... bør administrationen på den pågældende side kunne finde et IP nummer - og det skal de kunne oplyse til politiet ved en anmeldelse. IP udbyderen bør så kunne oplyse nærmere - men der kan jo selvfølgelig være skrevet fra en offentlig tilgængelig adresse - og så kan man ikke finde vedkommende hvis ikke der er noget verificering af brugerne på siden.
Tak skal du have Lisbeth, jeg ser om jeg kan finde en kontakt-knap til moderationen. 
... kan sandsynligvis ikke gøre noget før der ER en politianmeldelse - undtagen måske at anmelde det selv. Du kan også kontakte Red Barnet - sommetider kan deres børnerådgivning gå ind i den slags sager, også selv om det ikke er barnet selv der henvender sig- om ikke andet kan de sikkert rådgive om hvad du kan gøre 
ubehageligt at være vidende om at en anden banker sit barn... Kan godt forstå dit dilemma Bonnie, men jeg ville ligesom Lisbeth sige, at du skal kontakte moderator som så må finde ud af hvad de vil gøre ved det...
hvad er dog det for et forum, hvor der findes sådan en person??
er blevet så moderne, at man kan maile til dem.... Så det er vel bare at sende en mail til nærmeste politikreds med et link til tråden.... Så ville jeg gå ud fra, at de ville vide hvad der så skal gøres....
Det må være grim læsning.... Og en træls situation for alle involverede... Jeg vil egentlig også gerne vide hvilket forum det er..?
Du tager en kopi af tråden hvor moderen skriver i og senden den til politiet med angivelse af forummet den er skrevet på. Det den mor udøver er jo ikke bare et par dask (det må man heller ikke) men det er vold og overgreb. Både hun og børnene behøver hjælp. Hvor er det godt at du gør noget. 
Du ringer bare til 114 og indtaster dit postnummer, så går det hele helt ad sig selv. Bed gerne om en kvittering på anmeldensen, da de indimellem har det med at "glemme" at taste den ind.  Jeg har efterhånden meldt en del til politiet, så er ret erfaren snart  Så må Politiet kontakte dem som adminstrerer hjemmesiden, som jo har IP-nummeret. Det burde være pærelet. Hvis der er mulighed for at slette sine indlæg, vil jeg råde dig til at tage et screenshot af nogle af hendes indlæg (som beviser)
Interesserede kan få link til tråden ved at sende mig PB. Ved ikke om jeg må sætte den ind her. Lisbeth - Red Barnet er kontaktet, politiet ligeledes. Tusind tak for dine råd til hvad jeg skulle stille op!!!    Pernille - Det er også lige tåbeligt, MÅSKE, for er jeg hysterisk? Før i tiden var det jo ok at give sin unge et rap i måsen - jeg selv har da fået og lider ikke overlast pga dét - men hvor går grænsen??.. MIN grænse er totalt overskredet og også når man læser de svar der er kommet. Folk kommer simpelthen med afstraffelsesforslag. Ikke normalt for det forum vil jeg lige tilføje, det er trods alt bare    Zamangah - Jeg har ringet til politiet og de bad mig sende en mail. Det er så gjort nu  Heidi - Det er dælme også grim læsning. Jeg vidste slet ikke hvad jeg skulle svare til det hele... Det er skam bare på   - der har jeg været i mange år og har aldrig set sådan en tråd før! Ponymor - Er gjort   Det er jo både mor og børn jeg tænker på. For moren må da have været ude for noget vildt siden hun kan mishandle sine stakkels stakkels børn sådan.... Tak  Løfwall - Klarede den over mail, men fik en kvitt. retur på adressen   HÅBER det ender med at de finder ud af at historien bare var pure opsind. Men helt ærligt så har jeg så lidt tiltro til politiet efterhånden at de nok på ingen måde går ind i det...  Jeg skrev som svar at vold ikke er en del af en sund opdragelse (længere svar, men det var essensen).. Her er hvad én svarede mig... De der har mødt mine børn, og det er efterhånden en pæn sjat HN'ere, ved vist godt det ikke lige er helt rigtigt.  Men igen, skriv PB for link 
Puha!! se at få kontaktet politiet og henvend dig til internet siden. Det kan være en mor som har seriøse problemer, men det kan forhåbenligt også bare være drengestreger! HÅBER!
Det virker, i mine øjne, som en mor der har brug for at få fjernet sine børn og få noget hjælp! Tak, det håber jeg også de gør!!!!!
Når jeg læser hendes svar til dig, så er der noget som siger mig, at hun enten er meget dårlig til at skrive eller at det evt. og forhåbenligt er et barn, som laver @!#$ med jer. Jeg kan slet ikke forstå at sådan en tråd kan laves eller få lov til at eksistere. Sidder de direkte og giver forslag til afstraffelse af børn? uha der findes desværre mange dårlige mennesker der ude! Håber for børnenes skyld at der sker noget NU! Vil gerne have et link til denne tråd!
En kvik person har lige informeret mig om datoen. Tråden er flere år gammel - det havde jeg slet ikke lagt mærke til, havde travlt med at få det anmeldt. Men nu er den videre og så må myndighederne tage den derfra. Men min mail bliver sikkert bare grint af og så slettet. Sender lige PB.
Uanset hvor gammel den tråd er, så er det jo direkte sygt! For h... hvor fik jeg det skidt! Tænk at andre mennesker sidder og giver hende gode råd til at slå hendes børn med våde håndklæder, fordi det ikke giver blå mærker!! Hvor langt kan man komme ud. Men jeg tror det er drengestreger. Det ser ud som om der er 3 stk der er inde over og provokere! Der er desværre mennesker, som synes det er sjovt, at provokere folk og få dem op at køre. Jeg havde reageret på samme måde som du har. Så om de griner af dig eller du får dit indlæg slette- det er ligegyldigt! Du har reageret og det er det vigtigste! Børnemishandling skal straffes!
Desuden vælter hun jo rundt i fakta og skiftes til at have henholdsvis to drenge og to piger. Ligeledes håber jeg virkelig at dem der opfordrer til yderliger vold/andre metoder mener dette ironisk. Er dybt rystet. Nu er tråden jo fra 2004, så det hjælper næppe at politianmelde. Forhåbentligt er de børn (hvis altså det ikke er en dårlig joke) forlængst tvangsfjernet.
Tina - Hun kører lidt rundt i fakta og som jeg også nævner både her (øh...gør jeg ik?) og i pågældende tråd, så KAN det være en syg joke. Men det kan jeg ikke bare antage det er. Jeg må lade tvivlen komme de påstående børn til gode, anmelde det og sidde tilbage og håbe på at det rigtig nok bare er fis  Trottinghorse - Det er nemlig sygt. Vi ved ikke om det er jokes skrevet af folk med en tåbelig humør. Men det er et offentligt forum og alle kan læse med. Hvem ved hvilke tips der er givet til hvilke typer nu?...
uanset hvor gammel tråden er, så har du jo fået svar i den for nyligt Så trådstarter må jo stadig være aktiv i en eller anden grad. Uanset om det er nogen der skriver som en joke eller ej, så er det jo en totalt syg tankegang. Hilsen Anne
Synes det fleste vil date med det samme og forventer et engangsknald. Jeg tror ikke på det og er stoppet med at gå på datingsider. Selvom de lyder søde på nette, er det en helt anden person man møder. Synes det var bedre for 10 år siden, men nu er nettet fyldt med perverse typer, hvilket ikke er så hyggeligt. Jeg har dog ikke prøvet udenlandske sider.
Jeg mødte min kommende mand på dating.dk. Og han er fantastisk!!! Man kan sagtens forelse sig i en person online, men man skal samtidig gøre sig selv klart, at man kan blive frygteligt skuffet når man så endelig møder manden. Jeg oprettede en profil på dating.dk... og den første profil jeg ser er en meget smuk mørkhåret mand, et par år yngre end mig, med de dejligste grønne øjne   først tænker jeg han vil sgu da ikke have sådan en som mig... men jeg tager alligevel chancen og skriver følgende til ham "du ser jo helt fantastisk sød ud!!"... også var han fanget!!! hehe!! Vi skrev online i et par dage, udvekslede tlf numre og mødtes en uge efter på neutral grund, hvor vi havde aftalt, at hvis vi ikke havde den fysiske tiltrækning af hinanden, ja så havde vi i hvert fald fået et venskab for livet! Men da vi så hinanden var der slet ingen tvivl! Det slog gnister og vi har været sammen hver eneste dag siden- på trods af at han bor 70 km fra mig!   Vi blev forlovet på vores 1 månedsdag og har sat bryllups datoen til d. 16 april 2010!!  NÅÅÅ.... pointen med dette var... Hvis man ikke tager en chance, så vinder man intet! Følg dit hjerte og det vigtigste af alt lad manden kæmpe lidt for at få dig! Engangsknald og 6 første gang er = ingen interesse bag efter!
Det vil jeg bestemt mene  jeg fandt min kæreste på dating.dk og vi har været sammen i 8 år nu 
Jeg mødte min kæreste på nettet for 3 år siden. Det resulterede så i at han flyttede fra nordjylland til fyn og jeg er nu gravid i 6. månede  Så ja, det kan man godt 
gik jeg på dating. Jeg fandt en gut jeg mente var HAM: jeg ledte ikke, men da jeg så hans billed føltes det blot som om han talte til mig, og kunne give mig DET. Jeg oprettede en profil efter 14 dage, hvor jeg havde prøvet på at bilde mig selv ind at det var noget pjat. Men jeg skrev en besked til ham, og ja vi har nu været sammen i snart 8 år. Om det var kærlighed ved første blik fra min side ved jeg ikke. Men det var noget som gjorder mig godt, og som jeg mente skulle bygges videre på, hvis der kunne bygges på det overhovedet. Og heldigvis kunne og kan han give mig DET, så det var jo ikke helt dårlig.. Jeg har nok været heldig. Thomas er den eneste jeg har "snakket" med over dating. Og ja jeg tog jo den første og bedste, fremfor den sidste og den ringste..  Men jo kærligheden er da på nettet. Men ligesom i den virkelige verden er er alt jo ikke som det giver sig ud for. Men mødes man hurtigt, spilder man jo ikke hinandes tid. I den virkelige verden risikere man også at blive forelsket i en illusion. Og selvom det ikke er rart at blive vækket af gode drømme, er det jo ikke jordens undergang. Så spring ud i det der med dating. Det ricikere at gøre ondt, men risicoen er altså også at man møde ham/hende som man ikke kan undvære i sit liv
da ingen tvivl om, at den sande kærlighed er lettere at finde på nettet end den er inde i byen lørdag nat kl. l*o*r*t.... På nettet har man mulighed for at "pege" dem ud, man passer sammen med rent menneskeligt, interessemæssigt m.v. netop fordi man har muligheden for at skrive sammen, inden man mødes IRL. Min kæreste fandt jeg via Zoosk på Facebook og der er ingen tvivl om, at han er manden i mit liv   Vi fandt hurtigt fælles træk og interesser og blev enige om at mødes. Det er nu 6 måneder siden, og jeg bliver mere og mere glad for ham, for hver dag der går...
Jeg har det li´som dig mht. at møde manden face 2 face og har haft det "nemmest" ved at finde en kæreste i "dagligdagen", hvor man først har lært hinanden at kende som almindelige venner, som så har udviklet sig.   Dét dér med at rende i byen/til fest og snave nogen i gulvet dér, har aldrig været min force -jeg blir´oftest herre-genert og kegleagtig i sådanne situationer.  Da jeg først på sommeren gik fra kæresten gennem 7 år og flyttede et godt stykke væk fra min sædvanlige omgangskreds, måtte jeg jo finde nogle andre mennesker at "hænge ud med". På Dating.dk behøver man ikke nødvendigvis søge efter en kæreste, man kan også søge efter venner hvilket jeg gjorde. Selvfølgelig var der en del der ikke helt fattede det(   ), men der var en enkelt der "stak ud fra mængden". Vi skrev frem og tilbage og der gik ikke længe før vi var på vores første "date" -vi kaldte det jo ikke rigtig en date for jeg skulle jo bare have nogle nye venner og han skulle bare vise mig sin motorcykel  Så han hentede mig på sin Ducati 955 -og nøj,jeg fik et sug i maven da han kom kørende,parkerede og tog sin hjelm af -jeg var allerede helt solgt (venner min bare-jeg ku´æde ham levende med hud og hår   )!! Vi kørte en fantastisk tur ud i sommerlandet (og fik kørt både på baghjul og rigtig stærkt -på min opfordring -jeg er desværre fartnarkoman   ). "Daten" var en stor succes og kemien var helt sindsyg -jeg var helt høj og fjollet da han havde sat mig af igen og håbede inderligt han havde lyst til at mødes igen. Vi skrev meget sammen efterfølgende og 2 dage senere havde han og to af hans kammis inviteret mig med til "Megarace" i Sverige (lovlig dragrace bane hvor alle må komme og træne), hvor én af drengene så skulle køre sin mega sprøde amerikanerslæde. Vi havde en sindsyg hyggelig dag hvor der blev set og snakket en masse ræs og biler og på vejen hjem blev der vist sendt en del "øjne" frem og tilbage på bagsædet af Chevellen, men da vi begge var såen´lidt generte tog det næsten hele turen fra Sverige til Møn før vi fik nærmet os hinanden lidt og fik holdt i hånd   Wow ja, holdt i hånd og jeg var totalt 16 års agtig med en million sommerfugle i maven og mit hjerte var ved at springe ud af brystkassen på mig! Det er meget meget længe siden at jeg blev ramt så hårdt af amors pile -tak skæbne! Da vi så kom hjem til kammeraten med bilen og vi modvilligt måtte slippe hinanden, satte han sig op på sin motorcykel og kørte ud af indkørslen -jeg luskede efter i min Bimmer og for enden af indkørslen stoppede han heldigvis,steg af motorcyklen og gav mig et fantastisk kys! Jeg var helt ør af lykke og hele vejen hjem smilede jeg så jeg fik ondt i kinderne! Dagen efter mødtes vi selvfølgelig igen og vi har været uadskillige lige siden  Vi er så glade for hinanden og madly in luv -ingen af os har nogensinde følt os så tilpas så hurtigt i nogens selskab før og vi svinger helt eminent på stort set alle områder. Så jo,jeg tror bestemt man kan finde kærligheden på nettet! Jeg ville ihvertfald råde dig til at have et åbent sind og selvfølgelig være forberedt på at du blir´kontaktet af nogle kegler -det kan vist ikke undgåes -men der er bestemt en mulighed for at finde den rigtige, dét er jeg ret sikker på!    
Kan godt forstå at du hellere vil møde en irl.... Jeg har prøvet forelskelse på nettet...endda flere gange, og det kan absolut IKKE anbefales. 1. gang var det en utrolig sød og forstående fyr hvor det bare virkede somom vi havde ALT til fælles, vi endte endda i et forhold, men den dag i dag væmmes jeg ved tanken om at jeg har været sammen med ham. Syns simptlehen han er det klammeste der kan gå rundt på to ben. Tror mere han var en "far" for mig end en kæreste, hvilket jeg nok havde brug for på det tidspunkt. adad. 2. gang var på noget netdatinghalløj. Her fandt jeg det der "lignede" drømmefyren, sådan en skøn type man kunne snakke om ALT med, en lidt badass type som bare spredte glæde ligemeget hvor han end kom og hvem han end mødte...jeg slog op med den forrige fordi jeg mødte ham...men det holdt ikke længe for han var egentlig en rigtig player...som ikke kunne få nok opmærksomhed, fra flere piger på EN gang!  3. gang fandt jeg også en utrolig sød fyr som jeg tog på date med, han virkede utrolig attraktiv så det endte også i et forhold.....indtil han viste sin sande side, og hvilken psykisk syg person han irl var. Det endte også meget brat. Vi var sånda on off flere gange, indtil han fortalte at han ville have mig OG en x-kæreste som kærester på EN gang. Så kan det nok være at jeg fik nok. Dagen efter (og det var absolut IKKE planlagt), mødte jeg min drømmefyr da jeg tog i byen med en veninde, for at drikke "kærestesorgerne" væk. Han er jeg stadig sammen med nu her 8 år efter....og er bare SÅ glad for at have mødt ham. Skulle jeg gøre mit kærlighedsliv om.....så ville jeg aldrig have mødt de nettumper! For helt ærlig der er så mange fyre online på div datingsider osv, som bare ikke er en skid værd, ment på den måde at enten har de en kæreste og samtidig flirter de på nettet eller også så er de endelig blevet HELT single fordi andre ikke gider deres @!#$ mere og samtidig total desperate for at finde et "nyt offer"........ så man skal virkelig passe på med netdating osv....folk er MEGET sjældent 100% hvad de udgiver sig for at gøre.....
Jeg mødte for...*tælle tælle*... 11 år (jeg var 20, han 25) siden en gut på nettet - det var et alm. chat-forum så der var ingen bagtanker med det i starten. Vi faldt i en lang periode i snak på chatten og begyndte at ringe sammen - han boede i Jylland og jeg i København. Vi mødtes og han var lige præcis ham jeg altid havde drømt om - og han var den han havde udgivet sig for at være. Vi kaldte hinanden for kærester og han var så sød, så sød. Desværre gik der nogle dage hvor jeg ikke hørte fra ham, sendte ham en mail og hans søster svarede at han var afgået ved døden af et hjertestop. Så jeg var til begravelse, en fremmed pige fra København som afdøde kun havde mødt få gange, og jeg blev modtaget af familien som havde jeg været der altid. De havde hørt rigtig meget om mig, så jeg var ikke i tvivl om at han var oprigtig. Nu er det så 11 år siden han gik bort, men jeg tænker ofte på ham. Hvem ved om vi havde været sammen dags dato, hvis han ikke var død. Så hav et åbent sind og lad det komme til dig - jeg ved det er en kliche, men det kommer når man mindst venter det (taler af erfaring)! 
Jeg var på en dating side for at finde venner, og have nogen gode debatter og interessante diskussioner... Jeg fandt en fyr, der også søgte venner, vi mødtes, og han var bare den maskuline udgave af mig... Efter 3 møder fortalte han mig så at han var blevet forelsket i mig, og jeg valgte at tage chancen med han og det dertil hørende forhold... Det er lige præcis idag 4 måneder siden at vi besluttede os for at være kærester... Vi har kun været adskildt af arbejde og skole, og har det fantastisk sammen... Jeg tror man skal passe på sig selv i forbindelse med internet dating, da det er svært at se andet end en skygge af personen på den anden side af skærmen og det er jo ikke en gang sikkert at det er den rigtige skygge... Jeg havde en jeg har skrevet sammen med i over 3 år... Jeg vil nok beskrive os som ciber-venner... Han hjalp mig igennem min mors sygdom og senere død, jeg var med ham gennem hans nevøs død, en 23 årig fyr der kører galt og moderen der må tage den hårde beslutning at slukke for maskinerne der holdt drengen/den unge mand i live... Vi var så tætte på hinanden som jeg havde troet man kunne komme på nogen gennem computeren, uden at have set personen på noget tidspunkt... Han var den eneste jeg har prøvet at 'savne' hvis jeg ikke hørte fra ham i længere tid, han var i mine tanker i hverdagen, selvom jeg aldrig havde mødt manden der også var ca. 20 år ældre end jeg... MEN da vi så prøvede noget chat-rum der var på denne side, gik det hele fra hans side op i senge øvelser og lagen gymnastik... Denne 'gode' ven jeg troede jeg havde, viste sig kun at være ude efter en ting, det var ikke en gang en hindring for ham at jeg havde en kæreste, så sluttede jeg vores 'venskab'... For mig er det stadig mærkeligt at kunne få så tæt et forhold med en på nettet, og det så viser sig at personen er så meget anderledes... specielt måske fordi det var gennem så lang tid... Så at man passer på sig selv er klart det vigtigste, men kærligheden findes også på eller over nettet...
at man kan finde den eneste ene på nettet. Jeg mødte min nuværende kæreste på nettet, og jeg blev lidt forelsket i ham inden vi mødtes, og da jeg for første gang mødte ham blev forelskelsen bare endnu stærkere, så kan godt følge dig i det med at se ham face to face, for jeg blev nok først rigtig forelsket i ham da jeg mødte ham.  Men jeg ved han er min eneste ene, også selvom hverken jeg eller ham ikke er så gamle.. Så svaret på dit spørgsmål: Ja, man kan godt møde den eneste ene på nettet, men det er ikke sikkert at man bliver forelsket i ham før man ser ham i virkeligheden. 
Nej man kan forelske sig i en illusion, men ikke rigtig forelskelse.. Det er først når man har mødt hinanden ansigt til ansigt. Der skal også være noget fysisk tiltrækkende, før man kan være head over heels forelsket. Det er hele pakken og ikke kun indmaden jeg falder for, så selvfølgelig skal gavepapiret tænde mig   Det ved jeg først når jeg har mødt vedkommende - Billeder er ikke alt..
Hvor er det bare spændene, at høre om alle jeres forskellige oplevelser med at date på nette. Jeg har aldrig selv prøvet at være på datingsider, nok lidt fordi jeg langt hen af vejen har samme holdning som Sand, du skriver så præcist, på nettet forelsker du dig i en lillusion som man har bygget af forestillinge af hvordan man tror modpaten er. Udsende er ikke så vigtig for mig, selvfølgelig er der typer af Mænd jeg finder mere s*xede end andre, men den faktor jeg synes er mest tiltrækkende er interlekt helst med et snærd af nørdegen.  Personligt kan jeg godt lide at være halv anonym på nettet, og det kan jeg forestille mig andre også gerne vil være, så for mig er det grænseoverskridende at skulle møde folk irl selv om man har chattet med dem i lang tid, for det er jo en fremmed, for lige meget hvor mange billeder og beskeder man har udvekslet, så ved man ikke om det er sandt før du møder dem! Så sent som her forleden dag, erklærede en jeg har chattet med gennem 5år ligepludselig at han var forelsket i mig! Eller nej lige pludesig var det ikke for jeg havde forudset det ville komme, men det var da en underlig følelse jeg sad med. Jeg anser ham for en god ven selv om vi aldirg har mødtes han ved mere om mig end de fleste jeg kender irl. a Alligevel var det første jeg tænkte at han da har fået en skueløs! For selv om vi har chatte on/off igennem flere år, så ved han i pricippet ikke om bare en brøkdel af det jeg har fortalt ham er sandt! Det var ham der fik mig til at lave dette indlæg, ikke fordi jeg tror vi nogen sinde bliver kæreste men fordi han ikke er den første, der har erklæret mig sin kærlighed over nettet, hvor min tanke er lidt hvad får dog folk til at gøre det? De mænd der har hoppet ud i den dybe ende for min skyld er alle Mænd jeg opfatter som fornuftige mennesker, de har alle gode uddannelser bag dem eller været studerende på lange vidergående uddannelser.Det kan godt være det bare er mig som er kynisk og gammelsdag, men jeg tager et skidt tilbage når jeg får sådan en kærlighedserklæring og revudere mine egnet og deres handliger, for at se hvor det gik galt.  for hvordan kan de sidde med ideem om at vores skriverrier er optakten den næste store lovstorry efter borte med blæsten, når jeg tænker han er da flik at chatte med, men ikke mere! Nå nu blev det endnu et langt indlæg fra mig hehe, det er nok fordi i er så gode til at komme med indput  Mvh Anja-M
Halløjsa!! Dejligt og læse alle jeres inlæg og fortællinger om jeres møder/ date via nettet... Her kan jeg så også være med....  Kan da starte med og fortælle et par gode dates men til sidst en meget dårlig date os.. Har datet en delt!! Jeg er den meget følsomme og generte pige, men alligevel tog jeg i sin tid mod til og have en date/ møde over nettet ( kald det hvad i vil ) Jeg mødtes med ham på stationen selvfølgeligt efter og have skrevet i længere tid sammen, snakket på mobil, skrevet på msn og set hinanden på cam der og på skype, alt det gjorde der var et tæt bånd nærmest som det bånd man binder til sin hest eller hund.. Men mødet gik over alt forventning, det var kærlighed ved første blik den gang.. Blev dog godt modtaget af hans familie, venner, osv, og var lykkelig den tid det stod på selvfølgeligt.. Vi voksede dog fra hinanden efter længere tid.. Desværre det der kan ske!! Og kan ikke snakke sammen den dag idag.. Det samme kan jeg nævne om en anden ekskæreste... Også en jeg i sin tid mødte på nettet snakkede osv over nettet, det gik godt, vi fandt sammen osv.. Pludseligt hørte jeg så ikke mere fra vedkommende efter langt forhold.. Tiden gik sin gang, og jeg blev ved et tilfælde kontaktet af ham på et andet net dating side, og vi begyndte igen og være sammen efter og være blevet genforenet 2. gang.. Men også denne gang mistede jeg kontakten til ham midt i forholdet.. Og den dag idag taler vi så ikke mere, kan ikke holde til bare og miste på den måde.. Kan dog også nævne en lidt mere dramatisk date.. Vi mødes nær hans hjem ved stationen, vi kom sammen i længere tid, besøgte hinanden osv efter og have skrevet og sådan på nettet... Pludseligt en dag i min lejlighed fik jeg nok!! Han var ryger og vidste jeg godt, han havde altid røget ude og vist hensyn til mig, da jeg ikke tåler det røg.. Men han begyndte og ryge midt i min lejlighed pludseligt, gad ikke hjælpe til, jeg måtte vaske op, vaske tøj, gøre rent, handle ind osv selv han troede han boede på et 4 stjernet hotel kunne ryge hvor det passede ham, gå i bad, smide tøjet osv.. Alt det udvekslede sig så til at det endte i vold, ja denne søde fyr var pludseligt noget andet og mere dramatisk, end han havde udgivet sig for, inden det var han meget imod vold... Så da jeg om aftnen sidste år smed ham ud, og der fik han nok i og ikke sku se mig mere, så han valgte og holde mig fast, klemme mig, trykke mig, prøve og kvæle mig og sådan med de bare næver.. Vi fik kontaktet hans familie og han blev så hentet kl. @!#$ om natten jeg fulgte ham ned til hans familie som kom for og være sikker på han nu tog med dem hjem.. Og jeg kontaktede lægerne, skadestue, politiet osv midt om natten meget ked og knust, og fik lavet en andmeldelse mod ham.. Og var til afhørring med min mor på politistationen.. Sagen er nu slut, høre ikke mere til ham.. Desværre fik han ikke en dom P.G.A. At han var inviteret op til mig, og jeg på forhånd kendte ham og kom sammen med ham, tog de det ikke for vold, men for naboskænderi/ eller hus spetakler!! Selv om jeg håbede på han blev dømt og kom ind men nej.. Til sidst kan jeg nævne at jeg også har haft mange gode andre date og jeg taler med en delt af dem som venner, da jeg ikke har været sammen med dem, og har valgt at være single nu.. Har mødes med nogen efter volden, men kun som venner og har et kanont venskab til dem.. Og planerne er ikke til og møde nogen over nettet sådan lige nu og her.. Alt det jeg vil med det her, er at fortælle hvordan det feks kan gå godt som skidt.. Så dit spørgsmål: Ja man kan godt finde den gode/ sande kærlighed på nettet.. Men også den gale ulv... Så vil bare råde folk til at passe på.. Netdate er farligt, som med alt andet med omtanke og at passe på sig selv..
jo da Kærligeheden findes da også på nettet. Jeg mødte min mand på en almindelig chat. Idag 8 år efter er vi gift og har en dejlig søn. Men brug fornuften og mavefornemmelsen. Kh mette
Hejsa Allesammen I forbindelse med en forespørgelse fra en bekendt har jeg gået og spekuleret lidt og vil lige høre jer kloge hoveder ad. Min bekendte har fået deres 2 første heste, og vil opstalde dem i en togvogn fremadrettet. Men vil en togvogn som anskaffes til stald ikke gå ind under de samme regler som gælder for en nybygget stald??? Her tænker jeg gulvareal, loftshøjde, lysindfald mm.???? Mvh Mie
Mit umiddelbare svar vil være JO.. Jeg kontaktede kommunen og landcentret fordi jeg ville bygge et læ/skykkeskur og et sted hvor jeg kunne have hø liggende, således det forblev tørt i al slags vejr.. Og svaret fra landcentret var at jeg skulle følge de samme krav som ved boks pr hest.. På daværende tidspunkt planlagde jeg på en 3. hest, og beregning ved 3 styk på følgende mål 130,150,160, kom jeg frem til at jeg skulle have et enormt skur på omkring 30m2 og med meget højt til loftet - det blev simpelthen for indviklet, nu hvor vi selv skulle bygge det - og de nøjes derfor med de mange trær vi har på begge folde, så de burde altid kunne finde læ og skygge..
HN er blevet fuldstændig reklamefrit hos mig, er det kun hos mig???
desværre ikke 
Jeg syns da HN ligner sig selv mht. reklamer, de er da i begge sider her hos mig....
Her er der reklamer i begge sider og en foroven og forneden. 7 ialt. Så ingen mangel på reklamer her....
desværre også stadig - blinkende og irriterende. Faktisk så irriterende, at jeg ikke gider handle hos dem der irriterer mest. .
hverken for oven eller i siderne og det er lige gyldigt hvilket fora jeg besøger. Nå ja savner dem jo heller ikke normalt, men ville lige bruge linket til jbk hvilket nok også er årsagen til jeg opdager manglen.
til JBK  :)
Jeg har heller ingen reklamer, hverken i siderne eller for oven? Ikke at jeg savner dem 
at nogle af os mangler reklamerne men andre har dem? Nu har jeg ikke kigget om de også mangler på min hjemme pc for er på arbejde hele weekenden. De mangler også i dag, men tak for linket de har stadigvæk ikke langt lister på til C klasserne mandag tirsdag.
Her er der reklamer både i siderne og foroven.
Hej alle i katte eksperter! Jeg har en sød staldmis som fik killinger i fredags 4 stk, alt forløb uden problemer, den største vejede 122 g og den mindste kun 46 g, men den lille var frisk og fik da mælk hos hende. men her til morgen da jeg ville veje de små pus kunne jeg ikke finde den lille??? kan hun måske finde på at spise den?? jeg tænker hvis den er syg eller noget?? den lille var nu frisk nok i aftes nogen ideer?? - og ja det var planlagt at jasmin skulle være mor
som udgangspunkt vil jeg mene at der kan være sket 3 ting: - moren har flyttet killingen - oftest flytter de dem allesammen, men det kan også forekomme (især ved førstegangsmødre) at de kun flytter en enkelt. - killingen er blevet taget af en hankat - en reel risiko i starten hvis ikke killingerne er gemt godt af vejen - killingen er død, og moren har derfor spist den - mener de siger at mor-katten gør dette for ikke at lede rovdyr hen til de andre killinger Jeg håber at mor-katten blot har flyttet killingen og det lykkes for dig at finde den i tide - vi havde en killing sidste år som klarede sig lidt over 1 døgn uden sin mor inden vi fandt hende (hun var her vel at mærke kun 2-3 dage gammel)
jeg har lige pt 10 katte i stalden og 5 af dem er hankatte i forskellige aldre. de 2 hunkatte som jeg ved får killinger deres killinger kan jeg aldrig finde i foråret og jeg tror desværre at hankattene tager dem tilgængæld i efter året kommer de begge ind med dem når frosten kommer så da har de overlevet, jeg kan ikke tage dem væk derfra da de begge er vilde og ikke til at komme i nærheden af, så desværre tror jeg at der har været en hankat på spil, så hold øje med de andre kan du fjerne katten og killingerne og flytte dem det et bedre sted vil det være en ide hilsen anette
det med hankatten virker lidt usandsynligt, da jeg er hjemme 24-7 og jeg har ikke set ham siden han lige var forbi og tjekke om jasmin nu også var gravid, om natten bliver vores hunkat lukket inde i vores lade, så der kan der heller ikke ske noget, så det må vel enten være at hun selv har spist den ellerhun har flyttet den.. men burde hun ikke være interesseret i at flytte de andre?? jeg synes da også det ville være mærkeligt at hun lige skulle finde på at flytte den mindste som havde de dårligeste ods pga af den lave vægt.