Hej   Jeg har fået lavet en tus på foden her i dag, og indtil videre har det jo været dejlgit let i og med der har været film omkring.  Men hvordan passer jeg bedst på min tus nu??  Der skal jo helst ikek for meget sokke-fnuller ned i sådan en mens den heler.. Kom med nogle erfaringer, ellers ringer jeg til min tattovør og hører 
Først og fremmest mangler vi et billede  Men smør den endelig flere gange om dagen og lad den få luft. Og så fingrende væk når den begynder at klø! Hvis du ikke har fået en creme anbefalet af din tatovør, så er der en udemærket i matas, kan ikke huske hvad med hedder.
Det kommer nok frem, har fået skrevet navnet på min hest   Jeg har alm tattoo-creme tilbage fra min første tus, og går på bare tæer herhjemme (lidt problematisk da vores hundehvalp har en svaghed for at nappe i tæer.....)  Probs er bare jeg ikke kan vralte rundt på bare tæer i stalden eller på job   Er bange for at hvis såret heler om sokken, at jeg kommer til at hive skorpe(og dermed blæk) af, når jeg skal fjerne sokken.
Hvis du bare putter nok phanteol salve på og hyppigt - feks. hver anden time - så kan du sagtens ha en sok på ud over. Det er vigtigt at du tager et bad og vasker al overskudsfarven af med en parfumefri sæbe, - derefter behøver du ikke være bange for at det smitter af.
ja må vi så se et billed  Nu har jeg ikke erfaring med tush'er på foden. men jeg har nogle på venstre håndled og ovenpå højre arm. jeg arbejder som konditor, og har været bange for mel støv og chokolade osv på dem, så mens jeg har været på arbejde har jeg pakket dem ind som tatovøren gør, og med masser af creme på. og når jeg har haft fri har jeg vasket dem og ny creme på så de kunne få luft  Ved ik om det det er rigtigt at gøre, men det har virket på begge mine, på hånd og arm. held og lykke 
Efter det første døgn må man ikke pakke den ind! Den skal bruge luft - og phanteol-SALVE (ikke creme!) for at hele 
Tak for svar   Den creme/salve jeg bruger er købt hos tattovøren og hedder simpelthen: Tattoo-creme  Jeg prøver at gå så meget på bare tæer som muligt, men er lidt nervøs for at tage strømper på (når jeg skal på job m.m.) af frygt for at såret heler omkring strømpen.  -Hvis det heler er jeg jo nødt til at tage strømpen af, og så er der en risiko for jeg hiver skorpe og dermed blæk, med af. Jeg tænker nok bare for meget   ..
Altså, du skulle MEGET NØDIGT få en skorpe overhovedet!! Det er netop derfor man bruger phanteol-salve i dag. Før i tiden vidste man ikke at man kunne bruge dét - og derfor fik man sårskorperne. Hvis du bruger phanteol-salve kan du roligt ta dine strømper på; jeg fik en tattoo på fodryggen/anklen for 6 mdr. siden - og jeg gik altså med strømper hver dag 
Med creme, mener jeg selvfølgelig det creme man køber hos tatovøren eller det man køber i matas fra medicare til tatoveringer 
Læs evt. tråden:  Kort status: Jeg er ejer af den skønneste, kærligste hoppe - som har døjet med et "medkøbt" knæproblem og diverse stejletendenser. Dette har resulteret i 3 gange halthed og efterfølgende haltfrihed og genoptræning og endelig en knæoperation (fjernelse af "mini-mus") - samt at jeg har haft brækket skinnebenet. Min skønne springhest og jeg har efter to års umage bekendtskab endelig muligheden for at arbejde kontinuerligt sammen, for hun døjer ikke med sit dumme knæ mere efter operationen. Og det der stejleri hun også tog med i kufferten fra Holland har jeg til dels krammet på nu... Pt. er vi dressurekvipage, for nu skal hun være rigtig stærk inden vi forsøger at hoppe igen! Således debuterede vi i forrige weekend i LA1 efter 3 gange dressurundervisning - og i går red vi sgu til 66,2% i LA1    Denne weekend har et par skønne fotografer foreviget os - tak til Sandra for dressurbilleder og Morten (m-foto.dk) for naturbillederne. Jeg ved om nogen, at det ikke er sikkert at succesen varer ved, og det er skønt at have minder - men jeg vil tillade mig at nyde det, så længe det varer   Og at dele min sjove, skønne hoppe med jer!   Opvarmning til LA1 - jeg henleder opmærksomheden på GPA-hjelmen og Kingslandjakken... Springning, tak!   Opvarmning til LA1 - her er rytteren fokuseret på de bomme, vi kom til at galoppere over... Meget seriøs opvarmning!!    Dyret leverer varen og rytteren prøver at tage sig sammen - - Dressurprogrammet var i ridehus, det har vi intet billede af. Vi fik 8 i LA1-øvelsen "Trav og letridning for gradvis længere tøjler" - man er vel springrytter og vant til at dalre rundt for en lang tøjle! Og her lidt billeder fra dyret som naturhest - noget hun ikke er helt så god til altid. Hun er egentlig ikke bange for noget, men pludselig så kan skov være skov, og så vil hun HJEM! Det hjælper dog med lidt selskab...   Snupsedyret lidt skeptisk   Yndlings-Sonny er med til fotosession   Hvem kan stå for det fjæs    Jaja, Umarla, vi skal lige have det der med stejletendenserne helt væk... Her udløst af at skulle stå stille mens Sonny gik 5 meter fra hende. Hun blev dog på jorden!   Sonny kom lidt tættere på - og roligt hoppedyr   Galop efter Sonny   Jeg tror, jeg siger ROOOOOOOOOOLIG her, det var lidt for festligt for dyret at skulle posere i galop på skovstien   2 minutter efter kan der dog skridtes for lang tøjle - min Umarla i en nøddeskal   På bane er der lidt mere ro på - og hun har efterhånden en skøn galop   Hvorfor galoppere over, når man kan springe?   Galop med slasketøjler   ...og sådan her, er hun jo i grunden smukkest         Er du færdig med at være vild, nu?   Årh, jeg ved nu snart ikke, Lise   2 år på godt og ondt - men det er det hele værd ...særligt når jeg ser, hvad jeg købte.  . Det stakkels dyr havde jo ikke en ærlig muskel eller et gram fedt på kroppen. Intet ondt ord om sælger, han havde netop fået hende hjem fra Holland i den tilstand. 
med i dine fortællinger om umarla da min hoppe er en smule   hys også... dejligt par i er, og dejligt at se vi er flere om at kæmpe for vores heste længere end 4 mdr inden vi gir op...  ønsker jer alt det bedste i fremtiden  dejlige billeder , tak for kigget
det nu går super med ridningen, jeg kan dog ikke huske nogen tråd hvor du har omtalt knæproblemr, så her har jeg da vidst sovet i timen. Karina
Sikke nogle fine billeder. Hun ser dejlig afslappet og tilfreds ud:) Jeg trak lidt på smilebåndet over kommentaren til billedet : "Dyret leverer varen og rytteren prøver at tage sig sammen". Den kommentar kunne siges SÅ mange gange om min egen træning 
Lise med dressuren!  Dejligt at høre det går fremad med jeres ridning...
Hvor er hun bare EMINENT smuk!!! Og kanon godt arbejde med hende 
øj hvor er hun bare skøn. Jeg har fulgt jer på sidelinjen og har været imponeret over din viljestyrke og dit engagement i hende. Du kan virkelig være stolt !
Tak for de søde kommentarer alle sammen   Det varmer. karinae: Der har været nogle kedelige forløb med utaktethed - dage med halten - og lidt "bøvlen" lige siden jeg købte hende. Altid udløst af lidt højere krav og springning. Efter en del besøg hos dr. dyr og diverse behandlingsforsøg og månedlange pauser blev det besluttet at lade hende artroskopere i knæet på Fyn. Det skete i marts i år, og de fandt sgu noget der ikke kunne ses på hverken røntgen eller scanning. Hun er en helt andet hest at ride i dressuren "denne gang" (i december 2008 kunne hun ikke engang mønstre 55% i LB1 med min veninde der er dressurtante - men det tror pokker hvis knæet irriterede hende). I skoven er hun dog stadig mors dumme lama   Men hun bliver bedre og bedre. Babysteps. Og måske kommer vi til at springe igen  Torben Andersen har hjulpet mig med trailerlæsningen - "Det er ikke en gør-det-selv-hest" som han siger og æslet er på hans topliste over "selvstændige" dyr der ikke vil ind i en kørende kasse  En fantastisk mand, i øvrigt.
Hej alle. Denne smukke dame er jeg lige blevet den lykkelige ejer af   . Har taget dette dejlige billede af hende men er der mon en klog derude som kan hjælpe mig med at fjerne baggrunden,samt den lille stump af hø nettet ved mulen? 
Det er lidt svært fordi billedet er ret dårlig kvalitet, men jeg har prøvet... Hun er iøvrigt rigtig rigtig smuk!!  
Hejsa. Mange tak for hjælpen, kan godt se det ikke er super kvalitet.... Må videre med kameraet   . Lurede lige din præsentation, hold da op nogle skønne billeder   .
Du har helt ret i, at fordi man rider i bomløs sadel, har ens hest ikke nødvendigvis et bedre liv end en hest redet i almindelig sadel  Men der er mange steder i vores hestehold, hvor vi kan tænke over, om det vi nu gør for hestene er det bedste  Til disse overvejelser kan vi søge inspiration fx hos fagfolk, erfarne hestefolk og her på HN  Jeg argumenterer ikke for at få ret - men jeg holder ret godt på de argumenter, som jeg ved er gode - fx at teksten i fordringerne er fremragende. Det ved jeg bl.a. ud fra en efterhånden ganske bred erfaring med forskellige ridemetoder  Jeg holder også ganske fast på, at man i sit hestehold bør forsøge at tage så vide mulige hensyn til hestens natur, dvs. at give den mulighed for at være sammen med andre, at give den stråfoder ret tit og at give den mulighed for bevægelse samt at den kan lægge sig ned et tørt sted i læ  Rigtig mange af mine synspunkter har jeg fået skabt igennem debatter her på HN. De har provokeret mig til indkøb af tykke bøger og evindelige spørgsnål hos kloge folk  Men diskussionerne herinde er præget af en forvirring imellem hvornår vi diskuterer idealer og holdninger - og hvornår det er de praktiske kompromis'er. Jeg synes fx, at ingen heste bør rides bag lod - det er idealet   At det alligevel sker ind imellem, skal ikke skille os ad, for det er svært at ride. Men hvis folk med vilje lægger hesten bag lod, så synes jeg, det er forkert, og hvis de lægger hesten meget bag lod, er det meget forkert - og hvis de bruger vold og magt i kandaren, er det forkasteligt  Og så er det også vigtigt at skelne her: Folk kan godt være utroligt søde og gode venner af mig, og alligevel ride på en måde, jeg finder forkert. Jeg behøver ikke at være enig i alting med mine venner og bekendte  Man kan nemlig let komme til at opfatte kritik af sin måde at ride på herinde, som om der bliver set ned på en, fordi man nu rider som man gør. Det behøver skam slet ikke at være tilfældet  Bare for lige at give et eksempel på, hvor let man kan misforstå hinanden og føle sig angrebet af andres holdninger, fordi indlæggene jo ikke kan nuanceres helt ud i detaljerne hver gang, vi skriver et indlæg - og fordi folk faktisk sjældent er helt så firkantede, som det ofte kommer til at fremstå 
Det fører ingen steder at diskutere med Nimbus - hun har bare landmandens produktionssyn på dyrene parret med manglende empati og ringe theory of mind. Og så skal lige læse hvad I andre har skrevet.
Nå men diskusionen handler vist ikke længere om 'lederskabdsbegrebet, men blå brava diskuterer med sig, om hun er god mod sine heste eller ej. jeg falder dog lige over formuleringen:  Det får mig til at tænke på: Hvad er en dygtig rytter - for der tror jeg slet slet ikke vi kan blive enige om.
min intension var ikke at diskutere med mig selv, havde håbet på at kunne være med i jeres udemærkede og interesante "gode selskab" men måske er min måde, at argumentere på, bare ikke brugbar i visse sammenhænge, det tyder det da lidt på, efter din komentar. At jeg vælger at referere til eget hestehold er nok mest, fordi det er det jeg ved mest om, fremfor at gætte på hvordan andre gør. Og igen, selv om man ikke er enig, kan en god debat, hvis den altså har andet for øjen, end at gå efter manden, fremfor bolden, være lærrigt. Nå nok om det, jeg tror at jeg trækker mig fra tråden igen. Fortsat god debat.
Ok - det virkede bare sådan når vi andre jo bare er tåbelige og frelste - det er der jo ikke meget debat i, synes du ? Jeg er enormt træt af disse debatter, som bare går ud på at lave karaktermord på sine moddebatører   - og jeg ser ikke at hverken du eller nimbus bidrager med noget som helst andet i denne debat.
jeg svare dig lige inden jeg lukker og slukker endeligt. Du sætter nemlig fingeren lige der, hvor jeg er   men selvfølglig er vi nok ikke enige om, hvem der ikke bidrager med noget eller hvem det er, der mest forsøger at lave karatermord på moddebatørene. Men tak for dit svar, det understreger meget godt min pointe med "de andres briller" nu tager jeg ud og ride i blæst og solskin 
Tak Søs, jeg er faktisk stolt af at være landmand. Forskellen på os er nok at jeg har stor empati med dyrene, men udfra deres synsvinkel, nemlig den stringente logiske vej. Jeg mener ikke man kan gradbøje "tvangsovergreb" på dyr. Et frustreret dyr, er et frustreret dyr, uanset menneskets hensigt med at frustrere det. Jeg kan sagtens se frustrerede heste på topplan, men ligeså mange på tråde i dette forum. Så fejler min menneske-empati, jeg kan ikke se at en stresset fejlredet, (i mine øjne), hest, er udsat for mindre stress, end en toprytters, omend rytteren er en sød pige, hvis hjerte banker for sin hest. Ligeledes kan det ikke hidse mig op at Totilas ikke er på fold, igen, logisk set, kører den nærliggende rideklub med selvbetalt udlukning, og maks 2 timer pr. hest pr. dag. Havde jeg stærke moralske og følelsesmæssige kvababbabelser ville det være ligefor, at iværksætte en kampagne mod dette, uanset udkommet heraf. Godt nok kan jeg da ikke dy mig for at komme med bemærkninger til dem, der gerne ofrer 400 på modefarvede klokker, men ikke betaler de 300 for foldordning, men sålænge jeg ikke står på hver generalforsamling og præker frihed for alle hestene, finder jeg ikke mig i min ret til, at tilsvine andre på nettet, topryttere eller ej. Og, uanset om i kan acceptere det eller ej, hvorledes hesten opfatter jer, er baseret på det i gør, og det kropssprog som i er tildelt/tillært. Jeg har så den unfair fordel at være vokset op i en stald blandt store husdyr, hvilket gør at jeg aldrig har frygtreaktioner i kroppen, og reagerer lige så instinktivt og hurtigt som dem. Og bliver stående stille, hvilket er lige så vigtigt. Jeg kan aflæse kropssignaler og bevægelse, igen en nødvendighed der optrænes når man tilbringer al sin vågne tid i en stald. Ledelse, det er et menneskeskabtbegreb, dyr lystrer dem, der ser ud som om de ved, hvad man skal gøre, og som kan kommunikere dette tydeligt. Det jeg undrer mig mest over, er nøjagtigt, hvordan i vil definere "frihed" for et dyr. Mine heste, der er vidt forskellige, vil jeg definere frihed for således: De får opfyldt deres basale behov, mad, så stabilt og tidsmæssigt fast og struktureret som muligt, de går på fold i en fast struktureret gruppe, efter så faste tidsmæssige rytmer som muligt, de accepterer at jeg bestemmer, fordi jeg forlanger faste forudsigelige ting af dem, og indlærer nye ting så stressfrit som muligt, især via min "manglende menneske empati", jeg ved, hvad jeg vil have dem til, og hvorledes jeg skal opnå dette. Indenfor de rammer af min definition af frihed, kan jeg så sagtens glæde mig over eks. EG, da hans heste nyder samme regler, hvilket bevises ved deres store lydighed, (de VED hvad de bliver bedt om), uanset at jeg ikke p.t rider dressur, men reining og remonte, og endda begge dele helt uden tøjle...
Nu har jeg haft et par hundrede kilometers tænketid... Hvis vi går ud over spise-æde-sove for en hest, hvad VED vi så noget om?. Der er diverse studier om, hvor mange % der så anvendes på social omgang, leg, vandren omkring, og hvad vi ellers kan observere os frem til. I dette adfærdsmønster mangler så hele det menneskeskabte adfærdsmønster. Her kommer vi, omend vi er nok så meget til døgnfold og ubegrænset frihed så langt hegnet lige rækker, straks i konflikt med vores adfærdsstudier. Vi kræver at hesten afsætter % af dens tid til basal omgang, den skal kunne have smed og tilses/vartes, så vi kan holde den i forsvarlig stand. Så ønsker vi os et output, den skal udføre en, af os ønsket, opgave, om så det er levade fra jorden, eller blot at kunne føres i snor. Af en eller anden uransalig grund ønsker vi så at SIDDE på dyret, (måske lidt samme mani som får hvide mennesker til at klatre op ad alle de bjerge de finder) og så afsætter vi x antal% af hestens tid, til at opøve den i disse færdigheder. Så er vi straks ude i en gråzone, hvor vore adfærdsstudier intet kan fortælle os om hestens "naturlige" reaktion, da den ingen har for disse forteelser. Vi kan måle puls, vi kan sammenligne alder contra brug, vi kan skændes (undskyld debattere), hvorvidt den ene hovedholdning er værre end den anden, og fluekn#ppe stillbilleder til dommedag, men vores syn herpå er ene formet udfra vores egen overbevisning. Moekvi og Søs, (hovedsaglig) har så formet deres overbevisning udfra, hvad de føler de byder deres heste, og så finder et meget håndfast standpunkt heri. Deres heste trives, det VED de, og heste der ikke behandles efter samme etiske regelsæt som de har formuleret, kan ikke være i trivsel, (og deres ejere følelseskolde). Som nok hovedparten af alle hesteejere så finder jeg at mine heste trives. Det gør jeg udfra kendskabet til dem, og den viden om mistrivsel, jeg har ræssonneret mig frem til via erfaring. Jeg tror endda at de ville kunne trives hos andre end mig. Og jeg finder, medmindre jeg ved selvsyn kan konstatere at det ikke passer, at andres opfattelse af, hvad deres heste trives med, som oftest både passer, og er rigtigt for begge parter, uanset om det harmonerer med mit hestehold. Hos topryttere som EG kan jeg så se et resultat, som overbeviser mig om, at hans hest trives i de rammer han byder den, skønt mine går meget på fold, og endda ikke har dækken på. Det kan jeg tilfulde respektere, og filosofere over, hvorledes det kan være. Hos jer har jeg intet færdigt resultat, eller andet at vurdere udfra, blot nogle etiske spilleregler for hestehold, i selv udstikker retningslinierne for, og hvor dem, der ikke er enige, skal nedgøres for at være kolde uempatiske mennesker. Det er da også en slags debatoplæg. Min holdning, moekkvi, der er ligeså mange måder at have hest på, som der er mennesker, jeg vil forbeholde mig retten til selv at vurdere, og helst ved selvsyn, og har jeg en dag fundet den dybe tallerken vedrørende andres hestehold, så tør jeg faktisk godt at sige det til dem, IRL. Drømmen om at ens hest er et frit selvstændigt væsen, der har VALGT en, finder jeg en kende naiv. Man kan gøre sig fortjent til at være en fælle man kan regne med og stole på, som løser de svære opgaver og belønner en, og som aldrig er unfair. Og så er det muligt at vi landmænd er nogle følelseskolde fordrejede banditter, men hver eneste gang i køber billigt kød, eller nyder en skinkebagel på cafe og snupper en fransk hotdog på tanken, så fastholder I søerne i fareboksen.
  En dygtig træner kan få en hest til at udføre hvad den bliver bedt om. En fremragende træner kan få hesten til selv at ønske det...   .
Tænk, jeg synes nogen her bliver mere og mere fanatiske og skingre at høre på og er der noget jeg har observeret, så er det, at fanatikere har det til fælles -uanset at de alle kender "den sande tro" og at denne "sande tro" er forskellige fra alle de andre fanatikeres- så er det at de ikke har empati; de kan end ikke forsøge at sætte sig i en andens sted... Og så er det jeg tænker; at de i denne tråd, der bliver mere og mere agressive og firkantede og dømmende -uanset om de tiljubler Edward Gal eller den "fri" hest- ja, deres heste har jeg slet ikke lyst til at være... for jeg tror de er så forblændede af deres egen ideologi at de ikke kan se netop deres egen hest ude i stalden/løsdriften og dens individuelle behov! Jeg kan tage min egen hest som eksempel; jeg lånte ham ud til en rigtig sød pige der ville ham alt det bedste. Og for hende at se var sko=smerte og pine, så de blev straks pillet af. Stald=smerte og pine, så han kom på løsdrift. Kommunevand i vandtrug=smerte og pine, så de fik en mudret skovsø med en stejl mudderbrink som eneste adgangsvej osv osv. To måneder senere hentede jeg ham, for den hest jeg så var; tørstig (drak som gjaldt det livet når jeg besøgte ham), halt på fire ben (han kan desværre bare ikke gå uden sko), dødtræt, for han var lavest i rang og kunne ikke få plads i læskuret og havde derfor aldrig tørt leje eller tryghed ved situationen/de andre heste, til at ligge ned osv osv. Faktisk synes jeg at det hun ville var godt og smukt og derfor hun fik lov, men da det viste sig at min hest der har levet sit liv med en tryg boks og sko på osv bare ikke trivedes med det og det var umuligt at få hende til at se HAM, fordi hendes idealer om et godt hesteliv var opfyldt; ergo havde han det godt. SÅ hentede jeg ham! Da jeg passede søer på friland måtte en del af dem slagtes, for de kom aldrig til at trives i den slags system. Sad but true... Dyr er forskellige og hestene har været domesticerede i så mange år at visse evner, fx tilpasningsevne, lav stresstærskel og en hovkvalitet der kan holde på en sko fx meget sandsynligt er blevet fremelsket, selvom det har været mere ubevidst ift fx avlen efter "smukke" heste, hurtige heste, stærke heste, spændende farver osv. Jeg tror de, som har set indlæg fra mig før her på HN nok kender til mine grundholdninger mht hestehold, men fanatisme i enhver retning umuliggør i mine øjne altså empati og empati er som jeg ser det en basisevne man må besidde for at give en hest et rimeligt liv blandt mennesker. Og er enig i at nogen heste kan have et rigtig godt liv selvom de er konkurrenceheste. Hvis bare deres opvækst og træning har forberedt dem godt nok på dette liv!!! Og som med min egen; nogen heste bare mistrives i løsdrift eller fx bare ikke kan klare mosten på folden uden et dækken. Endda at nogen heste har så tung en bagage at de mistrives i nærkontakt med andre heste (dette sidste vil jeg dog ALDRIG tilskrive hestens natur, men noget den er blevet "påført" via dårlige oplevelser. Nina; synes du lyder som et gudbenådet hestemenneske.Altid nuanceret og villig til at gå mange gange rundt om et emne for at se det fra flest muligt vinkler før du udtaler dig. Ser dig ikke tale ned eller støde nogen fra dig i din argumentation, men alligevel stå ved din egen holdning. SUVERÆN debatform. Også andre der har disse evner, også i tråden her, men bare dig der springer i øjnene gang på gang. Et eksempel til efterfølgelse. Ingen nævnt ingen glemt.
Ja ja nimbus så taler produktionslandbruget igen, de skal jo retfærdiggøre deres hold af dyr over for dem selv og andre på en eller anden måde. Og så er det nærligggende at mene, at alle, som tænker ud udover tremmegulvene, fixeringerne, et liv i en stald uden at se dagens lys, de kuperede haler, de tonsevis af antibiotika der hælder i dyrene er nogle værre pyllerhoveder, inkl. at samtlige zoologiske haver og deres hold af dyr er noget pyller samt selvfølgelig også, at de gamle mestre, der har udviklet og nedskrevet rideteorien og formuleret tanker omkring forholdet mellem dyr og menneskler var nogle gamle fjolser - for de havde overset det faktum at hestene ikke kunne læse bøger og at de jo bare var glade for de kendte. Hvem sagde lige at landbruget taler nu ????????? Stringent logik ???? Find at du er stolt over at være landmand - så mangler du bare at erkender at det i den grad farver ens syns på dyr - for hvordan skal man ellers kunne udholde at have dyr under disse forhold?
Tjahh, jeg gør en kæmpeforskel de 6 dage om ugen, jeg bestyrer mine tremmegrise. Om det er populært, tjahhh.. Så længe de afregnes med 8 kr kiloet, og der ikke er run på økologiske og frilandsprodukter, så stemmer den brede offentlighed altså med pengepungen, og den er udemærket tilfreds med dyrenes vilkår. Jeg retfærdiggør ikke dyrenes vilkår i moderne produktion, det gør de forbrugere, der ikke vil betale mere for varen, og som gerne køber importerede varer. Personligt så jeg hellere end gerne end landbrugsreform, hvor import blev lukket, og Dansk landbrug tvunget til eksempelvis udelukkende producere søer på friland. Så kunne vi få en pris, der modsvarede omkostningerne. Man er jo ikke gammel-kommunist for ingenting. Men til da, så kan jeg ligeså godt ligge min energi i at en lille del af DKs søer bliver behandlet så godt som muligt indenfor de rammer de har. Det gør mig muligvis følelsekold, so be it. Jeg prioriterer, som alle andre, når jeg handler ind, jo billigere fødevarer, jo større mulighed for f.eks at holde ridehest, men jeg er bevidst om denne byttehandel, på en anden dyreraces bekostning. Nu har de gamle mestre så nedskrevet rideteorien i en helt anden tidsalder, hvor 99% havde netop landmandstilgangen til dyr. Går du udover de rent rideteoretiske værker, hvor de sammenfatter et helt liv, så var der helt anderledes boller på suppen. Prøv at læse dagliglivsbeskrivelser fra fronterne, hvor de uddannede heste kunne tilbringe hovedparten af deres liv. Det tog gerne et par år, at traske fra den ene ende af Europa til den anden, og særlig "de gamle mestre" turnerede fra hof til hof, for at fremvise deres kunnen.. Vi har et forskelligt syn på dyr, ja vist..Jeg finder så ikke at det gør dig til et ringere menneske, skønt det ikke er gensidigt. LS. jeg er enig i dig med tilvænningen af heste. Nu har jeg jo faktisk en hel Wendyroman gående. Min islænder er opvokset i storfamilieflok på en hel 20 hektar stor ø i Stadil fjord. De passer sig selv, når han mangler nogle, "de er ude at svømme, så", og kontakt er begrænset til et par årlige roundups, hvor de bliver beskåret. Fint fint hesteliv, som han har nydt tilfulde. Men der skal sælges nogle af og til, og en tosse som mig køber ham som 5 års. Jeg får jo så en hest, der, udover et følsomt og meget opmærksomt temprament, overhovedet ingen forudsætninger har, for at begå sig i et menneskedomineret hestehold. Han er nu, efter 2 år, så langt, at han er blevet tilpas, men hans første år var, for ham, en lang række stress-situationer, fordi han ikke havde nogen forberedelse. Der er blevet hældt uanede mængder af rugbrød i ham, tilbragt mange, mange timer med ham, han har aldrig hørt et hårdt ord og stoler i dag 100% på mig, og bliver hos mig i alle situationer. Han er, ifølge kiropraktor, hypermobil grænsende til wobbler, men muskelsat så korrekt, at det ikke giver problemer, og en "atypisk" islænder, da man kan komme 100% i kontakt med ham, hvor de fleste andre issere hun behandler, lukker af, ved kontaktforsøg. Det er jo endt så lykkelgt, jeg har en tilpas lille kammerat, der kan rides i et pattern uden tøjle, også ude, hvor han trækker et dybt suk, når jeg stiger op, så er han helt tryg. Men jeg er så meget bevidst om, at det udelukkende er mit behov for ham, der, om muligt, retfærdigør hans tilværelse som menneskehest. Jeg er ikke sikker på at resten af hans trygge, og forhåbentligt lange, tilværelse som mit projekt, opvejer al den stress, der blev ham til del i den første svære tid. Jeg tænker tit, at skulle jeg tillgodese hans behov for et godt liv, så skulle jeg have kørt ham direkte til slagteren, i stedet for hjem. Hvor vil hun så hen med det? Jo, i kraft af at vi alle holder vore heste, udelukkende for vor egen skyld, skal passe på ikke at forherlige vore motiver. Vi bør tilstræbe, så vidt som muligt, at forberede vores hest på vores ønsker. Ligeledes må vi respektere at andre holder hest, og endda rider dem, på måder, der ligger os fjernt. Og måske er det endda muligt at ryttere, der lever af deres heste, har en bevidst tilgang til dette..
Tak for rosen, Sakra. Det varmede virkeligt    Det føltes faktisk også lidt som om man sad ved et middagsbord og sagde noget rimeligt fornuftigt - og de andre så bare skændtes videre hen over hovedet på én uden at lægge mærke til noget    Og tak til dig, nimbus   Det er dejligt at læse nogle af de indlæg, hvor du ikke kun er spydig, men skriver om dig selv   Virkelig rart  Og I har begge to helt ret i, at man ikke skal tro, at bare fordi man hiver skoene af hesten og putter den i løsdrift, så er alt klaret. Hvis de mistrives ved det (og det er der mange heste, der vil gøre), er alt jo netop ikke klaret    Men - dét er faktisk slet ikke et argument   at holde heste og andre dyr på måder, der strider for meget imod deres natur. Det er bare endnu en dårlig løsning. Dyrenes Beskyttelse har lavet en fin lille liste over, hvilke ting man bør lægge vægt på, når man søger opstaldning til sin hest. Så vidt jeg husker, er der 10 punkter. Det er jo sjældent at man kan få opfyldt alle 10 punkter fuldstændig - men det betyder ikke, at man lige så godt kan holde heste 23 timer i et spiltov, for nu at gå i ekstremer. Men som nimbus påpeger - ikke mere ekstremt end at sådan gjorde man i 'de gode gamle dage'..... Men selv om mange opstaldede heste på dårlige måder dengang, kan de jo godt have haft gode principper i deres ridning  I disse debatter er det forholdvis vigtigt for at få en god debat, at folk der kan tænke selv ( og det er vi jo nok, vi til bageværende i denne tråd   ) ikke lader sig forføre eller irritere så meget, at man bliver helt firkantet 
  Hold da helt op der sker ting og sager her, bare fordi man laver noget andet i nogle få timer. Den her tråd dækker da vist efterhånden de fleste aspekter af ridning og hestehold. Måske vi, på sigt, kan udgive den i bogform... I modsætning til jer andre, så ser jeg dog ikke nogen radikale, frelste eller fanatiske meninger. Jeg ser kun passionerede hestefolk med meget forskellige holdninger og erfaringer. Jeg vil give NinA ret i, at man skal huske at skelne mellem de idealogiske og filosofiske holdninger, og så de rent praktiske kompromiser som vi alle bliver nødt til at indgå, for overhovedet at kunne holde hest i dette samfund. Det jeg dog imidlertid gerne vil frem til og det jeg egentlig forsøger gennem disse debatter, er ikke at forherlige min egen måde at holde hest på eller nedgøre andres, men at få folk til at være bevidste om, hvorfor disse kompromiser faktisk bliver indgået. At få folk til at tænke over hvad de vælger for sigselv og hvad de fravælger for hesten. Simpelthen fordi jeg, i langt de fleste tilfælde, oplever at menneskets kompromis, reelt set, er hestens. Jeg er ikke urokkelig i min tro på, at "min" måde at gøre tingene på er den bedste. Langt fra. Jeg er fuldt ud bevidst om at der er mangler og forhold der kan forbedres og jeg bliver jo klogere hele tiden og lærer nye ting. Faktisk også i debatterne her på HN. Hvis jeg ikke følte at jeg lærte noget, så ville jeg ikke bruge så meget tid her. Anyways, hvor glad jeg end er for det miljø jeg kan tilbyde mine heste og hvor stolt jeg end er, over denne lille "oase" det er lykkes os at skabe her, så er jeg ligeså bundet af økonomi, lovgivning og samfundets rammer, som alle andre. Jeg er realistisk nok til at indse, at ikke alle kan give deres heste det optimale liv, hvor meget de end ville ønske det, men jeg vil gerne gøre mit til at flere bliver mere bevidste om de valg de træffer og de konsekvenser det har for hesten. For alle valg vi træffer HAR konsekvenser, for det dyr der er afhængig af mennesket. Debatten vedr. vores evne til at vurdere hestes trivsel er ved at være ensporet. Jeg mener stadig at trivsel ikke kun handler om fysisk velvære og blank pels, men også om mental balance. Vurderingen understøttes af vores erfaring, viden og vores kendskab til den enkelte hest, men den vil altid kun være et skøn. I mange tilfælde et kvalificeret et af slagsen, men stadig kun et skøn. Det er en smule arrogant holdning, at være så skråsikker på at man véd alt om et så usikkert emne der er under konstant udvikling. Det udelukker muligheden for at tilegne sig viden. Dét var min pointe. Du mangler forresten stadig at skaffe det videnskabelige vidnesbyrd, der underbygger din holdning til boksheste, som du højtideligt lovede længere oppe i denne tråd. Dejligt endelig at se dig åbne op. Det er så meget nemmere at forholde sig til dine holdninger, når du rent faktisk uddyber dem. Tror det er første gang jeg har oplevet dét. Jeg er delvist enig. Jeg accepterer også at jeg ikke kan stoppe visse mennesker og at jeg ikke kan "omvende" alle jeg møder på min vej. Jeg har heller ikke nogen intentioner eller noget belæg for at revolutionerer hesteverdenen med mit syn på velfærd. Jeg gider heller ikke spilde min tid på mudderkast og grimme ord, selvom der i ny og næ kan falde en enkelt bemærkning eller 2, hmmm. Til gengæld vil jeg gerne bruge tid på at formulere mine tanker og betragtninger her på HN og så, måske, af den vej alligevel påvirke udviklingen i den, for mig, rigtige retning. Hvis ingen siger noget og alle holder deres mening for dem selv, så sker der jo intet med noget som helst. Der er masser af emner indenfor ridesporten der trænger til at blive debatteret og alle folk har deres egen mening om tingene. Derfor er vejen frem kommunikation. Alle de forskellige synspunkter er værd at tage i betragtning, omend nogle vejer en del tungere end andre, da alle, både de filosofiske og de mere praktiske, bygger på en grad af erfaring og derfor indeholder et lille gran af den sandhed vi søger... Forresten dejligt at se vi er flere Pennybladsaktivister på HN  Der ER ingen sand tro. Det skal jeg være den første fanatiker til at indrømme. Men der er meninger og konklusioner, der er mere rigtige end andre. Ingen her, er forhåbentligt forblændede af deres egen idealogi. Jeg går stærkt ud fra at vi alle er voksne og realistiske nok til at indse, at vi har så meget at lære om ridning og heste, at vi ikke kommer til at vide det hele i vores begrænsede livstid. Ridning, metoder og korrekthed er blevet debatteret livligt gennem de sidste 2000 år og den endegyldige sandhed, hvis den overhovedet findes, er stadig ikke kommet for dagens lys. Jeg tør vædde på at HN´s brugere ikke er de første ryttere der har haft skænderier på den konto. Din historie, som eksempel, minder desværre lidt om Nimbus´ tendens til polarisering. Uvidenhed om hestes behov der resulterer i kedelig og unødvendig mistrivsel, kan ikke bruges som argument for den modsatte måde at holde hest på. Der er mange fordele ved en god boksopstaldning og et godt "tradionelt" hestehold, fremfor et dårligt eksempel på den modsatte. Jeg ville da også langt hellere være hest i Totilas´ rammer, end dem der bliver tilbudt eksempelvis heste i Cambodja. Men det betyder jo ikke at Totilas har en attråværdig tilværelse, set med en hests øjne. Jeg mener at en god løsdrift, for hesten, har mange fordele fremfor en god boks og det menr jeg, uanset hvor mange triste historier der kan diskes op med om heste der ikke har trivedes under naturlige forhold. Der er så praktiske grunde til at det ikke altid kan lade sig gøre at have en løsdrift, men det er i yderst sjældne tilfælde, hesten der er den afgørende faktor...