Har en super skøn vallak på 4 år, han har dog et problem, nemlig opsidning.. Han er ikke bange for at have rytter på ryggen, problemet ligger i, når man skal op på ham.. Jeg skal have en til at stå og holde ham for mig, mens jeg står på en bænk, for at sætte foden i bøjlen og komme op. Han er bestemt ikke glad for situationen, og går ofte frem og tilbage, indtil jeg er oppe. At stige op på ham fra jorden, ved at sætte foden i bøjlen, er umuligt. Jeg prøver med masser af tålmodighed, for han er virkelig utryg, ikke fræk. Og som sagt, han er super at ride, elsker at arbejde, men på en eller anden måde, har han fået tillagt sig en frygt. Jeg har kun haft ham i 2 måneder, og da jeg købte ham, havde han haft rytter på ca 10 gange. Tror ikke de har været helt søde ved ham dem der har tilredet ham. synd Nogen der har ideer som kan hjælpe mig og min dreng? Kh Mette
Havde samme problem med min, og hans tilridning var gået super godt, så det var ikke dårlige erfaringer. Jeg løste det ved dels at sidde op fra højre (!) - dels at trække ham hen til folden med kammeraterne på den anden side, når jeg skulle sidde op. Så havde han noget at kigge på, og han var ikke "alene". Han havde det desuden med at gå frem med det samme, man var (halvvejs!) op - det problem løste jeg ved lige efter opsidningen at sidde et godt stykke tid uden at bede ham om at gå frem, men stoppe ham når han prøvede. Så han lærte, at det ikke er lig med FREMAD, så snart rytteren er i sadlen. Det tog 4 mdr. (ridning 3 gange om ugen) - nu kan jeg stå op hvor som helst og når som helst, han står bomstille, indtil jeg beder ham gå frem. "Problemet" er vel også at når man sidder op kommer man næsten uvægerligt til at støde foden ind i siden på hesten - og det har den jo lige lært betyder FREM. Så den har naturligt nok svært ved at forstå, at lige i   situation (opsidning), skal man stå stille   . Men som Grethe siger - tid og erfaring løser problemet. Hilsen Gitte
På nogle heste hjælper det nogle gange, at sidde op fra den modsatte side af, hvad man normalt gør. Det hjalp på min gamle pony.
Jeg synes jo at jeg prøver med guf, og tålmodighed..men jeg må nok konstatere, at jeg ikke synes at spore fremskridt. Det går mig lidt på. At stå op fra højre side hjælper ikke, det eneste jeg lige pt kan se hjælper, er at stige op fra en bænk så han ikke bliver "trukket" i ryggen når man stiger op.
kan det også let være at den føler den kommer ud af balance når rytteren stiger op og derfor går for at genfinde balancen..
Jeg er ved at være ret træt af at høre om alle de elendige tidligere ejere, som ikke har været søde ved deres heste! Mette, du har købt en ung hest, som har haft rytter på ryggen ti gange. Den er altså langt, langt fra at være rutineret. Så flytter hesten til ny stald, ny ejer, nye måder at blive håndteret på. Det inkluderer en ny måde at stige op på (det ligger i detaljerne), inden den overhovedet er blevet rutineret i den øvelse. Det hele er altså meget nyt, og det skulle ikke undre mig, om det er DEN første oplevelse, der har sat sig og nu er blevet forstærket gennem to måneder. Tænk på, at hver gang, du har en dårlig oplevelse med opsidningen, så har hesten det også. Og for hver gang bliver den bekræftet i, at det her med at du skal op på nakken af den, altså er noget skidt. Så utrygheden bliver bare større og bedre "installeret" i hesten. Nå, men til løsningsforslaget. Jeg ville starte helt forfra, der hvor hesten begynder at vise, at den bliver utryg. Er bænken et problem? Så start med at vænne den til bænken. Når den er tryg ved at stå stille ved bænken, kan du bevæge dig lidt rundt om hesten, hvor den skal blive stående. Når den er tryg ved det, kan du kravle op på bænken. De næste trin kan være at bevæge dig på bænken (lægge vægt på sadlen, klappe hesten på den anden side, evt. hoppe lidt), løfte din ene fod, som for at sætte den i stigbøjlen, sætte foden i stigbøjlen, lægge mere og mere vægt i, op at stå og til sidst lande på ryggen af dyret. Hvis målet er at komme på hesten fra jorden, så starter du selvfølgelig bare derfra og dropper bænken. Det handler kort sagt om at dele øvelsen "stige op" op i mange små delelementer, hvor hesten skal være tryg i de enkelte dele, før du går videre. Når den har lært et nyt delelement, så ros den og giv den "fri" - træk for eksempel en runde og gentag så øvelsen et utal af gange. Hvis hesten bliver lidt urolig, og du kan berolige den, er det okay, så skal I jo bare fortsætte med at træne den del. Hvis du ikke kan berolige den, er du gået et skridt for langt og må gå tilbage til øvelsen inden for at genoprette trygheden. Det skal selvfølgelig kombineres med oceaner af ros   Du skal nok ikke forvente, at du når hele vejen den første dag og der kan sikkert også gå flere, helt afhængigt at hesten. For hver dag du starter igen, begynder du helt forfra med at gå trinene igennem for at sikre dig, at hesten er "med". Held og lykke med det. mvh. tina
Øhh Tina, de elementer du nævner som løsningsforslag er dem jeg bruger hver gang jeg har med min hest at gøre..et trin af gangen, og alt i roligt tempo, hvad regner du mig for  - Men det kunne jo være, at jeg kunne få nogle tips fra andre, som har stået i den samme situation, og har held med en metode. Derfor spørger jeg. I øvrigt havde hesten problemet da jeg købte den, jeg så det, da manden skulle vise den frem for mig. Han styrede den bare mod barrieren mens han hang efter den. ikke optimalt. Men manden har avlet min hest, og det er en skøn hest, han gjorde bare tingene på sin måde, en måde, som jeg ikke er tilhænger af..
Jamen så må du undskylde mit halvsure opstød om tidligere ejere!!   Jeg havde lige læst et par andre "det er den tidligere ejers skyld"- indlæg, og var lidt irriteret over det   Det skal selvfølgelig ikke gå ud over dig! Mit lange indlæg var heller ikke ment som kritik, du skriver jo også i det første indlæg, at du bruger masser af tålmodighed, og det tror jeg selvfølgelig på  Pointen ved mit forslag er, at man ikke går videre før hesten er klar til det - også selv om man ikke kommer i sadlen den dag. Når du siger, at du ender i sadlen på hesten, der bliver holdt af en anden, så er det jo tegn på, at hesten alligevel bliver utryg undervejs. Og ganske groft sagt, så hjælper det jo ikke noget at bruge en time på at få hesten til at slappe af, hvis man så alligevel ender med at kaste sig i sadlen   Så har man i et splitsekund ødelagt den tillid, som man lige har brugt en time på at bygge op. mvh. tina
Min venindes hest har tidligere været ude for en ulykke i forbindelse med at køre i trailer, og indtil nu har hun redet den til og fra de steder hun skulle, men da hun har købt hus langt væk var hun nu nødt til at skulle have kørt den... Idag lejede vi så en trailer og kørte ud for at træne den til at gå op. Det gik over al forventning - efter 25 min. træning vadede hun lige op og ned helt afslappet og tryg ved situationen!!  Det var bare en rigtig fed oplevelse for os alle! Jeg har tidligere set Monty Roberts i Vilhelmsborg, været på kursus med Maj-Britt Carter (hans danske instruktør) og studeret hans Load-Up video nøje, så jeg mente at have nogle gode redskaber. Vi tog skille væggen ud så hun kunne vende derinde, og da hun først havde været inde og vende en gang havde vi hende oppe og nede 10-15 gange hvor hun var helt afslappet og så glad og tilfreds ud. Vi stoppede så for idag, så vi har ikke prøvet at køre endnu, men jeg er bare så glad for at hun fik sådan en god oplevelse!!! Det var virkelig en fornøjelse at se, og med dette indlæg vil jeg bare pointere at Montys metoder VIRKER!!! 
du kan gøre er at ride hen et sted, hvor du kan ride små volter  Det er et utrygt sted for hesten, fordi du sikkert selv bliver stresset over det (og med god grund   - det er jo farligt!), så derfor kan den ikke stå stille  Du skal først og fremmest sørge for, at den får noget andet at tænke på, og så ikke tvinge den til at stå stille. Evt. kan du ride langs vejen, måske på fortovet, mens du venter på at I kan komme over? Men sørg i hvert fald for, at han ikke skal stå stille og vente 
hej Det kender jeg godt/eller kendte jeg. Før hen når jeg red tur og min hest blev bange for noget steg jeg at og trak han forbi, de andre som jeg red med grinede altid af mig og sagde at jeg skulle bruge pisken. Det fik de mig heldig vis ikke til at gøre. En dag besluttede jeg mig for at prøve horsmanchip og fik undervisning på teglgård rance, og jeg fik bekræftet min teori at den ikke var forkert, og det hjalp  Nu er det sådan at de mennesker som grinte af mig kommer nu for at få hjælp med deres heste.  det jeg vil mene du skal gøre er at lytte til dit hjerte og hvis det siger at lige der hvor du rider er der en lille fare så smid jegèt væk(din tanker)og lyt det er altid en stor hjælp. jeg håber at det kunne hjælpe lidt på dit problem 
"Fra mine hænder til dine" er god, men Lesley Baileys "Arbejde fra jorden" er nemmere at gå til, med mange forslag til hvad man kan gøre i hverdagen. Jeg bruger: -alle mulige former for berøring - hænder, træktov, pisk, larmende plastikpose, jakke etc. -korrekt trækning/føring af hesten med kommandoer som stå, bak, ryk etc. (husk at trække hesten fra begge sider!) -massage, især omkring haleroden, da det øger hestens kropsbevidsthed. Det er især godt for ungheste. Pat Parellis 'Seven Games' er nem at gå til, og her kan man tydeligt se, når der sker fremskridt. På den måde kan man sætte sig delmål, også i hverdagen, så det hele ikke bare 'flyder'. Og, allervigtigst: masser af ROS! Min fjordhest gør næsten knuder på sig selv for at opnå ros  Alle disse øvelser skal helst foregå på træningsbane eller fold, så hesten kan skelne imellem strigling/hygge og reel træning, hvor der forventes noget af den.
skrevet af Monty Roberts kan jeg varmt anbefale er selv i fuld gang med den nu, en bog men næsten ikke kan slippe igen  Hilsen Mette 
Jeg synes så at kelly Marks: "Gode Manerer" er den bedste...
hej Jeg arbejder selv med horsmanchip på mine heste,det har godt nok givet pote. Det er en fed fornemmelse at stå ude på marken og vide at man er føre hesten. det jeg syntes at du skal gøre er at kigge ind på utte lehman`s hjemme side og se om det er noget for dig, det hun laver. Så forkæl dig og din hest med en trænings weegent ved hende hun er nemlig super god. Det er hende som der er et oplæg med i safir (filmen)hvis du ikke har hørt om hende  Jeg håber at det kunne hjælpe!
Jeg flytter på min hest hver dag og mange gange om dagen - til siden, frem og tilbage, ikke ret meget, men bare nok til at kunne konstatere, at jeg har dens opmærksomhed. Og så laver jeg ind imellem nogle udstrækningsøvelser ned og til siden, hvor jeg lader hesten strække sig ned til forhovene og langs siderne for at nappe en gulerod. Desuden træner jeg mine heste i at tage hovedet ned på kommando - et let tryk øverst på halsen. Det synes jeg er meget brugbart, når hesten er oppe at køre - når hovedet kommer ned, gør temperamentet det også  Min nye hest er ret bimset i sit lille hovede, og på den træner jeg opmærksomhed i ridehallen. Jeg knækker fire-fem gulerødder i små stykker, som jeg har i lommen. Så lukker jeg ridedyret løs i ridehallen. Jeg kalder, og hvis den kigger på mig, drysser jeg hen til den og propper en stump gulerod i munden på den. Hvis den kommer hen, får den også en bid. Og der er en stadig strøm af gulerødder til den lille hest, som følger efter mig   Men hvis den har travlt med alt muligt andet, så kan den få lov til at løbe, kan den, indtil jeg forsøger at kalde igen  Desuden forsøger jeg at være konsekvent - når hesten gør noget, så skal den helst opleve nogenlunde samme reaktion fra mig hver gang. Det tror jeg skaber tillid. Men det er nu mest mig selv, jeg træner i det  Det er der garanteret ikke meget hms i - det er bare mine egne selvopfundne ideer. mvh. tina
Hej Min tidligere hest var omkring 174, den næste var lidt over 180 og den jeg rider nu er osse omkring de 180. Jeg har altid set den store galop mine heste besidder som en mulighed istedet for en begrænsing, det syn es jeg er vigtigt. Når det så er sagt, har hef brugt utrolig meget tid på at træne gymnastik spring. Sådan noget som tempo spring lærer din hest at være hurtigt med forbenene og ikke at buse på, for så slår den benene. Varier gerne afstanden i mellem tempo spring for hver træningsgang. Den ene dag rider du måske med. 3,20 m i mellem, en anden gang med 3 m i mellem. Men selvom din hest har en stor galop, er det vigtigt du ikke korter den for meget, så piller du grundtempoet helt fra hinanden, og du gør det meget svært for din hest og dig selv. Men brug en masse tid på gynmastik spring, ghvoir din hest lærer at være hurtig på fødderne og hvor den lærer selv at pakke sig lidt sammen i spring serier. Held og lykke...store heste er dejlige at ride 
være mere bekymret for slinger og wobblersyndrom når min hest var 176 og kun lige i starten af sit andet år. men der går da store heste på banerne. men det er ikke nemt at styre store hest med stor galop rundt på faste afstande
Da hun var yngre havde hun svært ved at være i kombinationerne, måske også fordi hun havde tendens til at løbe lidt. I dag er det dog intet problem. Hun var dog ikke så høj i så ung en alder, 171 i februar som 4 års, 174 i august som 4 års og altså 180 i dag. Tine
Det er ikke ret sundt for en hest at vokse så meget i en så tidlig alder, det kan give forskellige led, ben og ryg problemer. wobblersyndrom eller slinger som det også kaldes er efter hvad jeg kan huske, en fejl(mener at kunne huske det er en virus på rygsøjlen???) der sidder oppe i ryggen, men kan ikke huske hvad der fremprovokere det, kan godt være det er når de vokser hurtigt, så vidt jeg husker, er det også mest ved store heste, og viser sig fra 2 års alderen og frem. Ret mig hvis jeg tager fejl De mest synlige tegn på det, er at hesten slingre som om den ikke kan holde balancen i bag benene, lidt som en der har fået for meget at drikke. Dette er jeg sikker på, da min moster for nogle år siden, havde en 2 år der måtte aflives, da den næsten ikke kunne gå, det kom meget ligepludselig(efter hvad jeg lige kan huske)
Ja jeg har også en stor hest. meget Stor. Han er hele 186 cm. Han er dansk varmblod efter Churchill, cor´ de la bryere, Ramiro Z og landgraff, Så det må siges at være springafstamning´. Han bliver brugt til springning, da jeg er springrytter.¨ Han har ingen problemer med at springe, dog kan han ´have svært ved at være i a-tempo serier og kombinationer, men det er kun et spørgsnål om at de skal lære at korte sig og vente på rytteren. Men jeg kan ikke se nogen problemer i heste på 180+ Hilsen Anders og hesten på 186 i stg´.
Det handler jo også om at den ikke skal være en længde springer. som regel er det ikke de 30 cm ekstra længde der er på hvert galopspring der giver problemet. Det er hvis hesten samtidigt er en længdespringer, så får man det svært. min er ikke mere end 176, men meget jordvindende galop, ham har jeg ikke de store problemer med. jeg kan fint være der sålænge jeg husker at holde overkroppen tilbage i landingen så han kommer ned på jorden igen med det samme. Den lille er det straks værre med. den er kun 170 men er lidt af en længdespringer. samtidig når den helt vildt langt på sine skridt. jeg har oplevet at den er stukket af med mig og har taget 3 galopsspirng på 18 m i en Mb. Det er altså ikke så sjovt. Vi lægger ofte bomme bag springet så den er nødt til at lande, og bomme inde i kombinationer hvor der gerne må være lidt tæt.
ikke kun sammen med store heste. Slinger kan endten være medfødt( mener mange)eller ske som skade, iflg. af slag,uheldig fald,eller hvis de har ligget fast i boksen. Skaden sidder i halsregionen og kan ses via røgnten. Min egen store vallak på 177 stg, gik også "banan" med at vokse i 2 års alderen.Det gjore han udviklede mælkesyre, og måtte medicineres. Men idag er han veludviklet, stort gående og ridelig. Højt og komme op - langt og falde 
Hej Jeg har en 5-års vallak (dog kun redet sammenlagt et par måneder) som jeg synes er super at ride på. Desværre går han lige lovligt dybt i dressuren, altså med snuden bag lod. Her er et billede der viser hvordan han går hvis jeg bare lader ham gå som han vil:   (Ved godt jeg skal rette mig mere op, har bare ikke redet nedsidning i over et halvt år, derfor opstillingen   ) Det jeg gør, er at jeg klemmer med lårerne/knæene og prøver at ride ham godt frem, hvilket han sådan set gør af sig selv.  Og så lige et til spørgsmål;  : (Ved godt det bare er et billede, men sådan går han når det lykkedes mig at få ham op med hovedet)   Glæder mig til at høre hvad i siger!
på begge billeder !! du skriver du klemmer, lad være med det du giver ham tvetydige kommandoer slap af i lår og lænd og driv ham frem for sæde, du bremser når du klemmer, der udover ser det ud til at du mangler at give ham støtte for til altså lidt mere forbindelse til tøjlen. når det så er sagt så syntes jeg det ser pænt ud, han er ikke redet så længe og når han bliver stærkere så skal resten nok også komme.
Hvis jeg ikke klemmer lidt med benene og kun driver så tonser han bare frem, med hovedet som på øverste billede, derimod får han næsen lidt frem hvis jeg klemmer lidt samtidig med at jeg driver. Har bare fået at vide at jeg skal klemme lidt, for at få hans hovede op, og det er sådan set også det eneste som bare virker lidt, ville bare høre om der var andre ting jeg kunne gøre. Er det her bedre? Eller går han for meget bag lod her:  
Det med at klemme med knæene og lårene har jeg også fået at vide af stine når jeg får undervisning på Felix, og tror at det virker når jeg lige finder fidusen  I har nok samme problem som Felix, som har tendens til at miste "suget" på bidet. Husk at det vigtigste er at at hesten har en narturlig fremdrift og et let sug på biddet, så skidt med at han går en smule bag lod for det kræver muskeler for hesten at holde sin hals og sit hoved "korrekt", og Chaplin er jo ikke så gammel endnu. Det jeg gør med Felix er temposkift, altså halve parader i trav efterfulgt af en lidt friskere trav, hvor jeg får ham til at søge frem til bidet, så han ikke bare sænker ryggen og løfter hovedet. På denne måde forsøger jeg at få aktiveret hans ryg og bagpart, så han ikke undrager sig bidet. (lidt svært at forklare) Du skal have følelesen af at når du løsner lidt på tøjlen så følger hestens hoved med frem. og ikke som når han putter sig hvor hovedet bare bliver tilbage. På måde kan du selv tjecke om han går nogenlunde rigtigt når du selv rider rundt. Håber at du kan bruge svaret. Spørg evt også Stine hvilke øvelser der er gode når du selv rider rundt, for synes faktisk at hun forklare det meget godt. Hilsen Mia
 : Sidder heller ikke og klemmer hele tiden (puha det har jeg da slet ikke muskler til   ) Mia: Ja lige præcis. Er også begyndt på det med temposkift, og det virker faktisk også lidt. Men skal have undervisning af Stine i dag. Men jeg vil faktisk også hellere have at han går lidt bag lod (dog ikke som billede nr. 1) end at han går og spænder totalt op, men sådan har vi det jo forskelligt. Han mister jo slet ikke fremaddriften i bagparten selvom han putter sig lidt, så tror ikke det er så slemt. Kan dog godt se at det er et meget uheldigt billede nr. 1, men bare rolig, det er meget sjældent at det er så slemt 
Hesten har slet ikke sug på biddet. Tøjlerne hænger helt løs og der er ingen kontakt med munden. Når den går derind og putter sig kan den slippe for arbejdet, hvilket den sikkert synes er super skønt. Du må simpelthen have skabt aktivitet bagi og få gang i bagbenene så den kommer hen til hånden. Glem alt om holdning osv rid med en meget blød hånd, og tænk kun på at den skal arbejde bagi. I skal i gang med volter, tempo skift, overgange osv.Og hver gang den går derind, så skal den FREM. Når du har fået besked på at klemme med benene, tror jeg din træner mener du skal ride en halv parade? Men sådan en skal jo kun vare til den går igennem, så skal der slappes af og rides frem igen. Det er ikke fordi du skal tonse rundt med 120 km/t, men spark den frem, rid den halve parade og frem igen...hele tiden...Pyt med om den stikker næsen i vejret det er BEDRE end den går derinde, for den skal nok komme på plads igen. Du skriver den arbejder bagi selvom den går derinde, men det kan nu ikke lade sig gøre, for var bagbenene 100% med, så ville næsen stå korrekt.
Jeg vil sige ja, din hest går bag lod på begge billeder men billedet du har sat ind mit i debatten hér er bedre end de to øverste.. For mig ligner det jo utrolig meget at han bar hænger på biddet men alliegvel søger han støtte fra dig og VIL gerne bruge sig korrekt (Dvs. vil han gerne ned og ligge end at tage hovedet op og hverken bruge det ene og det andet) og derfor sløver derud af. Sørg for at have liidt kortere tøjler, have kontakt på biddet hele tiden, rid ham også på udvendig tøjle samdidtig med indvendig (Nogen har det nemlig med kun at ride hesten på indvendig, hvilkent i mine øjne er meget forkert). Støt ham hele tiden op med schnkler. Han skal "rides" højere op med nakken men det kræver også flere muskler for hesten og er mere anstrengene. Han er jo ikke så gammel endnu og har derfor ikke så mange muskler. Mit bud evt. er at han mangler musklerne til at kunne gå deroppe og bruge sin bagpart mere som motoren i stedet for at lægge sig på forparten. Derfor.. Driv på ham (Uden at jage), halve parader, halve parader - husk eftergivning og ros. "Hiv" ham evt lidt op mens du driver lidt på ham. Heste ka normalt ikke lide at blive klemt om - så slap helt af i kroppen. Når du glemmer går det ned til hesten, det kan godt vær det for ham til at lade vær med at løbe - men det også derfor den halve parader er opfundet  . Lav masser af scnkelvigninger, versader, slangebuer og volter - så han får bedre balance og arbejder mere med sin motor samt får mere muskler .. Pt. lav noget jordarbejde med ham   (Tjek evt min PRÆ) .. - Mvh. Sandra & Held og lykke med ham, dejlig ser han ud ..
Hejsa! Prøv at se forskellen på de to billeder. På dit "problembillede" er han helt flad og falder på næsen, og på det andet har han meget mere luft under sig. Jeg giver KR helt ret. Du skal ride ham løs og så ride på bagfra, men husk at slippe ham fortil. Ellers indbyder du til at han skal gå derinde hvor du holder hans hoved. Når fremdriften kommer fra bagparten, kommer hoved og hals helt automatisk op på plads. Men giv ham tid, det kræver styrke. Jo mere du holder i ham, jo mere kommer han til at gå på forparten. Det er meget tydeligt på dit billede. Når han bliver redet frem og løsnet op er det slet ikke naturligt for ham at putte hoved derned mere. Held og lykke med træningen, det er en hård fase du er i med din unghest, men det skal nok blive godt. Han ser rigtig fin ud! Knus Laura
jeg ville slippe tøjlen næsten helt indtil videre hvis jeg var dig.(og det siger jeg ikke fordi jeg rider klassisk - men fordi jeg mener det vil hjælpe) og istedet begynde at ride hesten med sæde og ben. prøv at se om du kan stoppe ham alene for sædet. hvis du kan det så kan du mindske hjælpen og så har du noget der minder om en halv parade - for sædet. så kan du lave temposkift kun for sædet. det vil aktivere hans bagpart lidt mere tror jeg. - han kan jo ikke gå bag lod hvis du ikke holder ham der - han gør det vel ikke på folden ?? så uanset om du har fat i ham eller ej så har det   noget med tøjleføringen at gøre. Måske han ikke stoler på at du giver ham plads når han vil søge frem? nogle heste er utroligt sarte hvad det angår og hvis man slipper bare ½ sekund for sendt så har de mistet tilliden. Det handler også om at få ham til at bruge bagben og ryg/mavemuskler. måske nogle versader og traversader ville hjælpe? hvad siger din underviser? hvad ville han/hun gøre ?
 : Hvis jeg helt slap tøjlen ville han gå som på øverste billede, så jo, han kan godt gå der uden at jeg tvinger ham...Og jeg har selv redet klassisk og fået undervisning, og har også prøvet at ride ham sådan, men jo mere man slipper tøjlen jo mere putter han sig, han vil helst have at man har lidt fast (akkurat lige kontakt til biddet) Ham jeg købte ham af, er beridder, og han red også bag lod ved ham + beridder elev + en anden rutineret rytter, så tror ikke kun det er mig som ridder forkert, men som sagt, når jeg siger at han rider bag lod, er det ikke som på billede nr. 1, slet ikke så slemt. Min underviser siger at jeg skal ride ham som jeg gør, og det hjælper. Men kan godt se at det ligner at jeg holder ham dernede på billede nr. 1, men sådan er det ikke. Men synes nu det er lidt forvirrende, nogle skriver jeg helt skal slippe tøjlen, andre at jeg skal have bedre fat, så tror bare jeg gør det som min underviser siger + det der virker bedst for os  Og så skal det lige siges at han kun er redet et par måneder, (og er blind på det ene øje, derfor tager det lidt længere tid med alting) og at jeg næsten lige har fået ham + jeg har ikke redet unghest særlig meget før, og slet ikke redet de sidste måneder   (ja undskyldninger er der nok af   )
ja prøv dig frem - på et tidspunkt må der da være noget der virker. hovedsagen er ikke at holde fast på en bestemt metode fordi nogle "kloge hoveder" siger det eller fordi det er det man altid har lært. Vær åben og prøv dig frem - og hav fantasi. - og vi vil gerne høre når/hvis noget virker på lige præcist din hest. det lyder godt at du allerede har prøvet en del - du må bare klø på. den kan da vel ikke gå dernede altid - jeg kan ikke tro den finder det behageligt, eller?? (som sagt : går den sådan på folden ? når du trækker den? når den står bundet? når du longerer (uden indspændinger af nogen art) ).
Det er hesten der skal have fat og dig der skal være blød  Heste der putter sig synes jeg personligt er rigtig svære at ride. Tilgengæld er de så skønne når de kommer frem, hvor de skal...men det er alle jo  Kan lige prøve at finde et billeder af de to jeg har redet, som putter sig... Også synes jeg bestemt ikke du holder den, men at kontakten er for løs  Jeg vil jo ride den præsist som alle andre bagfra op over jorden gennem halveparader og temposkift   Så skal det nok komme...
Louise, her er den mere fremme, næsten nok   . Selv om du sidder noget pudsigt lige her   , ser det ud til at dine hænder er i bedre kontakt med hestens mund. Jeg rettede lige billedet op til vandret, så er det lettere at se  Jeg tror, som KR også skriver, at du skal have en god, lidt tung, men   blød kontakt. Tøjlen skal altid være 'anstillet', og der skal altid være en lige linie fra albue til mund   
har selv haft samme problem. du skal bare tage en pisk med (ikke tæsk ham med den) og så bar en gang imellem røre ham på røven, alt efter realtionen på pisk... det er faktisk fordi han ikke har fået sine muskler bygget op endnu... men husk: rom blev ikke bygget på en dag. MISBRUG ALDRIG PISKEN PÅ EN SÅ UNG HEST! den skal kun være der så han bevæger røven lidt. 
Jeg har selv en unghest som gerne vil putte sig en smule. I den øgning du laver er han bedre fremme og putter næsten ikke. Måske du skulle overveje mere fremadridning, selv om du skriver at du rider frem. Og så drop evt nedsidning indtil han går bedre fortil. Det kan være sværere at sidde stille og holde balancen, når der rides godt fremad.
Yuki siger, rid letridning  Og hold så tøjlen blød og fast - det er det eneste, der virker. Hesten søger så frem mod og den må faktisk gerne (næsten) lægge sig på tøjlen  For lige inden, så slækker du den en lille anelse, og rider lidt frem, sådan at du hele tiden har en blød, tung fornemmelse. Aldrig løfte hænderne, som på et af de andre billeder, og slet ikke tage dem ned. De skal 'følge munden'  Åh, ja gu' er det svært   Men det er jo det fede ved ridning, og hesten er skøn, og du rider fint - så det skal nok blive godt 
Hej! Jeg har aldrig gjort i distanceridning før, men synes det ser spændende ud! ... men kan man godt ride 15 km. på en 4-års? Det kommer selvfølgelig til at foregå i roligt tempo og jeg er ligeglad med om vi bliver nummer sjok.
... efter 1. august, altså. Hilsen Sif
for det   Det er først d.24.august, hvis jeg skal med. Men mit spørgsmål gik egentlig mest på om det ville være forsvarligt? Er der nogen herinde, der har prøvet at ride så langt på deres 4-års?
Hej Jeg har lige været afsted mid min 4 års til orienteringsridning, det var ca. 10 km (mest skridt og trav og en smule galop) Han er ikke redet specielt meget ca 10 gange på banen. Ideal tiden var forresten 2 ½ time (med 20 poster undervejs) Så det skulle vidst ikke være noget problem. Hilsen Helene
Hej, Jeg har brug for en som kan hjælpe mig med min dressur. Forstået på den måde at jeg har brug for en som kan hjælpe mig til at ride selvstændigt. Jeg har tidl. fået en del undervisning hos min venninde og det har også hjulpet utrolig meget - når hun var der   For når hun ikke stod ved siden af og sagde gør dit gør dat, så var jeg blank for hvad jeg skulle rent ride og øvelsesmæssigt. Så hvis der er en af jer derude som gerne vil hjælp pr. mail eller PB så sig til. Jeg har haft hest som voksen i 8 år og jeg er aldrig rigtig kommet igang med noget selvstændig ridning. Dvs. jeg har min drømme hest gående på folden og dangdere den. Så hvis du mener at du kan hjælpe med lidt gode råd, fif og ideer og samtidig er god til at skære tingene ud i pap, så ville jeg være glad for at få dig som "penneven"  Målet for mig er at kunne sadle hesten op og ride en times dressur hvor jeg ikke efter 10 min tænker "Og hvad skal jeg så få resten af tiden til at gå med?!?" og samtidigt kunne klare de små problemer der opstår i ridningen, istedet for som nu at være fuldstændig blank. Jeg må heller lige tilføje at jeg har prøvet andre undervisere uden gode resultater. Og at jeg selvfølgelig sluger en masse bøger om ridning/hest råt   Jeg har bare ikke "værktøjerne" til at omsætte det til praksis. Hilsen Trine
det lyder lidt som om du keder dig under ridningen? Du siger, at du har fået en del undervisning, så du må jo kende de mest almindelige øvelser - de kan planlægges så de fylder en time, men hvem siger, at man skal ride en time koncentreret ridning? Jeg rider f.eks aldrig en hel time i fuld koncentration. Jeg rider aller højst ½ time. Jeg stopper mens "legen er god" forstået på den måde, at det bliver ved med, at være sjovt for os begge (hest og rytter) På den måde kommer vi aldrig op, at slås  Men hvad med at konventere til western? Det kunne jo være, at du syntes det var lidt sjovere? Og måske også hesten? KH Marion
Men det er også forskelligt, hvad der skal til, før vi kommer i gang selv. Jeg skal ind imellem have et kæmpe SPARK. I dagligdagen er jeg rimelig kreativ, det bliver jeg nødt til, for min hest keder sig, hvis den laver det samme 3 gange i træk. Tror du, det ville hjælpe dig at ride en veluddannet hest? Mærke hvordan det kan føles. Det i sig selv kan give blod på tanden, så man får noget selvdisciplin. Men du må meget gerne skrive mere om det. Som du skriver det, lyder det til, du savner hittepåsomhed - "Og hvad skal jeg så få resten af tiden til at gå med" eller bare blod på tanden  Jeg får ind imellem "aha" oplevelser, der udvider min Følelse af ridningen, og der udvikler jeg mig så ridemæssigt. Og så kan en underviser gøre meget. Nu ved jeg ikke, hvordan din veninde er, men det er ultra vigtigt, hun ikke bare siger, gør dit og dat. Jeg har fået at vide, jeg er god til at undervise, og jeg har aldrig sagt "gør det og det", og vil aldrig have en underviser der er sådan. Lone
du har læst mange bøger om ridning. Lad være med det. Ej, det skal jeg selvfølgelig ikke bestemme. Jeg gav mig til at læse i en bog af en kendt forfatter   for nylig, og lagde den hurtigt fra mig. Dybt kedelig. Da jeg var lille, kunne jeg læse sådan en fra ende til anden og var bagefter vildt forvirret, følte mig mindreværdig, fordi Grand prix for mig var noget, hvor folk stiller sig op og synger  Hempfling derimod sætter tingene i perspektiv. Han er dybdegående, dvs. man får helheden med. Det handler mere om hesten end ridning, og det er her, det spændende er. Ridning er et plus, for dem der ikke bruger hesten som middel til at komme op på podiet   Jeg (og endda kæresten) kalder det et håndværk, og kan være kunst. Lone
Rider sådan set og næsten kun letridning, maks en omgang nedsidning. Mest for at vende ham lidt til det, grunden til at jeg så sidder så mærkeligt på billedet, er at sad jeg korrekt på ham, "hopper" jeg lidt mere, hvor jeg skåner hans ryg mere ved at sidder lidt i stolesæde. (Han er nemmere at få til at gå rigtigt i nedsidning) Tak for jeres svar.
ok en unghest/ nytilredet hest går dernede/og under lod? Så vidt jeg er orienteret, går de unge på forparten en rum tid, indtil balancen begynder og "arbejde" for dem? Hvis man begynder og "ride" dem over på bagparten før tid, er der vel risiko for uhensigtmæssige forkerte muskler/ overbelastninger? Rygmuskler/ overlinie er ikke med og rygsving fungere ikke korrekt??? Ja... er ikke dressurrytter, men gammel springrytter... med disse lærte ting??
Det er okay at ride unge heste lidt dybe, men de skal bevare fremadsøgning og suget på tøjlen. Der skal stadig ske noget bagi. De må gerne søge lidt dybt, bare de søger tøjlen, men som du kan se her så er der ingen kontakt mellem munden og rytterens hånd. Når den går derind undviger den bidet præsis som hvis den smed hovedet i vejret. Det giver forkerte muskler, udvikler ikke rygmuskler da ryggen ikke kommer op, giver ikke muskler bagved, også vil det i længden give underhals. Alt dette er ikke medvirkende til at få hesten til at bære rytteren. Man skal altid ride hesten modsat der den gerne vil gå. Så hest som denne skal rides op, men en hest der stak snotten i vejret skulle mere frem og ned 
han egentlig sådan generelt at ride? Heste der gerne vil rende dernede, er jo tit heste som faktisk har brug for at komme ned, så de får lov til at styrke overlinje og lænd. Jeg rider selv en unghest, og den vil gerne den vej også, og så vil den gerne løbe, simpelthen fordi den ikke kan bære hovede længre oppe og så samtidig gå så meget frem. Derfor er jeg faktisk inde, momentvis (måske en volte af gange), at ride den i kort trav (rider længden af traven), men hvor jeg får den til at tage hurtigere skridt. Jeg ved ikke om du forstår hvad jeg mener? Det får den til at tage rigtig gode indundergribende skridt, og hvor jeg faktisk ikke tænker på, om den går lidt ovenud. Det er virkelig noget som hjælper mig. Begynder den at søge derned igen, jamen så nykker jeg den lidt op og så slipper jeg i det øjeblik den reagere. Det er så vigtigt, at man giver hjælpen, der kommer reaktion og man så er neutral igen. Håber du kan bruge det til noget, og så held og lykke.
tag det rogligt.. det er ganske naturligt for en unghest at gå bag lod.. det kaldes at ride dem frem og ned.. med det samme du for bagparten mere med vil han rejse sig for til.. tag nu en ting af gangen og for den enkelte grung ridning på plads... der efter kan du stille begynde og ligge vægten bagud... en unghest vil altid gå på forparten det første stykke tid... og det med tøjlen let støtte det hjælper ikke noget at gøre ham hård i munden fra starten... hilsen hsams
Henriette : det på billedet kaldes ikke   og ned - det kaldes bare  . - for der er jo ikke noget frem!. - det med frem refererer jo ikke til at hesten går forlæns - men til at den søger frem til biddet - frem med mulen. - og på den måde hvælver sig i hele overlinien. det er der jo så mange der misforstår ved jeg. jeg kan lige vise et par billeder fra min præs.af en hest der søger frem og ned. Jeg siger ikke at ridningen og hesten her er perfekte. men de viser noget af det rigtige. denne hest har en svag ryg og er overbygget en smule. så det er svært at se at den hvælver ryggen - men det gør den. -og den søger ihvertfald frem selvom også denne hest har en tendens til at putte sig når der trænes - det er det den helst vil.    
Med fare for at få nogle drag over nakken, vil jeg tillade mig at blande mig her. Louises hest går faktisk rigtig fornuftigt af en unghest at være. Billederne er fanget i nogle lidt uheldige momenter, og som hun selv skriver er det altså sjældent, at den går så meget bag lod. Den er særdeles aktiv bag i, og mangler på ingen måde freaddrift, ej helle sving i ryggen. Den har bare ikke været redet ret længe... den er stadig kun lige ved at føle sig tilpas på banen, og lære hvad det vil sige at bestille noget. Faktisk vil jeg gå så lang som til at sige, at den er betydeligt mere følsom for hjælperne end de fleste andre ungheste og jeg er fuldstændig enig med Henriette -det skal komme lige så stille og roligt, ungheste GÅR oftest bag lod en stor del af tiden. Det er jo netop det der er "fidusen" ved at ride, først skal den ha vægten bagud og kunne gå i balance med en rytter, så skal den ha vægten endnu længere bagud og op i nakken og ryggen med en rytter, og man må engang starte der hvor hesten er. Så Louise, fortsæt du bare som du gør nu, ride ham frem og ned, og have godt fat med sæder, så du kan klemme ham lidt op i nakken når han "putter" sig, så bliver han en rigtig fin kalorius 
Har du prøvet at løsne lidt op i dig selv? Min hest har det også med at putte sig, og hver gang hun gør det, fanger jeg mig selv i at sidde og spænde. Så begyndte jeg at sætte mig helt afslappet, og puste helt ud, og så søger min hest frem og ned. Det er ikke sikkert at det hjælper, men tit hvis man rider heste der er lidt varme i kasketten, så hjælper det at sidde helt afslappet. Jeg ville måske også prøve at træne den lidt fra jorden, da den så er mere i balance, og derfor har nemmere ved at søge frem og ned. Det er jo svært at bede en unghest om at gå perfekt.  Hilsen Fie
Fie: Ja det har jeg prøvet, men jeg synes faktisk slet ikke han spænder når han går dernede, tværtimod. Vi er også igang med lidt arbejde fra jorden, men da han kun har et øje, går der lidt længere tid før han lærer at han ikke behøver at holde øje med alting omkring ham, men mig  Gamleged: Lige præcis, det er sådan jeg føler at han går når jeg rider  Han suger fint på bidet, også når han putter sig lidt (men stadigvæk er han man sjældent lige så dyb som på billede nr. 1) og fremaddriften er fin, jeg skal kun drive på ham når han begynder at blive træt   Ellers laver jeg bare en masse volteskift og halve parader, hvilket han begynder at blive rigtig god til.
med at læse meget og ride lidt, er at ridning jo er en praksisfærdighed. Man kan ikke læse sig til det, ligeså lidt som man kan læse sig til at spille klaver  Men man kan jo godt få en masse hints og noget baggrundsviden. Dette nytter dog ikke ret meget, hvis man ikke forstår - baggrunden  Fx ved (tror jeg) de færreste ryttere, hvorfor det er vigtigt at holde hænderne på højkant og have hælene ned  --- Men jeg tror også som Queensjunker, at du forestiller dig et eller andet, som slet ikke holder  Hvis du gerne vil ride dressur, hvorfor vil du så det? Er det fordi, du synes det er det pæneste? Eller måske fordi det anses for at være nødvendigt for hesten? Det er jo det første spørgsmål, man må stille sig selv, så man kan finde ud af, hvad det er man skal gøre. Hvis du bare vil ride rundt i ridehuset en time, så rid da i skoven i stedet  Men hvis du har ambitioner om med tiden at ride de sværere øvelser på en velgående hest, så er du nødt til at begynde at uddanne hesten  Den skal gymnasticeres og have indlært dine signaler, have trænet sin balance og dens evne til i øvrigt at udføre, det du beder den om. Så det skal du lægge et træningsprogram med henblik på  Du skal overveje, hvor meget den kan, i hvor god form den er, hvor nemt eller svært den har det med tingene - og så tænk lidt på, at hvis du selv skal begynde fx et løbeprogram, så går man gradvist til værks. En hest på i omegnen af 8-10 år, der ikke kan vildt meget, men er i ok form, ville jeg først skridte   10 minutter, meget gerne udendørs   derefter begynde at trave dybt og blødt i letridning i store volter evt. gå over i store slangegange i 5 mintter, skridte 1 omgang 1-2 min. Derefter ville jeg tage en let galop 3 min. uden at kræve samling, men for at få pulsen lidt op, men det kommer an på hestens evner indenfor galoppen   . Så er der gået 20 minutter og nu kan du så gå over til at træne tempovekslinger og 10m volter i trav 5 min, skridt 1-2 min, sidebevægelser og volter 5 min, skridt 1-2 min og galop + galopvolter/volte tilbage-kontra 5 min. Nu er der så gået 40 minutter, og hvis du så skridter af 10-15 minutter, så har du redet 50-55 minutter  Det er alt rigeligt  Hvis du synes, at du skal ride en hel time   , så kan du jo bruge de sidste 5-10 min. på at træne netop dét, I lige er i gang med af nye øvelser. Hvis du synes, det er kedeligt at skridte i et ridehus, så skridt ude, hvis du kan. Og hvis du ikke kan, så er det sjovt at træne at ride efter bogstaverne   tøjlerne overhovedet  Det med at skridte til og skridte af (og holde små skridtepauser), er faktisk utroligt vigtigt   Hestens led, sener og muskler har brug for det. Mange skader kunne undgås, hvis folk var lidt flittigere med det  Og det med at ride udenfor ridehuset er også vigtigt for hestens balance og evne til at bruge sine ben. Jeg håber, du kan bruge det til noget. Jeg aner jo ikke, hvilket uddannelsesniveau du og hesten er på, så jeg tog sådan et middelniveau   Men det kan sagtens oversættes til de fleste andre, bortset fra ungheste, som ikke skal rides så længe og hvis man træner svære ting, kan det også være en god idé at ride kortere tid. Jeg rider aldrig så længe, eller hvis jeg gør, er det fordi jeg har redet 15-20 min. i skoven først 
1000 tak for jeres in-put. Sagen er den at jeg har en dejlig 10 årig oldenborger hoppe som da jeg ved kunne gå en LB da jeg købte hende. Hun er på alle områder min drømme hest. Jeg har hende stående derhjemme og rider derfor ikke særlig tit i ridehus, men kun på bane og indimellem skovture. Da jeg købte hende for tre år siden havde jeg haft hest i 4 år inden, men der havde været forskellige årsager til at jeg ikke rigtig havde kunnet gå igang med dressuren med de heste jeg havde haft i de 4 år. Da jeg fik hende var det min plan at jeg ville modtage undervisning hovedsagligt for at dygtiggøre mig selv, men også for ikke at få "uvaner". Jeg har modtaget undervisning som barn i 5 år på rideskole og kvaliteten var derefter  De undervisere jeg har haft har stort set alle sat mig igang med at ride 10-20 m volter i trav og letridning og ikke andet. Jeg havde ingen ide om hvorfor jeg skulle det eller hvad/hvordan jeg skulle træne selv i hverdagene. Jeg tror til dels at "problemet" er at de forskellige undervisere ikke har kunnet forstå at selvom jeg har egen hest, er voksen og officielt har redet i mange år er jeg "begynder". Det kunne min venninde forstå og hun begyndte at hjælpe mig   Det var en stor hjælp, men desværre var det også lidt en bjørne tjeneste, for jeg kom videre med min ridning, når hun var der og fortalte "gør det", "og når den gør dit skal du gøre dat". Men jeg kunne ikke når jeg red for mig selv. Så det jeg har brug for er værktøjer der kan "lære" mig at ride selv, lære mig hvordan jeg "bruger" de ting jeg får i undervisningen i hverdagen. Og pt. står jeg så uden underviser, da det dels er svært at finde en som tager hjem til mig, når der kun er en rytter at undervise og jeg har simpelthen ikke kunne finde nogen som kan skære det nok ud i pap og som samtidig kan give mig de værktøjer til at ride selv. Så hvis der er nogen der kender en der tager ud og som svarer til beskrivelsen så skriv endelig. Det behøver ikke at være verdensmestre da jeg som sagt er "begynder- i forklædning" Mvh. Trine
så er det et spørgsmål om karaktér hos rytteren og det kan jo godt være svært for andre at lære dig. Hvis man egentlig ikke rigtig gider at ride, træne det man har fået undervisning i...tja så kan det jo godt blive svært for dig. Jeg kan da godt give dig en masse at arbejde med, en masse øvelser, give dig redskaber at arbejde videre med men jeg kan jo ikke være din rygrad... Hvis man den ene uge underviser dig og forventer at når man kommer tilbage evt 1-2 uger efter at så er i kommet videre, opnået en form for succes med det i har lært men desværre kan se at i ikke har trænet det som blev fortalt sidste gang...tjaa så kan det desværre nok blive lidt svært for dig at finde nogen som gider komme ned til dig... Du skal jo selv kunne lægge nogle krafter i arbejdet når underviseren ikke er til stede på banen... Hvis rytteren derimod viser vilje så kommer man jo gerne igen...også selvom der kun er én rytter.. Dette er ikke ment som et negativt surt opstød men derimod et lille spark bagi...
dit indlæg, så mangler du en der kan forklare dig, hvorfor du skal bruge den schenkel her og hvad det gør ved hesten når du tager i tøjlen der. For at man kan lære at ride uden nogen står og fortæller en hvad man skal hvornår, så kræver det man får grundridningen ind på rygraden og det gør man kun hvis man nok gange har prøvet at gøre noget bestemt og det har den ønskede virkning. Hvis jeg f.eks. trykker min hest med udv. schenkel så skal den vige for mit tryk. Den skal begynde at dreje. Lægger jeg min schenkel tilbage så skal hesten løfte sit bagben mere inden den sætter det frem. Det er disse helt grundlæggende regler du skal lære for at kunne lege og videreuddanne din hest. Der er et stort arbejde at lære sin hest det grundlæggende, men kan den først det så kan man begynde og lege og så bliver det rigtigt sjovt. Jeg kan f.eks aldrig få trænet det jeg gerne vil på en time, da der er så meget jeg gerne vil og må derfor vælge ud. Inden det har jeg selvfølgelig brugt rigtigt mange timer på at ride bøjninger, som slangegange og volter, men så må man glæde sig over det gik lidt bedre end sidste gang. Kan man ikke glæde sig over de små fremskridt og har man ikke lysten til grundridning, så er det nok ikke dressur man skal ride. Dressurryttere gør ikke andet end ride grundridning, som bare med tiden bliver lidt mere forfinet. Hilsen Britta
Hej igen, Akedemisk ridning er desværre ikke lige min "kop te" af flere forskellige årsager   Og så tror jeg heller ikke det ville løse mit problem, tværtimod ville jeg nok stå endnu mere på bar bund, da det ville være mere nyt og ukendt område for mig. Det er også derfor at jeg har droppet tanken om at konvertere til western. Jørn; Problemet er ikke at komme ud af starthullerne og op på hesten. Problemet er at når jeg sidder der oppe aner jeg ikke hvad jeg skal træne og hvordan jeg skal "klare" de problemer som jeg støder på hvis jeg forsøger nogle ting  Jeg har det desværre sådan at jeg pt. føler mig så imbicil og uegnet på en hesteryg, når jeg sidder der (at det kvæler min lyst til at ride) at jeg af samme grund rider mindre og mindre da jeg føler at det er nederlag på nederlag. Jeg tror måske at Stratego har fat i noget af det rigtige  Et eks fra sidst jeg red. Jeg sidder op og begynder at skridte rundt på volten (jeg ridder på et afmærket stykke af min græsfold), hesten "dasker" afsted i slowmotion, så jeg får hende til at sætte lidt mere tempo på. Jeg kan lynhurtigt mærke at hun skyder skulderen og dette forsøger jeg at korrigerer vha. de fif som min underviser gav mig sidst jeg fik undervisning, efter en masse "asen og masen" er det ikke lykkedes og for at det evt. skal gå bedre skifter jeg volten hvor samme succes historie gentager sig.   Jeg er udemærket godt klar over at det ikke nytter at sætte tempoet op, eller give sig i kast med andre ting før end jeg har "kontrol" over skuldre osv. Så der står jeg på bar bund... Hvis jeg så f.eks. nævner det for min underviser (tidl.) så får jeg afvide gør dit- gør dat og vupti det virker, men næste gang jeg rider selv, og forsøger det samme (hvilket det jo højst sandsynligt ikke er for så ville det vel virke ?!) er den bare gal igen... og jeg står præcis samme sted igen. Så hvad hulen gør jeg? Er jeg bare så fatte-svag at jeg aldrig skal gøre mig forhåbninger om at ride andet end en gyngehest? Eller hvad? (jeg ved ikke om jeg tør høre svaret   ) Mvh. Trine (som virkelig sætter stor pris på at I gider lægge øre og ideer til mit "navle pilleri")
Sådan har vi det da allesammen  Det er skidesvært at ride dressur, og ingen af os rider ligeså godt alene, som når underviseren er der  Jeg tror, at du mangler selvtillid og er alt for perfektionistisk i din ridning  Du tror måske, at alle andre bare kan det der, men jeg kan fortælle dig, at der er  , der rider perfekt! Når du rider rundt og beder hesten om lidt aktion, og den så skyder skulderen, så må det jo være fordi den ikke er tilstrækkeligt fremadsøgende. Det må du så arbejde på og have som fokuspunkt. At hesten så skyder skulderen glemmer du lidt... Ligeså hvis du beder hesten om at trave frem og den så slår i galop, så tag dig ikke af det - for den gik jo frem. Og det var meningen. Så rider du bare lidt som om: "nårh, det fik jeg vidst ikke lige fortalt dig ordentligt" til hesten. Og du lader som ingenting. Du skal fokusere på færre ting ad gangen. Især når du føler dig som begynder, for ellers bliver du stresset - og heste HADER stressede ryttere  Når man føler sig som begynder - og det gør vi altså allesammen ind i mellem   - så må man starte med begyndelsen. Som Britta (Stratego) skriver, så er det hele uddannelse af hesten og grundridning. Og egentlig er det ikke så kunstigt  Det hele bygger på, at man tager udgangspunkt i, hvad der er naturligt for hesten, når den skal gå spændstigt og afslappet - og hvad der yderligere skal til, for at det kan udbygges til også at gøre det naturligt for den at bære os på denne måde - hehe  Men man er jo nødt til at træne ganske langsomt. Jeg har netop givet en ung kvinde, jeg har undervist lidt, det råd, at hun skal stille hesten i hjørnerne   Og så skal hun sørge for altid at have hænderne på højkant og at tøjlen danner en ubrudt linie fra albue til bidring  Det kan lyde af ganske lidt, men det havde en rigtig god virkning på hestens fremdrift   Og det havde det fordi den pludselig fik et bid at søge frem til, og et blødt bid, hvor hånden ikke låste og gjorde det ubehageligt for hesten. Når den så søger så fint frem, har den meget mindre tendens til at skyde skulderen! Jeg vil anbefale dig at låne Sally Swifts bog: 'Centreret ridning' på biblioteket. Du behøver ikke at læse den hele, men den er god at få idéer fra. der er mange gode bøger, og Kyras videoer er også gode. Men dit store problem er nok, at du vil for meget på én gang og stiller for store krav til dig selv. Vær glad for at ride, vær glad når hesten går frem, stopper, drejer og går sidelæns, hvis du beder den om det. Det kan man altid træne, det er ABC'en (+D). Man skal også selv tænke over, hvordan man får 5-600 kg hest til at gøre diverse ting blødt og villigt. Det kan godt være en god idé   Ikke at man selv er klogere end alle de store mestre, men man får måske sin egen forståelse ud af det, som man så kan bygge op ved hjælp af de etablerede systemer... Man skal huske, at hesten ikke er en maskine, så når den ikke reagerer som forventet, er den enten ikke lige 'in the mood' eller også aner den ikke, 'hvad du snakker om'  Forestil dig, at du skal lave et gymnastikprogram for dig selv. Du vil gerne være mere smidig, have mere styrke og bedre kondi. Det kan du så overføre på hesten. Du behøver jo ikke at sidde og prøve på at ride hesten i høj samling, hvis du synes det er svært, når du er alene. Hvis du arbejder med tingene på en måde, som ikke er ubehagelig for hesten, så vil du efterhånden kunne oparbejde en styrke hos den, som gør at den vil kunne udføre tingene uden besvær. Men det tager tid - og heldigvis gør det ikke spor, for det er jo skønt at ride. Det er så dejligt at opleve selve bevægelsen, det at kunne styre dyret, at man taler til den gennem hjælperne  Du skal tro på dig selv  Bed hesten om noget, og hvis det virker er det godt, hvis det ikke virker, har du nok bedt om for meget - og så går du et trin ned i kravene. Sådan er det, det er grundlaget. Du skal justere dine krav til dig selv og hesten, så de passer til jer og kan udføres. Om det så bare er 'stop'og 'gå frem' Så træn det, og gå langsomt frem til 'skift tempo'. Osv. Det er sådan man gør   
...du er så sej, fordi du siger det. Jeg har redet "useriøst" i en del tid - har jeg fået at vide af andre.. jeg blev bare irriteret på folk, fordi de ikke syntes, jeg var god nok på ridehus-bunden. Mange undervisere har tips til heste, der skyder skulderen og andre symptomer. Dem synes jeg ikke hjælper noget, på den måde, at jeg har oplevet, at det først er når, man arbejder som en helhed med hesten, at den ikke slår fra - et eller andet sted. Jeg mener, krop og psyke må arbejde sammen om ridningen. Nogle er meget optaget af det, de kan se. Sidder rytteren rigtigt? Går hesten med hovedet i lodret water? De glemmer at ting som følelser (lyst/ulyst hos hest og rytter), tanker (en underviser har mulighed for at opbygge eller nedbryde alt efter hvor god han er til at sætte sig ind i andre) - er meget vigtigt i ridning. Jeg føler selv, at ridning er en "bonus", noget ekstra. Når jeg husker min hests og mine egne svage sider, når jeg formår at ride så jeg kan mærke, hvad der sker i hestens blodårer i venstre forben, og finder en fælles koncentration, så vi kunne ride ud i morgengryet, og alt ville lægge sig stille. Da er det fedt at ride. Men resten af tiden kæmper jeg med at få min krop og hesten til at makke ret. Der er vist heller ingen, der har påstået, ridning er nemt. Men jeg synes, du skal finde dig en underviser, dog ikke overdrive det, fx. få undervisning hver 14. dag, så får du også lov selv at tænke. Mit råd ville være, sæt dig op på hesten. Føl ind på dens humør. Glem alt om volter, schenkelvigninger etc. Sæt en dagsorden, hvor du får følelserne inddraget, herfra udgår vores selvstændighed. Og her er fidusen så, for jeg kan ikke forklare, hvordan man skal ride med følelser, for følelser kan ikke forklares, højst beskrives tangerende. Jeg kan én dag ride med følelsen af sammenhæng, at hesten og jeg bevæger os på samme niveau, en anden dag kan jeg ride med stolthed og dermed få det frem i hesten. En anden dag kan jeg føle mig som en hel cowboy og bare ride hesten frem til kraft og energi. Alt efter min følelse går hesten forskelligt. Volapyk? Ja, det er det nok. Det skal mærkes. Men ride på den måde, får du 110% ud af det. Lone
Hej allesammen Jeg har nöjagtig det samme problem som dig TrineSH. Jeg er ogsaa usikker paa, hvad jeg skal lave og paa, om det jeg gör, er det rigtige. Jeg har nu modtaget undervisning tre gange ugentligt paa min parthest i et aar, og saa snart jeg skal ride ham alene, er jeg paa bar bund. Föler at alle kigger og taenker "hvad laver hun dog" og at jeg ikke har noget system i min ridning. Laver jeg en "kurzkehrtwendung" tror det hedder skridtpirouette eller en versade, maerker jeg ikke om hesten traeder med bagparten, og i versaden om den er stillet/böjet for meget eller for lidt. Jeg er usikker paa om den arbejder rigtigt, eller om den bare gaar og hygger sig osv osv. Kommer derfor hurtigt til at kede mig lidt. Men efter timen taenker jeg ofte paa, hvorfor gjorde jeg ikke saadan eller saadan. Det er som om overskuddet til at taenke   mangler, naar jeg sidder deroppe, saa det handler om at ha' en plan, för man stiger i sadlen, tror jeg. Det handler selvfölgelig meget om rutine, men som nogen skriver ogsaa om selvtillid. Jeg faar en hest paa pröve i naeste uge og er allerede nu temmelig nervös for, hvordan det kommer til at gaa, naar jeg skal ride alene flere dage om ugen.  Synes dog feks at   beskrivelse af, hvordan hun bygger en time op, er meget fornuftig, og jeg har skrevet det ned og har taenkt mig at laere det udenad. Saa har man det mindre at bekymre sig om. Hm det blev vist lidt rodet. Ville egentlig bare sige, at jeg ved, hvordan du har det Trine  Venlige hilsner Janne
er jo netop sådan man løser et problem  Man identificerer problemet, og søger en vej ud af det, evt. med hjælp fra andre  Det er glimrende, og I skal nok begge to blive dygtige til at ride med den indstilling  Hvorfor tror I forresten, der er spejle i de fleste ridehuse? Det er da fordi, det er svært at mærke det hele deroppefra  Man skal have en plan, og så er det tvingende nødvendigt at man smider sin forfængelighed væk og koncentrerer sig om hesten, sin egen krop og sin plan  For en plan må man have - og det selv om man ofte vil være nødt til at fravige den, fordi hesten eller én selv måske lige dén dag ikke passer til planen 
Hej Trine Jeg har det jo lige modsat dig. Jeg kan ikke få nok af at træne på bane og må altid stoppe når hesten er begyndt at få nok. Der er ikke ret mange der kan forstå mig   . Det er kommet efter jeg er begyndt at træne efter Bent Branderup's "træningsstige" som jeg kalder det. Der lærer man hesten (og sig selv) "alfabetet" i dressur og man starter fra "A", dernæst "B" osv. Derfor er der altid noget at træne. Du behøver såmænd ikke at "konvertere" til klassisk dressur, jeg tager primært det jeg kan bruge idet jeg ikke vil vente med at ride i skoven til hesten er "færdiguddannet". Ligeledes kommer tölten først efter piaffen og jeg vil heller ikke vente med at tölte. Efter jeg har set Bent's film og læst hans bog et utal af gange, så begynder der at være mening med galskaben. Nu ved jeg præcis hvad jeg skal træne hvornår og HVORFOR jeg gør det. Og HVORFOR det ene bogstav i alfabetet skal være på plads førend det næste kommer. Alene dét med at arbejde fra jorden. Du kan bide dig i øret på at de fejl hesten gør i en øvelse fra jorden, de fejl bliver endnu værre når du sidder i sadlen. Men det er nemmere at korrigere hesten fra jorden idet du bedre kan se hvad der går galt. Og du har ikke dig selv til at sidde deroppe og gøre det forkert også  . Min var slem til at skyde skuldrene, men efter x antal versader fra jorden, så er det yderst sjældent et problem. Og det er kun erfaring (og evt. undervisning) der kan hjælpe dig med at vide hvordan du skal korrigere hesten. Arbejd mere systematisk, læg en plan for lektionen og hav en nødplan hvis hesten nu er uoplagt eller øm den dag. Inden du sætter dig i sadlen, så VID hvad du vil lære den og LAD SOM OM at du ved hvad du gør overfor hesten. Og har hesten en dag hvor alt går perfekt, så rider jeg måske kun 15-20 min. !!! Vigtige huskeregler for mig: Hvis hesten ikke gør det rigtigt: Hvilke hjælpere brugte jeg og hvilke(n) fejl har jeg lavet ?. Hvis hesten gør det RIGTIGT: Ros prompte (er alfa omega -og lav en helt anden øvelse -det er lige så meget ros for den). Du kan garanteret godt indrette dit køkken ud fra nogle tegninger og løse evt. udfordringer med plads mv. ?? Angrib dressuren på samme måde, en ting af gangen og analyser fejlene (læs:opgaverne)i detaljer. Jeg ville kede mig i løbet af en uge hvis min lavede alt perfekt altid...
findes åbenbart mange, der har lavet en ABC  Kyra Kyrklund har en udmærket en i Dressur med Kyra  Det er stop, gå og drej - og så en D for sidelæns  Jeg synes også, det er fedt at træne, men man er nødt til at indrette sig efter hesten 
Kære allesammen, Jeg synes at I fortjener en lille up-date fra min side af. Efter jeg skrev det første indlæg i denne tråd har jeg rykket mig utrolig meget mentalt. Jeg har genfundet glæden ved "de små ting" og fremfor alt glæden ved min hest og ridning. Jeg har foretaget mig mange forskellige ting som jeg tidl. har afholdt mig fra og jeg har glædet mig over de små succeser  Så jeg har rigtig fået blod på tanden og "kastet" mig ud i de vilde våger  Mvh. Trine
Hertugen af Newcastle skrev også om at lære hesten "ABC" - det var i sekstenhundrederødkål  ABC betyder vel bare at man benytter sig af det, der med et videnskabeligt udtryk hedder "shaping". Man installerer nogle byggesten eller bogstaver, som man så med tiden sammensætter til forskellige øvelser. Mvh Julie Taylor
Hej Trine Jeg vil bare ønske dig held og lykke i din "søgen". OG...jeg blev så glad da jeg læste det du skrev om at skyde skuldrene, at du godt vidste at var de ikke på plads, så var der ingen grund til at forsøge andet. Så du er da SÅ meget på rette vej, kunne jeg da For F... få nogle elever jeg har haft til at forstå bare dette enkelte, men meget vigtige punkt, så havde jeg været glad! Men jeg opgav p.g.a. dette ene springende punkt. Pøj pøj...Dorte
Hejsa derude  Jeg longere min mule et par gange om ugen, da hun ikke har særlig velopbygget muskler. Normalt bliver hun longeret med gjord og indspændinger. Men nu synes jeg ikke at det er optimalt mere...- Det virker som om at hun lægger sig for meget på indspændingerne. Altså kommer til at gå på forparten  Og det er ikke godt, synes jeg. Jeg har nemlig tænkt mig helt at droppe indspændingerne, og så tilføje longetov nr. 2 som så bliver ført fra den udvendige side af og bag om bagbenene, så min mule på den måde får gang i bagbens-aktionen! Altså en slags "skubben på" af longetov nr. 2...- metaforisk talt  Har set det udført for et par år siden med god effekt.  
købe en pessoa line, som jeg dog ikke er helt sikker på den skønne vil syntes er mega skægt (her går der line bag bagbenene også), men det fungere ihvertfald, på de heste, der ikke lade sig provokere af det. Jeg har stor succes med at longere med glidetøjler eller en fast chambon, og så i stedet for at lade hesten løbe rundt om en i det tempo den nu sætter, så variere tempoet, og være 110% på at styre tempoet på den. Det brugte vi ekstrem meget i Schweiz, med succes. Hvis du skal have mere bagpart med, så er det en god ting i ridningen og øve "passage", og virkelig sætte sig ned og få skubbet godt med. Håber det kan bruges 
som en god idé. Jeg må prøve at om jeg kan finde en pessoa line..- min mule er lidt hysterisk  Men mon ikke at jeg kan lære hende at slappe lidt af  Hun har godt af at blive udfordret lidt... Tak   
jeg kan måske finde en frem til dig  Jeg er lidt i tvivl om jeg har den hjemme eller den er udlånt. Så kan du jo se, om damen er med på den eller ej. Det er desværre ikke på alle heste, den er lige fremragende, men det er jo altid et forsøg værd.
jeg gerne prøve... Man ved jo aldrig, det kan være at det funker for blondinen   Med mindre at hun vælger at blive ualmindelig hysterisk og nægte at samarbejde. Tak   
Hvorfor ikke få hesten til at bruge sig korrekt på den naturlige måde, fx ved at lægge nogen bomme ud den skal trave over, her vil den både sænke hovedet, løfte ryggen, og bruge musklerne på en god måde. Du kan evt. også bare gøre det lidt af tiden for adspredelsens skyld - men husk at pille indspændingerne af imens 
igang med at longere min mule uden nogen form for hjælpemiddel, i.e. indspændinger, chambon m.m. Og bomme har vist sig at være en rigtig god idé. Hun løber rundt i et godt tempo og bommene gør at hun faktisk selv går i holdning    Så jeg er mega glad og tilfreds, og min mule bærer sig fint og får forhåbentlig snart fine muskler igen  Og hun kan selv lige løfte hovedet hvis hun bliver lidt træt..-Og det bliver hun, da hun jo ikke er "fit for fight" endnu. Så tak for aller jeres gode input   
Hej :=)  Bomme synes jeg også lyder meget fornuftigt   .. Evt. kan du tjekke min PRÆ ..
Jeg er personligt imod longering. Min egen er af tidliger ejer blevet longeret meget, med det resultat at han hver gang han får et reb på, så tror han at han skal løbe rundt om en, det gør det altså ikke nemt at trække ham. Det er bedre at trække meget med hesten, og lave nogle øvelser med bomme og dæk osv.
Hej For at deltage til et distriksstævne, skal du først og fremmest være medlem af en klub under dansk rideforbund, og være i besiddelse af et gyldigt rytterlicens, som er udstedt af dansk rideforbund. Uanset hviklen type stævne man skal deltage i skal hesten have være i besiddelse af et gyldigt vaccinationsattest. skal hesten starte et A.B. C eller showstævne skal den være registeret og være i besiddeelse af et dansk konkurrencepas. Dette kan du finde i reglementet alm. bestemmelser 2006 på dansk rideforbund hjemmeside, er du i tvivl kan du ringe ril dem. Håber dette kunne hjælpe dig på vej
Hvis det er en lb1 du skal starte, er det ikke nødvendigt med id på hesten da klassen ikke er point givende, det er de først fra la1. Hesten skal altid have vacc. Om du skal have licens er jeg ikke helt sikker på, men tror det ikke da klassen ikke er en distrikts klasse og derved point givende. God tur.
Der er noget du helt har misforstået ang. licens. Alle der vil starte C stævne og op skal have licens og heste skal have et gyldigt konkurrencepas. Også uanset om klassen ikke er pointgivende. Ikke licens ryttere og ikke id heste må kun starte D stævner. Fælles for alle stævner er at hesten skal have et gyldigt vac. kort.
For at starte C-stævner skal du have 1 + 2. grad ridemærke og rytterlicens, desuden skal din heste have et konkurrencepas Venlig hilsen Soiphie
som udgangspunkt gælder det at hvis man starter c stævner skal man have licens og hestepas, men De fleste distancestævner er jo c stævner og der er flere klasser der kan deltages i UDEN licens og pas. Typisk er det lc klasserne og til tider kan der også være mulighed for at deltage i en lb - det kaldes en demo-klasse og den er ikke pointgivende. Disse klasser kan rides m medlemskab i klub under drf og gyldig vacc. på hesten. Du skal læse proprositionerne - der står det hvis du må deltage uden licens og pas.
Hej Iflg drf's reglement (almindelige bestemmelser), kan man til c-stævner udskrive klasser fra sværhedsgrad 0 og op. Så jeg vil mene at du skal have rytterlicens og hestepas for at kunne starte. Der er dog nogle klubber der udskriver klasser af sværhedsgrad 0 som klubklasser, men dette skal stå fremgå klart i propositionerne at der ikke behøves rytterlicens/hestepas. Hvis du ikke kan læse dig frem til det må du kontakte den arrangerende klub og spørge ad mvh Anne
Jeg står med en sød og dejlig pony som min datter på snart 10 år rider på. Problemet med hende er at hun simpelthen ikke bliver træt, eller bare sætter tempoet lidt ned ligemeget hvor meget jeg laver med hende først. Hun er 10 år, men har ikke rigtig lært noget, så jeg er begyndt helt forfra med horsemanship med øvelser om at vige for pres, respekt og tillid. Jeg longere hende gerne i ca 20 min før min datter skal ride hende, udelukkende fordi hun bare ræser afsted med hende. Selvfølgelig sørger jeg for, at der kommer lidt alsidighed ind i træningen, men alligevel nægter denne pony at sætte tempoet ned... En enkelt gang hvor min datter skulle have undervisning, var jeg nede og longere hende og bagefter gik vi en lang tur. kl 16 kom hun så ud igen og blev longeret som opvarmning inden undervisningen, men man kunne overhovedet ikke se at hesten ikke havde stået i en boks hele dagen (Hun er selvfølgelig på fold hver dag fra morgen til aften...) Jeg håber på at nogen herinde har et par forslag til hvad jeg skal gøre.. 
Jeg tror bestemt ikke, at løsningen er at forsøge at køre den træt. Kunne det ikke være en mulighed, at lade en mere erfaren rytter ride den ind i mellem og lære den at vente på halvparaderne? Det kræver så bare at samme rytter har mulihed for at stå og hjælpe din datter fra jorden. Simpelthen stå og fortælle hvad hun skal gøre hele tiden, indtil din datter også har lært at tage halvparader på ponyen. Samtidig ville jeg bruge lidt opmærksomhed på bl.a. sadlen, for at være sikker på, den ikke 'løber væk' fra noget, der generer den. De er ellers søde sammen på billederne!
Jeg synes at   har helt ret! Alt det hun skriver med en erfaren rytter, synes jeg virkelig du burde prøve. Og hvad får den i foder= For det kunne jo være at den fik noget meget ernergirigt foder 
Jeg burde i hvert fald i det mindste selv sætte mig op på den, men efter en uheldig oplevelse med en af ponyerne for et stykke tid siden har jeg altså helst undgået at sætte mig op på de små kræ...(jeg har ingen problemer med større heste) Ikke desto mindre ved jeg måske godt at det er det der skal til. så jeg har aftalt med kæresten at han går med mig derned i dag og holder hende i en longe imens, bare lige i starten, da hun jo ligepludselig stikker afsted helt umotiveret. Jeg er normalt foderfreak og mine heste får det jeg mener er det aller bedste. og det er forskelligt hvad de får. hende her får foder med fase III, travo E, gulerødder, lucerne, wrap og så er hun ude på en græsfold fra morgen til aften. Lige i øjeblikket har jeg dog tilsat 500 g byg i ponyens foder da hun tabte sig meget lige da jeg fik hende hjem. Nå men jeg kommer da med en lille opdatering for mit første ponyridt, siden jeg blev smidt af 5 gange i rap på en af de andre ponyer.   (hvad stædighed dog ikke gør) Jeg tror problemet med hende her er at hun går stik imod biddet hvis man piller for meget ved det. jo mere min datter tager i tøjlen jo hurtigere løber ponyen. problemet kan jo så bare blive at stoppe hende igen, men jeg forudser en masse cirkelvolter i dag 
som sagt sagde jeg at jeg lige ville skrive når og hvis jeg selv kom op på Ponyen i dag... Det gjorde jeg, det første jeg opdagede var at sadlen alligevel lå dårligt, eller rettere den gled lidt hele tiden, så jeg valgte at prøve hende helt uden. jeg skulle jo bare forsøge at lave overgange imellem skrit, trav og parade. Fremad var der ingen problemer, der kan jeg styrer hende med min stemme, men nedaf ... det reagerede hun slet ikke på. Jeg syntes ellers jeg gjorde det helt efter bogen. klemte med inderlårene, ryggen tilbage og sagde stille og roligt "stååå" lavede an anholdning i tøjlen som maks varede 4 sec og lavede så en ny. Ponyen gik bare videre som ingenting  jeg tror på at det trensebid hun rider med er godt nok, det er et helt alm todelt. massivt bid. jeg har heller ikke nogen former for hjælpetøjler på hende men jeg longere hende med "løse" indspændingstøjler. Fordi hun har en kæmpe underhals og stiver sig af der når hun bliver irriteret. Dog følte jeg også at det var meget irriterende for hende når jeg kom ud af balancen og det gjorde at hun trippede lidt mere. Jeg vil da meget gerne have gode råd m.h.t. den underhals, hvad kan jeg gøre udover at longere med de indspændinger. Jeg longere i trensen, men har en kapsun liggende og tænker lidt på om det måske var en bedre løsning...
hvis hun har underhals og løber, så kan det godt tyde på at hun at hun løber for at undvige hjælpen, derfor må I først tjekke at hendes tænder er i orden, det kan jo være hun har tandspidser eller en knækket tand. Når det er gjort så ville jeg prøve med et andet bid, det kan jo være hun bare går bedre med et andet, fx et tredelt, de todelte kan godt genere hesten i ganen. Når det så er prøvet så vil jeg som de andre også foreslår sætte en øvet rytter på hende og vise hende hvordan halveparader virker, måske har hun været vant til at de børn der har redet hende bare har hæve hende i munden uden at bruge de andre hjælpere, som sæde og ben, børn ved jo ikke bedre men det er synd for ponyen og det skal rettes af en erfaren og så skal din datter også lære hvordan man laver halveparader. Så I må bare klø på, for når ponyen nu har fået den anden vane så er det svært at ændre og den kan sagtens få tilbage fald. Håber I finder en løsning, men få lige tjekket tænder 
Det er meget forskelligt fra rytter til rytter. Håber ikke du slog dig? Jeg galoperede i min 2. ridetime overhovedet 
vi måtte selv vælge, om vi ville galopere, så der gik lang tid, før jeg følte mig sikker nok på hesteryg til at galopere. Til gengæld faldt jeg aldrig af på elev holdet, fordi jeg ville føle mig sikker på det først. Lone
Det er meget forskelligt fra person til person, kommer helt an på hvordan man selv har det med det. Jeg galoperede første gang jeg overhovedet red på et ridehold. Og min veninde galoperede først efter lidt under 1 år. Så hvis du selv føler at du er klar, så op på dyret og kom igang   Hvis du er i tvivl, så vent hellere til du føler dig helt sikkker!
lyder som en meget dårlig ide at slå hesten når den stopper... Har du fået tjekket den af dyrelægen, det kunne være den havde ondt i ben eller ryg siden den ikke vil springe... især når det også gælder løsspringning..
Jeg tror ikke, du skal tage det personligt, når din pony ikke vil springe. Prøv at se det fra hans synspunkt: Det er hårdt at springe. Det er let at løbe udenom. Han er jo en pony, så han er ikke født med nogle store ambitioner om at gå jagter eller stævner. Han gør bare det, der er nemmest. Det samme ville vi andre gøre. Der er andre, der har foreslået at du får dyrlægen til at tjekke ham. Det er ikke nogen dårlig idé. Jeg har engang været med til at få en hest til at springe, der ikke ville. Bagefter fandt vi ud af at hesten havde meget ondt i ryggen. Det var ikke sjovt, og jeg kan stadigvæk få det dårligt når jeg tænker på det. Også selvom vi aldrig var hårde ved hesten. Jeg synes, du skal øve dig i at trække hesten over nogle bomme, der ligger på jorden. Bare i skridt. Se hvordan det går. Vil han gerne skridte henover dem? Vil han slet ikke? Hvad siger han til at gå gennem to støtter, der står som om de var en del af et spring? Så kan du prøve at ride over de samme bomme - uden at sætte springet op endnu. Hvordan går det? Kan han forstå, det er det, han skal? Bliver han bange eller er det ok? Når din pony skridter roligt igennem støtterne og over bommene, kan du prøve at trave. Hvad siger han mon til det? Når han traver fint og roligt over bomme og mellem støtter... hvad sker der så hvis I sætter et lille bitte babykryds op? Jeg synes, man må stoppe den første dag, når og hvis ponyen er ok med at trave stille og roligt over et lillebitte kryds. Det gælder om at stoppe mens det stadig er ok for hesten. Over nogle uger kan man langsomt sætte springet op, og prøve at se om det er ok. Man skal aldrig sætte springet højere op end man selv tør at springe det 100%. Ponyen kan mærke, hvis man er bange. Så det skal være lette spring. Måske hvis du går langsomt frem kan din pony lære at det er ok at springe igen. Lad være med at slå ham eller at blive sur. Han gør det ikke for at genere dig, men fordi det er det, han tror, er det bedste. Du skal vise ham, det også er i orden at hoppe over  Held og lykke. Med venlig hilsen Julie Taylor
Den møde du skrev det på lød bare som om den også gjorde det i løsspringning... Jeg ville nu stadig ikke bare slå ponyen, en pisk er ikke lavet til at slå/straffe med.. Du siger den ikke har ondt, hvornår er den blevet tjekket af dyrelægen ??? Hvor tit springer du med den ?
rider du korrekt til springet??? sidder ned i sadlen, driver korrekt på, er selvsikker og støtter korrekt op? har du fået tjekket at hesten ikke har ondt , måske trænger til i en periode at lave noget andet? og lad da være med at slå den - det kommer der ikke velvilje ud af - så springer han jo ikke fordi han synes det er sjovt - men fordi at hvis han ikke gør - så bliver han slået, det er en dum rutine at komme ind i.
bare være, at den lige skal falde til?! Nogle heste er lidt tid om det, og de er sk*de irreterende indtil de er faldet til. Fik du hesten tjekket inden i købte den? Hvis ja,og han ikke fandt fejl, så ville jeg lige give hesten en uges tid til, også begynde at prøve at springe igen. Meget gerne med hjælp fra jorden af en ridelærer. Signe, man må gerne daske en hest i røven, når den stopper. Hvad skulle der være galt i det? Som oftest er det jo noget der skal til en til 2 gange, også har hesten lært det? Jeg tror ikke lige hun sidder og tæver løs på ponien. Det kan jo være som julie skriver, at hesten har set en udvej.
Heste kan ikke "snyde". De gør det, de er blevet belønnet for, fordi de tror, det er det rigtige. Hvis de forrige ejere af din pony har givet den en gulerod og stillet den ind i boksen når den er stoppet foran springene, kan man jo ikke bebrejde den, hvis den tror, den   stoppe. Det er ikke fordi den er snu eller doven. Den gør bare det, den har lært. Ligesom alle andre søde og artige ponyer   Løsningen er derfor ikke "en i røven" når ponyen stopper. Hvorfor skal den straffes for at gøre som den har lært det andet sted? I stedet må du begynde forfra med at lære den at gå fremad når du beder om det - stille og roligt. At springe er jo bare at "gå fremad" henover nogle pinde  Du har købt en pony, der er trænet forkert. Løsningen på problemet er at træne den rigtigt. Ikke at slå den, fordi nogle andre ejere har lært den noget, du ikke bryder dig om. Et eksempel: Hvis du havde en matematiklærer i 1. klasse, som lærte dig at 2 + 2 = 5 - så var det jo ikke din skyld, at du ikke vidste, det rigtige svar var 4. Når du så fik en ny lærer, som spurgte dig hvad 2 + 2 var, ville det jo være dybt uretfærdigt om du fik skældud fordi du sagde, svaret var 5. Hvad ville være bedst? At den nye lærer kaldte dig for doven, og gav dig én med spanskrøret fordi du ikke kendte det rigtige svar? Eller at den nye lærer begyndte forfra med at lære dig at regne, så du fremover altid vidste hvad 2 + 2 var? Held og lykke. Med venlig hilsen Julie Taylor
har du fået tjekket sadlen. det er meget påfaldene at den ikke springer med rytter med gerne uden. det kunne godt tyde på at noget generer når den har rytteren på. Hvis jeg var dig ville ejg få noget undervisning, vi kan desværre ikke komme med alle de rigtige løsninger herinde når ikke vi kender hesten. held og lykke med det.
haft ham i 9 dage, så han synes måske ikke helt han kender dig godt nok. Mange heste springer ikke medmindre de har tillid til "piloten". Så måske er det årsagen. Det kan hjælpe hvis du får din ridelære eller en anden dygtig rytter til at se hvordan du rider mod springet. Måske rider du ubevidst "baglæns", så føler han ikke du har "styr" på det, og stopper op, eller river ned (kan godt tyde på han er for koncentreret om dig som rytter, istedet for opgaven han er i gang med). Jeg håber du får løst problemet, da det jo er lidt surt den pludselig ikke vil springe, når du har købt den med springning for øje..
Jeg har en fjordhoppe med korrelt samme problem! I perioder hopper hun ALT og så pludselig gider hun ikke rigtig og stopper op og nægter at gå. Først blev hun tjekket af dyrlæge og heste keopraktor - der var intet! Så snart jeg blev lidt gal og rømmede mig for at fortælle hende at det er mig heroppe der bestemmer, så hoppede hun det hele uden besvær! Min spring underviser mener at jeg har været alt for god mod freja - jeg har forkælet krikken i hoved og røv og derfor har hun fundet ud af hvordan hun kan snyde mig, når hun en dag ikke lige gider. Heste kan have dårlige dage - bare ikke hver dag. Du skal være bossen og din pony skal have respekt for dig uden at du via magt tvinger den. Var bestemt når den driller og star i longen med at lære den at høre efter hvad du sider. Og ros den når den gør det godt. Held og lykke..
men vores hest er bare urutineret. Selvom hun er 10 så er hun ikke sprunget væsentligt. Vi har fundet ud af at ros er noget der virker.   Hun bliver simpelthen så selvtilfreds når hun klarer et spring og bliver skamrost. Kaster rundt med hovedet i glæde og får lyst til at tage det næste spring. Så vidt jeg kan se, så handler spring meget om tillid hest og rytter imellem. Hvis min datter vakler det mindste, så springer Cia ikke - hvis hun virker beslutsom og driver, så springer hun oftere (ikke altid   ). jeg tror du skal arbejde lidt med tillidsforholdet mellem dig og hesten evt. noget horsemannship, få noget kvalificeret undervisning, lad hesten falde til - det kan godt gå et par måneder, det er mine bedste råd. Giv det tid, det skal nok komme.
hej håber jeg har et råd du kan bruge,du skal bruge en ganske normal spiseolie til at smørge hovende ind i flere gange daglidt, lige så ofte du orker. og sørg for den ikke står på en tør jordfold. det med genoptræning, prøv at søge efter klassisk/akademisk ridning det er rigtigt godt til genoptræning
jeg har for nylig fået en toårs hoppe, af racen fjordhest/welsh hun er meget sød og tillids fuld, men har gået sammen med sin mor indtil nu. vores problem er når hun går sammen med vores tinkerhoppe som lige har fået føl, så jagter hun rundt med hende og bider føllet hvis hun kan komme til det(hun jagter hende også når føllet ikke er der) hvad skal vi gøre ved det ? vi tror ikke det har været godt for hende at gå sammen med mor,vi syndes hun virker som om at hun ikke har lært at respektere andre heste(det er hende der bestemmer på folden!)
tor du har helt ret, hun er ikke blevet ordenligt opdraget af sin mor, i en flok opdrager de ældre jo på de unge, de lærer at indgå i et heraki(staves) og de lærer at respektere regler og rang. Det har din plag tydeligt vist ikke lært, den har sikkert fået lov til at være leder ved dens mor og nu tror den at den kan styre hele verden. Den trænger derfor bare til at møde en rigtig førehoppe der kan sætte den lille princesse på plads. Så se om du ikke kan finde en der kan komme på sommergræs ved dig eller find en i nærheden hvor du kan komme med din plag. Lige for nyskerighedens skyld, hedder din plag Esmaralda? ved du hvilken welsh der er far til hende?
Hej Jeg tror en flok hopper er løsningen på dit problem. En flok hopper skal nok sætte hende på plads, så hun forstår livets realiteter. Vallakker duer ikke. De er for legesyge, så der bliver det bare leg og kamp i stedet for opdragelse. Men det skal nok være hopper uden føl eller hopper hvor føllene er et par måneder, så de ikke bliver trynet af din plag.
jeg har set flere som kun har gået med mor - og de bliver aldrig socialt normale hvis ikke de kommer i en større flok og lærer at "sådan er reglerne" . Så du må sende hende på sommergræs eller noget i den stil, hvor der er en flok, hopper eller blandet. Eva
Jeg rider lige for tiden (de meget få ture hvor jeg rider) uden sadel, da jeg ikke er 100% sikker på at den jeg har ligger godt nok på ham og i øvrigt også er for stor til mig. Jeg skal, på et tidspunkt have en ny sadel, men har ikke råd til at få sadelmager, dyrlæger m.m ud og skifte sadel ud, som Amir forandrer sig. Han er kun 3 år og 8 mdr så han skulle jo gerne lægge nogel flere muskler til som træningen går fremad. Som det er nu går jeg mange og lange turer med ham med små spring over grøfter og bakke-træning. Derud over træner jeg ham i longe, uden indspænding, men hvor han selv fra tid til anden søger frem og helt ned af sig selv. Jeg træner lidt versader fra jorden Jeg vil begynde lidt træning over bomme og løsspringning igen (han løssprang i vinters, men har ikke gjort det i nogle måneder nu. Jeg ville jo gerne til at ride nogle ture på ham, men har hørt både godt og dårligt om ridning uden sadel... Hvad mener i?
Jeg har i lang tid redet uden sadel når jeg red. Både i skov og på bane.. (jeg rider dog ikke så seriøst). Tøsen havde før en sadel der ikke passede, den fik hun ondt i ryggen af, men nu ríder jeg uden (med bareback pad, det er super!) og hun brokker sig ikke! Vi har haft massør ude 2 gange for at være sikker på at hun ikke har ondt, og det har hun ikke. Så jeg vil nok mene at du godt kan ride uden sadel hvis du bare, som rebus88 siger, sidder rigtigt og ikke for langt fremme. 
Hej Hvad angår vægtfordeling så ligger "motoren" i bagparten som rebus88 også skriver. Hvis du ligger mærke til det ligge langt de fleste almindelige sadler vægten på forparten! Sammenlign billeder fra eks. den spanske rideskole - klassiske gamle sadler med billeder af folk i de sadler de fleste bruger i dag. Jeg synes forskellen er slående. Det handler IKKE om rytterens dygtighed det jeg snakker om det handler om hestens holdning under sadlen. De billeder jeg har set af heste redet med klassiske gamle sadler går efter min mening i en smuk og harmonisk holdning uanset rytteren. Derimod synes jeg heste med sadler som dem der oftest bruges går på forparten. Islændere er tæt på at gå i den "rigtige" harmoniske holdning. Det er nok fordi de er små og sadlerne er store for der skal kunne sidde en voksen i. Derved kommer de til at ligge længere nede på bagparten. Det gælder dog kun for islændersadler. Bliver de redet med almindelige sadler er forpartsproblemt der igen. Jeg tror islændersadlen har en noget anden opbygning end den form som er mest brugt. Hilsen Anna
Anna-s : Jeg snakker om at ride helt uden sadel...  Men lige umiddelbart så lyder det jo som om at det bare er om at lade være med at være pydlret, passe på med at sidde for langt fremme og så ellers komme på tur 
I år har man i "mit" avlsforbund besluttet, at 2 års må komme med til følskuet. Det synes jeg jo lyder ganske spændende, da jeg er ejer af en skøn pige på 2 år ;o) Men spørgsmålet er - hvordan pokker skal jeg klargøre hende? Lige nu trækker jeg små ture med hende, strigler og ordner hendes hove, men ellers INTET. Bliver pludselig svedt ved tanken om, om jeg i det hele taget kan nå at blive klar til august. Skal jo også lige lære hende at blive læsset i traileren. Er der nogen som har nogle gode forslag?
Det er lidt svært at svare dig på hvordan den skal klargøres når du ikke fortæller hvilket avlsforbund det er. Men hvis det foregår som til dyrskuer og andre fremvisninger, så skal du kunne trække hesten i en trekant hvor i går på højre volte - hesten går inderst og dig yderst. Dernæst skal du løbe på en lidt større trekant i trav. Samme vej rundt. Du markere mod hestens venstre øje med din venstre hånd at den skal dreje. Du har ved hesten med højre hånd. Og så skal den lære at stå i en åben parade foran dommeren. En åben parade betyder at hestens højre benpar skal være mere samlede end venstre og hesten står med venstre side mod dommeren. Jeg ved ikke om de vil se hesten løbe frit ? Men skriv og spørg nogle medlemmer i avlsforbundet.
Hej. Min hoppe freja er lige kommet på hormon kur, hun har haft en masse problemer med pludselig at blive sær og stædig og så kort tid efter bliver hun normal. Hun har haft rigitg ondt i krydset (det kunne jo være æggestokkene der plager hende og gover hende smerter), og både dyrlæge og heste keopraktoe har kigget op til flere gange og sagt at den intet fejlede. Så inden hun evt. skulle scannes, forslog dyrlægen at sætte hende på hormom kur og i løbet af 1 døgn kunne jeg mærke STOR forskel på freja. og son dagene går bliver hun mere og mere samarbejdsvillig og rolig. Det er helt utroligt! Nogle der kender til hormon kur eller lign problemer?
For hvis du er en ordentlig kleppert   , så kan det da være et problem. Men ellers er det en supergod idé at ride uden sadel  Det er så fedt  Jeg red uden sadel hele min barndom, og det var skønt  Men at ride dressur uden sadel, det er er ikke vildt fantastisk. Man kommer for let til at sidde for krampagtigt  Men derfor kan man jo sagtens træne en masse ting - bare man ikke forsøger at sidde i dressurholdning 
Ja vægten bliver jo fordelt lidt anderledes med en sadel, men til gengæld er man NØDT til at følge hestens bevægelser 100% uden sadel, og herved bliver ryggen jo mindre belastet, så jeg vil vove at påstå at det kan gå lige op  Jeg rider selv masser af dressur uden sadel, det synes jeg sagtens jeg kan, man skal bare selv huske sig på at sidde ordentligt og strække benene ned om hesten, ligesom man ville gøre hvis man sad i en god sadel. Jeg har også tilredet heste uden sadel, startede egentlig med det udfra en holdning om at hvis dyret ville have mig af, ville jeg helst falde af med det samme og ikke først efter vilde rodeostunt. Desuden er der jo ikke noget at hænge fast i uden sadel. Jeg slapper også selv mere af når jeg rider uden sadel, måske fordi man er lidt mere prisgivet hesten og derfor måske rider lidt blidere. Omvendt er der også situationer hvor jeg konsekvent bruger sadel, fx når vi når til indlæring af galop, og når jeg begynder at ride ud på hesten. I nogen situationer har man jo som rytter brug for støtten, men i de tilfælde man ikke behøver sadlen kan man ifølge min overbevisning roligt ride uden. 
Dejligt dejligt at høre så positivt om at ride uden sadel   Jeg er helt vild efter at komm i gang (smiley der hopper op og ned og klapper i sine små hænder   ) Nej en ordentlig kleppert er jeg ikke   og har redet uden sadle stort set hele min barndom, så balancen er rimelig god. eg glæder mig så meget til at jeg kan bygge hans kondition ordentlig op...det er ikke så nemt at løbe med hest ved siden af synes jeg (eller også er det bare mig der skal i form   ) Tusind tak for svarene, nu er der jo ikke andet at gøre end at komme derud af 
Det negative ligger i, at sadlens bom er vægtfordelene - Ens bagdel fordeler ikke vægten over en nær så stor flade  Og så nok den vigtigste ting. Når du rider uden sadel, sidder du direkte på hestens ryg og der kommer dermed også tryk på hestens rygrad og de sener omkring den - Hvilket de ikke kan tåle. Hvorimod ved en sadel med bom, vil bommen sørge for at fjerne vægten derfra.
er nemlig bla. det, der kan være problemet - men hvis man ikke vejer så meget, er problemet jo heller ikke så stort 
sadel. Det er godt for balancen, og man føler også man er tættere på hesten. Godt til turridning, men heller ikke til andet. Det er (selvom man er god til det) svært at holde balancen korrekt, derfor kommer man nemt til at krampe sammen på hesten, samt skride rundt på ryggen af den. Derfor mener jeg personligt ikke bareback ridning egner sig til andet end tur ridning. Ikke for at være negativ, men jeg har til dato ikke set en rytter uden sadel, der sidder pænt og afslappet i eksempelvis trav eller galop. Alle kramper sammen, klemmer med benene, runder i ryggen, eller læner sig meget bagud. På den måde forskydes sædet, og rytteren er ikke længere i harmoni med hesten. Men rid da endelig nogle gode lange ture, det vil både hest og rytter have gavn af.
Jsarik : Mine ben hænger og slasker i galop (overdrivelse fremmer forståelse) og hvis først den går afslappet i god holdning sidder jeg også afslappet i trav. Den med rygsøjlen...mon ikke man kan rette lidt op på det hvis man spænder i numseballerne (Stines video "Få baller af stål, sammen med din hest)  Ej, men mon det kunne gøre en forskel?
Hej Jeg tror ikke det skader ryggen. Vores numse er jo (forhåbenlig) blød   i modsætning til sadelbommen. Hvis ikke sadlen passer 150% vil jeg mene det er langt mere skadeligt at ride med sadel med bom i end uden noget som helst. Og ja jeg ved godt du vil ride helt uden noget  Ville bare lige lufte en af mine iagtagelser/teorier  Sluttede lidt brat i min sidste besked  Det jeg ville frem til var at jeg er en klovn til at få en hest til at gå samlet med sadel på, men uden synes jeg de går som en klat smør  De runder ryggen, sætter motoren i gang og sænker hovedet. De reagere på den mindste vægtomdeling. Det er bare skønt! Jeg rider mest skovture på heste jeg kun rider et par gange om måneden, men tager jeg dem uden sadel går de (på trods af de højst bliver brugt 3 gange om ugen) fuldstændig overlækkert. Men dette gælder for mit vedkommende kun i skridt da de små basser kan være lidt vilde når de endelig kommer på tur i de andre gangarter. Så skal jeg ride stærkere end skridt skåner jeg hesten for at jeg kramper sammen om den og ligger sadel på.. Min balance er ikke helt hvad den har været.. På et tidspunkt sprang jeg 70 cm uden sadel og kunne blive siddende i de værste bukkespringsrodeoer   Ca. 4-5 år siden   Må til og komme i form igen.. Hilsen Anna
...med et fint ord.  Fjotte rider jeg meget uden sadel.  Uden...     Med...     Der er ikke den voldsomt store forskel, når hesten tager mig med. Jeg rider primært uden sadel, fordi jeg har tendens til at blive stiv i lænden (som jeg døjer med, når jeg ikke rider...) Når jeg ikke har sadlen på, kan jeg simpelthen ikke slippe afsted med at stive mig. Så bliver jeg nødt til at bruge min balance og lade lænden følge hesten. - Ellers kan jeg simpelthen ikke sidde på hende... Derfor veksler jeg meget gerne. Hesten er græsk-katolsk - men ikke særlig glad for at få spændt gjorden. Det er svært at vide, hvad hesten egentlig synes om at blive redet bareback, - det afhænger nok voldsomt af, hvordan rytteren sidder - og om han arbejder med hestens bevægelser - eller imod dem. Min hest er tilpas flad over ryggen med en ret kraftig muskulatur fra naturens side. Jeg rider primært dressur uden sadel (eller hvad man nu kan kalde min grundridning.) Mette (Fjolle)
prøv at give den en godbid/havre sammen med trensen, den plejer at virke.
tip fra en der heller ikke er så høj... hvis jeg står med en hest der løfter hovedet op så plejer jeg at spænde hovedtøjet op i siden og lægge det på over ørene først. så putter jeg bidet i munden på den bagefter, det giver mere ro end at skulle stå og hoppe efter mulen... når jeg har gjort det et par gange plejer jeg at kunne lægge hovedtøj på på den normale måde.. mvh sisse
Hvis det er fordi hesten ikke er vant til biddet, kan man med fordel smøre sirup på det for at gøre det til en bedre oplevelse. Hvis hesten bare er fræk, kan man stille sig på en spand, så finder den hurtigt ud af at det ikke nytter noget. Behold evt. grimen indenunder, indtil hesten har lært at stå ordentligt mens den får hovedtøj på, herved kan man gøre det betydeligt lettere for sig selv. 
... hvad med tænder? Kan det tænkes den har spidser? Så når bidet rammer evt. spidser, så tager den hovedet op, fordi det gør ondt? Det er i hvert fald hurtig at tjekke... bare op med munden og ud med tungen, så du kan se om den har kroge...
der har lige været hestetaldlæge til hende så det er ikke det,
Jeg er på jagt efter den ultimative perfekte balancegang mellem en velopragen hest og en nysgerrig og opsøgende hest og mon der ikke er nogle input at hente her på hn? Jeg har altid selv været "kæft, trit og ret" - typen på den måde, at når hesten gør som jeg beder om, får den ros, og når den ikke gør, så får den skæld ud. Det er jo fint nok, hvis man vil have en forudsigelig og firkantet hest uden det store selvstændige initiativ. Men egentlig vil jeg jo gerne netop have initiativet og nysgerrigheden med. Hvordan vægter I nysgerrighed og opsøgenhed / opdragelse? Hvordan får man en velopdragen og alligevel nysgerrige hest? Og hvor langt får jeres heste lov til at gå med nysgerrigheden, før I sætter ind med noget opdragelse? mvh. tina
Når hesten spæner op og kigger, så sørg for at bøje den af væk fra det farlige. På den måde fortæller du hesten at det ikke er farligt! Dernæst skal du sørger for at få den i samling og få dens koncentration i din egen hånd igen.
Hej Henni Det er klart at din hest kigger. Heste er flugtdyr - den skal bare se om der er fare på færde. Lad den kigge - driv den frem og ros den når den giver efter igen. Med tiden giver den hurtigt efter og holder helt op med at kigge. Mvh Malene.
Når hesten får øje på noget og vil fokusere på det den ser, bliver den nødt til at løfte hovedet for at fokuserer og for at stille skarphed... Hestens øjne kan ikke stille skarphed ligesom mennesket. De må i stedet "rykke rundt" med hovedet for at opnå det de ønsker at se rigtig... Det er i hvertfald vigtig at lade din hest se.. Især hvis det den ser er noget nyt.. Lad den undersøge det den ser, og senere er det så slet ikke interessant mere 
det er vigtigt at du selv sætter dig tungt og roligt ned når hesten bliver opmærksom... rid selv som intet er sket så vil jeg faktisk love dig at hesten også slapper af... spænder du bare en lille bitte smule så mærker hesten det lige med det samme og når du er "bange" så bliver hesten det også..
Tak, men det er nu ikke fordi han bliver bange, han er bare interesseret. F.eks. hvis en person sidder på bænken ved siden af ridebanen også rejser sig op. Han synes bare det er spændende, men det er jo klart, men det er jo ikke så smart på en dressurbane... Hvordan lærer jeg den at den skal gå koncentreret når den er på banen, men bagefter må den undersøge så meget den vil... for hvis den skal se alt, får man jo ikke noget ud af det.. altså hvis en tag-sten falder ned fra et tag og den er bange er det jo ok, men hvordan lærer jeg den og abstrarere (staves?) fra de små ting ??
Det gør man ved at etablere et forhold til sin hest, så den ikke er i tvivl om at arbejde betyder 100% koncentration. Eksempelvis HMS. Det at den går egne veje, betyder at den ikke lige har øje for jeres arbejde, men istedet for alt muligt andet. Det er sådan en ting jeg ville "straffe" mig ud af. Altså give en konsekvens for at afbryde samarbejdet for at kigge.
Halve parader, halve parader og halve parader. Det er rytterens bedste sprog til at sætte sig selv som centrum for hestens opmærksomhed. Jeg ville nok også bruge stemmen lidt, men det er en smagssag. 
Hejsa. Jeg vil rigtig gerne så småt til at begynde at lære min hoppe på to at gå i longe. Det skal bestemt ikke være noget vildt noget hver dag i ugen, bare lige så hun lærer det, og så jeg kan holde det ved lige. Så mine spørgsmål er: Jeg har slet ikke forsøgt mig med hende endnu, så ved ikke hvordan hun vil reagere, men hvordan lærer jeg hende det stile og roligt? Ved at hun fra tidligere ejer (har selv ejet hende i ca 2½ måned), at hun aldrig har forsøgt sig med det. Skal jeg bruge kapsun og longegjord til hende her i starten? Eller ville det være dumt? Venlig hilsen Nanna.
Allier dig med en hjælper, som kan gå med hesten rundt ude på volten (så den ikke vender ind til dig). Du selv står inde i midten, og husk hele tiden at holde dig lidt bag hesten, nærmest som om du står ud for dens bagdel. Hesten skulle gerne gradvis blive fortrolig med det hele, og hjælperen sakker så langsomt bagud/væk fra hesten, når den har fattet hvad det går ud på. Dette skal jo så selvfølgelig ikke gøres på eén dag, men en smule over flere gange. Det er en god måde også at få øvet "kommandoerne" (skridt, parér osv) Jo Kapsun er en god idé, ikke grime eller trense. mvh Trine  
få en til at hjælpe og en kapsun er en rigtig god ting, men hold dig for indspændinger indtil den har forstået det 100 %..
Okay. Mange tak skal i have for rådene. Jamen så skal jed bare ud og have fat i en kapsun:D Det skal helt sikkert prøves... Venlig hilsen Nanna.
På en kapsun bliver longen spændt i en ring på næseryggen. En grime har kun ring under kæben... En kapsun sidder forholdsvist stramt i forhold til en grime. Det kan anbefales at købe en GOD læder kapsun. Dem af neopren har tildens til ikke at kunne spændes godt nok fast (de er ikke stive nok), så de "kører rund" på hestens hoved.
Du kommer også hurtigt til at få et skævt træk i en grime kontra en kapsun. mvh trine  
Klaus Hempflings bog "At danse med heste". Der er en meget udførlig beskrivelse af, hvordan man arbejder med hesten i longe. Det er trin for trin anvisninger på nærmest alt, hvad man har brug for at vide. Selv synes jeg den bog er guld værd. Den gør op med en del af det, man normalt lærer. F.eks arbejder Hempfling ALDRIG med stram line. Håber du også kan få glæde af bogen.
... sig til når du finder den gyldne middelvej, for så vil jeg meget gerne hoppe med på vognen  Jeg vil ikke bides, sparkes, jokkes på, mases eller torpederes. Men hvis jeg alligevel bliver det, accepterer jeg, at det skyldes én af to årsager: 1) Hesten forsøger sig med noget nyt. 2) Hesten har før haft succes med at gøre sådan. I begge tilfælde forsøger jeg at regne ud hvad der motiverer hesten for at gøre som den gør. Dernæst sørger jeg for at den under ingen omstændigheder opnår det, den forsøger at opnå gennem den uønskede adfærd. Og så tænker jeg over hvordan jeg kan undgå at motivere hesten for at opføre sig uhensigtsmæssigt igen. Mine heste er temmelig nysgerrige og kontaktsøgende. De vil gerne nusses af og snakke med mennesker, og det tager jeg som et tegn på at de har nogle gode erfaringer med os tobenede  Jeg prioriterer lethed i alle sammenhænge. Jeg gider f.eks. ikke at hive og hale i min hest når den skal trækkes ind fra fold. Derfor forsøger jeg at at være lige konsekvent/forudsigelig uanset om jeg sidder i sadlen eller håndterer hesten fra jorden. Mit mål er at alle mine heste skal kunne håndteres i dagligdagen af børn og begyndere. Mvh Julie Taylor
Bide, sparke, jokke, mase, torpedere - meget godt opsummeret   Udover det vil jeg også gerne have for eksempel en stå-kommando installeret, men har et problem med, hvad stå skal betyde, og hvordan det bedst indstalleres. På min gamle lånehest betød det fire ben i jorden, hovedet ret frem (bortset fra når den søgte kontakt med mig), nix pille ved noget som helst. Jeg kunne have gulerødder liggende i nå-afstand, og hvis han begyndte at tænke over det, var et nej nok til at genoprette stå-kommandoen. Det var MEGET praktisk   Men da det netop er i strigle/opsadlings-processen, at jeg bruger mest social tid med min hest, vil jeg jo også gerne skabe rum til lidt selvstændighed her. Min sveske er fantastisk nem på det punkt, for hun forstår sådan nogenlunde, at det er ok, at hun udforsker og måske også kommer til at flytte et lille ben eller to, men at når jeg siger stop, så er det tilbage til udgangspunktet (*host* - måske med lidt fysisk flyttehjælp). Min helt nye for en uge hjembragte Musse forstår ikke stå og dermed slet ikke den der grænse. Så hvis jeg lader hende udforske, så finder hun på "sjove" ting - som at vende på en meter bred staldgang. Jeg er ved at lære hende stå, men kan ikke lade hende udforske imens - hun "glemmer" under udforskning, at der er nogen i den anden ende af snoren. Så det betyder jo, at den firkantede opdragelse kommer først, med et håb om at hesten bagefter genoptager initiativet til at undersøge verden. Det er en lidt træls måde at vende tingene på, synes jeg... mvh. tina
... at så længe du tager hensyn til hestens mentale formåen og behov i din stå-stille-træning, fratager du den ikke noget initiativ. Jeg ved at straf og modstridende signaler er med til at dræbe hestens nysgerrighed, men man kan jo sagtens træne stå-stille uden at straffe eller forvirre.  M.h.t. at kigge sig omkring, så er "kiggen" jo en optakt til "flytten", så måske må man i det mindste starte med at bede hesten om at stå bom-stille. Deb Bennetts birdie-teori siger, at hvis hestens birdie flyver sin vej hen til posen med gulerødder, så MÅ hesten flytte sine ben før eller siden. Og jo yngre eller mere usikker hesten er, desto kortere kan dens birdie flyve, førend den må følge   Derfor må man lære at se når birdien er ved at flyve, og så kalde den hjem, så hesten ikke bliver urolig. Mvh Julie Taylor
som ikke garanterer, man ikke bliver irriteret på hesten  Min hest er yderst sund, hun har rigtig meget energi og er hest hele vejen igennem, samtidig med at hun er meget opdragen og meget opmærksom på mig. Hvad gør jeg? Jeg respekterer hende, og hvis man gør det, kommer det af sig selv. Hvis du hiver hestens hoved op, når den vil snuse og opleve indtryk, hæmmer du den. - Kæft, trit og retning. Hvis du virkelig har respekt og indlevelse, vil du mærke på hesten, hvornår den tester dine rammer, hvornår den skal irettesættes og hvornår den skal have lov, fordi alt andet ville gøre den ulykkelig. Min kan være en værre sæk lopper, fordi hun har meget energi. Men jeg elsker hendes energi, og fremelsker den så meget som muligt ved at give hende frihed, lov at være social med andre heste, græsse og lege på folden. Hvis jeg har været for hård ved hende og trænet for meget, leger jeg hendes energi op igen. Det har jeg gjort, siden jeg lærte hende at kende. På folden eller i hallen giver jeg hende små tegn, og holder en kontakt, der ikke brydes. På den måde kan jeg styre, hvad hun gør. Det er også skønt for rytteren ;9 Men ja, alt for mange er autoritære. Hesten skal stå musestille og se død ud, før den er ""opdragen"" og den må intet. Hvorfor? Fordi! Tja.. Sådan vil jeg aldrig holde hest. Lone
Jeg synes da ikke, det er kæft, trit & retning at forvente at hesten kan stå stille - vel at mærke hvis man tager ansvar for at det er éns eget job at lære den det  Pattedyr hvis adfærd er under stimuluskontrol er beviseligt mere rolige og trygge end dyr hvis adfærd er tilfældig og ustruktureret. Det ser man især med hunde, men det gælder faktisk også heste   Så jeg vil mene, det er en misforståelse at gøre hesten den "tjeneste" at lade den vade rundt på staldgangen. Og hvis min smed læser det her, så dør han af grin  Mvh Julie Taylor
Ud over at nyde at læse Julie's indlæg ( som sædvanligt) - ja så har jeg da også tænkt lidt over dette indlæg. Jeg er nok sådan, at jeg er meget konsekvent - det som nogle vil kalde kæft, trit og retning - i megen af min omgang med min vallak. Det er jeg af flere årsager - han er en stor "fætter", som kan være en del grænseoverskridende, hvis ikke man har klare linier om hvad han må. Feks. er han typen, som finder ud af, at den lille ny staldpige ikke kan holde ham i rebet, hvis han drejer hovedet og går. På den måde lykkedes det hesten flere dage i træk, at "stikke af" fra hende - vel og mærke i skridt   Så måtte stald-ejerens mand lige være med et par dage til at tage ham ind fra fold - og så var der ingen problemer igen. Så jeg sørger meget for, at han ikke tager nogle "initiativer", når han skal håndteres på måder, hvor jeg kan risikerer at andre også skal håndterer ham. Så når han skal strigles står han i kæder, og der skal han blive stående. Når han går i trailer skal han gå med op med det samme, og han må ikke bare brase ud af traileren, men vente på en bak-ordre før han går ud. Når han trækkes med skal han respekterer mine ordre - også selvom der er græstotter og spændende ting at kigge på osv osv. Til gengæld har jeg det sådan, at når vi er færdig med at ride, og han er striglet, så slipper jeg ham fra kæderne af, og så hyggenusser vi på gangen, roder i skaldespanden, tjekker striglekassen for evt. godbidder. Eller hvis vi er alene i ridehuset efter at have redet, ja så bliver han sadlet af, og kan løbe rundt og kigge, pille ved ting og rulle sig - og vi kan lege tagfat. Jeg oplever ikke, at jeg ødelægger hans initiativ og interesse for at undersøge ting ved at være konsekvent - tvært i mod virker han nærmest mere tryg og glad for mig. Og når vi træner distance eller rider distanceløb er han virkelig god til at gå forbi fremmede og farlige ting, så utryg er han i hvertfald ikke, fordi han ikke får lov til at pille i al ting hjemme i stalden. Personligt synes jeg så også, at det er p...irriterende, når folk har "initiative-rige heste", som i min verden ofte er møg-uopdragne. De karter rundt på staldgangen, vader ind i andre heste eller ind i deres bokse, fordi deres ejer ikke lige kunne nå at stoppe dem, men hvorfor skal de så ikke stå bundet, når man så ikke kan finde ud af at styre dem ? Ofte er de ikke til at få i trailer, fordi deres ejer tror at hesten skal snuse til rampen i 100 år, førend de så vælger at bakke væk, for at komme hen og æde en græstot - ofte får man så en større forklaring om HMS, og at det er fint hesten bakker - jeg synes nærmest det ser ud som om hesten køre hele løbet  MVH Charlotte
Jeg er helt tosset med hende Bennet - hun forklarer næsten lige så godt som dig   Nu MÅ jeg snart se at få købt den ornitologbog  Det med birdien forklarer jo også ganske godt, hvorfor det ikke generer mig, at svesken kigger væk - jeg ved jo, at jeg til enhver tid kan kalde hendes fokus tilbage. Det er noget andet med det hovedsvingende mussedyr, som jeg forgæves forsøger at forklare, at hun ikke er en frådende trakehner, men en rooolig oldenborger. Ved hende irriterer det mig, når hun forsvinder for mig, og det jeg kan mærke, er jo så, at fuglen er fløjet laaangt væk   Denne fugl kan kan nemlig kun sjældent tilkaldes, og så er det i brøkdele af sekunder og KUN når det har noget med mad at gøre. Hun bliver dyr i gulerødder  Med hensyn til for eksempel stå-træningen (eller for den sags skyld anden opdragelse), så synes jeg nu, at man fratager dem noget, når man vælger det element med nysgerrigheden fra. Men på den anden side, så er "du må ikke gå, men du må gerne kigge" jo galt - det er hele to ting på en gang  Lone, det lyder jo som om, I har fundet en god balance. Jeg er dog ret nysgerrig. Du skriver, at hvis man hiver dens hoved op, når den vil snuse, så hæmmer man den. Det kan jeg kun give dig ret i, men hvor går grænsen så for dig? Altså for mine heste er den naturlige følge af at snuse (i hvert fald udenfor) at kaste sig frådende over det grønne forårsgræs. Hvor sætter du grænsen i sådan en situation? Jeg er faktisk ikke sikker på, at jeg har respekt og indlevelse   Det er to svære ord, synes jeg, ikke som overordnede begreber, men hvis man trækker det ned på et konkret niveau. Er det for eksempel mangel på respekt at nægte en hest adgang til græs, når den nu føler det behov? Eller at forlange dens opmærksomhed, når den hellere vil kigge/snuse? Jeg synes, at man kan argumentere både for og imod   Jeg kan jo sagtens leve mig ind i behovet for begge dele - men det er ikke ensbetydende med, at jeg vil opfylde dem! Her til sidst kommer jeg til at tænke på, at den lille Musse jo er blevet førerhoppe for min blide sveske på folden. Det er garanteret første gang, hun har prøvet det. Så måske har hun i virkeligheden ikke brug for at udforske i sit daglige arbejde med mig, men bare for faste rammer, hun kan føle sig tryg i i første omgang... mvh. tina
Ja, jeg er nok lidt enig med Charlotte. Jeg vil da meget gerne have at min hest skal have intitativ, i den forstand at når den skal lære noget nyt, vil jeg gerne have at den "tør" prøve sig frem. Den skal ikke frygte at jeg vil være ond ved den bare fordi den ikke kan læse mine tanker. Men "initiativ" er jo en sjov størrelse, for man kan jo ikke forklare sin hest at der findes hyggeligt initiativ (rode i striglekasse efter gulerødder) og der findes aldeles utidigt initiativ (hesten beslutter at den har ventet længe nok ved motortrafikvejen og vader ud foran en lastbil). Det er ikke fair overfor hesten at den selv skal regne ud hvornår den skal være artig og hvornår den gerne må være "fræk". Derfor bestræber jeg mig på at lære min hest at stå stille når det er det, jeg har bedt om. Jeg er særdeles stærkt knyttet til min førlighed, og jeg har ikke råd til at overlade min skæbne til et halvt ton muskler navigeret fra en hjerne af mildt sagt beskedne proportioner. Mvh Julie Taylor
Hov, jeg læste lige dit sidste indlæg: Bennett går meget op i at man netop skal lære at *mærke* om hestens birdie er strøget eller om den bare patruljerer området  Fra et mere videnskabeligt synspunkt (selvom Bennett jo strengt taget også er videnskabskvinde) handler det om at kontrollere hestens *ben*. Så man kan godt kombinere de to... men det kræver en vis indføling. Vil man være på den sikre side skal man nok vælge K, T & R. Hvis du gerne vil lære din nye hest at stå stille uden at fratage den initiativ, så brug en klikker eller end anden sekundær forstærker. På den måde kan hesten stå stille og jage gulerødder samtidig. Den bliver hvor den skal mens den afprøver sit initiativ  Mvh Julie Taylor
... til at skrive indlæg, så alt efter de første tre gik hen over hovedet på mig, mens jeg fiflede  Charlotte, jeg har ofte tænkt over det samme med initiativrige heste - at de er uopdragne. Jeg tænker så, at der er stor forskel på, om hesten spørger, eller om den bare gør. Altså for at blive ved græsset: en hest, der trækker hovedet langsomt ned, uden at trække i snoren, synes jeg spørger pænt "synes du ikke, vi skal græsse nu?", mens en hest der hiver snor og rytteren med i en øndig rund bue er uopdragen. Jeg har set nogle (få!) have denne her meget fine kontakt med hesten, hvor der spørges pænt - men den er lige så sjælden, som den er smuk. Julie, det er jo et genialt eksempel med striglekasse/motorvej. Måske man skulle overveje at indføre nogle flere stå-kommandoer, som min veninde har til sin hund. Dæk betyder bliv til andet bliver sagt. Og så er der "blob", som betyder læg dig ned og gå så, når du føler for det. Underlig kommando, for i princippet kan den jo vare i et kvart milisekund, men det lader til at virke for hendes hund. Gad nok vide om det virker for heste også  Med hensyn til Musses birdie, så flyver den lynhurtigt til en anden planet   Hun kan være HELT væk, så hun ikke reagerer på at blive flyttet rundt på, hvilket hun ellers er flink nok til. Lidt frustrerende, når jeg plejer at bruge flytteriet til at fange deres opmærksomhed med, men her dutter den altså ikke... Jeg er begyndt at afprøve en anden stå-metode. Dyret bliver bundet op i begge sider, så hun ikke kan vride sig rundt, og så handler stå-kommandoen kun om, at benene skal blive hvor de er. Det er godt nok lidt snyd, men så er der da kun EN ting ad gangen at "flytte på"   Så må jeg lære hende, hvad hun skal stille op med resten af kroppen senere. Klikkertræning har jeg et underligt forhold til, det lyder suverænt, men jeg er sikker på, at når jeg virkelig har brug for dimsen, så ligger den derhjemme mellem sofapuderne. Almindelig proppen ting i hovedet på heste går det bedre med  mvh. tina
Forskel på heste mht. personlighed. Feks er der en af de andres heste i stalden - en yndig hoppe - som med det sødeste løfte forben tiggeri kan få enhver til at slippe en godbid. Til gengæld kan min 600 kg's vallak ikke tigge lige så diskret - han er bare ved at puffe mig omkuld, knalder forbenet ud og rundt og banker det i jorden med 100 km/t, og så flår han dissideret tøjet af mig, hvis han tror der er guffer i lommen  Så han får absolut ikke guffer, hvis han udfører nogle af sine "giv-mig-nu-stunts". Til gengæld elsker han at lyne lynlåse op på min vinterjakke - og det foretager vi os så i hans boks. Der må han gerne  At jeg så siden har fået en hestemassør ud til ham, som massere hesten fritstående i boksen, gør så at det koster lidt på hendes tøjkonto, at han plejer at få lov til at pille og rode. Jeg skylder hende stadig for nogle snørebånd der blev trukket i stykker  Jeg synes, at det er lidt synd, at nysgerrige og initiativrige heste meget nemt kan blive til nogle møg-uopdragne uhyrer, som folk har svært ved at håndterer. For det er ikke hestens skyld, men menneskets skyld. Ofte kan man jo opdrage på hesten fra starten af, og så finde ud af, hvordan ens måder at være på kan være fleksible i forskellige situationer, når man har lært hesten at kende. Jeg synes dog, at det er yderst vigtigt, at man aldrig kommer der ud, at hesten kan risikerer at blive til fare for en selv eller andre. Problemet for hestene er så også, at er de først blevet nogle uopdragne møgbukke, ja så kan de lige pludselig ende med at blive "opgivet" og solgt billigt - og er de uheldige kan de så ende i en spiral af nye ejere, som aldrig får rettet op på opdragelsen, men tværtimod opgiver  Meget generelt har jeg så nok meget det synspunkt i min omgang med heste, at man i starten skal gøre det let for hesten at vælge det ejeren gerne vil have den til at gøre. Feks. trailerlæsning, hvor jeg personligt gerne vil have traileren parkeret langs med en væg på den ene side. Og hvor jeg så vil have en stående med et longereb på den anden side. Traileren sørger jeg for er lys og så høj at hesten ikke får klaustrofobi af at gå der ind. Jeg har et godt reb, handsker på, samt gode sko. Vi har ikke travlt, og der skal ikke være uro omkring os. Og så kan vi læsse. Vil man gøre det rigtigt trælst for en selv, så skal man sætte traileren ude på den åbne gårdsplads ved foder- eller indlukning fra fold tid. Sørge for at man har et reb i hesten med godt med nylon i så man kan brænde fingrene, dårlige sko, så man ikke kan stå fast. En lille mørk trailer, så hesten rigtig kan blive utryg, og helst også nemt kan knalde hovedet op i kanten af trailerns tag, hvis den bliver utryg. Og så skal man selvfølgelig også være stresset, for man sakl være på stævnepladsen lige om 20 min., og er allerede forsinket. Så har man næsten gjordt alt det man kunne for at det skal mislykkes  Så var det min nye hest, som ikke helt kunne administrerer denne her frihed på staldgangen. Og hvor man som ejer endnu ikke helt kender og kan tolke alle de små signaler, ja så ville jeg starte med at gøre det så nemt så muligt for hesten at gøre det man gerne ville have den til. Så kan man om nogle måneder begynde at løse lidt på nogle af "reglerne", når hesten bedre kan overskue det, og når man som ejer har lært hesten bedre at kende. MVH Charlotte
Hold op, en sjov hest du har der   Jeg måtte straks ind og se, hvordan banditten ser ud. Det lyder da også som om, du giver ham nogle frirum, hvor han får lov til at lege, og at der er balance i tingene. Jeg tror faktisk, at du har meget ret i, at der er forskel på typerne. Min den ene er meget forsigtig og slet ikke lege-agtig. Til gengæld kan hun godt lide at pille, nusse og undersøge. Jeg tror, at hvis jeg er for restriktiv over for hende, så taber hun noget af gnisten. Når hun en sjælden gang tager føringen, når vi går en tur og går for langt fremme i forhold til mig, lader jeg hende også gøre det - jeg savner nemlig lidt af den slags her-kommer-jeg initiativer fra hende, hun er faktisk alt for flink. Den nye har jeg lidt svært ved at bedømme typen på, men hun ligner i hvert fald ikke den anden. Hun ligner måske min gamle lånehest, som også er hendes farfar, lidt. Han var også sjov og ret nem at lære unoder   Eller også er hun bare en lidt kedelig hoppe, som er lidt forvirret lige nu. Men begge de typer kan i hvert fald bruge nogle faste rammer til noget fornuftigt. Jeg kommer også til at tænke på, at uanset hvor velopdragen en hest er, så kommer den vel altid i en eller anden grad på genopdragelse, når den skifter ejer. Vi har jo alle vores helt egen måde, som vi vil have hest på - nogle af de ting, som du betragter som charmerende, vil jeg sikkert hade som pesten, og omvendt går man vel altid i gang med at lede efter og skabe de små ting (eller uskyldige unoder), som gør hest-menneske forholdet unikt. Så de vigtigste begreber, der "bare" skal være på plads hele tiden og altid og for alle, er vel, at hesten har tillid til, at mennesker ikke vil den noget ondt, og at den absolut og under ingen omstændigheder føler trang til at træde på tobenede. mvh. tina
og alder og grad af opdragelse. De unge opdrager jeg mere "stramt"- indtil der så kan løsnes lidt igen, spec. hingsten skal være lidt overopdraget - initiativ kommer han aldrig til at mangle. Min ridehest har nogle friheder, men han kan jo næsten tale, så han forklarer hvorfor han nu liiige går derhen for at snuse... og han er aldrig over stregen eller gør noget dumt/ farligt/ ubetænksomt.Hvis han siger at han har leget SÅ meget på folden med hingsten (de kan være reeet vilde i laaang tid) at han ikke gider rides, ja så får han en fridag eller vi går lidt fra jorden, hvis det er bedre.Tilgengæld kan jeg også sige " idag er det tre timers regulært arbejde, for jeg er i hopla" og så er han helt med på det...Han er veludviklet psykisk og medbringer sine klare rammer selv, han falder ikke ud af dem fordi jeg ikke er der og ethvert barn kan håndtere ham. Den store, psykisk skadede hoppe SKAL have faste og klare rammer hver eneste dag,af os, hun kan ikke levere rammerne selv, hende kan man ikke være så meget partner med som med vallakken. Eva
også an på hvordan man definerer initiativ... Mange gange er det vi definerer som initiativ hos hesten, vel egentlig bare hestens forsøg på at gøre som den tror vi vil ha'... F.eks så har min hest for nylig lært at changere, og en overgang betød det da at den changerede hver gang jeg nærmest bare bad den om at gå mere frem i galoppen... Det er jo et initiativ, men i mine øjne mere et forsøg på at please... Og sådan kan man vel se på mange "initiativ" situationer... Det jeg gerne vil ha' er måske derfor mere en nysgerrig tryg hest fremfor en "initiativ" hest... Meget af den nysgerrighed udmønter sig på folden i at Shalu gerne undersøger og stikker forbenene i alt (hvem sagde soppe soppe i badekarret på sommerfolden). I min omgang med den er nysgerrigheden i mine øjne ved en nærværende hest der følger med i hvad der foregår omkring den om det så er på staldgangen eller på tur. Mht. stå på staldgangen ja så er det bare kommet hen ad vejen og jeg har ikke haft en egentlig strategi for indlæringen. I starten blev jeg ofte nød til at stoppe den eller bakke den et par skridt men nu kan den fint stå parkeret af sig selv, og jeg nyder at jeg kan give den friheden uden at stå bundet i kæder mens vi strigler. Hilsen
jeg sjældent har set før, men det er ikke noget, der er kommet fra dag 1. Jeg bruger også klikkertræning i nogle situationer, men ofte kommer godbidderne for sig selv. Klikkeren bliver faktisk kun brugt til tricks, og når Sedoj skal lære noget nyt. Dog har jeg let ikke så meget brug for klikkeren mere, da Sedoj nu er begyndt at kunne arbejde for ett kærligt klap eller verbal ros. Før var han bedøvende ligeglad med sådanne ting, og ville bare have mad/godbidder. Jeg elsker heste med initiativ, men de skal så sandelig også være opdraget, for ellers bliver initiativ hurtigt til en pest. Sedoj spørger om lov til de forskellige ting, og han har sådan set en hel masse at sige. Jeg vælger mine kampe med omhu, for nogle ting er ganske enkelt for ubetydelige for mig, til at jeg gider "kæmpe" om at bestemme disse ting. Jeg tror det gælder om, netop at vælge sine kampe med omhu. Jeg vil da ærligt indrømme, at jeg nok bruger lige så meget "straf" som ros. Nu er straf for mit vedkommende også at sige nej, for hesten får jo ikke lov til at gøre som den vil. Jeg har forsøgt mig med at ignorere "forkert" adfærd, og rose "god" adfærd, men den hjalp altså ikke på Sedoj. Så et bestemt nej, et ryk i træktovet, et lille klap i måsen eller andre ting bliver der brugt her hos os. Jeg gør dog mere ud af at rose ham, end ved at straffe ham. straffen falder en gang, kort og enkelt, hvorimod ros godt kan trækkes ud til et par minutter med nus og hygge og sød stemme. Jeg føler selv, at jeg har fundet den gyldne middelvej. Sedoj bestemmer faktisk en hel del, men det er mig, der har det sidste ord. Sedoj kan godt spørge om, vi ikke lige skal græsse på dette skønne stykke græs, men jeg gør meget ud af, at netop når han tigger om at få lov, så får han ikke lov. Når han så går pænt, uden at tænke på at gnaske græs, så kan han godt få lov til at tage en lille pause, eller måske bruger vi hele gåturen på at gå og klippe græskanter. Han skal bare være opmærksom på mig, og hvis jeg siger, at nu går vi altså videre, så går vi videre. Sedoj kan også sagtens bestemme, hvilken retning vi skal ride i, når vi er på tur. Så har jeg løse tøjler hele vejen, og så går Sedoj bare. Men er han nu på vej ind af en vej, hvor der ridning forbudt, så bestemmer jeg altså, at der skal vi ikke ind, og det er ikke noget vi skal diskutere. Så initiativ er jo også noget med frihed under ansvar. Jeg er f.eks bedøvende ligeglad med, hvilken rækkefølge Sedoj vil have renset hove. Har jeg renset den ene forhov, og han så løfter den anden bagefter, så tager vi da bare den. Men alle fire hove skal renses. Sedoj har næsten lige lært at gå spanske skridt, og synes det er vældig sjovt - så sjovt, at han også laver det i trav eller ude på folden. Straffer jeg ham for at lave spanske skridt? Nej selvfølgelig gør jeg ikke det. Hvis det er generende, så prøver jeg bare at lave en anden øvelse, så vi kan komme ud af det igen, men oftest får han bare lov til at gå sådan indtil han bliver træt af det. Og det er en situation, hvor jeg ignorere "forkert" adfærd med success. Dog har jeg fået sat stopknappen og spansk skridt knappen lidt tæt på hinanden, så hvis vi skal stoppe, så går han spansk skridt. Men han kender verbalkommandoen stå, og så bruger vi den i stedet for, mens jeg forsøger at finde ud af, hvad stopknappen så skal være, for det er den, der er nemmest at flytte. Jeg ved slet ikke om jeg er kommet omkring det emne, som I snakker om, men jeg har i det mindste fået skrevet et langt indlæg.
Jeg har ikke læst alle indlæggende, da jeg kommer for sent på arbejde  Vil dog bare lige tilføje lidt. Honza Blaha snakker meget om "røde fejl" og "grønne fejl". En rød fejl er hvis hesten gør noget som man som menneske aldrig vil kunne komme til at bruge til noget fornuftigt. Det kunne f.eks. være at hesten rendte ind i sin ejer, eller den tyggede i barrieren i ridehuset. Det kunne også være hvis hesten går imod tøjlen eller lign. Disse røde fejl mener han altid bør udløse en irettesættelse, så hesten forstår at det ikke er tilladt at gøre som den nu har gjort. En grøn fejl er hvis hesten bliver bedt om en ting, men i stedet gør en anden ting, som man på et andet tidspunkt kan bruge til noget fornufting. Det kunne eksempeltvis være at man bad hesten om at gå sidelæns, og i stedet laver den spanske skridt (min hingst´s glansnummer   ), eller man beder hesten løbe ud på en cirkel og den tilbyder at komme ind til en i stedet. Disse grønne fejl mener Honza enten skal belønnes eller ignoreres, afhængig af situationen. Sig tak for tilbuddet, men nej tak, ikke lige nu. Hvis man straffer en hest for en grøn fejl, risikerer man netop at ødelægge hestens initiativ og vilje til at udføre en øvelse. Hvis man omvendt ikke straffer for en rød fejl, kan det få kedelige konsekvenser.
hej, er der nogle der ude der hved hvor man kan få fat i en handicaphest, eller en hest der egner sig til dette? hende der skal ride den er en voksen rytter der for et stykke tid siden fik en blodprop i hjernen, hun er ikke ret høj. så heten skal ikke være større end 135-140 eller sådan noget, det er MEGET vigtigt at den ALDRIG kan finde på at prøve af(ikke behøves at blive opdraget) håber der er nogle der kan hjælpe os.
lave en søgeprofil på markedspladsen. Tror ikke du egentlig må "annoncere" herinde. Men en handicaphest er ikke let at finde... Vi købte hest til min rideskole for en lille måned siden efter laaang tids søgen og efter at have set på meget skrammel. Det skulle bare være en almindelig elevhest. Og kunne den bruges til handicap var det bare 10 4. Vi prøvede flere og endte dér, hvor vi købte den sidste elevhest. Dér prøvede vi to. Den ene var brugt som handicaphest i Holland, den anden var bare sød og havde hverken været brugt som elevhest eller handicaphest. Det var den sidste, vi købte; det var faktisk den, der var den mest rolige. Og den har været i nærheden af både lift og handicappede; så nu skal den nok prøves med nogle på ryggen også. God søgelyst!
Hej Er der ikke nogen der kan hjælpe mig med at finde reglerne for hvordan man gør en pony til B-pony. Jeg havde egentlig fundet reglerne en gang, men nu kan jeg ikke finde dem igen. Hvor skal jeg lede ? Mvh Malene.
Jeg vil bare gerne have det på skrift fra rideforbundet ell lign. Ponyer skal gå sværhedsgrad 3 i dressur tre gange til mindst 60 % Men vil bare gerne have fundet det sted hvor jeg læste det.
da betegnelserne A og B pony ikke officielt eksistere mere..
resultater for opnåelse af b status skal ske ved C-stævner, altså distriktsstævner, og ikke ved D-stævner der jo kun er klubstævner.
Nu hedder det jo ikke at de skal være B hest eller pony, men at de skal have opnået et bestemt resultat til c-stævner   så vidt jeg husker bestemmer stævne arrangørende vist hvad kriterier der er for at starte klassen..
for i år, mht sværhedsgraderne, hvis du går ind og kigger i reglementet på rideforbund.dk kan du se de nye regler. du kommer direkte til reglementet via linket øverst i dette forum.
hov en skrive smutter. det er selvfølgelig til c- stævner, altså distrikt 
du kan sagtens få hesten til det samme uden en longe, ligesom du kan få en hest til biddet ved løse tøjler. Men for at kunne det, skal man have så stor kontakt med sin hest og være så indfølende, at jeg faktisk mener, det er bedre at folk bruger longe og tøjler. Hvis de så en dag får et par aha-oplevelser, må de da godt smide støtten. Jeg kan selv longere min i grimen og få hende til at gå, som jeg ønsker, udfra mit kropssprog (vi har altid haft vores helt eget sprog sammen), men af og til har jeg også indspændinger på. Specielt hvis hesten har svært ved en ting og altså kræver støtte. Lone PS! Det er dejligt at blive overbevist om noget, det er jeg selv blevet mange gange, men man lærer hele livet, og livet har ikke én sandhed. Med måde, er et godt "slogan".
var der en i min stald, der havde en hest, der var skæv i lænden, rigtig meget endda. Jeg havde ikke noget råd til hende, men hun ville forsøge longering. Til MIN store forbavselse hjalp det! Hesten blev faktisk balanceret og fik mindre ondt. Jeg fik stor respekt for longering med indspændinger efter det. (Havde ellers været imod). Lone
Hej ! Skriver her i håb om nogle gode råd ! Har 02.04.06 købt en hoppe i fol, hos en hestehandler. Hoppen var fuldstændig afmagret, men det går fremad. Jeg har netopp konstateret vokspropper i går aftes så jeg er spændt ! Problemet er at jeg ikke kan komme til hende bagved. Dvs. at de bagereste hove har jeg endnu ikke haft fat i. I starten kunne jeg heller ikke strigle hende på bagpartiet men det er meget bedre nu. Nu har jeg så hørt at højdrægtige er meget følsomme og eftersom hun jo helt sikkert ikke har været i menneskehænder i lang tid og jo er MEGET sulten, er der måske heller ikke så mærkeligt at hun ikke vil lade mig løfte bagbenene uden at danse rundt og slå med halen. MEN er der nogen som kender til eller har oplevet det samme og hvad er jeres råd til at jeg bedst gøre ???
og igen mere tid,for du skriver jo hesten ikke har været meget i hænder! vind hendes tillid, og efterhånden som hun stoler på dig, kan du også komme til hendes bagpart og baghove. men når hun har sat vokspropper tyder det også på at hun snart skal fole, og derfor nok er lidt ekstra sensibel!
Det var da en god forklaring - røde og grønne fejl... Det er lige præcist sådan jeg mener - det var bare lidt bedre forklaret...
... dette meget rammende citat fra Bennett, som jeg synes, hører hjemme i denne tråd:
godt, Julie  Meget rammende! Grandi, som vi jo har haft i 12 år, og som normalt er nem og flink, er blevet 'hingst' igen  Det har gjort ham helt kulret. Hopperne står på folden og kalder på ham, og han skafter ud og servicerer dem, så godt han nu kan  Når han så er lidt 'fra den af', kan han slet ikke stå stille på staldgangen, før vi har skændtes lidt om det  Han er ligesom en gammel herre i et bordel  Helt ustyrlig 
Mine heste kan mærke det på mig hvor langt de må gå. Hvis jeg bliver "så er det nok" indvendigt, så adlyder de også. Hvis jeg derimod er mere sådan "vi hygger os" så går de meget længere. De aflæser det velsagtens. Jeg er generelt meget blid, jeg hader at tromle og tvinge, men indimellem er man selvfølgelig nød til det med en hest. Jeg tror det vigtigste er at den til enhver tid har så meget respekt for en, at den føjer sig i det øjeblik man træder frem som den ultimative leder. Man kan godt være mere tilbagetrukken i mange situationer, men det skal være sådan, at når man træder frem mentalt og vil bestemme ALT NU - så skal der ikke være nogen kamp. Kampene er "for sjov" kampene eksisterer kun fordi man selv giver lov til at de skal være der - altså ideelt set. Men det kræver noget lederskabs-opdragelse, og nogen heste er meget hårdere end andre mentalt set. Så man kan ikke sige sådan og sådan gør man, det vil altid være et samspil mellem mennesket som individ og hesten som individ. Man kan også sige det sådan, at jo bedre hesten respekterer mennesket som leder, jo større frihed og selvstændighed kan den tåle at have. 
Susanne, det overrasker mig faktisk, at du i din opdragelse af Sedoj også bruger træk i snoren og et klap i måsen. Det viser jo bare, at tingene er mere nuancerede, end man lige går og forestiller sig   Jeg synes altid, det er spændende at høre om dit arbejde med Sedoj, fordi det virker som om, du gør dig mange tanker om det. De røde og grønne fejl er et rigtig godt billede. Men what dælen do man så do, når hesten laver to fejl i samme øjeblik, hvor den ene er rød og den anden grøn?   Mussedyret mener for eksempel, at longearbejde er et rigtig fint tidspunkt at vise på, at man kan gå i noget, der ligner passage. Det synes jeg da er et smukt træk, som jeg gerne vil bibeholde - altså grøn fejl. Men øvelsen bliver kombineret med et absulut fravær af opmærksomhed på den tobenede, der holder i den anden ende af snoren, hvilket jeg jo synes er en rød fejl. Det er lidt svært at rette den ene uden at rette den anden også... eller hvad? Julie, det er et supergodt citat. Det, som vi får ud af hesten, er jo et resultat af, hvad vi putter i den, og det er klogt at være bevidst om. Når min gamle lånehest blev helt tosset glad for at se mig, kunne jeg jo godt vælge at tro, at den eeelsker mig. Men jeg kan også tænke lidt over, at når den nu går alene på fold, så er det kun hos mig, den får dækket (nogle af) sine basale sociale behov. Så faktisk er det udtryk for, at den mangler noget i de 20 timer, jeg ikke er der - og så er det jo pludselig ikke så lykkeligt, at den står der og vrinsker  mvh. tina
Jamen Sedoj har en hel masse at sige under den daglige træning, men det er altså mig, der har de sidste ord. Nu vil jeg da så også sige, at det er lang tid siden, at jeg egentlig har haft brug for, at sige NU HOLDER DU MAKKER, men han ved jo også, hvor grænsen går. Men der er da nogle små episoder en gang i mellem, hvor jeg da lige må markere mig. Jeg vælger så bare at tage problemerne inden de bliver store. Og den mindste form for ulydighed, bliver altså straffet - dog følger straffen altid "forbrydelsen". Jeg mener ikke, at hesten tager skade af, at få et bestemt klap i numsen, hvis den fortjener det. Og der er stor forskel på at klappe den én en gang, end det er at stå og slå hesten flere gange. Hvis Sedoj f.eks træder mig over tæerne, fordi vi ikke lige holder øje med hinanden, og han ikke flytter sig, når jeg beder ham pænt om det. så får han da enten et klap på skulderen og et bestemt RYK DIG med på vejen eller en finger stukket i siden. Da jeg var ude og ride i går, mente Sedoj bestemt ikke, at han skulle videre, efter han havde fået lov ti lat snuppe en tot græs. Jeg spørger først, om han vil være sød at gå videre. Derefter beder jeg ham om at gå videre, og når han så stadig vælger at overhører mig, så får han altså et spark og et "Kan du så komme afsted makker!". Jeg gør meget ud af, at jeg ikke kommandere med Sedoj. Jeg spørger først pænt, overhører han det, så går jeg videre til at bede ham om det. Overhører han det, så får han at vide, at han skal. Men det er kun i situationer, hvor jeg er sikker på, at Sedoj kan klare øvelsen/situationen fysisk og psykisk, at jeg siger SKAL eller beder ham om at gøre disse ting, for indtil jeg er sikker på, at han kan klare det jeg beder ham om, så spørger jeg pænt. Jeg er godt klar over, at jeg nok giver Sedoj lidt for meget "magt" i vores forhold som hest og rytter/ejer. Og det er langt fra sikkert, at det vil gå med en anden hest. jeg måtte f.eks sælge min fuldblodshoppe, da jeg ikke længere kunne styre hende, og uanset hvad jeg gjorde, så var hun ligeglad med mig. Alle andre kunne håndtere hende og ride hende uden problemer. Men det fungerer jo for os, så derfor laver jeg det ikke om. Jeg har ikke de store ambitioner, og det er rent hygge, når jeg er ude ved Sedoj. Vi har ikke noget vi skal nå, og derfor har vi også al den tid i verden, som vi har brug for. Jeg har nok sat Sedoj tilbage i uddannelsen i forhold til, hvad han kunne have opnået med en anden rytter, men som sagt, så har vi hygget os sammen det meste af tiden. Så jo jeg er også bruger af straf, men jeg ville ønske, at jeg kunne nøjes med at rose ham til at gøre de ting, som jeg gerne vil have ham til, og lade være med at gøre de ting, som jeg ikke vil have ham til. Men jeg mener også, at straf er den sidste udvej, når man først har spurgt pænt, bedt pænt, og er 110% sikker på at hesten kan klare opgaven fysisk og psykisk. Nu var alt dette jo blot et sidespring, men jeg kommer tilbage med mere til selve indlægget senere, men nu tænder de snart alamen i klasselokalet, og så må jeg jo hellere komme ud inden.
Nu kom det måske også til at lyde så negativt og fokuseret på straf, det jeg skrev   Det var nu mest fordi, jeg slet ikke er i tvivl om, efter at have læst mange andre af dine indlæg, at du føler meget efter i arbejdet med ham og netop spørger ham. Meget inspirerende at høre om, synes jeg... mvh. tina
Ang. grønne og røde fejl, så vil jeg vove at påstå at det du beskriver er en tydelig RØD fejl  At din hest går passage er fint, men hvis den imens ikke har hverken opmærksomhed eller er lydhør, så kan du ikke bruge den passage til noget fornuftigt. Hvis den derimod var respektfuld og opmærksom, og udførte passagen som et "tilbud" til dig, så ville det være en grøn fejl, selvom du måske bad om trav. En grøn fejl er altid når hesten udfører noget man senere hen kan bruge, men når din hest drøner rundt i passage på den måde, er den i en mental tilstand som du ikke kan bruge overhovedet. Den er jo ikke engang selv klar over den går passage, den tænker sikkert slet ikke. Så hvis du ikke korrigerer den, vil du bare opnå en hest der ikke lytter efter. Undskyld min dårlige formulering, men ligger syg herhjemme, så det kører lidt langsomt på første sal... 
Først til Taina... Jamen mange tak... Det er også inspirende at arbejde med Sedoj på denne måde, men jeg er som sagt ikke overbevist om, at det kan lade sig gøre med alle heste. Nogle heste vil måske tage mit spørgen som en mulighed til at tage magten, men jeg ved det ikke. Det kan jeg jo kun vide, når jeg kommer til at arbejde med andre heste, men det går der forhåbentlig lang tid, før jeg skal... Angående røde og grønne fejl, vil jeg ligesom Ciller, sige at uanset om hesten vælger at gå passage eller ej, så skal opmærksomheden være der. Jeg vil forsøge at arbejde på, at holde hestens koncentration, og så arbejde med det først og fremmest. Opmærksomheden på den tobenede er det vigtigste, for forsvinder den kan det gå hen og blive farligt. Jeg ved dog ikke helt, hvad jeg ville gøre, da jeg ikke kender hesten. Men bringes tilbage til jorden skal den dog. Hvis hesten udføre denne passagelignende øvelse, og er opmærksom på en gang, så skal den selvfølgelig have ros, når du nu gerne vil beholde øvelsen. Hvis Sedoj f.eks begik både en rød og en grøn fejl på en gang, vil jeg nok egentlig vælge at handle ud fra den røde fejl. Det er de røde fejl, der er farlige for både hest og menneske. Den grønne fejl vil jeg overse, og hverken rose eller straffe hesten for det. Jeg vil kun tage hånd om den røde fejl. Angående citatet fra Julie, så kan det jo ikke siges bedre. Jeg har godt nok skrevet i et indlæg ovenover, at forholdet mellem Sedoj og jeg er blevet bedre, og han har ændret sig. Men bare fordi at han nu vil arbejde for verbal ros og kærlige klap, så går jeg ikke ud fra, at han gør det fordi han æææælsker mig, men derimod fordi han har fået mere respekt og tillid til mig, og fordi han har lært, at sådan en slags ros er også god. Ja, jeg ved ikke lige, hvordan jeg skal forklare det bedre. Bare fordi Sedoj står ved leddet, så snart jeg stiger ud af bilen, tror jeg heller ikke, at han gør det fordi han ææælsker mig, men han gør det fordi han ved, at på et eller andet tidpsunkt, når han bliver trukket ind, så er der mad. Det kan godt være, at vi skal ud og ride først, men der er mad, når han kommer ind i sin boks. Sedoj giver heller ikke kys hele tiden, fordi han elsker mig - det gør han fordi han ved, at det giver ros eller godbidder eller begge dele. Det får mig til at smile/grine, og jeg er overbevist om, at hesten kan mærke vores glæde, og det i sig selv, er også en ros for ham. Men vi mennesker er gode til at putte menneskelige mærkater på hesten. Den elsker sin ejer, den er fræk, den er dum, den gør det kun for at drille osv. Og nu er jeg ved at bevæge mig rigtig lang fra emnet... Jeg kan ikke rigtig sige mere til det med initiativ, for der er sagt en rigtig masse gode ting herinde. Jeg har tænkt lidt over, hvordan jeg egentlig har "opdraget" Sedoj gennem tiden, og det er nok på den måde, som der er blevet skrevet før af en anden, som jeg ikke lige kan finde nu... I starten var jeg nok mere skrap, indtil Sedoj kunne tingene. Men når han så kan dem, så bliver linen lidt løsere, og han får lov til lidt flere ting. Da han ikke kunne stå på staldgangen uden at være bundet, så blev det trænet, og han skulle ikke vælte striglekassen, snuppe en tog hø eller gå væk. Men da han kunne stå pænt på staldgangen, så er det da tilladt, at snuse i striglekassen, lige tage et enkelt skridt (for så at blive bakket tilbage igen) osv. Det kræver noget mere opmærksomhed fra trænerens side, når hesten skal lære tingene, for fejlene skal jo rettes, faktisk inden de er begået. Hvis Sedoj i starten så meget som tænkte på, at tage et skridt, og han var begyndt at skifte vægten, så fik han bedt bud på at blive stående. Nu er jeg ikke så opmærksom længere, og derfor kan det da godt ske, at han får taget det skridt, inden jeg når at reagere. Men jeg tror, at det er vigtigt, at hesten lærer tingene helt korrekt først, og så derefter kan man give lidt mere plads. Nu er korrekt jo også relativt. For hvad jeg ikke kan acceptere, er måske ikke et problem for andre, og hvad du ikke kan acceptere, er måske ikke et problem for mig. Og jeg holder her, for emnet kan jeg vist ikke holde mig til i dag heller...
Jeg synes da, at du formulerer dig udmærket  Mussens farfar gjorde (næsten) det samme. Grime+longe=fnysende passagerende fedtøre   Forskellen er, at med ham var det sådan, at jo mere jeg grinede, jo mere fnyseri og jo højere passage. Jeg var ikke i tvivl om, at det netop var et tilbud til mig. Med fedtøret var det så også sådan, at når han fik ridetøj på, så var han død som et bræt (bortset fra i foråret selvfølgelig  ) Der var slet ikke sådan nogle tilbud. Så han må jo på et tidspunkt have lært, at den slags er fy-fy, når man har ridetøjet på. Det syntes jeg er ret ærgerligt, for jeg forsøgte at se, om jeg kunne finde den energi i ham, men den var altså blevet for afkodet til, at jeg kunne grave den frem. Jeg kan godt forstå, at du ser det som en rød fejl, og jeg bliver også selv p***irriteret over, at hun er uden for pædagogisk rækkevidde   Men om et par år eller ti vil jeg jo godt have tilbuddet om alt den energi igen. Og så synes jeg, at det vil være ærgerligt, hvis jeg til den tid har fået lært hende at være en lille rar Musse, som ikke kunne drømme om at lade energien koge over... mvh. tina
Citatet fra Bennett var ikke møntet specifikt på dig - bare så du ved det  Men her er et citat mere, som jeg har sat ind før, men som jeg gerne vil gentage, fordi det er så smukt. Jeg kom til at tænke på det, fordi du differentierer mellem Sedojs forkærlighed for dig og hans forkærlighed for den mad, du kommer med. Her er heste (og bjørne) jo (heller) ikke som os: "         Julie
Nu er vi gået i skarp opmærksomhedstræning   Det er forbavsende, hvor opmærksom sådan en lille hyp bliver, når man kravler ind i det trygge ridehus, den tobenede har proppet lommerne fulde af gulerødder, og der uddeles sådan en bare man kigger på hende  Jeg har simpelt hen valgt at hoppe over hvor gærdet er lavest, krybe laaangt uden om longe/pasage-agtigt/op...sproblemet og hitte på noget helt andet. Jeg satser hårdt på, at hun i løbet af ingen tid finder ud af, at det er virkelig rart at glo på mig i stedet for alt muligt andet - og vupti, så burde hun jo kunne give mig de der energi-tilbud uden at miste opmærksomheden (håber jeg  ) I øvrigt ser jeg måske netop hendes opmærksomhedsproblem som en "lyserød" fejl, i hvert fald ifølge Susannes definition, som er noget, som er farligt for hest/menneske. Jeg opfatter hende nemlig slet ikke som farlig. Godt nok kan hun være helt væk i noget andet, men det er som om, der er sådan en sikkerhedscirkel omkring mig - jeg er helt sikker på, at hun aldrig vil komme til at lande oveni mig, af en eller anden grund...? Hun kan også nemt "hentes tilbage", men det kræver et solidt klap i r***. Så ser hun ud som om "hovsa, var du der?". Jeg håber, at jeg med gulerødderne kan få fat i hende på en lidt mere positiv måde  Forresten går stå-træningen også helt forrygende, efter at jeg har genoptaget den benhårde konsekvens, og pruen har allerede fået en ret god forståelse af, hvad nej betyder   Så må initiativet trænes andre steder  I øvrigt Susanne, så er jeg kedeligt enig med dig i det med, hvad hestene "elsker". Det kan godt være, mine heste er tilfredse med den behandling og de forhold, de bliver udsat for af mig, og derfor bliver glade, når de ser mig. Men hvis du kan tilbyde dem det samme, så vil de nok være lige så glade for dig  mvh. tina
er kun til longering, aldrig til at ride med.. Det er ikke til at lære at ride en hest til bidet ud fra noget nogle skriver her, du er nød til at have en på stedet der kan guide dig mens du rider..
også, men det skal føles  At hesten bare bøjer nakken, er ikke det samme som at den går til biddet. Masser af heste bøjer villigt nakken, for ellers gør det jo ondt i munden, men det giver en usund holdning - og så er det heller ikke rart for hesten  HVis hesten går til biddet, går den villigt frem, ligeudrettet, så man føler, at den søger frem mod - ja, der hvor man nu skal hen. Biddet i hestens mund er aktivt, dvs. der 'sker noget', hvis du samler tøjlerne sammen eller løsner dem, tager lidt mere i den ene end i den anden osv. Man snakker om, at det kommer bagfra. Det er hele hesten der er med i det, den skubber bedre af med bagbenene, den løfter ryggen lidt eller meget, og   sænkes hovedet ned mod biddet. Når hesten ikke går til biddet, kan det føles som at tøjlen bare har fat i et stykke træ   eller i fri luft   altså at der ikke er kommunikation. Hvis du tager ½ parade, sker der ikke noget   At hesten er til biddet er begyndelsen af 'samling'. Man starter med at ride hesten til biddet, og så begynder man langsomt at samle den lidt mere. Hvis det ikke giver mening for dig, så vent - der vil givetvis komme mange andre forklaringer 
At gå til biddet er ikke en øvelse som schenkelvigning, men en tilstand, hvor hesten er afslappet, men spændstig, fremadgående, men venter, lydig, smidig og lægger sin vægt bagud i så stor/lille en grad, som dens uddannelse rækker til. Når hesten er til biddet, siger man også at den er inde under hjælperne, hvilket jeg synes er et langt bedre udtryk, da det beskriver hestens tilstand langt bedre end "at gå til biddet". Biddet er jo ikke hovedrolleindehaver... At ride en hest til biddet kan gøres på et utal af måder. Kommer den rutinerede rytter op på henholdsvis en uredet hest, en forredet hest og en velreden hest, kan det tage henholdsvis et par uger, et par måneder og et par minutter/sekunder at ride den pågældende hest til biddet. Den velredne hest er til biddet blot man samler tøjlen op og lægger benene en anelse til. Sætter man den urutinerede rytter op på de samme tre heste, er tidshorisonten noget anderledes, da rytteren mangler rutine og føling i/med hvornår der skal gives /tages på tøjlen og koordinationen med schenklen. Nu ved ingen af os, hvad det er for en type hest du rider på, og hvis det fx er en dårligt redet rideskolehest, som fiser rundt med begyndere og bliver revet i munden 5 dage om ugen, så har det nok lange udsigter at få sådan en fætter til biddet. Hvis det er sådan en hest (eller noget lignende) du har til rådighed pt., ville jeg fokusere på den korrekte opstilling, min balance og ikke at genere hesten på noget tidspunkt i de tre gangarter, hvis jeg var dig. Disse ting er nemlig base for senere at kunne ride en hest til biddet... Fortvivl ikke! Jeg havde redet 6 år, før jeg kom i nærheden af en hest, som kunne bibringe mig fornemmelsen af at ride en hest til biddet...
At skrive at jeg gør sådan og sådan, det fungere for min hest og mig, men heste er forskellige og folk er forskellige og som Stinedecor skriver så er det at ride hesten til bidet ikke en øvelse som fx shcenkelvigning.. Jeg tror det er meget svært, næsten umuligt at lære at ride en hest til bidet uden undervisning..
tjaa den jeg plejer at gøre når jeg vil have hesten ned er: ligger indvendige ben godt til holder udvendige tøjle stille. sidder og giver og tager i indvendige tøjle til den så går ned men hovedet. når det sker skal du give lidt efter indtil du mærker at hesten er ved at gå op så skal du gøre det igen  .. det er ret svært at få den til det de første gange eller mange første rideture du prøver men hen af vejen begynder du og få følingen på hvordan du skal gøre osv.   håber det hjalp dig lidt.
muligt, at den går ned med hovedet, heste-hvisker, men det er nu langt fra sikkert at den går til bidet med den metode  Det er rigtig, at 'inde under hjælperne' er et bedre udtryk, men gå til biddet giver ofte mere mening for en begynder, da man mærker suget i tøjlen og villigheden 
Er jeg helt gal på den når jeg altid har lært at det er den indvendige tøjle der skal være den passive(og ledende tøjle), og den udvendige tøjle hvorpå de halveparader skal tages?? Altså stik modsat af hvad heste-hvisker beskriver?? Jeg vil give Nin@ og stinedoctor ret. Man kan læse sig til meget, men om hesten går til bidet skal føles, for alt andet lige, så kan man få de fleste heste til at bukke nakken hvis man forsøger i hærdigt nok, men det er jo ikke det samme som at gå til biddet. Så en underviser ved siden når man skal lære teknikken er en super hjælp, og man kan være heldig at ride en rideskolehest som kan rides korrekt til bidet...
men det lader til ikke at være sådan ligetil. Jeg spurgte en ridelærer på et tidspunkt, men alt hvad jeg fik at vide, var at jeg slet ikke havde de muskler, der skulle til, og at det ville tage et halv års træning. Hvad betyder det. Hvad er det for nogle muskler, der skal bruges? Det var altså ikke noget hun sagde i sjov. Men det kunne måske godt være at det er undervisning der skal til.
Cavan: Jepp - sådan "gør" jeg også - altså dét med udvendige og indvendige tøjle. Jeg vil da pt. også sige at hesten da ikke kun skal rides på indvendige tøjle, det da vigtigt også at ride den for udvendige og støtte op - samdigtig med benhjælpen, sædehjælpen osv.. At gå til biddet vil jeg sige er en MEGET bredt "emne" og utrolig svært baare at forklare .. Som begynder, vil man jo nok bare tro at hesten bar skal bukke nakken - men nææ nej, der ligger bare SÅ meget mere i dét .. Fx. var der en som en gang sagde til mig (Har nuværende parthest og i starten gik han altså som et stivt brædt og brugte hverken det ene eller det andet, lavede så rigtig meget jordarbejde med ham så han kunne lærer at bærer sig selv, og bærer rytteren rigtig og begynde at bruge sig korrekt) Under ridning blev han mere og mere afslappet, begyndte at søge støtte på biddet og bruge bagpart og ryg bedre). Nå, men hun sagde så en dag jeg træner ham fordi han lige slog fra nogen gange pga. af hans balance (Gør han dog ikke mere) at "Hvorfor rider du ham overhovedet, man kan jo ikke få ham til biddet alligevel".. Jeg blev simpelthen så GAL - eller ikke gal - men bare så irriteret på hende .. Hvad er det dog for noget at sige ? Først og fremmest fokusere jeg ikke på at min parthest skulle gå til biddet i starten, men kun lærer at han kunne få støtte på biddet, bruge sig korrekt og få balancen og musklerne til det.  Idag ca. to måneder efter, går han der bare, har balance 100% og bruger sig tilmed korekt - hvilkent man hurtigt kan sige at hendes pony vist ikke helt gør - men tror heller ikke en gang hun ved hvad begrebet (det rigtige) at gå til biddet , betyder. Nå pointen var jo egentlig at; Mange derfor kun tror det handler om at hesten skal ned med hovedet men faktisk overhovedet ikke på at hesten skal bruge sig korrekt. Dvs. bagparten som motor, samling bagtil, den skal suge frem til biddet, være "foran" en men samditig skal man også kunne være foran hesten så den også er obs på hele tiden hva den skal gøre. Dens ryg skal op og bonusen er så at hesten går ned til biddet, eller søger biddet som støtte.. - SANDRA
at det er den ene tøjle frem for den anden. Egentlig er det jo ikke tøjlerne, der styrer om hesten går til biddet; det er dybest set sæde og ben - og så får hesten støtte fortil; dvs et let sug. Måske fornemmer jeg det bare forkert... Dette med den udvendige og indvendige tøjle, ville jeg først begive mig ud i, når jeg har den rette føling med, om hesten er til biddet/korrekt under hjælperne eller ej. Det er ikke den anden vej rundt. Hvis ikke dine halve parader lykkes, så kan du aldrig få hesten til at gå til biddet - du kan godt få den til at bukke nakken, men det er en helt anden sag. Er det dit eneste mål, er det bare et spørgsmål om at trække lidt i hver sin tøjle og få den til at flytte hovedet lidt fra side til side, og så bukker hesten nok nakken engang, og du får en hest, der føles hård i munden og som føles, som skal du bære den rundt i tøjlen. Det er ikke at foretrække... Men med en pony er det jo let nok; ponyhoveder vejer ikke så meget  Når jeg starter min hest op, så starter jeg i skridt med massevis af halve parader og overgange (når jeg begynder i de andre gangarter), fordi min hest skal "ind under hjælperne". Når jeg rider den frem, skal jeg have en slags "speedbådseffekt", sådan at man ikke føler, at hesten bare løber, men at den nærmest sænker sig en anelse bagtil for så at   sig fremad (altså afskubbet fra bagbenene bliver større, og hestens skridt/trin/spring bliver større, uden at tempoet bliver det). Når så jeg trækker lænden an og tager en halv parade, skal jeg føle, at hesten rejser sig en anelse fortil og bliver løsere. Sker det, så er hesten korrekt til biddet. Umiddelbart synes jeg det er sådan det føles - men det er altid svært at forklare, når det er noget, man bare gør og føler sig frem med.
Når man starter med at træne en hest vil den ikke søge ned og frem af sig selv. Da det ikke er naturligt for hesten at gå med hovedet lavt så den ikke kan se hvad der sker omkring den. For at få hesten til at søge biddet så bruger man anholdningerne (den ene tøjle mere end den anden). Det er nemlig meningen hesten skal søge hånden og ikke omvendt. Det at få hesten til at søge frem og ned vil få hesten til at strække i overlinjen og den vil lære at det er behageligt at gå dernede, da den så kan komme op med ryggen. Arbejdes der fra jorden så er det kun tøjlehjælpen der er i brug uanset om der longeres eller arbejdes på anden vis fra jorden. Når der så kommer rytter på hesten så lærer man hesten at schenklerne lagt ind til hesten betyder støtte og tryk betyder den skal vige for trykket. Når hesten så viger eller går frem aftager trykket. Tryk med en schenkel betyder vig og tryk med begge schenkler betyder gå frem. Sædet er et helt kapitel for sig, men normalt starter man med at følge hestens rytme og siden kan man så gøre drevet kortere eller længere for at bestemme skridtlængden. Når en hest rides bagfra, så rider man bagparten ind under hesten med sædet, trykker evt. men schenklerne for at få noget løft og på den måde kommer hesten til at løfte ryggen. Når hesten løfter ryggen vil den søge ned og frem og halsen vil få en let bøjning. Jo længere en tøjle man rider med jo længere vil hesten gå frem og ned for at finde støtte på biddet. Når hesten så finder støtte på biddet siger man den er til biddet. Lige en ting mere: En anholdning er når man laver et vip på håndleddet med den ene tøjle og støtter på den anden tøjle så biddet ikke trækkes ud af munden på hesten. En halv parade er når man vipper på begge tøjler samtidig. Hilsen Britta
Tja, min hest kan gå til "biddet" i grime og trækketov, han går ligeså pænt i holdning som med bid i munden, han skummer også, så her er det sædet og benene der rides med. Jeg vil også lige tilføje at udgangspunktet er lige meget hest i begge tøjler, lige meget vægt på begge sædeben, derfra arbejdes med anholdningerne hvor der støttes op på modsat tøjle, ellers får man en hest der "siger nej" istedet for "ja"
Det er rigtigt. Jeg er begyndt at træne - med vægte og øvelser, og først for nogen tid siden begyndte jeg at kunne indvirke noget der ligner korrekt på hesten. Jeg kan efterhånden sidde rimelig roligt på hesten. Og jeg har redet i 14 år. Jeg har i perioder været god til at ride, og i perioder har det lignet noget, der var løgn. Hvorfor? Ja, netop muskler. Først nu har jeg fundet ud af, hvorfor beridere og topryttere træner. Ridning kræver flere muskler, end det giver. Og husk at strække ud. Når din krop er i form, får du den fornødne kontrol over din krop til at give rigtige hjælper. Så hvis du spørger mig, vil jeg sige det samme som din underviser. Og jeg synes, det er flot, hun har sagt det til dig. Lone
Nu er vi jo ikke alle så helige at have fint hegn rundt om vores træningsarealer, så jeg ville da nødig smide grime og torv når jeg træner min Bob. Når jeg longerer, så er det helt uden nogen form for hjælpemidler. Bob går afslappet i sin rebgrime og når jeg lige trækker lidt i den, så smækker han hovedet ned og ryggen op. Så længe han går i holning bliver torvet så ikke rørt. Enden af torvet bliver så brug til at hæve eller sænke farten med samtidig med at lidt vift med enden får ham til at smide røven ud og træde over på bagparten. Så jeg vil faktisk ikke droppe min longering, det er effektiv træning, hvis man vel og mærke gør det rigtigt og ikke spænder hesten ned og ind med alle mulige mærkelige instrumenter osv.
hvad du mener Mette. Man kan nemt med longering gøre fejl. Jeg har tit set heste som går med deres krop lige på volten (stor volte), men hovedet er næsten helt skrå ind imod longeføren. Og det mener jeg er forkert longering. Og det samme har jeg set når folk rider deres hest. Når de rider en volte så er hesten ganske vist lige på volten, men helt skrå i hovedet så man kan se mere end næsen når man kigger ned på hesten. Hovedet bliver hevet i, fordi hesten ikke vil give efter. Hmm... Og går hesten på samme volte op til 10 min. fordi den skal altså lære at ordentlig med hovedet og jeg-skal-komme-efter-d...yldninger. Men hvis man bruger longering rigtig, som Lone skriver om, gør det ikke noget at bruge longering. Man skal bare vide hvordan man gøre det rigtig og ikke en pind andet. Mvh. Lotte
det er ikke forkert at longere heste, det er forkert at folk ikke kan finde ud af at longere, det er det der er problemet. mange af de heste du ser rundt omkring der lider af ondt i nakken og i ryggen, ville ved hjælp af god longering kunne have det meget bedre. de fleste heste kan slet ikke tåle at blive redet uden forberedning i longen.
Det kommer jo an på HVORDAN og HVORFOR du longere. Longering er godt for ungheste der skal lære skridt, trav og gallop komandoer som man senere kan få gavn af i tilridningen (har selv haft gavn af det). Der kan ikke være meget tvilv om at god longering, er bedre end dårlig ridning Man kan nemt ødelægge en hest i en longe hvis man gør det forkert, men man kan på den anden side også opbygge gode muskler hvis man gør det rigtigt. Monty Roberts siger mange kloge ting, men som min ridelærer siger: "Hvis du stiller 20 hestefolk op på en række og stiller dem et spørgsmål angående heste, er det sjældent de har de samme svar" Med det vil jeg bare sige, at selv om jeg også er tilhænger af MR kan han også tage fejl!
jeg longerer gerne - men med omtanke og på hestens præmisser !!! jeg longere kun på jævnt fjedrende underlag og kun i max 15 minutter incl skridt. jeg har brugt longearbejde til mine unge heste, dels for at styrke dem, give dem en anelse balance og kondition, og ikke mindst for at give dem en ide om at søge ned, søge støtte og suge - for jeg bruger nemlig  og inden du så stejler fuldstændigt - så læs de den øverste linje igen
99E: Du har ret i, at man bør give efter når hesten gør det rigtige, men jeg vil stadig mene, at hvis man kan longere hesten uden linen, hvorfor så ikke? Jeg kan godt se det, når man bygger en unghest op, men hvorfor blive ved med de erfarne.. For at give motion?
men det skal gøres korrekt og med stor vigtighed af at longeføren har forstand på hvordan man longere korrekt.
også det problem i at longere uden line at det ikke er en mulighed for mange, da der er andre mennesker på banen eller i ridehus mens de longere og så kan man altså ikke have hesten løs... Desuden har de heste jeg har set longeret uden line gået ligeudrettet eller bøjer udaf og ikke bøjet på voltens spor...
Jeg kan overhovedet ikke se problemet i at longerer en hest. Vel og mærket det blir gjort med omtanke. Min 7 års hoppe fik sidste sommer diagosen headshaker, og med hjælp fra en dygtig dyrlæge/kiropraktor OG longearbejde, er hun rideklar igen. Ja jeg bruger indspænding, men det er med det formål at hun skal søge ned og ha ryggen op, fremfor at kigge stjerner og sænke ryg og få mere ondt. Jeg longerer normalt på blød bund, men på billedet på min præs. er det ude på folden pga vi lige er flyttet og ridebanen er ikke lavet endnu. Så lad være med at dømme folk som longerer deres heste og sige at longering er dårligt for heste. For som skrevet længere oppe, så kan dårlig ridning osse være skadeligt! Og nej, man møder vist sjælendt 20 hestefolk med samme mening, men derfor har man vel lov til at dele ud af sine erfaringer??? Heidi
jeg mener at man ligesågodt kan give hesten en så god start på ridningen som mugligt, derfor sundes jeg at man bør arbejde med den fra jorden og longere den før man hopper på nakken af den. longering har tril formål at lære hesten at hvælve ryggen, og bære sig bag fra. BENT BRANDERUP fan 
   bent branderups hingst hugin har haft brækket tre ben, og er blind på begge åjne, er 20 år og bliver dagligt redet(kanden høje skole) dette kunne ikke lade sig gøre uden omhyggelig longering fra jorden. 
Må ærligt indrømme at det heller ikke gav noget til eftertanke her  Magen til usagligt vrøvl skal man da lede længe efter...
det engelske. Jeg forstår noget af det, men jeg mister en del pga. de "fine" ord. Det er vist for lang tid siden, at jeg har haft engelsk... Kan du komme med en oversættelse, og så vil jeg også prøve med en engelsk-dansk ordbog... Jeg vidste godt, at den ikke var møntet direkte på mig, men da jeg læste mig eget indlæg igennem, kunne jeg godt se, at det kunne forståes på en måde, hvor jeg troede at Sedoj elsker mig, og derfor gør tingene for mig... Men jeg vil gerne have helheden med i det sidste citat også...
Det er også det jeg mener med lidt mere jordnære ord. Sedoj ved jo, at når jeg henter ham fra folden af, for det er kun mig, der gør det, så kommer han ind i boksen, hvor der er mad. Men det er ikke mig, der giver ham maden, den er der jo bare, når jeg henter ham ind. Nogle gange skal vi så på en ridetur, inden han kommer ind til sit mad, men det vigtige er jo, at han kommer ind til sin mad, når han bliver hentet på folden. I det hele taget, er det et rigtig godt citat, og det rører ved så mange ting, og endnu engang røre det ved menneskeliggørelsen af dyrene - eller netop en forklaring på, hvorfor man ikke kan gøre det... Det citat er gemt nu...
da derfor at vi bruger bjørne som sovebamser  For at komme tilbage til paradiset  Jeg læste forleden en artikel om et lille sted i hjernen,  , som gør at vi vil   noget (sko, tøj, seks, mad, sirup   ). Man har før troet, at det var et center for behag, men det er snarere for 'behov'stilfredsstillelse, eller måske ikke behov, men ønsker... Altså sirup i min bjørnemave - ren Peter Plyds 
Jepper, Bennett siger at vi indledningsvis er draget af hesten af samme grund som folk føler trang til at opholde sig i umiddelbar nærhed af særligt oplyste individer - f.eks. visse højtstående buddhister eller livskloge, gamle mennesker   Det er fraværet af irrelevant "begær", en ummidelbarhed og nøjsomhed, som vi ubevidst selv søger efter. Desværre overtager den menneskelige grådighed i mange tilfælde, så den oprindelige, barnlige fascination af hesten bliver forskruet til en opfattelse af hesten som et redskab til selvhævddelse, magtmisbrug og/eller en erstatning for menneskelige relationer   Det kan være kedeligt for hesten, men det er også kedeligt for rytteren! Det forekommer mig, at de folk som har mest glæde af deres heste, er dem, som kan se hesten for det, den er. Forestiller man sig at den er noget andet, kan man ikke undgå at blive skuffet og frustreret gang på gang. Jeg kan med 100% ærlighed sige, at jeg aldrig bliver sur på mine heste. Ikke fordi de altid gør som jeg siger (det gør de IKKE), men fordi jeg har skruet helt ned for forventningerne, og bare glæder mig over at være i nærheden af dem og over hver eneste lille succes. Dermed ikke sagt at jeg ikke kunne finde på f.eks. at ride stævner - jeg mener godt, man kan tillade sig at bruge hesten til noget. Bare man gør sig helt klart for hvis skyld man gør det   Jeg mener, det er et skråplan, når man begynder at tillægge hesten ambitioner for f.eks. konkurrencesucces... eller siger, den "elsker" at vinde eller "ønsker" at stille én tilfreds. Nu skal jeg til konfirmation   Hav en god bededag - også selvom I ikke skal bede. Mvh Julie
Jeg bliver sur på mine heste. Ikke så tit, men det sker. Jeg ville gerne, at jeg ikke blev det, men det gør jeg så. Jeg tror også, at det handler om forventninger og om, hvad vi kommer med i rygsækken og måske man skulle tage at tømme den engang imellem  For lang tid siden havde jeg det altid sådan, at ridningen gik ad h... til dagen efter jeg havde fået undervisning. Jeg fandt ud af, at det handlede om, at jeg troede, at jeg bare kunne sætte mig op og så gik det helt som dagen før - uden at jeg tænkte over, at jeg også skulle GØRE som dagen før. I stedet blev jeg frustreret, hesten blev frustreret, og det hele var noget hø. Så begyndte jeg at lave om på forventningerne. "Husk nu, at du red undervisning i går, så det går ad h. til i dag," sagde jeg til mig selv, og dagen efter at jeg havde lavet fine dressurøvelser skulle jeg bare kunne lave nogle (skæve) volter. Og sørme nok om jeg ikke efterhånden også kunne lave meget mere end det  Det er nok det, jeg holder allermest af ved at arbejde med heste. Jeg er frygteligt uperfekt, og det er de flinke til at vise mig en gang imellem. Det giver mig mulighed for at arbejde med nogle af de ting. Og selv om mennesker og heste er laaangt fra hinanden, så synes jeg også, at der er lighedspunkter, som for eksempel omkring det her med forventningerne. Der et et eller andet citat med at hestens øjne er menneskesjælens spejl - selv om jeg ikke kan huske citatet ordret, så synes jeg, at det er godt  mvh. tina
skylder sin hest ikke at blive sur - hverken på den eller sig selv eller andre, når man rider  Det nytter ikke, og det giver kun frustrationer hos   hest og rytter  Men jeg kan nu godt blive vred på Grandi nede på jorden   . Lige for tiden er jo 'hingst' igen. Han har en stor flok hopper og er ene hane i kurven  Det betyder, at hans opmærksomhed   flyver ud på folden, selv når han er inde for at få sin medicin, og jeg bliver slynget rundt hængende i hans mule med inhalationsapparatet  Det er noget pjat. Han kan godt sin kunst og er normalt meget dygtig til at tage 3-4 sug, han må bare 'glemme' sine damer et kort øjeblik, og rette sin opmærksomhed imod mig. Han får   godbid bagefter og ser helt forbløffet ud, hvis jeg er lidt længe om at finde den   . Hvis jeg så skælder ham ud sådan en dag, er det som om han tænker, nårh ja - ok da - skal nok   . Han bliver ikke bange, for han kender jo både mig og rumlen med masken   . Og skønt jeg ellers absolut ikke et tilhænger af 'skæld ud', så skal man jo   være absolutist   Men at stå og råbe op af hesten i bar arrigskab, det tjener intet formål overhovedet 
med temperamentet, men jeg er meget bevidst om det. Da jeg startede med at ride, var filosofien lidt i retning af, hvis hesten ikke gør, som du siger, så klap den en eller ryk i tøjlerne. Og sådan red jeg faktisk de første 8 år af mit liv med heste. Jeg tænkte ikke over, at det ikke kunne være hestens fejl, og at fejlen i stedet for var min. Og da jeg blev mere øvet i løbet af de 8 år, var jeg for stolt til at indrømme, at fejlen var min. Det var endnu engang nemmest, at give hesten skylden. Så fik jeg Abdullah - min første araber, der lærte mig en hel del om ydmyghed. Første ang jeg red på ham alene stak han af og stejlede med mig. Hvorfor? Jo fordi da jeg vil fremad, klappede jeg hælene ind i ham, og så satte han afsted med 180 i timen. Da jeg ville stoppe ham brugte jeg håndbremsen på fineste manere, og så stoppede han og stejlede. Med ham var det kold og kontant afregning, og det lærte mig virkelig meget. Jeg indså, at alle de fejl kun var min skyld, for gjorde jeg tingene rigtig, så kunne han alt. I dag skal jeg da stadig tænke mig om - alt det jeg havde lært dengang sidder godt fast, men jeg har lært at styre det. Jeg kan stadig godt nå til nogle situationer, hvor jeg tænker ARGH, hvorfor f*nden gør han ikke bare det her. Men så stopper jeg alt, hvad jeg har gang i. Skridter rundt for lange tøjler, hopper af og trækker lidt eller et eller andet, som lige kan få mig ned på jorden igen. Det kræver ca. omkring ti minutter, hvor jeg så får tænkt over, om mine krav egentlig er rimelig, om jeg har lært ham det, som jeg vil have til at gøre, og om jeg egentlig selv forstå det, som jeg vil have til at gøre. Og for det meste kan jeg svare nej til alle tre ting. Så jo, jeg kan godt blive sur på Sedoj, men jeg forsøger at minimere efekten, og rode mig ud af det hele, inden der opstår en konflikt. Derfor har jeg også dage, hvor jeg bare ved, at i dag skal vi ikke være seriøse, ja nogle dage ved jeg endda, at jeg slet ikke skal arbejde med ham, for det vil gå helt galt. Og så blev det endnu et jeg/mig indlæg fra min side af, men jeg kan kun tale ud fra de erfaringer, som jeg selv har gjort mig, så derfor er mine indlæg meget jeg gør, og jeg mener.
Det er godt at gå til bekendelse  Jeg har i mange, mange år haft det modsatte problem - jeg var alt for blid overfor hesten, nærmest høflig  Men der har Grandi, det tossede væsen, nu også lært mig en masse   Han er klog og sart, så man skal være rolig og hyggelig, men konsekvent  Det kan jo godt være svært, men det er menneskeligt at fejle   Dog har det en selvforstærkende effekt, for det får tingene til at lykkes - og så lærer man jo selv af det 
Sådan har jeg også lært at ride - mon vi ikke er mange, der har det? Det er lidt sjovt, for det var også efter otte års ridning, at jeg mødte en noget anderledes berider. Hos ham var aldrig nogen tvivl om, at ALT var rytternes skyld, både når det gik godt og når det gik dårligt. En af pigerne havde en hest, der var rimeligt ustyrlig og som han satte på plads. Bagefter fik hun at vide, at det var HENDE, der var skyld i, at hesten var nået så langt ud på et sidespor og at hvis han kunne, så ville han have givet hende tre gange så mange høvl, som hesten havde fået, for det var hende, der havde fortjent dem. Jeg har også dage, hvor jeg skal holde mig laaangt væk fra hestene - som her sidste dag, hvor jeg kom i stalden fuld af forventningsfulde planer om den første ridetur på den nye hyp. Men den sortblå røgsky over hovedet, som jeg lynhurtigt udviklede, da jeg fandt ud af, nogen - igen - havde glemt at fodre, er ikke videre befordrende for noget som helst heste-samarbejde, så jeg lynfodrede og skyndte mig at tage alle mine negative vibrationer med hjem igen  Din løsning med at hoppe af og skridte og tænke lyder som en rigtig god måde at gøre det på - kan være, jeg adopterer den  mvh. tina
Ja, for lidt og for meget, ikke?   Det er lidt af en balancegang måske man skulle overveje at blive ballerina på snor - jeg er sikker på, at vi ville være øøøndige i den øvelse  mvh. tina
Det med sidesporet er ret interessant, for man møder jo heste, som af den ene eller den anden grund har lært at være ret voldsomme, flyvske eller som ignorerer én til et punkt, hvor det er farligt. Jeg beskæftiger mig ikke selv med disse heste, for det er jeg for stor en kylling til. Men da jeg fornylig var på kursus med den glorværdige McLean, nød jeg virkelig at se hvor lidt (og hvor meget) der skulle til for at nå de forskellige heste. For selvom man skal styre sit temperament skal man jo også - som Nin@ siger - kunne sætte sig igennem hvor det gælder. Her mener jeg ikke "dominere" eller "etablere respekt" men simpelthen at man må være villig til at bruge så meget pres, som der skal til. For kan man ikke præstere et "motiverende" niveau af pres, får man heller ikke noget svar. Og først når man har fået sit svar kan man gå videre til at forfine signalet. "As much as necessary - as little as possible" var der vist en Dorrance-bror, der har sagt... og det dækker vist meget godt det, jeg selv stræber efter. Hvis man på en skala fra 1 til 10 skal bruge en 8'er til indledningsvis at nå igennem til sin hest... så er det synd for hesten hvis man evigt og altid ligger og generer den på en 7'er... det er mere humant at gå op til 8, få den ønskede reaktion, og så forfine hjælpen til en 1'er eller 2'er. Det var sådan nogenlunde Fru McLeans formulering, og den synes jeg var rigtig god   Hesten kan lige så godt komme ud på et "sidespor" fordi rytteren ikke indledningsvis har brugt pres nok, som den kan komme derud fordi rytteren har brugt for meget pres for længe eller forkert. Mvh Julie
Ja, sidesporet er jo lidt "sjovt". Jeg tror faktisk, at de fleste heste, der kommer langt ud på et sidespor, er kommet derud, fordi vi BÅDE presser for lidt og for meget. ' Lad os tage en hest, der er døv for scenklerne. Den presses meget, nemlig hver gang rytteren gerne vil have den til at gå fremad. Den presses også ofte, hvis ikke hele tiden, da det typisk er en halvdoven hest. Så der er et stort set konstant pres på, lad os sige en 5-6 stykker - uden nogen reaktion eller i hvert fald meget lille reaktion. Når rytteren virkelig går til den, øges presset til en 7-8 stykker, og måske på en god dag, kommer der så en reaktion. Denne reaktion bliver ikke tilstrækkeligt belønnet. Belønningen skal bestå af intet pres - men rytteren fortsæter med at præsse med 5-6 stykker. Rytteren bruger altså 5-8 på skalaen. Ved sådan en hest skal man jo øge presset i momenter. Den skal presses lidt - måske en to-tre stykker og når der ikke er nogen reaktion, skal den have et input, som den slet ikke kan misforstå. Og når reaktionen så kommer, skal presset forsvinde. Så næsten hele skalaen skal i brug  Jeg kan godt lide Fru McLeans formulering. Jeg kan bidrage med en mere fra den gamle ridelærer, som sammenlignede ridning med kortspil. Han sagde, at man altid skulle kunne stikke hesten, men aldrig overtrumfe. Hvis hesten spiller en treer og man smider et es, så har man jo ikke esset, når hesten spiller kongen. Og på den anden side, så kommer man ikke langt over for hestens treer, hvis man bliver ved med at smide toere  mvh. tina
...til denne lange og gode debat er egentlig meget kort - men lur mig om der alligevel ikke kommer et monsterindlæg   . Helt kort sagt: Mine grænser går som de flestes ved, at jeg ikke vil:    - gør den det alligevel så kommer den dælme til at stå til regnskab! Losser den, så må den hellere sørge for at losse så hårdt at jeg ikke er i stand til at losse igen, gnaver den må den heller få snuden til sig i en vis fart, hopper den på mig eller kører mig ned, så kan den godt se at finde bakgearet væk fra mig igen! Alt dette effektueres meget hårdt og kontant og uden yderligere varsel... Når alt dette er sagt, så er det mit - og KUN mit ansvar at sørge for at vi aldrig kommer i en situation hvor hesten mener sig berettiget til at udøve den ovenstående i punktform angivne - i menneskeøjne -bizarre adfærd!!! Men - der er jo så lige den grå-zone som gør, at der kan være undtagelser. Min hoppe bryder sig f.eks. ikke ret meget om at lege nålepude for dr. dyr, derfor står hun tit og "lader" som om hun har tænkt sig at bide hovedet af os begge - her får hun lov til at "skabe" sig, dels fordi jeg ved hun er frataget muligheden ved at være bundet op/holdt og dels fordi jeg ved HVORFOR hun agere på denne måde. Pandede jeg hende én på kassen, ville jeg jo ret hurtigt få en hest som dr. dyr ikke ville kunne komme til - og det er jo ikke hensigtsmæssigt. Stille og roligt er denne truende adfærd blevet mindre og mindre, nu er det nok med et advarende "Nej". Min hoppe er som de fleste herinde nok ved - en RET livlig/glad dame, der sker mange ting i hendes hoved hele tiden - og alt skal man se. Dette har betydet, at jeg har måtte gå på kompromis med hende mht. hendes måde at svinge hovedet rundt på. Står man og strigler hende (uden kæder - for stå-kommandoen er installeret) og der sker noget udenfor - ja så slynger hun hovedet efter lyden med en jetjagers hastighed. Jeg kunne jo i princippet bare binde hende op - men istedet har jeg valgt at leve med det og så bare lære at dukke mig når hun kommer flyvende. Det holder også mig vågen i min omgang med hende, så jeg ikke bare forlader mig til at tro at fordi den nu står pænt (bundet i begge sider) på staldgangen - så slynger den heller ikke hovedet når den går i snor udenfor. Nogle vil måske kalde det uopdragent - men jeg kan leve med det, og er folk ikke vågne nok - ja, så må de finde et andet klappedyr! Er der små børn omkring hende er hun blid som et lam og sidder katten mellem benene på hende rokker hun sig ikke før hun er HELT sikker på at den er væk. Dette tolker jeg som at hun inderst inde godt ved hvornår hendes flyvskhed er bandlyst - og hvornår den kan tolereres. Er der en dag hvor hun for tit har måtte lægge bånd på sig selv, kan man også mærke på hende at hun er ved at "brænde sammen" over at skulle gå imod hendes instinkter. Som regel kan man så løsne hende op igen ved at lege ude på banen eller slet og ret lade hende være "møguopdragen" når jeg ordner hende. Andre heste ville straks udnytte denne måde - og for dem ville der klart gælde andre regler. I de 10 år jeg har arbejdet fuldtids med heste har jeg aldrig haft med nogen at gøre der var så tydelig i sit udtryk - og det er da fedt, for hold da op man lærer en masse hver dag! Mange heste er lavet til små robotter og de keder mig til døde - men sådan er vi jo så forskellige. Trine (Faxa)
fuldstændig som Grandi, Trine   De skulle vel ikke være i familie   (Gradios/Arsenal) Han er fx også udmærket klar over, at de godbider han får hver dag, for at at tage sin inhalationsmedicin og evt. få taget temperatur (han har været syg i en del omgange i vinter   ) - dem skal han ikke tigge om. Han får én godbid som betaling, og så får han ikke flere. Og det på trods af, at han har været staldens største tiggeprins engang for mange år siden  De fleste andre ting er han så sød med. Han skal bare vænnes langsomt til det, så kan han de særeste ting, fx det at trække vejret dybt 3-4 gange igennem masken   . Da vi stod på Holmegården, havde jeg lært ham at hjælpe med at åbne porten til ridehuset. Jeg trak i porten og han stemte fødderne i jorden, og gik evt. lidt baglæns, hvis det blev nødvendigt  Også andre opgaver er han super til. Fx at stå stille ved en tanteskammel. Man kan bede ham gå ét skridt frem eller tilbage  Men når ånden kommer over ham - så er det godt nok svært   . Han er ligesom to forskellige heste... Eller som, da jeg gav ham indsprøjtninger med penicillin hver dag i flere uger(med brems på ellers gik den ikke!), og én dag kom til at ramme en nerve - ups!!! Hele hesten blev totalt vild! Uhadada. Det var uhyggeligt. Han sprængte kæderne og stæsede ud på folden, hvor han i øvrigt blev sat noget så gevaldigt på plads af hopperne, som ellers er vilde med ham   Men her opførte han sig åbenbart upassende  Jeg ringede straks til en dyrlæge, som sagde at sådan noget altså også skete for dem. Pyha. Men det siger også lidt om, at vi ikke   kontrollere dem i alle tilfælde  Dyrlægen sagde, at der gælder det bare om at komme væk. Og det var præcis hvad jeg gjorde, mens min svoger blev løbet over ende  --- Men når jeg var høflig overfor heste tidligere, er det måske fordi jeg altid red hingste som barn - og uden sadel   Et barn på 9-11 år uden sadel, kommer ikke så langt mht. en avlshingst, der er vant til at slås for at få sin vilje  Tilgengæld var de ualmindeligt kære ved mig. Især den jeg havde længst, den kunne læse tanker og vidste altid, hvad jeg gerne ville 
He he - ja jeg tror også tidligere vi har konstateret at vore "kugler" minder om hinanden i væremåde overfor vi to-ben   ! Det kunne være man skulle lave en fond, som kunne betale for forskning i skizofreni indenfor hesteracen??? Trine (Faxa)
Jeg glemte at sige, at du bruger en del statisk muskel arbejde, og det er derfor, man kun kan sidde roligt med kroppen, hvis man har en vis mængde muskler. Lone
for mig at se, er spørgsmålet, om det er  , der skal lære at gå "til biddet" eller  , der skal lære at ride hesten "til biddet". Som jeg læser indlægget, er det rytteren, der ikke ved, hvordan man gør. Og så mener jeg det er den anden vej rundt; at man skal føle virkningen af de halve parader og føle, at hesten slipper fortil. Kan man ikke det (som rytter) kommer man til at bøje, trække og bukke hesten sammen, uden at slippe på det rigtige tidspunkt. Og så rider man i stedet sin hest stiv og tung, fordi det er ubehageligt at gå fremme og nede; og man lærer hesten, at den mindsker ubehaget fra den uberegnelige rytterhånd mest ved at lægge sig på tøjlen. Først når man har følingen med hesten, kan man begynde at stille og bøje den; at lave anholdninger på den ene eller den anden tøjle. Men ikke før man har følingen med det!
Stod det til mig så fik ingen rytter lov at ride med tøjle før de kunne ride på sæde og schenkler, men sådan ser rideverdenen desværre ikke ud og alt for mange, der starter med at ride får ikke eneundervisning til de mindst har styr på dette. Sådan ser rideverdenen desværre ikke ud og derfor prøvede jeg så at forklare hvordan man lærer hesten at gå til biddet. Kan hesten ikke gå til biddet er det svært som uerfaren rytter at lære at ride hesten til biddet. Ikke mindst fordi hesten så gerne går anspændt og med sænket ryg og det gør det bestemt ikke nemmere at sidde ned. Kan man ikke sidde ned er det nærmest umuligt at få indfølingen, da man bruger al sin energi på at holde styr på sig selv. Er det rytteren der skal lære at ride hesten til biddet, så skal man omkring hele teknikken i grundridningen og det vil være alt for omfattende at komme ind på her, men må så istedet henvise til min hjemmeside. Der er vist kun 15 sider til gennemlæsning.  Ellers kan jeg anbefale Sally Swifts bog - centreret ridning. Der er rigtig mange tips at hente om indføling i ridningen. Sallys bog er udgået, men kan lånes på de fleste biblioteker. Axel: Kan se du bor på Fyn og det er jo lidt langt fra Als, men skulle din vej falde forbi er du velkommen til at prøve mine heste i din søgen efter hvordan det kan føles at ride. Hilsen Britta
udemærket side du har. Har dog ikke læst alt. Jeg forstår dog ikke det hele. Hvad er fx. forskelen på anholdning og halv parade? At trække lænden an. Eer det bare som ved stansning, hvor mavemusklerne bruges? Synes heller ikke det er så let som det lyder til at sidde afslappet. Det er nemt nok i skridt, men i trav er det umuligt. Man kan jo ikke både holde at godt knæslut og lave halve parader og slappe af. Og ligemeget hvor meget jeg svejer lænden, så kan jeg ikke få den til at fjedre med i bevægelse. Det er ikke så slemt i langsomt trav. Måske ville det hjælpe hvis han gik til bidet. Men jeg synes ikke rigtigt jeg kan få ham til det. Han tripper ofte bare afsted. Heldigvis er der noget der hedder letridning.
Det gør ikke spor du ikke kan forstå det hele. Så er det jo dejligt man kan spørge.   er: når man laver et vip på håndleddet med den ene tøjle og støtter på den anden tøjle så biddet ikke trækkes ud af munden på hesten.  er: når man vipper på begge tøjler samtidig. Det er kun hvad angår tøjlehjælpen. I anholdningen driver man med sædet bagfra og trykker evt. men schenklerne fremme for at få hesten til at løfte sig fortil eller trykker med schenklerne bagud for at få hesten til at løfte bagbenet lidt mere inden den træder det frem. Den halve parade er beregnet til at få hesten til at vente på rytteren og stoppe lidt op uden at gå i stå. Den bruges også til at samle hesten lidt og på den måde gøre den opmærksom på der skal ske noget nyt.  For at hesten kan lave dette stop rider man med sædet bagfra og laver knibeøvelsen samtidig med man trykker med begge schenkler og bøjer begge håndled ind mod sig selv. Når hesten er meget veluddannet kan man nøjes med knibeøvelsen, men indtil da er man nød til at bruge tilpas af alle tre hjælpere. At trække lænden an er faktisk det samme som at lave en knibeøvelse og ved godt det er en kvindeting. Samtidig med man laver en knibeøvelse vipper man bækkenet opad. På den måde stopper man hesten i det øjeblik man sidder helt stille og hesten vil forsøge at vente på en og vil derfor samle sig mere sammen og runde i overlinjen. Skriv hvis dette er russisk for dig. En knibeøvelse er når man tisser og skal holde på strålen og så tisse igen. Det er altså svært at forklare.  At sidde afslappet på en hest i trav er ikke noget man bare gør. Det tager lang tid at lære og det er også derfor jeg anbefaler man rider en hest, som kan gå afslappet med bæring for lange tøjler eller man bliver longeret. Find så lavt et tempo som muligt i starten og find balancen og sæt så tempoet op efterhånden som balancen bliver bedre. Når hesten tripper er det nærmest umuligt at sidde ned og hvis den så ovenikøbet heller ikke går til biddet er det dømt til at gå galt. Når man sidder på en hest, så skal man lære at balancere på trekanten (sædeben og skamben) og man må ikke trække hælene op og ikke klemme med knæene. Trækker man hælene op eller klemmer med knæene, så spænder man i ballerne og løfter sig fra sædebenene og det gør, at man får et mindre stykke at sidde på og har derfor sværere ved at holde balancen. Derfor er jeg heller ikke så vild med ridning uden bøjler, da man så uvilkårligt vil klemme med knæene for at holde sig fast. Har man bøjler på kan man så træde for hårdt ned i dem og dermed også have svært ved at holde balancen. Men man kan bedre finde balancen igen, hvis man har dette støttehjul. Grunden til du ikke kan få din hest til biddet kan være alt i grundridningen og derfor er det svært at give lige netop det råd der kan føre til din succes. Derfor kan jeg kun fortælle om teknikken og ikke komme med noget konkret lige til dig, da jeg jo ikke har set dig ride og derfor ikke kender dine fejl. Men trøst dig alle ryttere har fejl.  Hilsen Britta Som undskylder det blev lidt langt, men det er svært at gøre kort.
ikke erstatte undervisning, så det er nok det jeg skal have noget mere af. Det der med de tre punkter synes jeg er svært at finde. Skambenet kan jeg ikke rigtig mærke jeg hviler på ligesom sædebenene. Måske er kvinder skamben tydeligere end hos mænd. Det der er russisk for mig, er mere det med anholdningen. Jeg kan ikke se hvad det lille ryk i den ene tøjle nytter. Gør jeg det, så drejer hesten bare i den retning. Men tak for forsøget. Jeg fik da alligevel lidt klarhed over noget af det.
Anholdningen bruger man til at løsne hesten med. Alle heste er født skæve og for at man kan ligeudrette sin hest er det nødvendigt at begge sider er lige smidige/stærke. Anholdningen bruger man til at få hesten til at bære mere på den ene skulder som den anden og hesten vil så automatisk søge biddet. Når man f.eks. rider en volte, så skal hesten bære rytteren mest på indv. skulder og derfor er det så indv. tøjle man laver anholdningen i. Hesten skal altid i en bøjning søge ned mod indv. forben. Indv. er altid den side hesten er bøjet/stillet til. Når man rider anholdningen så rider man hesten ind under sig med sædet og trykker igennem med den indv. schenkel for at få hesten til at løfte skulderen samtidig med man laver et vip på indv. tøjle. Det vil hjælpe hesten til at bære på indv. skulder samtidig med den vil søge ned mod indv. forben. Dette kaldes også samsidige hjælpere. Når hesten løfter indv. skulder mere vil den være tvunget til at træde længere på udv. bagben for ikke at falde på næsen. Det kalder man også at ride op til udv. Derfor er en af de helt store rytterfejl også, at man har for meget fat i udv. tøjle og dermed kan hesten ikke træde langt nok frem og den vil så hænge sig på den udv. tøjle. For at undgå dette rider man med cykelstyrsprincippet, hvor man forestiller sig man har et cykelstyr på 10 cm mellem hænderne, som er på højkant. Når man så skal dreje vil man være nød til at flytte den udv. hånd lidt frem. Uanset hvilken tøjlekorrektion man bruger vil hesten først reagere når man giver efter. Dette fordi man laver et let spænd og når man så løsner igen så løsner hesten sig også. Det svære er så at man laver en anholdning på et skridt og giver efter på det næste. Her er indfølingen et must. Eftergivenhed er en underlig størrelse for, hvis hesten er meget stiv så skal man lave en korrektion og give ca. det halve efter. Dette gælder hvis man vil have hesten til at søge længere ind. Vil man have hesten til at søge ned så skal man give dobbelt så meget efter som man tager. Hvordan man skal vippe i en tøjlekorrektion har betydning for, hvad man vil have hesten til at gøre. Det er nemlig trykket på laderne, der fortæller hesten i hvilken retning den skal søge hånden. Håber du kom igennem smøren og at du kan finde hoved og hale i den. Alt dette burde din underviser faktisk kunne forklare dig, men jeg gør da gerne forsøget. Hilsen Britta
Ville bare lige sige, at jeg er helt enig med dig - alle burde ride i longe/uden tøjle og først få lov at bruge tøjle, når de kan ride uden den. Først da har man balance nok til at kunne få den fornødne føling.
Jeg sad lige og læste på museummet om klikkertræning - det lyder spændende! Men, hvad gør man hvis man f.eks skal lære hesten at stå stille uden at være bundet og hesten så går. ALtså hvis den får et klik for at stå, men bagefter bare går? Må man så godt bare trække den tilbage eller hvad? Der er jo negativ indlæring?
Jeg ved ikke særlig meget om det, med prøv at gå ind på   -der er et forum, hvor du evt. kunne skrive et indlæg og spørge. Held og lykke med det