Det er synd for dig at du skal bøvle med kommunen oveni at du har ødelagt din skulder. Ønsker dig al mulig held og lykke og god bedring. Men mener da at fagforeningen har jurister de kan trække på. Hvilket fagforbund er du medlem af? Er sagen medlt til Arbejdsskadestyrelsen?
Ved ikke om du kender den hjemmeside som hedder   Det er en side for folk som er kommet i klemme i systemet. For fleksjob og førtidspension. Det er en rigtig god side jeg har fået meget hjælp af den i min pensionssag:-)
Tak for linket   Jeg kender godt siden, og har også læst lidt på den igennem forløbet, og har også prøvet at se om jeg kunne finde hjælp til en advokat igennem den, men uden held, og det er bare nødvendigt med en advokat nu, desværre. Jeg har HK, og de har ikke nogen jurister der er specialister i det her, hvilket også har undret mig. Men de siger det er fordi det er sygedagpengeloven vi er inde og, eller sådan. De har dog haft en medarbejder på som fast bisider hele vejen, og hun har virkelig gjort alt hvad hun kunne, og har også troet på nogen gange, at nu lykkes det, fordi alle argumenterne var i orden. Men når vi så får referaterne fra møderne, så er meget udeladt eller omskrevet, og når vi kommenterer det, siger de bare vi ikke er enige. Jeg har forslået vi skriver referat i hovedpunkter til møderne, alle skriver under på inden vi går, eller diktafon, og det nægter de. Det er så grelt så HK har skrevet til dem, at hun er i tvivl, om vi er tilstede til de samme møder. Det er ikke meldt til arbejdsskadestyrelsen, da det ikke er en skade der er sket i arbejdstiden. Det er dog meldt til min forsikring igennem arbejdet, og de har godkendt mig som 50 % nedsat arbejdsevne. I forvejen er kommunene sluppet meget nemt. Vi indrager først kommunen et halvt år efter jeg er opereret, og faktisk halvandet år efter skaden. Alle de korte sygemeldinger med blokader, har min arbejdsgiver betalt, og alt fra operationen og de næste mange måneder har de ligeledes betalt, det er først efter jeg har været oppe på fuldtid og må ned i tid, at vi indrager kommunen. Min arbejdsgiver har betalt min løn mens jeg har været i arbejdsprøvning, i ekstern virksomhed. Noget der først skete i midten af august sidste år, selvom min arbejdsgiver, jeg og HK allerede i januar/februar sagde, er det det der skal til, så kom igang. Vi har fundet utrolig mange fejl og mangler i sagen, og hver gang vi pågpeger det, så bliver der ballade, og vi får afvide vi bare skal se fremaf. Kommunen selv har skiftet sagsbehandler på sagen undervejs. Nu vil de ikke godkende den arbejdsprøvning de selv har sat op, og jeg sagde det flere gange inden "kan det her nu godkendes" og ja det kunne det, nu kunne det så ikke, da jeg ikke havde kunne holde til de timer de mener jeg skal kunne. Det har min læge og HK jo så sagt, det bekræfter jo situationen. Så finder de på nye undskyldninger, at de ikke har kendt til de sygedage jeg har haft i forløbet, men det kan jeg bekræfte med mails at jeg har. Så er det arbejdsprøvningssteder der ikke har levet op til det de skulle, men de har jo også sagt, at min skulder er et problem som de ser det, så de taler jo for min sag. Kommunens egen lægekonsulent har sagt, sagen er stationær, og alligevel bliver de ved med at sige jeg kan nogen andet end bogholder, de ved bare ikke hvad, og det har de så efter halvandet år stadigvæk ikke fundet ud af, så er det jo svært at bliver afklaret. Så kort sagt, har jeg en arbejdsgiver der betaler min løn, og har gjort det fuldt ud i lang tid, og som siden juni 2010 har fået supleret lidt af sygedagpenge. Jeg har på intet tidspunkt mens kommunen har været med i sagen, været fuldtidssygemelt, selvom de har opfordret til det flere gange, foran min arbejdsgiver, og har sagt jeg har for høj arbejdsmoral !! Min arbejdsgiver vil gerne beholde mig, og kommunen har sagt ligeud her i efteråret, at de ikke kunne tage hensyn til det, og man ikke kunne få alt hvad man ønsker sig her i livet   Nej, for så ville jeg da hellere have min skulder, og kunne arbejde som jeg plejer, og selv kunne muge min stald og træne mine heste som jeg plejede. Min skulderskade er så slem, at jeg har kroniske smerter, og skal gå til fysioterapeut og massør engang om ugen. Den trækker mine øverste to ribben skæve, og det mere eller mindre kronisk nu, at den gør det, i starten var det kun engang i mellem. Den trækker også i min nakkehvivler, så de skal trykkes på plads, og det bliver ifølge mine behandlere sikkert også merer og mere. Jeg har smerter hver dag, men har valgt at leve med dem, og sagt jeg ikke vil lade dem ødelægge mit liv. Jeg har også smerter når jeg er på mit arbejde, men med de der ca 17 timer jeg arbejder effektivt, der er det på et niveau, hvor jeg kan få min hverdag til at fungerer, og jeg VIL arbejde, hvilket jeg også har sagt til kommunen. Jeg har sagt fra dag et, at førtidspension, ikke kom på tale, lige meget hvad, og på trods af det, nævner hende fra Kompetence centeret det alligevel her i efteråret, som en løsning. Tænk at en kommune, kan side overfor en person, der gerne vil yde det de kan, en person der har arbejdet siden hun var 11 år, og har gjort det i mange perioder af sit liv optil 50-60 timer om ugen, at hun har for høj arbejdsmoral og bør sygemelde sig fuldt ud, og hvad med pension ?? Økonomisk er jeg så godt forsikret, så pension vil stille mig bedre end idag, men jeg vil det IKKE. Jeg syens jo det er skræmmende, taget i betragtning, at man prøver at tage arbejdet fra folk der gerne vil, når vi så samtidig har folk der er på overførseslindkomst hele deres liv, som godt kan, men bare ikke gider at lave noget. Jeg er så chokeret over at have mødt det offentlige system, og kan godt forstå kommunerne har svært ved at få tingene til at hænge sammen. Samtidig skammer jeg mig over, hvordan de forvalter dine, mine og vores alle sammens skattepenge. Annette
Jeg føler sådan med dig, det kan virkelig føles tungt nogen gange i det system når de modarbejder en, nogen gange tolker de love og paragrafer som de selv vil. Jeg kan ikke rigtig hjælpe dig med hensyn til at finde en advokat, men vil sige til dig at du skal huske at passe på dig selv. Jeg kan godt forstå at du ikke vil på førtidspension, det ville jeg heller ikke men det kan desværre ikke være anderledes for mig.
Ej hvor træls. Det er sgu da en trist situation . Jeg kan bare IKKE forstå, at du og representanten fra fagforeningen ikke skal godkende de mødereferater.Dvs underskrive netop , hvad der er blevet sagt. Du har da trods alt vidner på at det de skriver ikke svarer til netop DET, der bliver sagt . Nu har jeg ikke lige et forslag til en advoket, men kender du bisiderforeningen ? Det er en organisation , der kan sende folk, der er kyndige i socialloven med dig ud til møder i kommunen . Jeg har fibromyalgi og skal have et møde her snart, hvor jeg skal have en med . For jeg er før blevet behandlet meget dårligt i systemet , og DET har jeg bare ikke hverken kræfter eller lyst til en gang til . Så jeg tager altså sådan en person med. Men jeg kan da sagtens se DIT behov for en advokat. Tænkte på om du evt ikke kan se advokatlisten igennem og finde en egnet derigennem . For det lyder godt nok ikke særlig reelt, at der ikke er blevet skrevet det korrekte om de møder, du har været til .
Karina, nej den forening kender jeg ikke, tusind tak for det fif, det vil jeg straks kigge på  Vi får også referaterne sendt ud til godkendelse nu, ikke i starten, der er møder der slet ikke er skrevet referater af. Men nå vi så ikke vil godkende det, fordi der er så mange ting der enten er udeladt, eller omformuleret, så bliver vores kommentar "bare" lagt bagved kommunens referat, og de svarer at vi er ikke enige, derfor vil de ikke indrage vores ting i referatet, men bare ligge det bagved. Der er faktisk spørgsmål, som både HK og jeg har stillet, som de simpelthen ikke svarer på, påtrods jeg bla. har rykket, og HK f.eks. skriver til sidste i deres kommentar "Jeg ser frem til at hører fra Jer, vedr. ovenstående". Vi har heldigvis været fleste på "min side" af bordet til alle møderne, så flest ører har hørt de ting der er blevet sagt, det håber jo kan komme mig lidt tilgode, men jeg har alligevel min tvivl. F.eks med min arbejdsprøvning, der sad de også sagde, at såfremt der ikke var forbedringer i min status, og jeg ikke kunne øge mine timer, i løbet af de første tre uger, så ville afprøvningen ophører, og det hørte både HK, min chef, og jeg. Da vi så spørger til dette, da det jo ikke sker, og min chef jo så gerne vil have mig tilbage, og det jo tydeligt ikke har det ønsket formål, får vi afvide, at det har de aldrig sagt. Så på trods af, vi er tre mennesker, der har hørt det samme, så har de aldrig sagt det, og det er et af de møder hvor der ikke er lavet referater. I august, blev jeg kaldt til et møde, fordi jeg havde stillet dem nogen spørgsmål på til arbejdsprøvningen. For det første, hvorfor de kaldte det en praktik, og det skal også siges at skolen jeg kom ud på, der troede en af dem også, at jeg skulle være der i tre til seks måneder, ligesom en arbejdsløs, der skulle igang igen på arbejdsmarked. Desuden beder HK mig om at spørger kommunen om, i hvilken paragraf, der står at min arbejdsgiver skal betale min fuldeløn, mens jeg er i arbejdsprøvning, og kun får refunderet sygedagpenge. Samt jeg spørger til, om de er sikker på den her arbejdsprøvning kunne godkendes, da jeg synes den virkede lidt "tynd". I samme omfang beder jeg dem om at kommunikerer pr skrift fremover, gerne mail, og ikke pr telefon, da jeg synes det var bedst for alle parter. Plus de altid ringer i de få timer jeg er på arbejdet. Så blev jeg kaldt til møde igen, ingen af tingene svaret på, men det møde handlede om, at hvis de skulle forsætte sagen, så skulle jeg tro på, de ville mig det bedste, og ikke stille alle de her spørgsmål og forbehold. Deres teamleder var med til mødet, og lige ud fik jeg afvide "Hvis ikke du siger, "Jeg tror på I vil mig det bedste", så ville de gå hjem og lukke sagen øjeblikkeligt". Tro mig HK, min chef og jeg var rystet, men som HK siger jeg var nødt til at sige det, for at sagen kunne kører videre, ellers skulle jeg igennem klage og appel instanser. Dengang havde vi jo også et lille håb om, at efter arbejdsprøvningen, så var vi i mål, for det havde de tidligere sagt. Så en lodret trussel. Idag fortryder jeg, og det møde har de heller ikke skrevet referat på. Jeg har prøvet at min sagsbehandler i telefonen har sagt til mig, det var her i oktober måned, ting som : "Du har barriererne oppe, du er svær, den mest besværlige sag hun nogensinde har haft, og man kan ikke få alt hvad man ønsker sig her i livet". Til det møde i november, der undskylder hun mig så, foran min læge og HK, og jeg siger, voksen som jeg er, at det er accepteret. I hendes referat fra mødet står det så således : At jeg kritiserer hende for denne telefon samtale, hvor hun har sagt at jeg havde barriererne oppe. Det beklager hun, men det var sagt efter et kvarters telefonsamtale, hvor alle anerkendte kommunikations metoder var brugt, og må konstaterer at der ikke længerer var evner i forhold til at kunne forklare Annette reglerne. For det første vil hun nu ikke vederkende sig alle de ting hun sagde, men kun en ting, og desuden bliver jeg hængt ud som mindre klog. Nu håber jeg folk kan læse udfra det jeg skriver her, at jeg er rimelig verbalt stærk, og jeg har også rimelig meget uddannelse og været i lederstillinger, samt sidet selvstændig med bogholderi i mange år. Der er nogen steder i deres referater, hvor det nærmest er ulæseligt, fordi der er så mange stave fejl. Ergo gider man ikke engang læse korrektur på det man laver. De ændre flere gange deres egne planer. F.eks. på mødet den 28, der aftaler vi hvad der skal gøres fremaf, heldigvis står det i referatet, det blev så ændret i det brev jeg fik i fredags. Ret sikkert, fordi jeg igen stillede dem nogen spørgsmål, og rykkede dem for noget de havde lovet at lave siden 28 november. Jeg har talt en del gange med Danica´s socialrådgiver, og hun har været en hjælp helt sikkert. Men hun siger, sammen med andre, at det er desværre tit sådan, at når resource stærke folk, som er velfungerende på arbejdsmarked og socialt, kommer ind i systemet, som jeg nu er pga. en skade/sygdom, så kører sagerne af sporet. Simpelthen fordi kommunens ansatte ikke er gearet til at håndterer folk der kan stille spørgsmål til tingene, og som selv kan læse loven og de derfor ikke bare uanfægtet kan tolke dem som de lyster. Nu var jeg lige forbi naboen igår, og der gav konen mig en god ide, at lave en tidslinie, hvor man tydeligt kan se tingene. F.eks. de ting jeg har spurgt/kommenteret den 28 november, de stadig ikke har svaret på. At vi har sagt ok til en arbejdsprøvning i januar/februar, og der først bliver arbejdet på det fra kommunens side i juni, og jeg først kommer ud i august, og sådanne ting. Annette
du skal da klage! For det første over den lange sagsbehandlingstid, men dernæst behandlingen af dig og din person og alle deres fejl! Så tager du en diktafon med - for det må du gerne så længe du oplyser de tilstedeværende om det. Det kan de ikke nægte dig. Det er der netop lige vundet en sag på vedr. diktafon! Så skal du som du skriver ha en god advokat på dette felt. Jeg er selv i praktik - med henblik på at få timetallet op (selvom jeg ik kan) - det hedder praktik når man kommer ud, hvilket har undret mig. Og ja det virker nemlig temmelig meget som om man bare skal "opkvalificeres" på en el anden måde og så smides ud i alm 30 timer +. Kommer man på 30 timer er man nemlig selvforsørgende for så arbejder man fuldtids iflg kommunen.
Hej Sikke noget rod - Det er godt nok en trals situation du er havnet i. Jeg kan ikke se hvor du er fra i landet, men i Nordsjælland er der en forening der hedder Skåne- og Fleksjobforeningen-Nord. Webside:  Ved de har noget adv tilknytte som osse skulle være til at betale, du kan prøve at kontakte dem Held og Lykke
Jeg vil gætte på at du skulle lede efter en advokat med speciale i forvaltningsret.. og så ville jeg nok heller ikke hænge mig i hvor i landet vedkommende kom fra. gode advokater hænger ikke på træerne (selvom advokater gør). evt. kan du prøve dette link og se om de kan hjælpe dig videre (bare et link jeg faldt over, så jeg har ingen erfaring med dem)  Det er også muligt at denne dom kan hjælpe dig (læg evt mærke til advokaten, jeg har også indsat hans adresse og tlf.)
...at de bliver ved den kommune   . Jeg er helt målløs. -men ros til din arbejdsgiver. Er der ikke sådan nogle uvildige socialrådgivere... Skal lige prøve om jeg kan finde dem. Advokat kan jeg ikke hjælpe med.
Har du en indboforsikring? Der kan du nemlig være heldig at der er retshjælp i. Og så skal du "kun" betale din selvrisiko. Ellers har i måske gratis retshjælp? Det kan du prøve at google dig frem til. Det er der i Kbh. Pøj pøj... Hilsen Benedicte
at se at en af de to ovenstående sager omhandler min kommune, hvor man selv er i gang  Jeg kan desuden fortælle, at det ene sted jeg er i praktik nu, mente man osse jeg sagtens barek unne forlænges i op til e halvt år - ud fra det de snakkede om kunne jeg godt høre, de åbenbart havde en forventning om det var en slags kom-i-gang-med-at-arbejde-igen- praktik og ik en arbejdsprøåvning. Desværre kan jeg regne ud som min "vejleder" taler til mig/opfører sig - sådan den måde hun siger, OG DE ting hun siger, at hun bare mener jeg skal arbejde, fordi jeg da godt kan!
Tak til alle Jer der er kommet med gode forslag  Jeg har opgivet selv  Efter et godt stykke tid med egen forsøg på at kommunikerer med kommunen, bla. med at der jo er andre sager ala min, der er vundet af borgeren, som er principelle, men er desværre ikke kommet videre. Har kun fået svar at "så vil ankestyrelsen jo give dig ret, og så skal vi tage sagen op igen - og ja vi ved godt der går et halvt år, men sådan er det" (meget firkantet og skåret ind til benet) Derfor har jeg efter lang tids søgen, fundet en som idag har overtaget min sag, og sikke en lettelse allerede   Bare det at vide, jeg ikke skal tale med dem mere, men en anden gør det, er fantastisk  Annette
Fedt for dig Anette .Det er helt og aldeles ingen skam at have andre kloge til at hjælpe en . Fortæl os endelig hvordan det går med " din sag" .
samson blev solgt til en familie i børkop, faderen hedder karsten og datteren mischelle. han blev solgt i år 2005. er der nogen der kender ham, og ved hvordan han har det hvis han lever endnu. han er brun og ca 182 i stangmål. håber nogen kan genkende ham.
stjarni solgte jeg for ca.8 måneder siden.. ny ejer har efterfølgende solgt ham videre, uden mit samråd og derfor brudt kontrakten.. vi haved også en speciel aftale i kontrakten, omkring at jeg måtte komme uanmeldt 2-3 gange til d.22/5-2012, på pga. af stjarni`s fortid, som jeg kan fortælle om hvis du/i henvender jer til mig. håber at der er nogen der ved noget eller ny ejer ser denne efterlysning, for vil bare gerne se at han har det godt, så jeg kan få ro i hjertet/sindet!!! se billeder på min præsentation, eller spørg om detaljer. mvh sofie....
Hejsa Sofie. Har du prøvet at kigge på hestegalleri.dk.. Jeg har fundet en hest som ligner din Stajrni på en prik derinde..
Hvor har du købt ham selv ? jeg kender nemlig en stjarni fra etstutteri i ringsted, men ved ikke om de har den mere.
Hej I 1985 kjøpte jeg en hest i Norge som het Eigils Tato, han kom fra Danmark via en ved navn Rasmussen som hentet hester i Danmark. Eigils Tato var en sprang/dressurhest, måske rundt 165/170 høy, han ble kjøpt av Carten country club, og satt på et nyåpnet ridesenter på vestlandet på karmøy utenfor Haugesund, hesten ble erklært mannevond og jeg kjøpte ham og reddet ham dermed fra slakthuset, han var ikke mannevond og vi startet klubbstevner i sprang og dressur, mine unger som da var små krøp rundt bena på hesten, det var et minus han likte ikke menn. Vi fikk 3 år sammen da døde han på beitet, jeg hørte han vrinsket og sprang opp og der lå han på marken, 3 krampetrekninger så var han død, det var hjertestans eller sprukket hovedpulsåre, vetrinæren var ikke helt sikker. Jeg tror han var 9 da jeg kjøpte ham men der var ingen papirer på ham. det var min første hest og den dag i dag tenker jeg meget på ham og savner ham. Er det noen som måske kente denne hest?
Suk o´ve... Jeg har lige fået tilbudt en rigtig fin hvid brenderup hestetrailer til 12000 kr. Total istandsat i 2008 med ny bund, sider, bremser osv. Den ser bare så fin ud! Men hvad siger min mand - NEJ!!!! Hvordan kan jeg overtale ham??? Synes jo det er et rigtig godt tilbud. Jeg har ikke pengene, men jeg er ret sikker på at min far vil låne mig dem. Normalt lejer jeg en trailer til 300 kr i døgnet...
Det kommer jo an på så meget. Hvor meget behøver du en trailer? Hvor tit regner du med at bruge den dvs. hvad koster den at bruge sammenlignet med at leje? Hvor hurtigt skal du betale den tilbage og har I pengene? Hvordan har I det med at låne af din far? Det kan jo være at din mand ikke synes det er i orden mens du synes det er helt OK. Og hvordan ser jeres samlede økonomi ud, jeg mener, ville I ha råd til at tage et banklån for at købe traileren? Og så bed din mand om at komme med sine argumenter, ikke bare 'nej' på samme måde som du bør komme med dine argumenter, ikke bare 'jæ ve ha' 
Du må appellere til den økonomiske fornuft. Hvis du bruger trailer en gang om måneden i ti måneder om året, så har du spenderet 3000 kr. Dvs. at traileren har tjent sig selv hjem på fire år og stadig have en salgsværdi. Hvis du lejer traileren ud ind i mellem for 3oo kr for et døgn eller en week-end for 500 kr., så kan du minimum udleje fire week-ender og fem døgn på et år og det giver dig 3500 kr. Dine nuværende udgifter, med mine kalkulationer, er 3000 kr plus sansynligt udleje niveau er 3500 kr. Ialt 6500 kr. pr år. Summa summarum: Traileren er tjent hjem på 2 år og kan sansynligvis sælges til købsprisen, hvis behovet ikke er der mere. Se så...Den argumentation kan han næsten ikke mene er en dårlig forretning. Held og lykke med projektet.
TUD for satan TUD   Snøft dagen lang.. Ej, undskyld - det var bare det første der kom til mig! Nr. 1: hvis din far kan låne dig pengene og du kan forsvare, at lave en afdragsordning med ham, der ikke belaster jeres økonomi synderligt - så kan jeg slet ikke se din mand skal have så meget indflydelse på situationen. Nr. 2: Hvis I reelt ikke har råd til den, så er det umodent, at ville det - og så er det helt på sin plads, at din mands eneste argument er NEJ.
Det første der kommer til mig er - - køb aldrig en Brenderup hestetrailer    Ellers er jeg enig i Karinas to foreslag.
Jeg er 25 år - singel - bor i en billig lejlighed - har hesten billigt opstaldet - har billig bil - har fast arbejde. Egentligt en rimelig normal tilværelse hvor jeg har alting så billigt som muligt. Alligevel synes jeg kun tingene lige og lige løber rundt, og det frustrere mig helt vildt. jeg kan mærke at jeg er ved at køre surt i det hele - arbejdet, fritiden ja hele mit liv faktisk. Min plan var at lave nogle ændringer i mit liv. Flytte til en større by. Flytte hesten til et sted med flere muligheder. Måske få en større omgangskreds og lidt mere indhold i livet. Men når økonomien kun lige og lige løber rundt nu, så ved jeg simpelthen ikke hvordan jeg skal få råd. Opstaldning et sted hvor de fx har ridehal vil jo være næsten dobbelt så dyrt som det jeg giver nu.  Lejlighed i en større by vil koste mig ca 2000 kr ekstra om måneden. Samtidig så er jeg meget i tvivl om hvad jeg egentligt skal med mit liv. Jeg har et godt job, men nogle gange så føler jeg bare at det slet ikke er mig. Andre dage elsker jeg det. Synes jo også det ville være dumt at stoppe på mit arbejde fordi jeg ved at med min uddannelse og meget lille erfaring får jeg jo ikke sådan et job igen. Er kørt surt i det hele og ved slet ikke hvordan jeg skal få hevet mig selv op igen. Nogen der kan sige noget som kunne guide mig en smule ?