Okay mange tak det husker jeg så  dejligt ;P
hehe.. Chili saft? jeg har aldrig hørt om chili saft   men jeg tager alle midler i brug så må skal der bare sprøjtes   hehe 
Blue horse bitter spray da jeg havde dækken hest, det er helt genialt. men husk at stille dig udenfor når du sprayer. Gummihandsker kan også anbefales da det ellers skal slides af. Har prøvet at have det på fingrene i en hel uge og det er altså ikke vildt sjovt. Hvis du står inden for og sprayer med det kan alle i hele stalden være så heldige at få indåndet den bitre smag.
Jeg søger en part til Valle, og har derfor en filmklip af ham, som jeg gerne ville sætte ind i annoncen...men det er alt for stor/langt... er det et specielt program som skal klippe/mindske filmen???   eller hvordan gør i? Jeg forsøgte at lægge det ind på min hjemmeside 123, men der kunne den heller ikke!!!   HJÆÆÆÆLP
Hvilket land?
Google kan sikkert også blive _din_ ven:  "Yellow pages italy"
Det er rigtig dejligt at være flyttet på landet hvor de fleste naboer har heste og ponyer, men for pokker hvor er der også bare en del der har dem, fordi de synes at det hører sig med når man har en gård.  F.eks. bor der en familie på en af gårdene her i nærheden som har et par heste og et par ponyer. De bor ud til en rimelig trafikeret vej, og alligevel ligner hegnet rundt om deres fold, noget som er fra ruder konges tid. Det resulterer så også i, at vi nu for 4-5 gang inden for få måneder igen i dag har haft deres lille ponyhingst rendende rundt ude på naboens nysåede mark  Første gang han var løs, tænkte jeg, at der kunnes selvfølgelig være sket et eller andet så han har revet sig løs og var styrtet afsted, så satte alle her i familien i gang med at fange pony og finde ejer. Det gjorde jeg også 2, 3 og 4. gang, og i dag var jeg også nede for at hente ejer, der nærmest ligegyldigt siger til mig, "jamen skal jeg komme ned og hente ham?" Øhhh... ja det skal du sørme og så skal du sikre dit hegn og din stald så kræet ikke stíkker af igen og evt løber ud foran en bil eller fræser endnu mere af bondens mark op. Og måske skulle du så i samme omgang få den kastereret. Nå men vi fik så i fællesskab fanget ponyen og bragt ham hjem, men gad vide hvornår jeg har ham rendende herude igen. Jeg bliver bare så irriteret når folk ikke tager det ansvar det er at have heste og ponyer og sikrer at de ikke kan løbe ud af folden eller stalden pga dårlig sikring og bare nærmest er ligegyldige... Nå men jeg skulle bare lige have luft, efter at ha løbet rundt på en våd og tung mark for endnu engang at fange naboens pony...  Pernille
Har ik oplevet det selv, da jeg bor i lejlighed - men ville glo lidt hvis der stod en pony på altanen  Men min veninde (som bor i sandved) havde to heste og en shetter + føl. Deres nabo's heste rendte TIT gennem hegnet og ind til hendes heste. Det var to store røde knabstrupper brød! ca 168/170 i stg og fjollede vallakplage på 2 år! De synes det var spass at rende ind til Chanell (hoppen) og shetterne og jage dem rundt... sur r'v sir jeg... 
Jeg var blevet stjertende tosset og havde læst ham teksten en gang for alle... Vi havde problemer med vores nabos hingst, den ville gerne ind til mine hopper (og shetterføl) og havde stået og presset så hårdt på stødtråden, at der var aftryk efter hans hov et stykke inde på folden  Min nabo fik så af vide, at næste gang vi så den på vores matrikel, så blev den skudt i henhold til lov om vej-og markfred § 14 stk. 2. Det mente hun så ikke at vi måtte og vi kunne så informere hende om, at vi havde talt med politiet om det og det måtte vi godt, da der er fare for vores dyr... Det kunne være at du skulle informere din nabo om at næste gang den laver ulykker på den mark, så må ejerene af den mark godt skyde krikken... Hvorfor skal folk dog have disse heste, når de ikke kan finde ud af at lave en ordentlig indhegning...
ponyen ikke komme ind på folden til mine heste, da mit hegn for det første er i tip top orden og også er ret højt. Men så løber den på vejen ved siden af folden, hvor der desværre tit kommer biler i høj fart, eller også løber den på naboens nysåede marker der støder op til folden, og det er jo bestemt heller ikke super smart. Min bekymring med at den tit render løs går på, at den måske en dag skader sig selv og en uskyldig billist, fordi den lige pludselig styrter over vejen. Og så kan det, at den tit render over bondens marker ødelægge den daglige turridning for alle os andre i området, da vi gerne må ride i skellet af markerne, men bliver markerne gang på gang fræset op af en løs hest, som er løs pga sjusk, så kan det jo godt være, at bondens flinkekasse bliver lukket i... Pernille
at jeg har fortalt ejeren både med små og store bogstaver, hvad der kan ske med ponyen og at ejeren af markerne rent faktisk har lov til at skyde den, men det siver åbenbart bare ikke ind...  Så ja... jeg synes sgu også det er en smule fustrerende med de folk der partout skal have hest, fordi de bor på en gård og kan lide at ride, men at de så ikke sikrer dem ordentligt... Pernille
Når du nu snakker med bonden så prøv evt at få ham til at sende et erstatningskrav til den sløsede heste ejer. Bonden har krav på erstatning for ødelagte afgrøder og som regelt så virker det at ramme folke på pengepungen. Jeg ved ikke om bonden er intereret i det men det var da en mulighed. Om jeg fatter hvorfor folk vil have heste og den udgift de nu en gang er når det ikke interesse dem en disse. Mvh Heidi
Når der er talt med både små og store bogstaver, skal der noget andet til. Erstatning til bonden er meget rimeligt. Der er vel en lov et eller andet sted, hvor der står, at dyr skal være hegnet forsvarligt ind? Der hvor jeg købte min musse, rendte hestene ud natten efter, og en af dem blev kørt ned. Der var der en meget kritisk politimand ude og vurdere, om hegnet var forsvarligt. Måske de kan lokkes ud og vurdere, hvis man ridser sansynligheden for trfikuheld op tydeligt nok? Hvis politiet ikke kan overtales, må man jo i gang med at melde den løse pony til politiet hver gang. Når de har hentet den en tre-fem gange, bliver de nok også trætte af det... mvh. tina
Vær du bare glad for, at det kun er en pony! Jeg plejer at få besøg af en pæn stor belgier... Efter et par gange fik ejeren styr på hest og hegn, så nu er der heldigvis langt mellem besøgene af kæmpen. Gør dig selv en tjeneste, og få det stoppet inden der sker skade på mennesker eller dyr. Jeg synes du skal indfange ponyen, og tilkalde politiet på stedet. De skal jo reagere, hvis der er fare for at den forvolder skade. Du behøver jo ikke sige, at du helt sikkert ved hvor den kommer fra.. Nogle gange skal hårdt sættes mod hårdt.. Carina
der hvor vi boede før, var en km fra et større hestested.. de yndede, at lukke et par unghingste ud på en fold, hvor hegnet var lig 0 ( det var alt deres hegn) jeg kom forbi på offentlig vej med min plag og disse to hingste var brudt ud og nærmest væltet en dame af hendes cykel.. med min egen i hånden fik jeg deres 2 ind i ridehuset og lukket.. jeg kontaktede ejeren, men fik en skideballe over jeg gik på offentlig vej og lokkede deres heste ud   .. det var ikke ualmindelig at der kom en løs flok på 1o heste ned af vejen til os, og deres kvæg gik også løs.. jeg kontaktede politiet efter den hingste omgang, men blev forespurgt om vi havde lå i strid med ejerne   øh nej, men der hvor jeg kommer fra har man ikke løsgående heste og køer på vejene... nu er vi flyttet og jeg ved ikke om der stadig er dårlige foldhegn, men det stod på i de 10 år vi boede der.. hestene blev hestet hjem når man ringede, men kvæget skulle have lov til at sove eller græsse i vejkanten
Vi kender vel alle sammen de små episoder, hvor man står og tænker: "Det er jo løgn, det der!" Jeg selv er ufattelig dårlig til at lyve. Nogen gange er det måske bedst med en lille hvid løgn, eller blot en mindre fordrejning af sandheden, jeg har bare så svært ved det. Og så må man tage de hug, det giver at være for ærlig. Men det er ikke det, jeg tænker på. Nej, det er når man overhører noget, som man ved, er direkte usandt. Der er vidt forskellige former. Min søn har en legekammerat, der som lille kunne komme med de mest fantastiske historier. Hvis min søn havde oplevet noget spændende, som han gerne ville fortælle om, havde kammeraten altid en bedre historie. Historien var dog altid så overdrevet, at selv et barn (som regel)kunne høre, at det var en løgnehistorie. Forældre var bare så stolte, og korrigerede ham ikke, -  I dag, hvor drengene er 11 år, fortæller han ikke de 'fantastiske, overdrevne' historier, men vi kan absolut ikke tage hans ord for gode varer. Og det er vel egentlig ikke så underligt, når han aldrig er blevet opdraget med at løgn er forkert?! På rideskolen er der i øjeblikket en ung dame, som de andre morer sig over. Når hun har været med ude til stævner, fortæller hun bagefter om sine gode resultater og sine placeringer. Selvom der var andre fra klubben med ude og starte, som ved at hendes bedrifter er usande. Hvilket jo også kan ses på resultatlisterne. Nu er det ikke sådan på vores rideskole, at der bliver set ned på dem, der ikke vinder. Der er plads til alle! Det resulterer i at de andre heller ikke tror på hende, når hun fortæller om helt andre ting. Og så er der de episoder, hvor jeg overhører en samtale, hvor folk (måske for at redde egen røv) fortæller en direkte løgn, men hvor jeg selvfølgelig blander mig uden om, fordi det ikke vedrører mig. Men jeg undrer mig da nogen gange?  Hvad får folk til det? Er det tillært, som i drengens tilfælde? Eller er det fordi personen selv tror på det? Kan man blive så vant til 'at stikke en hvid løgn' at man bliver så god til det og så overbevisende, at man selv tror på det? Eller ved folk godt selv at det er en løgn, men synes, at det er helt OK? Både pigen og drengen, som jeg nævner her, har jeg jo bare ondt af. For det giver dem jo også nogle problemer socialt. Og det er to søde unge mennesker på mange andre måder.
har en legekammerat som kommer ind imellem. Jeg har flere gange taget hende i at fortælle nogle historier som man nok ikke skal tage for gode varer. Jeg har fortalt hende at her i huset lyver man ikke (Kun hvis hun har løjet om noget der sker på vores matrikel) Alm. god opførsel var også lidt begrænset, så da hun havde været ond mod kaninen fik hun lov til at gå hjem og kunne først komme igen når hun havde lært at behandle den ordentligt. Det har hun siden respekteret og der er ikke så meget ballade som der var i starten. Jeg forstår dog ikke hvorfor forældrene ikke siger eller gør noget. Selvfølgelig er det godt at kunne bruge sin fantasi, men der må også være grænser. Jeg tror de fleste problemer med børn er at de ikke har lært andet hjemmefra. Det kan også være at de kun har haft gode oplevelser ved at lyve og derved ikke har fået en over næsen. Nogle føler jo nok de skal lyve sig bedre for at være accepteret og det synes jeg er synd, for de har nok et utroligt lavt selvværd og burde nok have hjælp til at tro lidt mere på sig selv.
mit bedste bud vil være usikkerhed og mangel på selvsikkerhed... Den omtalte pige har det måske svært ved aldrig at vinde noget og føler måske ikke, at hun er noget værd i andres øjne, hvis ikke hun kan "følge med." Hun føler måske også, at hendes liv er så kedeligt, at hun bliver nødt til at pynte på det hele... Og det bunder så igen i førnævnte usikkerhed. Men der er selvfølgelig folk, der decideret har en brist, hvis man kan kalde det sådan, (Munchhausen syndrom) og derfor altid fortæller fantastiske historier... Jeg vil dog mene i drengens tilfælde, at forældrene har gjort ham en bjørnetjeneste ved ikke at fortælle ham, at det er forkert at pynte så gevaldigt på sandheden! For resultatet senere hen er jo netop, som du selv siger, at man har svært ved at stole på dem senere hen. Udover det, så er det nu ganske normalt, at små børn fortæller fantastiske historier, tricket er så at få dem fortalt at det ikke er i orden på en sådan måde, at de ikke bliver bange for at bruge deres fantasi, men på passende tidspunkter... Det er mit bud på situationen... 
jeg har oplevet det samme og har det faktisk på samme måde som dig. jeg havde en veninde fra rideskolen, som var akkurat på samme måde som din søns legekammerat på 11. hver gang jeg havde en spændende nyhed/historie at fortælle, ja så havde hun da bare lige oplevet det der var dobbelt så spændende. det tog mig dog temmelig mange år, før jeg egentlig fandt ud af at hun ikke ville ændre sig. jeg har det bare svært med at skulle konfrontere hende med, at jeg virkelig ikke tror på hendes historier. på et tidspunkt fortalte hun en historie, som jeg simpelthen bare ikke troede på, for det kunne virkelig ikke være sandt. jeg brændte dog fingrene meget kraftigt, da jeg senere fandt ud af at historien var sand. så mit problem er nok, at jeg ikke ved hvor jeg har dem henne af?!?! i gymnasiet gik jeg i klasse med en der fortalte løgne hele tiden og man kunne tydeligt høre at det var løgn. problemet var bare, at hun troede så meget på sine egne løgne, at de blev en hver dags ting for hende. det var de mest mærkelig løgne hun kunne komme med. og de handlede altid om usa!! eks. på en af dem: som 10 årig var hun med i en bande i usa, hvor hun blev skudt i skulderen, men pga plastik kirugi, så kan man ikke se det... nu er det bare sådan at hun aldrig har boet i usa, og for 10 år siden, var plastik kirugi ikke så udpræget. jeg har ondt af de mennesker der tror så meget på deres løgne og som altid skal være det bedre end os andre. jeg vil hellere sige sandheden og så få hug hvis det er... mvh sanne