der da en bekymring mindre, så håber jeg din mand har samme held! Må være sådan lidt en øv/jubii oplevelse, at på en gang være super glad for at ha' et job endnu, og så alligevel være rigtig trist på vegne af alle dem som står uden job!  Dumme finanskrise!
dejligt at høre:) Tillykke med det...Krydser også fingre for din mand:) Men puha hvor er det dog mange der skal fyres:( Der må være en masse der får svært ved at finde noget nyt:( Kedelig jul at gå i møde:( Tina
Tillykke, tillykke. Wauww hvor er der dejligt at høre, jeg glæder mig meget for dig. Ved jo hvor ked af det, du var, da du fik at vide, at du skulle fyres. Heldigvis kan tingene hurtigt ændre sig, og det gjorde det for dig. Yes!!!!!!        Rigtig go' weekend og nyd at solen igen skinner på dig.
Min mand overlevede desværre ikke - men er nu fyret og fritstillet Men det skal jo nok gå - han er ikke så kræsen med hvad han skal lave - men der er dælme ikke meget arbejde her i nærheden og ja det er en underlig følelse når så mange kolleger ryger - selvom man fortsætter så blev der godt nok tudet igår (ps er der nogen der ved noget om lønningerne ved Siemens i Brande ? )
Ih, jeg er bare så spændt!! I forgårs dumpede et brev fra Landscentret i min postkasse. "Stambogskontoret har modtaget en ansøgning om genudstedelse af bortkomne papirer", og så skulle jeg udfylde og returnere en tro-og-love erklæring om, at jeg har solgt hesten og ikke ligger inde med papirerne. Jeg blev SÅ overrasket! Det handler om en DV-vallak fra 1989, som jeg solgte som plag/unghest. Det sidste jeg hørte til ham var, at han skulle til Skotland, og jeg havde da afskrevet nogensinde at høre fra ham igen. Jeg udfyldte erklæringen og sendte den i går, vedlagt en lille notits med min emailadresse og besked om, at Landscentret meget gerne måtte videregive mine oplysninger, da jeg gerne ville høre nyt om hesten. I formiddags kunne jeg ikke længere styre min nysgerrighed, og ringede til damen, som havde underskrevet brevet. Jo da, hun havde fået min erklæring retur, og havde skam allerede skrevet en mail til nuværende ejer. Denne havde kvitteret med en forsikring om, at hun bestemt ville maile mig. Nu venter jeg bare spændt! Hesten er nu i England, og 20 år gammel skulle han angiveligt gå Young Rider-klasser i dressur, og være helt i topform. Ih, jeg håber at der kommer nogle billeder  Hilsen Sif
Jeg håber virkelig for dig at ejeren skriver, det er jo helt vildt efter så mange år.
Det er da sjovt at "høre fra sin hest" efter så mange år - jeg håber at du får nogle gode billeder af den og at den har det godt
spændende. Den må da være mindst 22 år gammel.
Det lyder spændende!!!!! Håber du snart hører noget og viser et par billeder herinde 
spændende   Håber du viser billeder af drengen   Hvordan kan du få den til at være mindst 22 ? Når den er født i 1989? - Vi skriver 2009 nu - ergo må den være 20 (?)
jeg læste det som den var solgt i 1989 som plag.
... fra England  Hesten hedder naturligvis noget helt andet (der var jo ingen papirer, der kunne fortælle dem noget som helst) - og det er først nu gået op for ejeren, at han rent faktisk er 20 år gammel. Hun er noget forundret. Hun har sendt mig en række billeder, og han ser brandgodt ud! Desværre er de kopieret ind i en pdf-fil, så jeg kan ikke vise dem her. Men han ligner sin mor  Nu skal jeg i gang med at hitte billeder fra dengang han var lille - er der forresten nogen af jer, der ligger inde med gode billeder af Flamingo DH 290? Jeg har ingen overhovedet, og det, der ligger på Hingstenet.dk og allpedigree er værre end dårligt. Hilsen Sif
Åh det var godt du har fået mail!!!!! At du ikke kan vise billeder herinde er en nitte   men alt i alt er det vigtigst DU har fået dem og at han ser godt ud!!!!!!!!
En veninde satte mig engang i gang med spillet. Men da jeg ikke fatter hvad der bliver skrevet på engelsk, gik jeg hurtigt i stå.
I må gerne tilføje mig: Yessika Buchhave Vil gerne være jeres naboer, så jeg kan få den sidste roset!
jeg kan ikke finde dig.. der dukker kun en gruppe op.. prøv du at søge på mig: kate lundhøj jensen
Jeg spiller os', og man kan vel godt sige at jeg er lidt afhængig  Jeg kunne godt bruge nogen flere naboer  Annika Robertsen
Ja, jeg kunne også bruge flere naboer  Tine Sommer
Annika og Kate: jeg har tilføjet jer  Yessika: jeg kan ikke finde dig, når jeg søger på dit navn.
Jeg kunne også godt bruge ekstra naboer  Mona Bjørngaard Stenseth .
Charlotte Lauridsen Knus Charlotte
Skal man tilføje som ven på Facebook eller kan man nøjes med kun at tilføje som nabo i Farmville?
mig kan i da også tilføje : nadja butzkowsky ...
Maria (Cosmo): såvidt jeg kan se, så skal man tilføje som ven, før man kan blive naboer. Men ret mig, hvis jeg tager fejl.
som næsten-afhængig Vicky Mathiesen
...mig også under fanerne. Mette Winther er navnet 
Ja, jeg er Farmvillefan. Har PT 50 heste, 14 rensdyr og 59 pakker under mit flotte juletræ 
mig også under fanerne....Boycottede det ellers i et par måneder men nu er vennerne gået amok, så nu kan jeg heller ikke lade være hehe:) Jeg hedder Tina Petersen derinde og på mit billede står vi 5 stykker og er udklædte hvis nogen vil finde mig hehe:) Tina
Så har jeg sendt anmodning om nabo til Tine Sommer og Charlotte Lauridsen  Tilføjer lige nogen flere af jer andre som venner 
Jeg kan også tilføjes... Vickie Skovsgaard Pedersen
Også mig  Line Christiansen - Har et billede af mit dejlige føl 
Arhh manner, kan du ikke få en computerkyndig til at hjælpe dig med de billeder? det må da kunne alde sig gøre, så vi andre nysgerrige sjæle kan få stillet vores nysgerrighed?  Fedt for dig at der igen er kontakt, det må være meget specielt 
Ligesom da min søster fik sin fhv hoppe opdaget igen. (Ja JEG var emsig på HN!) Den havde det godt- men et føl den står med i papirerne (papirløs hingst) fik de ikke opklaret noget om. De trak selv to på hende- og et på hoppeføllet efter hende (altså da den var stor nok!). De heste vides ikke, hvor er. Det var min søster og niece, der fik besøgt "Freja" -en lille rød tøs i sin tid. Old. Dengang en ældre dame, der var to små pigers fryd/dressurlærer.
Jeg kom til skade i sommer efter et styrt fra hesten og anmeldte skaden til mit forsikringssselskab. I mellemtiden syntes manden at vores forsikringer var for dyre, så vi skiftede til et andet selskab.  Nu er mit spørgsmål så .... flytter den skadeanmeldelse automatisk med, eller er den bare "død" eftersom vi er flyttet over i det andet selskab ? //Dorte
Hvornår du kom til skade. Vi skiftede også selskab pr 1/7- men min dreng kom tilskade 5/6. Så gamle selskab skal dække. Det er også ret bøvlet! Jeg måtte ringe til dem begge, men altså hvornår trådte den i kraft. Det drejer sig om briller og tøj og nøgler. Han har fået skade for svie og smerte (700 kr) for "voldofrernes et eller andet". Billigt for 10 sting i panden! Så jeg vil mene "gamle" selskab.
Jeg kom til skade d.11/8 og vi skiftede selskab d.1/10 //Dorte
Er der nogen med lidt Grønlandsforstand herinde? Ved I om der findes nogle butikker el. lignende deroppe hvor man kan bestille og betale ting på nettet som så bliver sendt ud deroppe?
jeg mener der er 2 herinde som bor i grønland lige pt ... prøv at søg på grønland, der hvor man søger, så tror jeg du finder dem  Jeg ved desværre ik hvad de hedder
Jeg bor i Grønland... Hvilken type gaver er du ude i, så kan det da være jeg kan hjælpe. Mvh Naja
Pt. kender jeg denne hjemmeside som du kan kigge lidt på: Mvh Naja
Naja: Hold op hvor en lækker butik!! Har de lige fundet de første mange julegaver til mig selv ! Men det er til to små børn så det er mere ala noget legetøj....
Ja, der må jeg være dig svar skyldig, jeg kender ikke til nogle legetøjsbutikker. Men der er da sikkert nogle i DK som sender til Grønland hvis det skulle være... Ellers prøv google, det plejer at være effektivt. mvh Naja
Naja: Jo men så kunne jeg lige så godt selv købe og sende derop. Pointen var lidt at spare på den dyre dyre fragt til Grønland ! Men tak for hjælpen, det er ikke helt utænkeligt der skulle ryge noget til mig selv fra den anden butik, he he
Jeg plejer såmænd bare at overføre nogle penge til min bror, så kan han og hans kone købe jule-/fødselsdagsgaverne til deres to børn fra os. Der er flere fordele: Hvor på Grønland bor dine gavemodtagere? KNI Pilersuisoq har butikker langs hele kysten og deres julekatalog for legetøj kan du se her: Tøjkataloget finder du på dette link   der kan du på de sidste sider i kataloget se hvordan du bestiller og betaler varerne. Mon ikke du kan sende dem en mail (der er kontaktformular på hjemmesiden) og forhøre om udstedelse af gavekort. KNI Pilersuisoq har alt fra fødevarer til tøj, legetøj osv., så det er mit bedste bud.
Hej Alle. Har spontant besluttet mig for at tage ud og se noget springning i aften   Men men men.. Kan man købe billetter i døren? Eller hvordan fungerer det? Nogen der ved hvorfor der ikke står nogle starter i sølv tur C idag?? Andre der skal ud på borgen og kigge idag? Håber i kan hjælpe 
Hvis det er Vilhelmsborg du snakker om, så koster det 100 kr. og der kan man altid købe i døren.
der var jo mange:-D Jeg har tilføjet jer alle! men Line, jeg kan desværre ikke finde dig...
I må også meget gerne tilføje mig som nabo på farmville  Maria Fiilsø Jensen - eller 
Jeg er hardcore spiller.. Gg  Mangler dog ikke naboer for det sidste ribbon men hjælper gerne, Helene Sjørslev.
Jeg kan også tilføjes Helene Jakobsen
Jeg spiller også Farmville!!!! Er vist nærmest afhængig af det efterhånden.... Vil gerne tilføjes: Stine Blom Jensen
Jeg har temmelig store problemer med at komme ind på farmville, tror 9 ud af 10 gange jeg prøver går den ind på siden uden af finde billedet frem. Nedenunder siden (hedder det mon statuslinien?) står der at siden er åbnet men der er fejl på siden. Jeg har ikke problemer med andre ting på facebook. Det har stået på i efterhånden et par uger tror jeg. Nogle der har en ide om hvad det kan skyldes og ikke mindst hvad jeg kan gøre for at jeg kan komme ind på farmville??? Gitte
Jeg kan heller ikke komme ind på farmville fra FB, men man kan komme ind via zynga.com   Du skal bare logge på FB som du plejer, og så gå ind på zyngas hjemmeside   Så skulle det gerne virke...
Tak... det vil jeg lige afprøve senere! Det er jo noget værre noget at man nærmest bliver afhængig af Farmville og så kan man ikke komme ind!!  Gitte
Ja lige præcis, jeg var os' ved at gå ud af mit gode skind fordi jeg ikke kunne komme derind 
Ved I om der findes noget alternativ i DK, når man sender pakkepost privat? Jeg skal sende en lille kasse på 26x21x16 cm. med en vægt på under 1 kg., men det vil Post DK have 75 kr. for. Det er lige før, det er billigere for mig selv at rejse de 100 km. og aflevere pakken! Google var ikke til den store hjælp, så nu håber jeg, I måske kan hjælpe  Pakken skal fra KBH til Slagelse (nærmere bestemt Dalmose).
Blockbuster har en eller anden form for pakkeordning, - jeg bestilte en pakke via coolshop, og kunne vælge i mellem levering med PostDK og betale for det, ellers gratis porto og så afhente den ved nærmeste pakkecentral - som så for mig var blockbuster. Kan ikke huske hvad det hedder, desværre, men det er der 
Der er GSL Pakke shop 
Og det er GLS der bruger Blockbuster.
Tjah, jeg kan da spare 16 kr.   Det er da også en slags penge. Og kan jeg finde en endnu mindre indpakning, kan jeg spare 26 kr. Nu er problemet så, at jeg ikke kan se, om de har en butik til aflevering i Dalmose, hvor der jo ikke ligger nogen Blockbuster. Når man søger, ser det ud som om, der ligger en, men man kan ikke se, hvad det er for en butik  Kan I evt. også hjælpe med det? Postnumret er 4261 Dalmose 
Hmm... som jeg ser det er den nærmeste Focus i Sandved eller Superbrugsen i Skælskør - men så er det ligefør det bedre kan betale sig at bruge det lokale posthus og betale de 16 kr. mere... Med mindre du selvfølgelig kommer forbi alligevel  Jeg har aldrig selv brugt det, blot stødt på det i den lokale brugs.
Hvordan søger du? For når jeg bruger søgefunktionen kommer der en firkant op ved Dalmose, men der står ingen adresse/butik. Men det er måske fordi, der ikke er nogen?
Hov, nu fik jeg søgefunktionen til at virke. Det var åbenbart ikke nok at skrive postnummer  Jamen, så kan det jo heller ikke helt betale sig   Tror bare jeg dropper det, for jeg nægter altså at betale PostDK så mange penge, for så lille en pakke. Jeg må vente til d. 19., hvor mine forældre kommer på besøg. Så kan de tage pakken med hjem og aflevere til min mormor for mig  Men ellers tusinde tak for hjælpen. Nu ved jeg da til en anden gang, at man kan bruge GLS, hvis modtageren bor tæt på et afhentningssted 
Håber der er nogle herinde der kan hjælpe mig? Sagen er den at jeg til en julegave skal købe en musik-dvd med Pink. Jeg har været rundt i de forskellige butikker i min by, men ingen har den. Jeg fortalte en kollega om det og han anbefalede en side på nettet hvor jeg kunne købe den. De havde også rigtig mange billige cd'er og dvd'er. Tror vist nok de sendte fra London, men havde også danske cd'er. Vi blev enige om for at spare portoen at jeg skulle bestille noget for ham også og et par andre kollegaer, så ligger inde med en hel bestillingsliste nu. Men hvad siden jeg skulle bestille på hedder, kan jeg simpelthen ikke huske? Nu ved jeg at der er mange kloge mennesker herinde, som ved alt muligt, så måske der er en der ligger inde med, hvad det kan være for en side jeg har været inde på? Skulle nemlig helst gerne ha' bestilt i dag. Har prøvet at google, men uden held. 
amazon.com? Ellers er cdon.com et rigtigt godt bud på en "dansk" side. God service og hurtig levering, det er min erfaring med den side...
Hejsa Det har helt sikkert været   han har snakket om. Der finder du både billige CD'er, DVD'er og spil. Hvis ikke de har den, ja så ved jeg ikke hvem der har. Måske  , hvis du er heldig. Men CD-wow kan jeg kun anbefale - hurtig forsende og rigtig god service.
jeg kom til at tænke på moviezoo men ved ikke om de sælger cd´er 
Det var da cdwow!  Tusind tak for hjælpen - vidste jeg kunne regne med jer..
Er jeg sippet eller er hun virkelig gået over stregen? Og hvad kan jeg gøre nu hvor klager ikke hjælper? 
.. i må have nogle husregler der skal overholdes - så der må ejendomsadministrationen eller ejeren være i stand til at give hende advarsler der virker. Desværre skal der vist MANGE og alvorlige advarsler til før man kan smide en lejer ud. Frem for at banke på væggen, er det ofte mere effektivt at gå ind og banke på døren og tale direkte til hende. Og når det er lejligheden lige ved siden af er der jo ikke langt. Personligt ville jeg ingen hæmninger have med at gå ind med vildt hrå og nattøj og tydeligt vise at jeg faktisk prøver at sove. Hvad med de andre beboere i huset - de må da også være plaget af det? Har i lavet en fælles klage?
Sådan en nabo havde jeg også engang, men et løste jeg ved at købe en billig CD med Jodle-Birge i Sterestudio. Den satte jeg på anlægget en meget tidlig søndag morgen efter at han havde holdt fest hele natten. Anlægget blev sat på repeat og skruet helt op, hvorefter jeg tog ud til hesten hele dagen. Da jeg næste gang mødte ham påpegede han den høje musik fra min lejlighed, hvorefter jeg pænt forklarede ham, at musikken inde fra ham altså ikke var mindre højlydt (selvom TV2 nu nok var bedre end Jodle-Birge   )
Det er én bygning, men den er fordelt i 1B (der bor hun), 1C, og 1D (der bor jeg, spørg ikke hvor A er). Hendes opgang ligger i midten, og min ligger længst væk fra vejen, så skal udenfor, rundt om den store bygning, for at komme til hende, ved der tidligere har været klager over hende. Det er ungdomsboliger, ejet af en boligforening i Varde. Jeg kan lide pt. ikke se reglener for højt musik, men tror da jeg vil prøve og kigge lidt efter det. Hehe, du får mig nu til at smile, kunne lige se det for mig, make-up i hele krydderen, ingen BH, snasket nattøj og hår ud til alle sider i bedste morgenstil   Så for at fuldføre det, skal man ha' en kop the i hånden.. Jeg ved ikke hvor mange som er plaget, men jeg er ret overbevist om at hendes anlæg + baskasse(r), står lige op af min væg 
GENIALT Lisbeth ♥Figorina♥   det tror jeg næsten skal prøves, selvom det nu næsten er synd for resten af mine naboer   hævnen er sød!
... farer ind og hamrer på døren, skal man vide hvem naboen er. Jeg husker engang da jeg boede i etageejendom hvor der var kommet en ny på 1.tv. JEG havde set ham (2 meter høj, 2 meter bred, rygmærke, tatoveringer på fingrene og så havde han et par taberponyer også. Og han blev afhentet af politiet næsten hver mandag, fordi han ikke selv var kommet tilbage til fængslet efter sin weekendorlov (de ringede altid på hos mig for at komme ind og blive lukket ind på køkkentrappen via min køkkendør) Men min nabo - 2 tv - havde ikke set ham. Så en dag hvor hun gerne ville se fodbold i fjernsynet, men ikke kunne høre sit fjernsyn på grund af "musikken" fra sin underbo, kunne jeg høre hendes reaktion. Jeg kunne HØRE på den måde hun hamrede sin dør i at NU var det nok. Hun trampede ned ad trappen på en måde så jeg - selv gennem min dør - kunne se at hun var ganske ildsprudlende. Så HAMREDE hun på hans dør - stadig ildsprudlende. Men da han åbnede blev hun GANSKE stille. "hej, jeg er din overbo, skal du ikke se fodbold?" og så nærmest listede hun op til sig selv igen - og trak sikkerhedskæden for... (lidt trist at det skal være sådan - men selve situationen var komisk)
Hahahahaha, stor rocker! Det her en pige, tror faktisk jeg har set hende før! Hun er ikke særlig farlig, kun en ragneunge! 
Reglerne finde du i din lejekontrakt. Du har klaget flere gange over hende, så mon ikke det er på tide at smide et par paragrafer efter hende. 
det kunne være mig der havde skrevet det indlæg. suk jeg har en overbo der spiller højt (gider iøvrigt ikke hører ozzy osbourne 20 gange i træk) der spiller højt. hele huset har klaget og på 2 uger har hun fået 2 advarsler. igår fik jeg igen nok og ringede da min nabo ikke er hjemme spurgte jeg ´min udlejer om jeg måte sætte musik på og så bare skrue op. jow jow blev der sagt du spiller bare så kan det være hun forstår det. ligeledes blev der gjort smækkede britney spears på med ops i did it again og satte fingrene i ørene. hvad tror du så det sker. hun skruer ned:S   havde forventet der blev skruet mere op men nej. tor hun har fattet det.
Det er som om min søster har ret, man skal ringe til dem med stjernerne! Men er der egnetlig ikke en lov om at der mellem 23:00 og 08:00 skal være folkelig ro?
op for en gang klassik musik torsdag aften og så daftet på weekend i den anden ende af landet til søndag  Ej, jeg havde nok prøvet at klage igen og evt. prøvet at fange hende selv og lige nævne at der er indgivet klager og hun nok får een advarsel hvis hun ikke skruer ned.. Man må godt pynte på sandheden, hvis det er til egen fordel.. Og hun lyder ikke som den skarpeste kniv i skuffen, så en lille trusel om advarsel kan måske få hende til at holde op..
Hvorfor ikke bare gemme surmule-skuffen væk, tage smilet på, gå ind og hils på hende stille og roligt.. ? Fortæl hende, hvornår på døgnet du har brug for ro for at fungere.. og spørg om i kan finde en løsning sammen, så i begge kan være der? Det ville jeg nok gøre inden jeg klagede til boligforeningen, eller andre.. Køb en buket tulipaner, bank på, og spørg om hun ikke nok vil have dem stående hos sig, for hvis de står hos dig, ryger blomsterne af til rytmen af hendes musik ... Det var den indirekte, lidt søde udgave.. Men måske sætter det gang i en forsonende snak  Hvis ikke det virker - ja så må du ty til den virkelig onde udgave - Jodle Birger på fuld knald! 
Jeg boede engang et sted hvor vi havde strømmen i et fælles rum. Min nabo havde det med at spille høj musik torsdag (hvor vi andre skulle op på arbejde), fredag og lørdag. Trods flere klager blev hun ved. Så en fredag morgen kl. 7 hvor vi andre ikke havde sovet grundet høj musik, slog vi hendes strøm fra   ....-og så kørte vi på arbejde. Hun brokkede sig gevaldigt og troede det var strømmen i hele gaden der var gået.
Tja her har vi en ældre mand som er halv døv så hans fjernsyn er altid på maks til klokken @!#$ om natten... og så har vi lige fået en overbo (lejligheden har stået tom i den tid vi har boet her) og han elsker at trampe og flytte rundt på sine møbler om aftenen hvor vi andre ser tv eller skal sove 
kunne også låne en CD med Keld og Hilda. Kan så fortælle at da jeg i min vrede sad og gloede ud, kunne jeg se ind i hendes lejlighed via spejlbillede, og fandt ud af jeg har mødt hende før! og tror sq ikke jeg tør banke på (medmindre mine tømrer venner er med)   kunne man ikke hive en kat i halen, optage det, og sætte det på? eller afspille 'Oggy og kakerlakkerne' på repeat - og selv ta' på weekend? det der zai zai zai zai ville drive enhver til vanvid.  Hun sover om dagen, for der er ingen musik midt på dagen, og om natten begynder det. hvis hun spiller højt i nat, så bliver der ringet efter dem med stjerne (godt man har private bekendtskaber i politikredsen   ) Jeg tror ikke blomster hjælper, hendes rensdyrskin blev ikke behandlet pænt.
"taberpony" den var sgu go  Havde engang en der drak sig stjerne stiv og satte elvis på og en bestemt sang kom på repeat hele den nat indtil hendes mand også var så tilpas stiv at han banket livet ud af hende og så gik de i seng kl @!#$ om morgenen jeg klagede mange gange over dem men måtte til slut flytte.
Elvis er ok hvis man selv er med på den, lidt ligesom michael jackson. Ellers er det bare træls.! 
nå damer, (ja, og herrer?..) skal vi ikke lige tælle tæger?   hvor mange er blevet overfaldet råt og brutalt af dette monstrøse og farlige dyr? - ja, uden overdrivelse nok det farligste i Danmark.. de siger jo der er enormt mange i år! bare skriv hvor mange, så tæller jeg sammen.. har personligt haft 1 :b
Kalenderlåge 12 er nu fundet... 
skriv da også gerne hestens på 
1 på hest 1 på kat
5-6 på hund, endnu ingen på hestene. Hunden fik med det samme Bayvantic, og har ikke fundet en tæge siden:-)
hele en.. Hestene har jeg opgivet at tælle, især Akrobat bliver slemt angrebet hver eneste år..
Personligt har jeg kun en gang haft tæge(r) på mig, men der var så tilgengæld også "kun" 15  Min veninde havde 10 stk. Og nej, vi forsøgte ikke at samle på dem, de kom helt af sig selv efter en ridetur Min hund har indtil videre i år haft 2 stk tæger :/
JA Diva havde hele 14 med hjem fra græs i går!! Vildt 
Ingen tæger på mig eller hesten.(ej heller flåter) Mine 3 katte ja der har jeg ikke tal på hvor mange flåter jeg har pillet af. Jeg går udfra at det er flåter du vil tælle og ikke tæger. Lige et foto af en TÆGE. Langt de fleste tæger er plantesaftsugere. Her et foto af en skovflåt.  
hypperne får en omgang med mit hjemmelavet middel og misserne, får en gang med middel imod lopper. det holder også skovflåten væk.
vi havde rigtig mange flåter her for knap en måned siden. det er heldigvis blevet færre nu. typisk pillede vi ca 5-10 af om dagen. Pintoen fra stalden løb dog med rekorden: 56(!!) flåter.
Men misserne!!! I en periode tog vi ca 26 ialt HVER dag på 7 katte i forskellige størrelser. Seriøst.. Det er især den ene kan der er slemt ramt. Hun er den der render mest i skoven.. for 3 uger siden tog vi ca 16 stk alene på hende hver dag i en periode på 14 dage.. Nu tager vi ca 6 hver dag på hende og en enkelt på de andre. Så i alt har vi haft over 500 tæger og flåter.. og det er mest flåter.. De er alle behandlet mod flåter men det har ingen virkning på hende der er mest ramt..
min datter kom idag og spurgte om det var en tæge (flåt!!!) hun havde på halsen (lige under øret) og det var det. jeg plejer at være god til at tage flåter på vores kat, så tog fat i tægen med neglene helt nede ved huden, som jeg plejer og rev den af, men noget gik galt for hovedet (broden???) kom ikke med. hvad gør man ved det? er det farligt? hvad skal man holde øje med bagefter? burde vi søge læge for at få det fjernet? flåter kan have borelia smitten med og give den videre til værtsdyret (i dette tilfælde min datter) hvordan holder man øje med denne smitte og hvor stor er sandsynligheden for at der sker noget/er smittet?
Julie og Victor: Ring evt til vagtlægen og hør hvad de mener. Min hun har haft 2 i år
Så vidt jeg ved skal man holde øje med om det bliver rødt/irriteret omkring biddet og straks kontakte læge i så tilfælde.. Men ja, altid godt at forhøre sig hos lægen, så man er helt sikker. Vi har haft et par enkelte på hundene, men behandlede straks og har ikke set flere siden, hverken på hund, kat, hest eller menneske.
Min mand, som er en bornholmer der nærmest har levet i skovene, siger at du skal få det ud, da der kan gå infektion i mm.. Det er ike specielt godt.. Ring til lægen hvis du ikke selv kan få det ud..
Optælling: På os mennesker: 0 På hestene: 0 På hunden: 0 På katten: ca. 1 hver uge de sidste 2 måneder
ingen i år..men hvis vi havde sommerhuset som vi solgte i dec måned sidste år... ja så kunne jeg have talt jeg ved ikke hvor mange på denne liste.. det var simpelthen uhyggeligt hvor mange der var i den sommerhushave. bare det at gå fra bilen af og gå godt 2 meter op til træ terressen. jamen så var du næsten 100 % sikker på mindst at have en på dig.. vi pilde cirka 1-5 flåder ud hver aften inden vi gik i seng, og det var på 1 person. det var så klamt og man fik paranøja (staves)af det... kunne næsten ikke nyde at være der når de beyndte at komme frem..ad bader
Har altid fået at vide, at man aldrig må rive en tåge ud! Jeg ville helt klart lige tage en tur forbi lægen - og anskaffe mig en tægetang. Min har endnu ikke svigtet  Den eneste i husstanden som har haft, er katten - dog kun en enkelt.
ENDNU ingen - men jeg har haft to tidligere hvor af den ene smittede mig med borrelia, så det behøves skam heller ikk. Jeg er hunde angst for dem efter jeg har haft en med sygdommen på mig. Jeg har "kun" fundet 3 el 4 på den ene hund indtil nu i år. Ingen på den anden el hestene.
Nemlig! Den var nem 
Kan ik finde den.. Måske jeg skulle sove først og så prøve..
også her  marianne 
Ej kan ikk finde den (: ved ikk hvor man finder den side .. xb
Den var faktisk ok nem i dag (igen)  Linda.
Var så optaget af at lede at jeg næsten overså den ved aller første klik.. Var helt sikker på at jeg skulle længere ind, men nix, 1 klik var nok.
Okaay, må så sige at jeg slet ikk havde tænkt på at lede der hvor den var xD kiggede bare det hele igennem, og der var den sørme ..
Nogen gange skal man åbenbart opdatere et par gange inden hesten dukker up hmm men fik den da i anden opdatering
også, men kun ved at lede. kan slet ikke se sammenhængen mellem hintet og gemmestedet ::::???
Ej altså, jeg kan ikke finde den 
Nåh der var den  Det hjalp vist at vågne lidt mere 
Jeg synes nu også den var lidt mærkelig idag, men fundet er den da   
Jeg synes nu osse den var nem i dag! Jeg kan fint se sammenhængen! hvor går man hen hvis man skal finde nogle der udbyder rideferier? Ud over linket til Hippo-tours..
Mere held end forstand, at jeg har fundet den i dag!
Hmm.....-jeg har været rundt og rundt...  Kan slet ikke finde den lille hest i dag... 
Ja jeg gir op, kan ik finde den.. Vil ta ud til min egen lille hest, hende er jeg da sikker på hvor er..
Så fandt jeg den også!!!   men tror jeg ikke at jeg havde hvis ikke jeg havde fundet et "hint" inde på links 
da jeg er så priviligeret at have hele 3 julekalendere   Låge 12 fandt jeg dog alle gode gange 3 efter lidt lederi...
Jeg kan desværre ikke klikke på "vis" hvis jeg vil skrive i den anden tråd (   ), derfor laver jeg lige dette indlæg.  Hermed lige en sidste update i denne tråd, inden jeg kan sige glædelig jul. Speedy blev i morges hentet i Lyngby og kørt over til Josefine i Jylland. Puha det var hårdt - ja jeg stod med Meget blanke øjne og fik en ordentlig krammer af Gry(Cassio). Selv om hesten kun skal på ferie - og jeg skal det samme! - så var det værre end jeg nogensinde havde forestillet mig. Tror måske det var de sidste ugers kaos der blev forløst og der nok var en del lettelse bag de blanke øjne. Fik sagt til Speedy at jeg elsker hende og at vi snart ses og gav hende en ordentlig krammer lige inden lastbilen kom. Puha, de kommende 2½ måned virker som en evighed, men forhåbentlig kommer hun direkte hjem i forhaven når jeg kommer hjem fra Afrika.  I får lige et enkelt foto eller to af Dyret og jeg - og så vil jeg ønske alle en rigtig glædelig jul  og igen sige tusind tak for alle jeres hilsner og varme tanker.         
puha, det lyder hårdt... men dejligt med en tur til Afrika. Hvad skete der med løsdriften? Gik det helt op i hat og briller? Glædelig jul Hilsen Irene
Hey søde Jeg håber at i får en rigtig dejlig jul derovre på den anden side af vandet. Speedy sover trygt ude i stalden sammen med de andre heste, og alt er gået perfekt. Nu ser vi frem til smedbesøg i næste uge så det sidste lige kan rettes op, og så er hun ellers klar til at nyde sin ferie, og du må endelig også nyde din. Du må da endelig lige opdatere når du er udenbys, med lækre billedtråde - hvis man kan. Ellers så i hvert fald når du kommer hjem  Jeg sidder og nørkler med billeder, så der skulle også gerne komme en tråd en af dagene inde på Opslag og Billeder. Men lige nu kommer de over i et album på HG  Glæderliger Jul til dig og gemalen. Vi glæder os også rigtig meget til at se dig igen. Man kan nu godt mærke lidt at hende Speedy mangler sin mor og det er noget af en omtumlet periode det har været. Men nu er der ro på det hele.  Knus og Kram og Nullimøs herfra.
ude hos Gry?? Eller rettere sagt en anden der stod derude. Det er nok meget godt du kom væk, for det er ikke ligefrem fold tid der er meget af derude. Hvis altså det var der du havde fået en boks. Men godt at hun er kommet et godt sted hen nu, hvor der bliver passet på hende, så du trygt kan tage ud at rejse 
Dejligt at høre at hun er kommet derover og har det godt  Det er altid trist at sige farvel -også selv om det kun er for kort tid. Men nu ved du jo hun får det godt  Nu må du bare nyde din tur! 
Godt at skønne Speedy nu er i gode hænder, Louise !! 
Kender i det, man sidder og kigger for sjovt på Markedspladsen på HG, og så finder man en hoppe som man virkelig FORELSKER sig i  MEN MEN MEN, jeg har jo 4 heste allerede, skal slet ikke have en mere nu, men altså har bare forelsket mig HELT vild i den smukke pige   argh, men ELSKER ogse dem jeg har nu  Hihi trængte bare til lidt luft for mine fusstrationer (staves), og vil høre om andre kender til dette fænomen ? kan ikke bare være mig der har det sådan 
Haha kender det også alt for godt xD  Og det er altid en jeg vender tilbage til, for den hest er ejg sq blevet forelsket i 
Jojo, jeg er blevet smask forelsket i denne her dejlige DV dreng, men kæresten mener så absolut ikke at jeg skal gå i banken og låne resten af pengene til ham, selvom jeg er uenig! Ih, prøver bare at spare hurtigt op og håbe den ikke bliver solgt forløbig! også burde jeg snart have egen hest igen (og glæder mig!)
Plejer godt at kunne tøjle forelskelser over nettet, og bruge dem som en kærkommen inspiration til at give mine nuværende muledyr en ordentlig omgang ekstra opmærksomhed  Men i sommers blev jeg forelsket i en hest IRL, det var lidt sværere at tackle, men altså, virkeligheden kalder, det er trods alt begrænset hvor meget man kan overkomme. 
...ikke var her??? Jeg synes godt nok tit jeg snakker med folk der er meget triste/kede af deres job. Og den mest brugte vending er "hvis krisen ikke var her havde jeg fundet noget andet"...Men hvis man virkelig er så træt af sit job burde man måske forsøge at finde noget andet alligevel??? Jeg har aldrig kunne forstå at man bliver i et job hvor man er ked af at være...Selvfølgelig skal man have noget på hånden for at sige op, men så må man bare være lidt mere aktiv... Jeg fik nyt job i Juli måned netop fordi jeg var dødtræt af det gamle...Og jeg kan helt ærligt sige at selvom krisen ikke var her ville jeg blive i mit nye arbejde. For er utrolig glad for at være der...Gode kollegaer, gode arbejdstider, god løn osv osv osv. Men hvad med dig...Ville du stadig have dit job hvis det var let at finde et nyt eller er du tilfreds? Tina
Ja, det ville jeg 
jeg starter nyt job til januar så JA. Jeg glæder mig enormt og det ligger meget tæt på drømmejobbet 
Jeg er fint tilfreds.. Mit er et studiejob. Ikke er arbejde jeg vil resten af livet. Men til at forsøde en su tilværelse er det fint.
...Og det vil jeg heller ikke, selv om krisen er her  Jeg har i over et halvt år søgt andet arbejdet, men antallet af relevante stillinger i min branche, der har været slået op, kan tælles på én hånd. Jeg tager ikke tidsbegrænsede ansættelser i disse tider. Og så er jeg også lidt kræsen. Men jeg tror og håber, at jeg ved udgangen af næste uge har et nyt fedt job 
Ja det ville jeg. Selvom jeg "kun" arbejder i Netto, er jeg rigtig glad for at være der. Bedre/sødere kollegaer, chef og kunder skal man lede længe efter   (synes jeg)
Vi skal have raclette med nogle venner lille juleaften, og igen til min fødselsdag d 27 december tror jeg. Så jeg mangler lidt inspiration, da jeg altid bruger det samme, som er : skinkekød Kylling strimler Små bøffer babymajs Små pølser bacon æg masse (skal selvfølgelig altid til) Div grøntsager peberfrugter osv Denne gang vil jeg ihvertfald have mørbrad på også. Laver altid tilbehør ved siden af, pommes, sauce og salat. Må jeg hører hvad i plejer at bruge......
To dumme, grimme tæger på passerhesten. 
Vrøvl, prøver igen. -2 dumme, grimme skovflåter på passerhesten.
Antalt FLÅTER fundet i år... 0 - hest 0 - mig 4 - på vores perkerkat 2 - Fantakat 1 - Svigermors passekat 0 - manden Ialt har jeg fjernet 6 flåter i år...
0 - på hunden.. Hvordan kan det være at nogen ALDRIG oplever at få en flåt på sig? mens andre samler på dem? Jeg red i skov hele sidste sommer og ikke en flåt fik jeg. Jeg har heller ADLRIG fundet nogen på min hest. Heller aldrig på hunden.. Kattene samler på dem. Men det er kun i foråret jeg synes de får dem. altså i april maj måned. Ingen af dem har haft nogen i juni måned...og de plejer heller ikke have nogen og ellers er det 1 eller 2 stk. Hvad med de flåtter man ikke opdager? Kan det lade sig gøre? At de hopper af selv? forresten så synes jeg tæge/flåt fjerner er noget møg. Sådan en plastik dims som bare bøjer hvis flåtten sidder MEGET godt fast. Kommer den ud så flyver den ind i hovedet på dig eller over i håret på en anden..  Køb i stedet en pincet med runding. Det er klart det bedste og hurtigste og du har styr på hvor flåtten er...
ja de hopper jo af selv når de har drukket- men som med andre dyr er der måske nogen de bedre kan lide smagen af end andre- ligesom mug eks. Vi har ofte efter vi er flyttet i lejlighed opdaget døde udtørrede æger på gulvet vi kan se HAR suget blod men som vi ikk har opdaget (ikk at jeg forstår det). Første gang opdagede vi det ved at den ene hund savlede og skummede underligt om munden. Kort efter så jeg hun havde gang i at ville spise et el andet fra gulvet. Samlede selvfølgelig op og stoppede hende i det - det avr så sådan en fætter der... De hopper jo af når de har fået nok uanset hvor det er, men de kan jo ikke leve videre herinde. men normalt vil man opdage dem inden, både pga deres størrelse og kløen der medfølger deres bid.
Det lyder godt nok vild med din hund  Jeg har aldrig funget flåtter nogne steder. hverken i seng eller gulv. Vi smager åbenbart rigtig rigtig dårligt. Heldigvis da... Min lillebror blev for nogle år siden bidt af en sådan flåt. Han havde blot mærket noget på armen også "dasket" det væk, uden at tænke mere over det. Det endte med et kæmpe betændt udslet på armen. Et stor betændt boblende sår. Han fik penicilin i over 2 uger og fik taget blodprøver osv. Han havde i langtid et stort hvidt ar med fordybning i armen efter den tur. Puha det var grimt...  Efter vi har fået katte som render rundt alle mulige steder har jeg lært at fjerne dem og se efter dem. Min ene kat kom en dag sidste år ind og havde en kæmpe flåt lige på munden/læben. Det så så vildt ud... Det blødte godt nok også da jeg hev den ud og hun pev noget. Hvilket er meget forståeligt... Hvorfor ikke lade dem suge blod også lade dem falde af? Udgør det en større risiko eller hvad for infektion?
Bare Camilla : Nu er jeg ikke en ørn til at regne, men " 4 - på vores perkerkat 2 - Fantakat 1 - Svigermors passekat Ialt har jeg fjernet 6 flåter i år..." Det der får jeg til 7   
flåter på hverken os eller hestene. Hundene har haft 2 stk.
Sjov og anderledes tråd iøvrigt. 
iiih  ... Nu har du jo afsløret hvor dårlig JEG er til at regne 
Her har vores golden retriever haft 3 flåter, som vi måtte tage med en tang. Til gengæld har vi fanget 14-15 stk, inden de nåede at sætte sig fast. Det er det god ved en gul hund - man kan se de små sorte djævle lidt lettere 
Heldigvis ingen flåter på mig eller hesten. - Til gengæld en millionmilliard på den ene hund, og ca 10-15 stk på den anden hund. Selvom de færdes samme steder, er den ene voldsomt angrebet i forhold til den anden... Men der er helt klart blevet færre flåt"angreb" den seneste måneds tid, heldigvis!
Jeg kan ikke se forskel på flåter eller tæger, men det er nok fordi at de aldrig nærmer sig mig.. Jeg er 19 år, og har måske haft 2-3 siddende på mig i mit liv, og jeg har både været spejder, rider ofte i skoven osv osv. Hestene har jeg opdaget en enkelt eller to på i de 9½ år jeg har haft hest. Måske er det fordi de får tectonik? Måske er jeg en nød til at finde dem, ellers også færdes jeg kun steder uden møgdyr 
hmm.. det lyder lidt som om at medierne for en gangs skyld ikke bare lukker l*rt ud når de siger at der er mange flåter/tæger/møgdyr. - dog ser det også ud til at de er meget ujævnt fordelt :p jeg har selv en evne til normalt at undgå dem, men hvis jeg får en sætter den sig altid de mest mærkelige steder så som lige i starten af ja.. "butt cracken", eller bag på øret. - begge to steder hvor jeg lige præcis ikke kan se nok til at selv flå dyret ud! og det er lidt træls at skulle ringe rundt og spørge "øhm.. gider du liiiige hjælpe" 
slet ingen her, vi er alle indtil videre sluppet. men om det varer ved nåør vi snart trasker rundt i de smukke tjekkiske skove, det må tiden vise 
Ja, skovfl Der st God fornojelse Mvh Monique
Så fandt jeg den også efter 5 min. Men den er nok ikke lige der hvor man først tror.
Jeg kan simpelthen ikke finde den!!
skulle kun bruge to klik. Super sjov konkurrence 
Så er den fundet..
men nu er den fundet 
Ja så er den fundet, men igen i dag skulle jeg opdatere siden et par gange før den dukkede op - det er jo lidt træls, da man så egentlig ikke ved om man har fundet den. Jeg gav da op et par gange, men kunne kun få hintet til at passe med et sted, så blev ved at opdatere til den lille hest kom frem..
Hmm.. Jeg kan ikke huske om jeg rent faktisk fandt den tidligere og kan heller ikke huske hvor jeg fandt, hvis jeg fandt den 
Jeg kan simpelthen ikke finde den, nogen som vil hjælpe 
Hvor kigger man mon hvis man vil kigge på rideferier? Hvor kan de mon ligge henne, når det ikke er ridelejre?   Hvor kigger man hvis man vil købe noget, og vil se hele oversigten? 
Jeg ville nok have fundet noget andet hvis ikke krisen havde været her, da jeg var arbejdsløs og på komtanthjælp efter at have passet min mor på plejeorlov, søgte jeg arbejde i forskellige (70 ansøgninger på 7 uger) forratninger, men der var ikke nogen der ville have mig, så jeg fik arbejde på et plejehjem gennem min søster, for ikke at havne i 'dum i arbejde' stillinger... Det er noget af det bedste der er sket for mig... Nu har jeg arbejdet der siden februar, arbejder 49 timer over 7 dage, men så har jeg også 7 dage fri, får en ganske almindelig månedsløn, og arbejdstider der bare lige passer til mig og fantastiske kollegaer... Dette er ikke mit drømmejob, og nok heller ikke noget jeg vil blive i resten af mit arbejdsliv, men det er rigtig godt lige nu... Nej jeg ville ikke have dette job hvis ikke krisen var kommet, men jeg er glad for det lige nu... Og det er vel det vigtigste... Det er da ikke fantastisk altid at arbejde på et plejehjem, men der er rigtig mange dage, der er rigtig gode eller meget hyggelige... Jeg tror på at det passer, at der ikke er noget der er så skidt at det ikke er godt for et eller andet... Det er mit arbejde et eksempel på for mig...
Nu kan man jo rent faktisk godt være træt af sit arbejde, og ha søgt andet, men være så uheldig at man ikke kan få noget andet, og derfor hænger fast, hvor man er ked af at være.
Ja jeg ville bestemt have samme job - eller i hvert fald i samme branche. Har været i sundhedssektoren i over 13 år nu, så hvis jeg ikke gad det, var jeg nok stoppet for længst. Er vitterligt glad for mit job og dem jeg har haft i sektoren. 
Jeg er gald for mit job, mine kollegaer og min chef. Det eneste jeg IKKE er glad for er mine mange timer spildt med transport. Men der ER ikke arbejde at få i mit eget område (ikke noget der er værd at opgive det nuværende for) - jeg har søgt flere år FØR krisen. Så var der ikke noget der, er der da slet ikke noget nu.
Ja! Jeg elsker mit job og mine daglige udfordringer.  Dog er vi mærket af krisen, sidder i en banks inkassoafdeling, og jeg har sjæl og hjerte, så selvfølgelig bliver jeg mærket af det, men takket være gode værktøjer, kollegaer og ledere, tager jeg altid hjem med en god smag i munden og et smil på læben, velviden at jeg har hjulpet det jeg kunne. 
også selvom jeg sikkert kunne få en bedre løn andre steder og lave nogenlunde det samme job. Men jeg er rigtig glad for min arbejdsplads, gode kolleger - stor fleksibilitet omkring fridag osv. Og så generelt bare en god stemning alle kolleger imellem - ikke bare i min afdeling - og det trods det, at det er den arbejdsplads med mange kvinder, som jo ellers nogle gange kan give lidt fnidder i hjørnerne Så JA - jeg ville stadig beholde det samme job - krise eller ej. Tanja
jeg er super glad for mit job.. Har da tænkt mig at blive der, til jeg endag går på pension
Er i en branche hvor der ikke er arbejdsløshed( sundhedssektoren) Skiftede til en anden arbejdsplads i september iår og er utrolig glad for det.Supergode kollegaer,god ledelse og et skønt stort distrikt at færdes i.
Jeg er superglad for mit job  Ind imellem har jeg kigget på stillingsannoncer - mest fordi det siges at være så sundt at skifte engang imellem (jeg har været 15 år på min arbejdsplads, omend ikke i samme stilling), men der er aldrig nogle jobs, der virker "gode nok" til mig. Det er vel et tegn på, at jeg skal blive hvor jeg er  Hilsen Sif
fået drømmejobbet her 1.oktober... Så jeg klager bestemt ikke.. Men nu er det også indenfor det offentlige, og vi er ikke HELT så hårdt ramt, som privatsektoren.. Men vi lugter da sparekniven ind imellem...
Jeg var rigtig ked af mit job, så jeg tog konsekvensen og sagde op. Det var en nødvendighed, hvis jeg skulle beholde bare lidt af mit humør, og ikke gå fuldstændig ned. Så nej, krisen har ikke haft indflydelse på valget om at stoppe - men den får det jo nok på muligheden for at finde noget andet.
Små frikadeller, fisk, pommes (køber de runde flade da de også godt kan tilberedes på racletten) rejer, okse- og skinketern og mini forårsruller.
Nå ja frikadeller plejer jeg også at bruge  God ide med mini forårsruller, også med rösti. Kom endelig med flere forslag!!!!!!!!
Udover okse-/svinekød og pølser så plejer jeg at have babymajs, små hele løg, rosenkål skåret i halve/kvarte og peberfrugt skåret i strimler.
Kartofler, svinekød, mørbrad, kylling, paneret kylling, bacon, cocktailpølser, champignon, ost til at smelte over, løg udover det så kommer der altid kold kartofelsalat, cherrytomater og diverse grønt på bordet også 
Jeg har hørt at man kan lave flødekartofter med færdigkøbte kartofelskiver (de er sikkert forstegt) og selvfølgelig fløde. Har dog ikke selv prøvet det. Ellers har jeg selv bedst erfaring med at bruge fx. okse eller svine mørbrad, så kødet ikke bliver som tyggegummi. Da jeg fik min raclette i julegave af min svigermor, synes jeg lidt det var en hadegave. Men har sidenhen måtte indrømme at det faktisk er rigtig hyggeligt.
og kartofler,blandes i æggemassen. els tror jeg snart alt er nævnt;0)
Flødekartofter er rigtig lækkert at lave på raclette  Mums 
Vi har også haft stor succes med marinerede tiger rejer, og så har vi tit en god raclette ost til at lægge over grøntsagerne, det er bare mums! Bequin
Flødekartofler på raclette??? Hvordan går i det? Frost kartofler i en pande også fløde og krydderier ud over eller hva? Skal de ikke have lang tid på panden 20-30 min ?????
jeg laver altid en skål blandet salat til, og så putter vi salat i skålene, med krydderier over og ost, og så ellers ind og smelte..smager super godt..sådan en gang halvstegt salat..mumms..
Hvilken ost bruger I andre til raclette? Hælder mest til Mozzarella men det er ret så kedeligt i længden. Dem i poser man selv skærer ud i skiver, skal prøves i år men hvad ellers?
Dej, så man kan lave små minipizzaer 
Og til dessert kan man på racletten lave pandekager med blåbær, hindbær eller lign. i og servere lidt rørt is til, mums.
Flødekartofler lavet på frost-kartoffelskiver er bare godt!!! og nemt  Har ikke prøvet at lave det på rakletten!
ja undskyld men bliver helt nysgerrig.. hvad er raclette? 
Man kan også lave en ommelet blanding, det kan man komme i de der "spader" nedenunder   Osteflutes er også godt, og kan laves i halve nedenunder. Rejer Marrineret kylling, -||- oksekød -||- svinekød Mini bøffer til mini burgere coctailpølser rejer MmmMmmMmmMmm Pandekager til dessert Man kan jo stort set lave det meste på sådan en fyr... det er kun fantasien der sætter grænser
Det undrer mig at der er nogen der laver flødekartofler på racletten, de kan da aldrig blive møre? Jeg plejer at give dem 1 time i ovnen ved 225 grader, ellers er kartoflerne hårde.
Jeg laver mange gange blæksprutte ringe.. Med masser af hvidløgs dressing til 
Jeg er ved at få pip! Min hovedbund kløer og føltes tør.  Det er IKKE lus. Jeg er 99,9% sikker på at det er fordi mit stofskifte nu er for lavt igen, så jeg skal til lægen og ha taget nye blodprøver imorgen.' Ja, jeg har selvfølgelig også andre symptomer på det.  Men det varer jo lige lidt inden vi får svar på blodprøverne, og når jeg bliver sat op i eltroxin, så varer det jo nok lige lidt inden alle symptomerne forsvinder. MEN, tilbage til min hovedbund, har i nogle fif til hvad jeg kan stoppe i håret og giv det en kur? F eks æggeblommer, madolie, eller hvad for nogle mærklige ting i syntes der virker? Kom frem med alle de gode husråd tak. 
jeg plejer at smøre nivea creme i hele hovedbunden  sidder og skiller håret og smør cremen ind , eller olie mad olie .men cremen virker bedst syntes jeg selv 
 
nej det er ikk svært at vaske ud , og er det egentligt ik os ligegyldigt vis det hjælper 
Hvad med lidt anderledes kød: - Rensdyr - Struds - Tør man skrive det... 
Tillader mig at stjæle tråden lidt, - tænkte bare på om der ikke var nogle gode grøntsags idéer?  Synes tit det blir for kedeligt det jeg finder på, er somregel lidt løg, tomat og peberfrugt og ikke rigtig andet. Regner nemlig også med at vi skal ha' det til nytår 
stadig ingen der kan fortælle mig hvad det lige er raclette er?
liv, en raclette er en rund pande med plads til at sætte små skuffelignende pande under. Den sættes til strøm og varmes op. Når den er varm, kan man tilberede sin mad på de små pander ved at sætte dem ind og man kan bruge den store pande ovenover til at varme ting på også. Håber det var forklaring nok.
 
jamen cocktailpølser, pepperoni, og forskelligt kød. man kan med rette også putte feta i racletten - ummenum. jalapenos kan mixes med mange sjove ting også  frisk champignon - grillet i racletten er genialt  indbagte løgringe kan også tilberedes på sådan en fætter  peberfrugt, aubergine, ananas. kun fantasien (og smagsløgene) sætter grænser 
det kan sagtens lade sig gøre med flødekartofler.. lidt skive kartofler med fløde og krydderi i en af spaderne og så lidt tålmodighed, men det tager altså ikke så længe når det er så bette en portion;-) vi skal have racletten igang nytårsaften..den er altid et hit.. velbekomme og godt nytår
Ja, raclette med bl Der er en masse gode opskrifter - saa vidt jeg husker. Monique
Jeg har ingen nivea, men tror i kopattesalve kan gøre det? 
ha ha jov det er lige så godt og lad det sidde en times tid det bruger jeg selv vis min hovedbund er tør og klør en ordentlig omgang fed creme 
Jeg kan helt klart anbefale Nizoral. Det er en shampoo mod skæl, tør hovedbund osv. Den virker super godt! (anbefales af læger på Marselisborg Hopsital i Århus) Den er dog lidt dyr.. Mener den koster 55 kr. Den kan købes på apoteket. Min hovedbund var for en uge siden helt ødelagt. Det kløede så meget, at jeg fik sår! Vupti, nu er jeg fri for kløe og sår. Dejligt 
Jeg kan anbefale 
Husk altid at putte shampooen i tørt hår og kør godt rundt, så kommer det meget nemmere ud, i hvert fald når man snakker olie mv. Mvh Signe
Jeg har også haft brugt olie med godt resultat.. ALtså den billige fra netto og den er slet ikke svær at få ud igen 
Som Mette siger Neccin 
at du ikke er allergisk overfor din shampo ? Jeg er allergisk overfor en del stoffer, og havde derfor på et tidspunkt købt en mild parfumefri shampoo fra Matas, så skulle det jo være i orden. Bortset fra at efter jeg havde brugt den et par gange føltes det som om min hovedbund stod i flammer når jeg vaskede hår, og når håret var tørt kløede det helt vildt. Jeg gik op på apoteket og købte noget special shampoo og noget fugtighedsgivende hovedbunds gel fra cosmea - det har virkelig hjulpet, og det var vist ikke særlig dyrt.
Synes jeg har hørt, at hvis man skal vaske olie ud af håret, skal man putte shampoo i, inden man putter vand i...er det rigtigt?
Jeg har brugt Johnson's baby shampoo til min irriterede hovedbund. Det tog kløe, sår og skæl ret hurtigt. Og så er det billigt OG dufter godt 
Ja, nu har jeg smurt hele hovedbunden ind i kopattesalve, ladet det sidde en god time og vasket håret. Og nu kløer det ikke mere.  Det kan godt være jeg skal gentag det nogle gange, indtil jeg får justeret mit stofskifte, men det hjalp gevaldigt, og nu er jeg ikke ved at blive skør at kløe i hovedbunden. 
Da jeg var lille havde jeg meget tør hovedbund. Min mor smurte så hovedbunden ind i madolie og lod det side i ca en halv time så vidt jeg husker. og vaskede det så ud, ved at komme shampoo i inden hun puttede vand i. Det var meget efektiv.
Det vigtigste er en god shampoo, jeg har mest succes med Wella's System Professional Sensitive Shampoo, som købes hos frisøren. Specielt hvis jeg supplerer med hårkuren. Jeg kan mærke at min hovedbund klør hver gang jeg prøver en af de billige shampoo'er fra supermarkedet. Bare jeg er løbet tør, og bruger af gemalens shampoo en enkelt gang, er den gal.
Jeg har også for lavt stofskifte og har taget Eltoksin siden 1994. Det kan godt vare en bivirkning med kløende hovedbund. Jeg har købt shampo hos matas med bukkehorn, det virker rigtig godt. Ved siden af spiser jeg bukkehorns piller ( i yoghurt) de smager lidt sjovt, men har en god og effektiv virkning. Shampo koster 119 kr og pillerne til en mdr. koster 299 kr. KH Linda
Jeg har samme problem med tør/kløende hovedbund. Jeg har så fundet ud af at det kommer i perioder, hvor jeg er stresset. Det synes jeg er meget mystisk, men sådan skal det nok bare være. Jeg kan holde det nogenlunde nede ved at bruge babyolie på sprayflaske. Det er let at sprøjte ind i hovedbunden, og let at få ud igen. - Jeanett
Hej Ditte. Det er en STOR fejl, at du behandler tor hovedbond med skælshampoo. Hvis du behandler tor hovedbund med skælshampoo, bliver den torre hovetbund bare MEGET værre.Det der er vigtigt at vurdere er, om det er skæl som i småt drysseri, som kommer af at hovedbunden er tør og irriteret eller om det simpelthen er større flager, nogle gange lidt fedtede i det. Det er oftest det første, derfor tager mange fejl og tror de har decideret skæl, når de egentlig har en tør/irriteret hovedbund og køber derfor det forkerte, som måske kan holde det kortvarigt nede, men på længere sigt ikke er velegnet for hovedbunden. Dette er fordi rigtigt skæl som sagt er fedtet kommer af en svampe-lignende tilstand i hovedbunden. Derfor renser en skælshampoo rigtig meget, men står man og i virkeligheden har en tør/sart/irriteret hovedbund, som mangler fugt og noget beroligende, så er det muligt at skælshampooen, der derimod renser ekstra meget, vil gøre det værre. Kig evt. paa   - der er simpelthen al information samlet ét sted. Det er VIGTIGT, at du kender forskellen mellem tor hovedbund og skæl, da disse ikke skal behandles ens. Hvis du bruger skælshampoo og har toer hovedbund, forværrer du bare tilstanden i hovedbunden - den bliver mere toer og risikerer at revne.  Så jeg vil råde dig til at du eller din kæreste spørger en frisør ad, hvis I er i tvivl. Der findes mange produkter til begge dele, fx Læsø Saltcare serien, hvis problemet er tør/irriteret hovedbund, men det er jo individuelt, om det har virkning på folk. Held og lykke. Knus Monique
før du propper madolie, niveacreme, kopattesalve og andet underligt i håret, så fres ned i din superbrugs og køb head and shoulders -dry scalp den virker rigtig godt 
Altså jeg kan lige så godt sige det som det er...Mig og København bliver ALDRIG gode venner...Så er det sagt... Jeg ved ikke hvorfor men der sidder åbenbart en magnet i alle de biler jeg kører i som har en modpol på strøget...Dvs stort set hver gang jeg er i København havner jeg derinde...Lige meget om man skal fra motorvejen og til Valby, vups så holder Tina på strøget. Eller om man skal fra nordsjælland og til amager, vups så holder Tina på strøget...og nej som regel ikke bare en sidegade til strøget...Nej på selve strøget  Dengang jeg havde en varebil var det ikke så slemt fordi man bare lige kunne sige man var ude med pakker...Men nu når man kun har en personbil så er det altså lidt sværere at forklarer hvad man laver der  I lørdags skulle jeg så fra motorvejen og til KB hallen og utroligt nok kom vi kun på en lille bitte sightseeing i København/Vanløse. Så måske går det frem af for mig??? Men kan jeg virkelig være den eneste der bare ikke magter at finde rundt??? Det skal hertil siges at jeg faktisk er ret god til at finde rundt andre steder på sjælland og som regel kører rigtigt i første hug...Men København er bare fra en anden verden tror jeg  Så hvis andre er lige så gode til at få kørt lidt ekstra rundt nogen gange så kom endelig med jeres historier så man har lidt at grine af:) Tina
Jeg tror ikke vi har kørt samme vej to gange til Albertslund, hvor min bror bor. Om vi kom fra Fredensborg eller fra min søster i NV (Utterslev). Jeg er selv god til at fare vild- FØRSTE gang. Så kender jeg retningen. (Der er modsat!   ) Min far havde det sådan: Nå, der skulle vi ha drejet til højre, vi tager den næste. Jeg har fået set udvalgte dele af forskellige byer! Meget! Men ellers var han en god bilist- kørte jævnt. Jeg lærte at motorbremse af ham. Og at man ALDRIG kommenterer folks kørsel. Ikke i mens.
Nu har jeg heldigvis ikke haft behov for at køre i KBH endnu.. Men her i det jyske er jeg simpelthen en hest til at finde rundt ... Til mit forsvar har jeg på trods af mine 28 år kun haft kørekort et par mdr.. Og inden da, ja der kiggede jeg jo ikke efter hvad vej de andre kørte .. Har så erfaret det er min mors skyld ..   ... Min far er chauffør og et omvandrende landkort ... Min mor derimod, kan fare vild i et kosteskab...   ... Så jeg må have fået de dårlige gener fra hende ...   ..
Ja som skrevet, hvad kan jeg gå ud og finde i naturen nu? Er der nogen der har en god opskrift på suppe med brændnæller?
... ganske givet finde både brombær, hyldebær og mirabeller rundt omkring. Og nogle steder også æbler. Og så selvfølgelig svampe, men det kræver altså en del viden om hvad der kan spises og hvad der absolut IKKE skal spises. Jeg lavede en del brændenældesuppe i foråret da der var små friske skud - opskrift og billede i denne tråd Og dertil kommer jo hvad du kan få fat i ved jagt og fiskeri - men begge dele kræver jo tilladelser...
Her er der også stadig hyben.
.. hvordan kan jeg glemme hyben når jeg sidder med udsigt til min fine hybenhæk i baghaven 
Jeg har lige idag plukket brombær på vej hjem fra hesten og har lige lavet brombærmarmelade. Men ellers, så er der masser af æbler, hyben, pærer, blommer, mirabeller, svampe og rodfrugter lige nu. Sidste weekend skød min opstalders mand et stort krondyr med 8 ender på geviret lige ned i skoven ved siden af foldene. Og vildt er også noget jeg forbinder med efterår. Mmmmm..... Jeg elsker efterårsmad:-)
Men hos os er hyld og mirabeller på det sidste- og rønnebær. Æbler fås endnu- og pære. Nødder burde vel være på tapetet snart. Og svampe kan man også finde nu. Støvbold fx.
Hej tak for svar hvad bruger man hyben til? og kan man spise hele bæret?
Til saft og marmelade/syltetøj og suppe. De skal renses for frø. De kan også tørres i ovn i 12 timer v. 50 grader og anvendes stødt i pulverform, som vitamintilskud. De kan også fryses, hvad jeg så ikke ville gøre, da smattet alligevel kun kan anvendes som førstnævnte.
Jeg har selv gjort mig meget i hyben. Vidste du, at 1 kop hypenpulver svarer til antallet af c-vitaminer i 40 appelsiner? Der findes intet sundere end hyben. Jeg kan anbefale at kigge p Der findes alt ligefra hypen-budding til hypenmarmelade og hypenvin. God fornojelse Monique
en riffel er du velkommen til at bruge min altan som jagtplads; så kan du nok nedlægge nogle duer - duesteg skulle vist være godt  Du siger bare til.. 
Jeg har speciale i at køre forkert! Min søster bor ved Jyderrup, vejen derud går fint! Men når jeg skal hjem igen!!!!!!! Bor i høje taastrup, helt ærligt, så er kørte jeg forkert 10 gange i træk, har endt i valby, albertlund, trekoner og alle mulige syge steder. Indtil min svoger forklaret mig at der hvor vejen får en 3 vejbanen, der skal jeg dreje af ved første afkørsel.. Nu køre jeg aldrig forkert den vej mere. Alle andre steder åh jo! Jeg er fortabt uden GPS! Selv med den, kan jeg blive væk! haha
Jeg kan fare vild over ALT! Selvom jeg har været stedet før kan jeg stadig køre forkert. Er simpelthen en dør til at finde vej - men tilgengæld heller ikke bange for at indrøme det. Heldigvis har alle mine forkerte ture gjort at jeg ikke længere bliver så nervøs når det sker - er vel efterhånden vant til at skulle høre på dyttende billister fordi jeg holder midt i ingenting og prøver at orientere mig - eller er i gang med en af mine kendte U-vendinger 
Jeg har absolut ingen stedsans. Jeg havde været kæreste med min kæreste i godt et år da jeg selv fik kørekort. Første gang jeg så selv skulle køre ud til ham, måtte jeg spørge min mor om vej- og kørte alligevel forkert! 
OOoooh jo... det kender jeg alt til. Jeg kan fare vild i en telefonboks.. selv anden gang i samme telefonboks, kan ikke bare ske for mig men er en naturlov!!! Og historierne er næsten for pinlige... *GG*
med noget vi andre kan grine af...   Især her når nu jeg skal sidde her på arbejdet til kl sent i morgen:) Og hvor er jeg glad for at hører at det ikke kun er mig der er en spade til det  Tina
... er det der ligger på 1. sal når man står på hovedbanegården. Så langt så godt. Skal jeg andet end fra stationen og på arbejde - så skal der et kort til! Men endnu værre end København er Søborg. Der bor en af mine venner og hendes lejlighed kan jeg godt finde. Men min bror bor der også - og hver gang jeg skal hjem til ham - eller hjem fra ham - så bliver jeg væk og aner ikke hvor jeg er. Og Ringsted er endnu værre! Jeg er sikker på at de i Ringsted tager gaderne ind om natten og lægger dem ud i en ny orden næste dag - det KAN da ikke være rigtigt at jeg kører en ny vej hver gang jeg skal igennem byen...
Jeg har en master i "Nu er jeg væk, for alvor" genren. Jeg havde købt ny bil, fin kongeblå sag. Skulle på kursus, havde en aftale med mine kollegaer om ikke at køre fremad uden den kongeblå var i bakspejlet, eller mig placeret på et sæde i deres bil. Denne dag var det dog ikke muligt, men der var såååh let at finde derhen hvor jeg skulle, fik jeg fortalt. Fuld af mod strøg jeg afsted. Min bedre halvdel smilede og fortalte at tanken var fuld, så jeg vill løbe tør for landevej inden jeg rigtig blev væk. Nåede næsten frem, joo, der var vejen hvor jeg skulle til højre, jeg kørte godt nok i noget der lignede en gårdsplads, men jeg var sikker, ud af døren kom en mand, han smilede lidt forvirret til mig, mens jeg forsatte ud mellem to bygninger, vejen blev nu lidt smal, men her var meget kønt, så afsted det gik. Nu begyndte planterne at blive lidt høje, jeg begyndte at blive lidt tvilende, men forsatte. rundt om hjørnet og vupti nu holdte jeg midt i en rapsmark. Jeg fik vendt potten, mødte manden på gården som nu grinede højlydt da jeg fløj forbi. Alle jeg mødte på min vej smilede pænt til mig. Efter lidt søgen fandt jeg kurset, lykken ville nu at alle holdte pause, de skreg af grín da jeg stod ud af bilen. Ud af alle sprækker stak raps, mælkebøtte og diverse grønne planter, hele bilen var gul af pollen på nær taget. Alle ville gerne vide hvor jeg havde været, men det vidste jeg faktisk ikke. Min mand sørger stadig for bilen har fuld tank, når jeg kører hjemmefra, jeg tolker det som et tegn på han gerne vil have mig hjem igen. Han har også købt en gps til mig, men den hører jeg ofte sige, hvis muligt vend om... 
på vej op gennem Tyskland lykkedes det mig at ramme centrum af Hamborg frem for Elben Tunnelen - og jeg kørte endda på motorvejen - altså det meste af tiden.
LOL, her er da vist en ORDENTLIG flok, der bør ønske sig GPS-udstyr i julegave, i stedet for strømper, huer og vanter.. Og husk at tage den med i bilen.  Mvh.
gps'er... Min x kæreste havde en der sagde foretag en ulovlig u- vending   
bliver forvirret.... Jeg kan ej heller kører efter kort, for jeg fatter ikke at læse dem. Så jeg bliver nødt til at høre efter, hvad GPS'en siger til mig, men når jeg nu er kørt så forkert, at selv den stakkels dame er tavs, så er jeg godt nok i problemer. Jeg har også med GPS'ens hjælp kørt imellem to rundkørsler, da den åbenbart ikke kunne finde ud af, hvor jeg skulle hen. Jeg skulle tage tredie vej i begge to, og det var altså den vej, der rendte imellem dem... Og så var der lige pludselig 200 km. til at jeg nåede mål, hvor jeg før havde 23 eller sådan noget.... Og så hader jeg ganske enkelt, når den mener, at jeg skal lave uvendinger eller tage afkørsler på motervejen, der ikke eksisterer. Generelt kører jeg ikke nogle steder uden GPS, men det hjælper altså ikke så meget... Men det er stadig bedre end ingenting, for så tror jeg aldrig jeg fandt frem til noget. Dog vil jeg tilføje, at antal kilometer for kørsel til fotosessioner altså bliver beregnet ud fra Krak og de gule sider, og ikke faktiske kørte kilometer...
plejer at sige, at min indre GPS er i stykker... Jeg kan fare vild overalt - har ingen stedsans whatsoever. I sommer kom jeg af bussen i Vancouver med min 20 kg rygsæk på ryggen og skulle gå til hostellet - det burde tage 10-15 minutter, havde jeg regnet ud efter at have studeret kortet. Jeg skulle dreje 2-3 gange på vejen. Så jeg begyndte at gå. Og gå. Og gå. Efter 45 min. satte jeg mig udmattet på en bænk og hev modvilligt min guidebog med kort op ad lommen - yes, jeg skulle så lige 30 min. i den anden retning. Damn, sådan en 20 kg rygsæk er uhandy i sådan en situation  Et par uger senere var jeg flyttet ud på den gård i Canada hvor jeg skulle arbejde i 3 mdr - den nærmeste by ligger 30 min kørsel fra gården, du skal dreje omkring 4-5 gange for at nå derind. Jeg havde siddet på passagersæddet på turen derind og tilbage igen 3-4 gange, så da min veninde skulle køres til bussen en dag mente jeg, at det kunne jeg da nok klare. Så min veninde kørte derind og jeg var derefter overladt til at finde hjem alene. Lige før hun stod på bussen havde hun stukket mig 6 dollars for jeg havde glemt min pung og bilen havde kun lige akkurat benzin nok til at køre hjem - jeg protesterede og ej, det var da ikke nødvendigt med hendes penge, men ender med at tage dem. Og så kørte jeg (første gang i bil med automatgear i øvrigt) hjem... Eller... Hvad jeg troede var vejen hjem. Først kørte jeg nordpå i stedet for sydpå på hovedvejen. Godt så, det tog mig 20 min. at opdage og jeg måtte ind at spørge om vej til den sø som ligger tæt på gården. Så satte jeg igen afsted hjemad...Eller... Jeg burde jo så være drejet af et sted, men nej jeg valgte at fortsætte for havde aldrig fået tjekket hvad den større vej jeg boede nær hed. Godt så - jeg får drejet af - i en eller anden retning - og en dims begynder at blinke på instrumentbrættet "low on gas"... @!#$... Panikken begynder at brede sig. Jeg er i Canada - jeg har ingen mobiltelefon - jeg har intet kort - jeg er ude midt i ingenting - vejen bliver ved med at sno sig og sno sig og der er bare træer og marker og gårde over det hele - jeg skal bruge en sø!!! Jeg er grædefærdig 45 min senere - instrumentbrættet blinker og blinker og jeg har INGEN ide om hvor jeg er. Så ser jeg en Coca Cola truck der holder ved en lille kiosk (UDEN benzinstander, piv piv piv) og jeg stopper, går hen til chaufføren og spørger ham lidende om han måske kender den her sø og ja, jeg kan også huske navnet på det indianske supermarked der ligger 500 meter væk fra gården (thank God!). Og hvad siger manden: "Sweetheart... You're miles off... 30 min at least"   Jeg er mildest talt fortvivlet på dette tidspunkt og får spurgt om han by any chance kender til et sted jeg kan tanke ANYWHERE close by for bilen er altså ved at dø. Jojo - bare derhen og derhen og derhen - burde tage 10 min. Så jeg takker, sætter mig ind i bilen, aer den blidt og beder til at jeg kan finde den benzintank. Det tager mig 20 min, hvor jeg småhikster og beder til at den lille snoldede kiosk med en enkelt benzinstander ligger liiige omkring næste sving og så var den der ENDELIG. De 6 dollars redder lige mit liv. Det tog mig alt i alt 2.5 timer at køre den tur der burde have taget 30 min. Folkene på gården grinede røven i laser og jeg fik stikkommentarer resten af sommeren  Ja... Min indre GPS er i stykker. Permanent.
Maneater, du skriver: Hvis du er dårlig til at finde vej, skal du nok ikke sammenligne dig med en hest. Heste har normalt et supergodt indre kompas. 
Jeg kan nu også godt køre forkert, for nogle år siden skulle jeg til Aarhus, men ups de har sgu flyttet byen siden jeg var der sidst, hvilket jeg først opdagede da jeg var kørt 30 km for langt. Hjallerup er en lille bondeby, men på trods af det, så går den gal hver gang jeg er der, jeg kan bare ikke finde hjem. Det lykkedet nu efter 6 års prøvelser. Dog kan det stadig godt gå galt. Jeg kan finde rundt i Aalborg, men kommer jeg syd for Skalborg bakke, så er min mand overbevist om at jeg bliver væk, han plejer at sige at jeg skal ringe når jeg møder skiltet der står Padborg på, for så er jeg kørt for langt.
ha ha ha og her gik jeg og troede det kun var mig der ikke kan finde rundt. Manden griner ofte sin r*v i laser over mine stunt i trafikken, og han påstår jeg må være den eneste i dk der kan klare at fare så meget vild, så hvor er jeg glad for at i lige har modbevist det hahahaha Jeg har flere gange valgt den forkerte afkørsel til motorvejen. I aalborg er det lavet så åndsvagt at uanset om man skal nord eller syd på så skal man dreje af til højre for at komme på motorvejen og der er nok 500 meter mellem de 2 afkørsler. Jeg tænker hver gang at nu skal jeg tage den rigtige... jeg kører af og har flere gange tænkt at hold da kæft der er langt til tunellen idag, og har kørt videre og finder først ud af det er den gale vej når der står århus på skiltene LOL Så kører jeg jo af en afkørsel, og så kan jeg ikke finde den anden nedkørsel *suk* Så jeg har før præsteret at tage motorvejen til århus ved et uheld og tage landevejen tilbage til Aalborg, det er temmelig langt at køre hvis man bare skal i Bilka i Skalborg  Jeg har også et kæmpe problem med at finde boulevarden i Aalborg den bliver jo flyttet hele tiden. Når jeg kommer fra hadsund så er jeg før kommet over broen i nørresundby for at komme på boulevarden. Min gps dame er også faret vild mange gange, hun er ikke særlig hjælpsom, jo altså hun gør sit bedste det er bare ikke altid nok. Ofte er vi endt ude midt i ingenting og hun siger så ankomststedet er nået   så tit tænker jeg nej hun har skisme ikke ret i at vi skal til højre, og så drejer jeg til venstre, hun regner en ny rute for at komme tilbage hvor vi kom fra, men altså jeg er stadig sikker på hun ikke har ret, så jeg drejer den anden vej sådan fortsætter vi et stykke tid, og pludselig så holder hun helt op med at fortælle hvor vi skal hen... tror hun opgiver *LOL* Hvem laver dog de GPS´ere ?? altså vores tom tom der selv skulle opdatere osv kan ikke engang finde fårup sommerland, og det har da lagt der de sidste 100 år. Jeg når ofte til blokhus istedet for sommerlandet så vi kører altid i god tid  Har også ofte ringet til manden og bedt om hjælp "hej skat, ehm jeg er faret vild" - Jamen hvor er du henne? mig: Det ved jeg jo ikke, så havde jeg jo ikke ringet vel, men der ligger en bager på hjørnet - Jamen hvilken by er du i mig: et sted mellem hadsund og Århus - han sukker nu dybt og opgivende -jamen skat du må da have en ide om hvor du er henne? hvilken vej er du kørt? mig: øøøh det ved jeg da ikke - Du er altså nødt til at stoppe en forbipasserende og spørge hvor du er og hvilken vej du skal, jeg kan jo ikke hjælpe dig når du ikke engang ved hvilken by du er i ... Nøj hvor har jeg prøvet det mange gange og nøj hvor er det bare såååå pinligt *LOL*
Haha, ja der er ingen grund til at bruge GPS, hvis man ikke kan finde ud af at bruge det. Jeg fattede heller ikke en meter i starten, men jeg har kigget en del paa internettet - en god side for begyndere er   Den har jeg selv brugt en del. Nu ved jeg da en del mere end i starten. Mvh Monique
Tror mit speciale er at køre forkert, måske jeg skulle tilføje det på mit CV?  Og den der med at ende inde midt i byens gågade: Åh jo, det hænder xD Og jeg tør ikke gætte på, hvor mange menensker der har brokket isg over min parkering, for jeg lærer det bare aldrig  Men derudover går det sgu godt nok, alle veje fører til rom, mit motto når jeg sætter mig ud i den firhjulede