Hej Alle ! Vi havde jo sidste år en fanfastisk tråd her på HN om E-cigaretter, og rigtig mange stoppede med og ryge, inkl. mig selv !! Har nu ikke røget i 13 måneder - og er super glad for det, men er stadig også super glad for min CE4 vision, og er en af dem som stadig holder ved den, på trods af alle de nye modeller der kommer frem... Jeg køber selv fra pink mule, og har nu haft en oplevelse inden for den sidste måned, jeg ønsker kommentarer på fra jer, som evt. også bruger Dekang væske derfra.... Jeg fik for 1 måned siden en levering fra pink mule, hvor væskerne havde fået nye etiketter og emballage - fint nok !! Jeg bruger selv 6 mg, og har gjort det siden oktober 2012. Denne gang oplever jeg i løbet af en uge med de nye væsker, sorte belægninger på mine tænder !!!! Det har jeg ikke haft før - jo altså over meget længere tid, og har da også oplevet det dengang jeg røg almindelige cigaretter, men nu har jeg været til tandlæge 2 gange inden for 3 uger, for at få lavet tandrensning (man kan nemlig ikke selv få det af.....), og det ser sgi da meget grimt ud !! Derudover føler jeg en "fedtet" fornemmelse i munden, og en følelse af at mine slimhinder i munden hæver op, når jeg damper disse væsker.... Ingen af ovenstående "bivirkninger" har jeg haft før, så har nu skrevet til pink mule om deres væskesammensætninger er ændret, eller der på anden måde er sket "noget nyt" i forhold til væskerne ?? De svarer pæne, at det har de ikke hørt før, og mener bestemt ikke, at det er væskernes skyld .... Mit spørgsmål til alle jer, der bruger Dekangvæske fra pink mule er derfor, om nogle af jer oplever det samme ?? Jeg er nu helt i tvivl om, hvorvidt jeg overhovedet vil dampe mere, eller jeg bare skal finde en ny slags væske ??? Hjælp mig, jeg "elsker" min damperpind, og vil så nødigt af med den, men samtidig vil jeg da ikke have sorte tænker, fedtet mund, hævede slimhinder og rende til tandlægen hver 14. dag !!! Mange hilsner fra Tina
 - jeg kopierer lige noget af min egen tekst længere oppefra:
 - jeg skriver ikke, at dine forslag ikke vil virke. Jeg skriver at de vil virke indenfor den gruppe, der ikke ved bedre/ikke har økonomien (madkurser og billigere frugt/grønt). Men da størstedel af de overvægtige ikke er overvægtige af ovenstående grunde, men af psykiske grunde, der er printet ind gennem hele deres liv, så vil det ikke hjælpe at tage et madkursus. Jeg har besvaret dine spørgsmål i svaret før. Nej, jeg mener IKKE at det vil løse alt at skabe større forståelse, men det er et stort skridt på vejen, for er der forståelse, så kan der gøres noget ved det på det personlige niveau, i stedet for, at folks "ustabilitet" blot gøres værre ved, at der peges fingre. Som skrevet er der mange aspekter - lige mange, som der findes folk, og da det ligger i social arv/opvækst og kultur, så skal der sættes ind på hvert område her, der egentlig i sig selv intet har med overvægt at gøre, men hvor overvægt blot er en "bivirkning" af problemet. Jeg har ikke nogen universel løsning, da der er for mange ting til, at jeg overhovedet nogensinde ville kunne remse dem op, plus at jeg ikke har nogen viden på alle områder. Men det er hele min pointe. Det kan ikke fixes bare sådan, og de fleste overvgægtige har det ski svært - så hvorfor ikke være forstående og positiv overfor dem, som ved alle andre - gensidig respekt til alle?
Buhl: Du er direkte komisk - jeg kan ikke lade være at grine lidt af dig  Jeg har intet sagt om RUC? Endnu en gang vrøvl med alle dine (udokumenterede) fordomme, samt kategorisering af mig som person uden overhovedet at kende mig. Du er svær at tage seriøst.
 - det kan godt være, jeg også bare er fattesvag, men jeg så nu også, at du ikke forklarede dig og blot kastede det hele tilbage som spørgsmål eller sarkastiske vendinger. Whopper spørger efter forklaring, hvortil du blot spørger hvad forklaring, hun ønsker. Ligeledes kom du ikke med nogen forklaringer til mig, men skrev mere eller mindre blot, at du ikke er enig - en konstatering der ikke er videre debatskabende, da der ikke er noget at gå ud fra, intet at opnå forståelse via. Jeg er godt nok ikke psykologiuddannet, hell, jeg har ikke engang 9. klasse, så jeg forstår ikke de fine ord, der nogle steder bliver brugt, men jeg kan da stadig se, at du ikke har svaret noget videre på noget. Du skrev vist også til mig et sted, at du "ikke gad at forklare dig lige nu" (det var ikke de ord, jeg indrømmer at jeg ikke gider gå tilbage og kigge, men betydningen var noget i den stil). Jeg synes det er spøjst at du kommer ind i en debat med den mentalitet, at du egentlig ikke gider forklare dig noget videre. Er det så ikke bedre blot at blive væk, frem for at blive misforstået på baggrund af mangelfuld formulering?
sagt om RUC, men du har sagt noget om mine 3 fordomme, hvoraf den ene var om RUC. Personen bagved er ikke relevant i denne debat. Udtalelserne er, og det er dem jeg kommenterer. Sandra, jeg skriver tingene een gang (bortset fra jeg lige har gentaget dette). Beklager jeg har spildt det meste af tiden af med forklare hvorfor det er svært ikke at have fordomme, og ovenikøbet troet at modtageren tog sig selv alvorligt i et offentligt fora. Nej, jeg skriver at det ikke er frugtbart at fortsætte vedr. FV - jeg får ikke noget ud af det, og det vil tage lang tid at forklare hvad jeg mener på skrift, og lige så lang tid at forstå hvad du mener på skrift. Timevis hvis vi stod i det samme lokale og kunne pege på eksempler og se hvornår den anden fik rynker i panden. Ti gange længere tid hvis det skal foregå skriftligt. Eller hundrede. Kort sagt er min opfattelse af fri vilje uafhængig af hvem man er og i hvilken situation man står i. En mand med dårlige gener, trist barndom og manglende arme og ben, som er sømmet fast på væggen, og bliver truet på livet af en galning, har efter min mening lige så meget fri vilje til at beslutte sig for at tage ud at surfe ved Ringkøbing som alle andre. Han har bare ikke de samme muligheder som mange andre, og lykkes det ham alligevel, er der nok nogle omkostninger og risici. Men det har ikke noget med hans frie vilje at gøre. Hvis du læser et HN-indlæg og i ramme alvor mener du ikke har nogen fri vilje fordi det påvirker dig til noget om 3 dage.. jamen sikke et liv. Hvis her står noget om dejlige kolde øl i sommerheden, har du så ikke muligheden for at lade være med at købe øl til næste weekend? Så frikender du så ikke Breivik og Pol Pot? De fik jo "også bare nogle oplevelser" som fik dem "til noget"? Det er ikke fordi du har læst noget om frie VALG i stedet for fri vilje? For man har jo ikke valget til at gøre noget bevidst, hvis man ikke kender til muligheden. Det frie valg forudsætter at fri vilje eksisterer. Men at fri vilje eksisterer, betyder ikke at det frie valg gør. Der skal mere til. Manden der er sømmet op på væggen, har fri vilje men ikke særligt frie valg. Og jeg har ikke mere tid til HN.
Buhl: Så dette er ikke personligt? "
Jeg har lige googlet. Navnet på coasten var Rasmus Ankersen, jeg kunne ikke huske efternavnet, beklager.
Ja, det er altid samfundets skyld og de tykke er ofre, de tynde er onde.  Er vokset op med at være tynd og er stadig tynd, jeg spiser normalt og til tider usundt, siger ikke nej tak til slik, sodavand og McD.  I folkeskolealderen, sad sundhedsplejersken og anklagede mine forældre for at sulte mig og gav mig dårlig selvtillid omkring min vægt. Fik ofte fortalt at jeg var sygeligt tynd og burde gå til lægen.  Fik klassens tykke pige, der havde et problem med overvægt sådanne kommentarer? -Nej, det gjorde hun ikke, der er bare et tabu omkring tynd kontra tyk. Hader derudover kommentaren, "Du er tyktynd og dine organer er dækket af fedt". For sådan er det ikke, har fået målt min fedtprocent og den er for lav(hvilket BMI´en stadig er).  Jeg har bare arvet min fars stofskifte, han kan i dag spise hvad han vil og se normal ud.  Jeg har aldrig valgt at være tynd.  Ville bare ud med da jeg synes det meste af det du ts har skrevet er en gang pjat. Ja, jeg har flere overvægtige veninder, behandler dem som alle andre.   Enig med dig MiaL, kender følelsen.
 - hvis du generelt mener, at der ingen forståelse kan opnås via skriftlig debat, ja, så synes jeg, du spilder andres tid, når du skriver i debatten alligevel og ikke mener, det er det værd at forklare dig ordentligt. Jeg har læst og hørt om fri vilje, og det er det, jeg går ud fra. Men det lyder som det, du skriver som frit valg, så jeg vil da læse mere op på det. Men jeg tror nu næppe, jeg har misforstået det - også i artiklen, jeg har postet, beskrives det som fri vilje - at kunne tage en beslutning uafhængigt af nogen påvirkninger. Igen ville jeg ønske, du gad forklare dig. "
Vi kan flytte folks indstilling ved at være rollemodeller, ikke ved at prædike. Være lyset i hinandens liv, ikke den lille djævel på skulderen.
 - det har du ret i.  Jeg fortæller kun folk "i virkeligheden" om min mening, hvis de spørger eller samtalen når ind på det/det er relevant i forhold til et aktuelt problem. Derudover "udøver" jeg blot de ting, jeg ellers ville fortælle om.  Men på nettet er det mere frit, i form af at folk selv vælger at være med i en debat, og en debat jo netop er til for at udveksle meninger.
TS en fantastisk debat du fik sat i gang, jeg har faktisk taget mod til mig i et par dage for at åbne tråden. Jeg vil meget gerne have lov at komme med lidt indput, dog vil jeg åben erklære at jeg arbejder med kostomlægninger i min dagligdag, hvilket formentlig vil kunne se på dette indlæg. Jeg går personligt ikke ind for slankekure, men kostomlægninger der er udarbejdet individuelt, sådan at der bliver taget max hensyn til specielle livretter, livsbetingelser, arbejdertider, familie osv. osv. der er ingen der kan omlægge deres kost uden at det har konsekvenser for deres dagligdag. det tager tid at omlægge, det koster også mere indtil man er komme ind i rutinen, familien skal passes ind, man skal selv finde vejen, men en god ernæringsterapeut vil altid kunne hjælpe til at finde den rigtige vej. Psyken og omgivelserne er en stor del af en kostomlægning, derfor arbejder jeg altid tværfagligt, både kroppen, psyken og ens livsstil er medvirkende til succes. Jeg har stor empati og forståelse for den enkelt i en kostomlægning og det kræver sin mand/kvinde til alle jer der står midt i eller skal igang vil jeg ønske jer alt muligt held og lykke med projektet, for det er et livslangt projekt i har startet bare ved at begynde at se jer rund i de forskellige tilbud men også bare ved tanken. jette
på humanister generelt. Hvis du vil se efter noget personligt der udelukkende er rettet mod dig, så kig på sætningen til Sandra: "
åbenbart ikke må tage udgangspunkt i sine egne erfaringer, vælger jeg at gøre det alligevel. Jeg ELSKER mad og i særdeleshed søde sager, og mine gener er åbenbart sådan skruet sammen at jeg tager på i en frygteligt fart. Jeg har derfor valget mellem at spise det jeg vil og blive tyk eller fornægte en stor del af hvad jeg føler som et behov for mad. Jeg har valgt at leve MEGET sundt og dyrke mellem 5 og 6 timers motion hver uge for at holde vægten nede. Jeg er sulten en stor del af tiden, men jeg har efterhånden vænnet mig til at ignorere det, selvom det er meget svært. Når en overvægtig lægger kosten om eller går på kur forventer mange at tabe sig urimeligt hurtigt. Det man har været flere år om at tage på forventer mange forsvinder i løbet af en måned eller 2 ellers er der tildens til at give op igen, for det virker jo ikke. Og jo det gør det, hvis man giver kroppen en chance og giver det lige så lang tid som man har været om at tage det på. Jeg synes ikke jeg har specielt store fordomme om overvægtige mennesker, men når jeg i supermarkedet ser hvad folk kommer i indkøbsvognen, så er det altså ikke så mærkeligt at nogle mennesker bliver overvnægtige, også selvom de påstår at spise sundt, lige på nær de 3 marsbar der lige røg i kurven. Selv et lille stykke chokolade som ikke føles som noget i maven kræver ret lang tid motion at få brugt igen. Jeg synes folk skal være ærlige overfor sig selv og tage ansvar for deres liv. Hvis folk er ligeglade og er overvægtige, så er det et valg de har truffet. Er man ked af sin overvægt kræver det en STOR indsats og første skridt er at tage ansvar for sit eget liv.