Min datter Louise, på 9 har efter en lang periode igen fundet glæden ved at ride, og det har hendes super dejlige ridelærer Simone æren for. Simone er en ung pige på 16 år som Louise får eneundervisning af. Hun kører ca 20 km på knallert for at komme op og undervise, og jeg har aldrig oplevet at det er noget der er blevet jaget igennem, at hun har været sur eller råbt, Hun har en   tålmodighed, Hænger sig ikke i en klokkestreng og hun går meget op i at Louise ikke kun lærer at ride, men også at omgåes hesten korrekt, sadle op, hvad de forskellige ting på hest og udstyr hedder, kort sagt alt. Hun bruger sin sparsomme fritid på at lave hjemme opgaver til Louise, som også laver nogle til hende, som hun med den største fornøjelse løser. Hun havde Louise med med til et lille spring stævne, for det var louises store drøm. Der blev øvet og øvet, pakket trailer, og gået bane, givet gode råd om hvordan der skulle rides, og ikke mindst om hvordan man opfører sig hvis man ikke får en rosset med hjem. Louise vandt den ene af de to klasser hun stillede op i, og det var ikke til at sige, hvem der var mest stolt, rytter eller ridelærer  De to har et helt specielt forhold til hinanden, og nyder hinandens selskab. Og Hvordan viser man når man kun er 9 at man virkelig sætter pris på det man får. Det gjorde Louise ved at hun i al hemlighed havde aftalt med sin mormor at kører med hende når hun skulle ud på rideskolen. Der pussede hun så Simones 2 sadler, 3 trenser og mugede hendes boks ud efter alle kunstens regler. Hun havde også en gave med til Simone, et billede fra stævnet sat i en flot ramme, og et meget sødt kort hvor hun havde skrevet hvor glad hun er for at få undervisning af hende og at det var hende og Foster (ponyen) der var skyld i at hun fik sin første røde rosset. Tror at disse ting betyder mere for Simone end de penge hun får for at undervise. Hun blev ihvertfald meget rørt og glad.   Simone, Louise og Foster. Og indrømmet jeg er da også stolt over at jeg har sådan en datter 
Det var da også utrolig sødt af hende  Dejligt at høre din søde historie, og hende kan du da vist godt være stolt af 
man rørt
det var da en god historie 
viser mig at der er håb for fremtiden - at nutidens unger ikke allesammen er de pokkers møgunger man desværre ofte møder - og det er altså skønt! 
sikke en sød pige 
Hvor er det dejligt at læse sådanne indlæg for JA man bliver helt rørt!! Gode tanker til din seje lille datter!
Hvor er din datter da en god pige og det lader til I har fundet den helt rigtige og dygtige ridelærer 
Tidligere tråd om samme emne: Hej HN. Vi fik for nogle uger siden tilbudt en islænder, gratis  En dejlig en på 14 år, som godt nok trængte til en kærlig hånd og havde nogle hoste problemer.. Vi ville self. have den tjekket af en dyrelæge først. Vi kom ud til ham igår og skulle have haft ham med hjem.. Men hans vejrtrækning var værre ind den plejede at være! Dyreægen kom og uden at undersøge ham sagde han at det var astmatisk bronkitis..  Han mente at det var det rigtige at aflive ham.. Han sagde at man kunne prøve at behandle i 2 uger og sige om det blev bedre.. Men ridehest blev ahn aldrig. Mine forældre og ejeren sage at han skulle aflives og så kørte vi hjem.. Nu er han på de evige græsmarker, og jeg fortryder.. Skulle jeg ikke have sagt at vi skulle prøveden behandling..? R.I.P feykír<3
En trist og kedelig oplevelse for dig.... Dyrlægens vurdering har helt sikkert været den rigtige for hesten fremadrettet, og jeg syntes det var rigtigt og tage den beslutning.... Et trøstekram herfra.... Tina
Uha da! Jeg ville altid prøve med behandling først. Kan sige, jeg er begyndt at ride igen på min hest, som har været "dødsdømt" flere gange, senest pga. astma. Dyrlægen var ikke optimistisk, hun hev efter vejret selv på fold! Og hvis jeg trak hende en tur, 4-500 meter, peb hun. Hun hostede store slim-klatter op i boksen. Hun fik medicin - det første var ikke nok, så hun fik en omgang mere. Og så hjalp det altså også! Hun hoster ikke mere, hestene omkring hende har hostet, men hun raller højst en smule, når der er MEGET støv omkring hende. Så jeg er stolt af hende. Hun er en rigtig survivor, efter alt, der er hændt hende. 
Nu er det såen at jeg kender til manden!!! Naboerne kender til manden!!!! Hesten kan IKKE være druknet da den ligger på den anden side af hegnet!!! 7 underernæret heste er vel ikke et tilfælde??? Ejeren BLEV informeret om hesten INDEN den gik i råd, og ville ikke gøre noget!!! Hvem er du til at fare såen over folk der sætter indlæg herind i en ordentlig tone?? Jeg har godt nok haft en dårlig dag, men den er da absolut ik blevet bedre af dit indlæg!!!
Pia/ Det er desværre ikke alle der forstår at tænke før de skriver, ligesom det desværre ses at der bidrages med noget som i bedste fald er helt ligegyldigt.    for dit indlæg, håber det i sidste ende får konsekvenser for den person som har hestene uden at drage ordentlig omsorg for dem! Og hav nu en god dag / aften  ~ Anette
Der er aldrig JUNE nogen logisk forklaring på, at en hest ligger død på en mark, sålænge at den går i råd. Hesteloven siger, at du har pligt til at tilse / sørge for tilsyn af dine dyr også udegående mindst en gang dagligt, men den lov har du måske ikke kendskab til. Desuden er det ikke lovmæssigt iorden bla. af miljøhensyn, at have døde dyr liggende på markerne og rådne på. Sådan noget har man DAKA til at tage sig af. Mvh