Har ikke et bestemt favorit billede, men her er da et par stykker af louis  Han er jack russel og jeg valgte racen da min gamle træner havde en vi passede i ferier og sådan så fandt vi ud af vi godt kunne lide den race..     Til sidst et billede fra da han var hvalp for snart 3år siden   
 
Jeg viser også gerne mine 2 frem, det er 2 tæver, Chili og Freja. Det er Pekingesere. Vi har altid haft Pekingesere i min familie, så derfor endte valget på dem og de er et par SKØNNE piger   Næste gang jeg skal ha' hund vælger jeg dog nok en noget mere 'praktisk' hund pga pels. Hest og Pekingeser passer bare ikke sammen med den pels  Men lad mig præsentere: Chili, 9 år og en rigtig hyggefis Og Freja, 7 år, hun er legebarnet
Du må også meget gerne se min dejlige hund  Hun hedder Nellie og er en 3 årig Berner Sennen. Jeg valgte en Berner fordi jeg ville have en stor rolig hund der ville gå lange ture og ellers bare ligge og dase, og det må man sige jeg har fået  Jeg tror aldrig jeg går fra Berneren igen, Nellie har i hvert fald været den perfekte hund for mig!      
her er min hvalp er hun ikke bare sød?:D hun er en blanding af en dalmatiner og en ruhåret hønsehund:) og her ligger hun hos mig <3  ja sådan kan man da også sove  og her er så hund og mis som sover sammen  det var lidt fra min hund:)
vi har lidt forskelligt.. en blanding af pekingeser og lhasa apso han er den ældste i flokken på 3 år  han hedder Gizmo først mit yndlings hvalpe billed eller han er så ca. et halvt år her    og han yndlings måde at sidde på når han skal gøre sig bemærket    den næste i flokken er en farlig farlig doven madglad skøn amstaff   han fylder 2 i september. han hedder kenzo. først et hvalpe billed:   også en lidt støre fyr et år efter    og den mindste men frækkeste i flokken er vores lille handicappede tyson.. han er ren pekingeser og Gizmo er faktisk hans onkel han har noget med det ene bagben så vi fik ham af avler fordi ingen ville have ham og han så ville skulle have været aflivet.. har dog ingen hvalpe billeder af ham.   det er en dejlig blaning hunde vi har fået samlet sammen, en som kun kan klare lette gå ture pga sit ben men vejer ikke mere end han kan komme på armen.. en til de lange og stiller rolig gå ture. også en stor bullerbasse til når der skal være fart over feltet ! herligt..
Dejligt med en hundetråd, jeg nyder at kigge på den mangfoldighed af skønne hunde der er her på HN  Jeg selv har 2 stk basset hound tæver. En skøn race som jeg nok aldrig kommer fra igen. De er i mine øjne den mest oversete familiehund, da de passer perfekt ind i en travl, moderne familie med mange jern i ilden og huset fuld af børn. De er enormt kærlige, og knytter sig meget til deres familie. De er super rolige inde i huset, nærmest dovne, men så snart du rusker hundesnoren, så er de friske og meget udholdende. Tjek evt min hjemmeside   for mere info. Her er Augusta, hun er 7 år og bare super sjov og dejlig   Joy er snart 4 år og skulle gerne nå at leverer et kuld hvalpe inden hun bliver for gammel. Det sind hun har er suverænt, det blide blik i ser i hendes øjne, fortæller bedre end ord hvor dejlig en familiehund hun er.   Og så lige et fællesbillede af mine "kamphunde"    Mere kikset kan det vist ikke blive, men det giver motion til smilebåndet hver gang jeg ser på det  Sommersmil fra Gitte
Vi har en skøn bl. hund der hedder Charlie... Han er blandning af cocker spaniel, beagle og D/S gårdhund... Han er enormt aktiv og laver ballade hvis han ikke blir aktiveret, men det er også dejligt at blive tvunget ud i den friske luft et par timer om dagen... Han er super skøn... her som hvalp:   Her som voksen:  
Vi har haft 3 hunde men har nu kun 2.. Neela 4årig Seberian Husky/Labrador blanding tæve.     Bailey 19 uger gammel Rotweiler tæve.     Chang 11årig Rotweiler tæve.. Hun tabte 16. Juli 2011 kampen mod kræften, savnet er enormt..    
Havde tidligere lavet et indlæg, men det glippede da tråden blev flyttet i samme moment, så nu prøver jeg da bare lige igen...  Først vil jeg sige at det er nogle overordentlig skønne hunde I alle har - og så mange forskellige.  Mine har godt nok været vist herinde et utal af gange, men her kommer de da lige igen... Hjalte, min soulmate!  Australsk terrier på 8 år. Fik ham i sin tid da jeg skulle have noget andet end schæfer og westie som jeg havde arbejdet med i mange år. Aussien var en race jeg ikke brød mig synderligt om, så det var en udfordring på mange måder - personligt og træningsmæssigt. Men Hjalte har været den nemmeste hund jeg nogensiden har haft i hænder. Han er minus terrier af sind og det er egentlig meget rart.       Scooby Doo aka Skrumlet Grand danois på 2 år. Ham fik jeg da manden og jeg skulle flytte på landet sidste sommer og skulle have en hund der kunne sige VOV og samtidig gad være "putte-hund". Scooby klarer det hele i fortrinlig stil.          ...Det var mine to bæster!   
at jeg for to månder siden kunne tage hjem med denne lille prinsesse:   Hun er mit et og alt, og jeg aner ikke hvordan jeg skal klare at starte på arbejde igen. Udover prinsessen her, så er jeg så velsignet at have alletiders lærermester i min søsters hund, nemlig Joy...   Egentlig var det bare meningen at jeg skulle låne Joy et par uger for at komme mig over aflivningen af min hest, men interessen for hundetræning tog om sig, og for halvandet år siden meldte jeg mig ind i den lokale afdeling af DcH. Først ville jeg egentlig bare træne lidt lydighed og gerne Rally, for det var skægt at lave med min fars gamle hund. Joy havde dog andre planer, og han skulle i hvert fald ikke være Rallyhund, for der skal man jo helst være stille. I april sidste år startede jeg så til agility med ham. Jeg glemmer aldrig denne første gang, hvor han endelig fik lov til igen at løbe agility. Hunden var så glad at han glemte alt om sin fører og løbe rundt på banen. Mig, jeg kunne intet. Det var ikke nogen nem opgave, for der var meget han ikke mente var nødvendigt. Fx så er felter spild af tid og slalom, det kan kun tages når du løber på højre side osv. Derudover så var han overbevist om at han bedst vidste hvordan sådan en bane skulle løbes. Det var så slet ikke meningen jeg skulle løbe konkurrencer med ham, men så efter en måned havde vi en konkurrence i klubben og jeg meldte til start. Det gik så godt at vi blev nr. 4 i den ene klasse, og så fik jeg blod på tanden. Lige nu kæmper jeg for at få en oprykning med ham til klasse 2, og så har hunden ufatteligt nok hevet hele to dm-udtagelser hjem i agility... Om vi når en klasse to, det får vi at se... Det vigtigste er at han hver gang han kommer i nærheden af en agilitybanen lyser helt op fordi han skal lave det han elsker allermest, hvilket bare lyser ud af billedet af ham... Som det nok kan gennemskues, så er det jo begge border collier(Joy dog med et skvat DSG i). Nu valgte jeg ikke selv Joy, men Cassi(prinsessen) blev købt udelukkende fordi jeg ville have en hund der kunne bruges til både lydighed og agility. Og det kan en BC. Og så er de vanvittigt rare at arbejde med... Bare lige et eksempel på hvor nem hun er(når der ikke er for mange forstyrrelser;) ):  Jeg håber hun bliver lige så glad for agility som Joy, bare lidt hurtigere og mere sikker i slalom og felterne...
Min hund:     Lidt billeder af hendes hvalpe, der desværre alle er flyttet:          
Sikke nogle smukke billeder i viser, og alle de dejlige glade hunde varmer da helt ens hjerte.   Mange tak for alle jeres svar, forsæt endelig med at vise flere billeder. 
Jamen jeg har da også en hund som gerne vil vises lidt frem. Hun hedder Ronja og er 6 år gammel. Hun er en Weimaraner. På papiret hedder hun "After Bellas Flicka" og hun r ud af et kuld på ikke mindre end 11 hvalpe. Hun er valgt ud fra hendes udseende, forstået på den måde at jeg altid har været facineret af racen, men ikke haft mulighed for at få en pga. dens kræven inden for motion/aktivering. Men da vi fik muligheden så skulle racen sandelig også skaffes hjem!  Det viste sig dog at være ret svært at finde nogen der ville sælge en hvalp, når den ikke skulle bruges som jagthund. Men pludselig var hun der 12 uger gammel og hende skulle vi have  Her er lidt at hendes liv hos os:                       Og så lige til sidst et par beviser på hendes energiniveau            Høhø, ja køn er hun jo ikke 
Min indekat løb væk i slutningen af maj og var væk i 3 uger. Jeg havde nærmest opgivet at se ham igen.  Men en søndag eftermiddag, hvor vores hoveddør stod åben, stod der lige pludselig en høj mand i døråbningen med lidt grå og hvid pels i favnen og rømmede sig. Han havde lige fundet Simba bagerst i sit skur og han havde set min efterlysning på en telefonpæl ude på vejen (han bor på samme vej i nr. 9 og vi bor i 33) Simba havde været 7kg+ / lettere overvægtig da han tog flugten ud af hoveddøren. Men det var jeg glad for, for han vejede kun 1-1½kg da han kom hjem igen. Jeg ved selvfølgelig godt at der er lidt andre betingelser for en bortløben kat pt, men prøv evt. at høre naboer med skurer ad. evt. dem som selv har kat - det havde ham der fandt Simba - det kan jo være at den søger hen hvor de er. Jeg var gået forbi huset og skuret (som ligger ca. 10 meter fra vejen) næsten hver dag og råbt "Simba" uden at han havde reageret.
Stiine:  Ja, vi har stadig haabet oppe. Men det er ved at forsvinde   Haaber ikke han sulter hjel inde i et skur.. Men vi checker naboerne imorgen.  Haaber han har det varmt, hvis han stadig er i live.
Op i god behold, sådan en fin mitte!      Vi fik vores Plå hjem i fin form, han forsvandt i august og kom pludselig hjem nytårsaftensdag. ---
min lille babymis blev væk da hun ragede uklar med de to store møgmissere herhjemme.Hun var da 2 år og jeg har selv flasket hende. Hun var væk i 14 dage. Jeg var desperat. Jeg kaldte og kaldte og ledte som en gal og hængte plakater op. Jeg efterlyste hende alle tænkelige steder ingen havde set hende.   Så fik jeg kontakt til en jeg kendte engang og hun kan noget "synsk-noget". Hun vidste ikke på det tidspunkt hvor jeg boede og havde aldrig mødt eller hørt om katten-pludselig siger hun: "mangler du ikk en hvid kat med grå øre?" Herefter fik jeg en beskrivelse som lød fuldstændig som 100 m. længere nede af vejen. Jeg gik derned -kaldte en gang og så stod min dejlige mis der og gned sig op af mit ben. Hun så FORFÆRDELIG ud -fuld af tæger og lidt tynd. Holdt hende inde herefter og aftalte med min ex fra da jeg var helt ung at han fik hende da han netop havde mistet sin kat. Hun skal ikke længere slås med de 2 andre og er blevet meget "fars mis"  Efter det må jeg indrømme jeg giver en hel del mere for folk der kan "se" ting så prøv da at kontakte sådan en.
Pinny: Næ nej.. jeg taler skam om en haveslange   Ej, ups.. den må jeg lige få rettet..     Håber skam også han snart dukker op. Kan det passe at de kan forvinde i så lang tid?  workingdog dk: Det lyder da ret spændende!  Hvad kalder man dem? "synske"?  Det ville da være fantastisk hvis vi kunne få den samme slutning som dig!