Nu har jeg prøvet flere gange, men når jeg tager URL koden får jeg et rødt kryds
nogen gange er koderne ret lange.. Så hvis du har markeret bagfra kan man godt have "glemt" halvdelen af koden. ved ikke om der ellers kan være noget med fil-formatet også?!?
er der nogen som ved hvornår der udkommer propertioner for christmas show dressage??? stævnet er i slutningen af november måned... Det er der hvor der er finale i visio care cup osv
De er vist ikke godkendt endnu... Men kan se på infosport at sidste anmeldelsesfrist er d. 15/11 så mon ikke de snart kommer 
kan se der sidste år gik en LA2, med noget DRIF cup mener jeg... og der gik en LA4, som bare var en ganske almindelig klasse... er der nogen som ved om de klasser er åbne for os almindelige "dødelige" hi hi
Jeg red finalen for DRIF cup sidste år. Det foregår til landsstævnet som er åbent for alle mener jeg. Men LA2 og LA6 klassen er skrevet ud for DRIF-cup deltagerne og LA4 -klassen var opvarmningsklassen for DRIF-cuppen.
REH - og den DRIF cup, det er en man har skullet kvalificere sig til i løbet af året ikke også??? og den opvarmnings klasse er nok kun for deltagere i cuppen??
Ja, jeg har lige overvundet min egen frygt idag. Jeg tænkte at jeg ville hyggespringe lidt på Cashew idag og skilte derfor to spring op med ca 4-5 galopanspring imellem. 50 cm - bom. Mig, kravle op på dyret, opvarme og i roooolig trav henover disse to spring. Han tog det så pænt og var så fin. Nå ja, Sandra ned - sætte, sætte op. Jeg endte med at stige ned og sætte det op 3 gange. 3 gang kravlede jeg i sadlen og kiggede godt nok nået på dét spring som var vokset fra 50cm til 90 cm  Nå ja, Cashew havde været SÅ fin på de andre spring hele springlektionen idag så hvorfor ikke? Med hjertet oppe i halsen og en rytter som var ved at kaste op - galoperede jeg ham mod første kryds (60 cm) - tog de 4 galopanspring - bom, bom, bom, bom - Cashew satte flyvende henover springet, moar fulgte roligt med og han landede på den anden side. Jeg var stolt.!!!! Både af mig selv - og min hest. Cashew har - da jeg købte ham - i spring, været en rigtig løbehest. Ville slet ikke slappe af og alt skulle tages med 100km i timen henover alle springene. Han havde hovedet helt i vejret, tonede henover, spændte, stoppede ved spring der så bare det mindste mærkelige ud og var generalt bare utrolig utryg ved at springe. Det har taget RIGTIG lang tid at nå hertil hvor vi er idag. Hvor vi kan galoperer i stille og roligt tempo mod et spring på 90 cm - hvor han bare selv laver afstanden derhen, man kan sidde helt stille og roligt, han går med ørene let fremme, bliver i præcist det tempo jeg beder ham om. Driver jeg frem, lægger man blot lidt schnkel på og så reagerer den med det samme. Tager man let tilbage i tøjlen og anholder lænden - går han ned i en roligere galop og kommer helt tilbage til mig. Han springer med ryg henover springene nu, han er rolig og har tillid til springene .. Jeg selv - har været meget bange for at springe (aner ikke hvorfor?) og har ikke turde springe højere end max 70 cm på ham og dét var på en absolut god dag. Idag, ja - fik frygten et spark og ja, min stjernehest - er og bliver en stjernehest ...
det være FEDT!  Og hvor er jeg dog misundelig     Vi har pænt langt til sådan en succeshistorie desværre...
jeg har anskaffet mig en sadel lavet af equisuede (kunstlæder) fra wintec. Nu vil jeg gerne høre om i andre der anvender disse sadler også føler i glider meget rundt? Mine ridebukser er med fullback- ruskind, og det er nok, må jeg konstatere, verdens dårligste kombination! Så hvad gør man egentlig? Sadlen ligger perfekt på hesten, og hesten virker til at slappe mere af under ridningen end jeg nogensinde har set før, og jeg sidder egentlig ganske udemærkket. Dog ved jeg at et lille hop.. så glider jeg med garanti!
Er sadlen lavet i equileather (kunstlæder) eller equisuede (kunst-ruskind) ? For jeg har en springsadel i equisuede, og der er ingen problemer, men kunne nemt forestille mig at den i equileather var glat.
så være kunstlæder.. ja, den er GLAT!
Jeg blev lige helt forvirret, for hvis det var Equisuede, så kan det godt nok ikke passe, du glider rundt! Equisuede + fullbag = velcro! Jeg synes, man sidder rigtig, rigtig godt fast med denne kombi, og netop derfor overvejer jeg at skifte min lædersadel ud med en Wintec. På min nye, temmelig store, hest, kunne jeg nemlig godt bruge lidt velcro!  Da jeg i sin tid havde min pony, som også gik med en Wintec, red jeg kun med ridebukser uden skind, fordi jeg følte, jeg sad FOR godt fast i sadlen. Equileather har jeg ingen erfaringer med.
Ja er helt enig med Ditte, equisuese og fullback er ren velcro  også derfor jeg er så glad for min wintec springsdel  Men har desværre ingen erfaring med hvad der kn gøre det nemmere at hænge ved i den glatte model
hejsa min dejlige hund blev kasteret i onsdag og har så i går aftes fået pillet sin skærm af . mens jeg ikke var hjemme. til at starte med troede jeg ikke der var sket noget meen ved nærmere efteryn har han pillet samtlige sting ud. valgte så at der var ingen grund til at ringe til dr. dyr kl. 2230 en lørdag aften han var jo ikke døden nær. men skal jeg ringe i dag og få dem til at sy ham sammen igen eller skal jeg narre nogen til at kører ham til dyrlæge i morgen ( kan ikke selv da jeg er på studietur i bruxelles og vi kører kl 8 )
Jeg syntes bestemt du skal ringe til en dyrlæge og forhøre dig hvad du skal. Vi fik kastereret en hund for 3 mdr siden, fik besked på at skærmen ikke måtte komme af før 5 døgn efter operationen, da det var vigtigt at han ikke fik bidt stingene op. Så jeg ville ringe med det samme.
sprunget op? Hvis ja, skal du afsted igen. Hvis nej, skal han have skærmen på igen og i skal holde øje med sictrisen ikke springer op. Selvom du tagr han til dyrlæge, skal du ikke forvente der er muligt for dyrlægen at sy det igen. Der er en risiko for at det skal hele op af sig selv inde fra. (det skete med mit kejsersnit!)
det regnede jeg også med at gøre. jeg har då fået af vide at min skal have skørmen på i 12 dage indtil stingene er fjernet.
såret er kun gået lidt op overfladisk dyrlægen jeg snakkede med sagde at han sagtens kunne vente til i morgen. og skulle han syes igen skulle jeg helt til sommersted. det er så tværs over landet. vidste ikke lige at de havde vagt samarbejde med dem trods at jeg både bruger den dyrlæge til hestene og på arbejdet. og så er de også begyndt på kontant betaling, hvilket egentligt godt kunne volde mig store vanskeligheder da jeg står midt i et bankskifte og har 300 kr i DKK og 115 Euro samt 200 polske slotty hmm gad vide om dyrlæger kan betales i anden valuta . dankortet er jo sendt afsted i forbindelse med bankskifte ....
Når han nu kan få skærmen af, ville jeg nok tage en ekstra foranstaltning. Da vores tæve havde fået kejsersnit, sprang noget af arret op, da der åbenbart var betændelse inden under!!! Det snaskede hun selvfølgelig i, og vi fik det råd at vi skulle købe en bodystocking til babyer og give hende på. Det virkede rigtig godt - husk at klippe et hul til halen  Og vask evt. såret med bakteriedræbende sæbe, skyl/vaske efter med rent vand, dub det tørt og drys med klorhexedinpudder. Trine
tak for tippet. smutter lige i bilka og henter sådan en til ham ...
Måske lidt pinligt spørgsmål at stille i min alder, men generalt har jeg altså helt styr på madlavningen. ANyway here goes. Hvor lang tid skal et æg koge, hvis det skal være "mellemkogt"?  Der er tale om 2 mellemstore æg, de skal være hårdkogte, men "snaskede" i midten (IKKE flydende.. men bløde.) Hjælp hurtigst muligt please. vandet er sat over 
jeg bruger altid. 5 min blødkogt 7 min mellemkogt 9 min hårdkogt
.. et "smilende" æg.  Jeg koger æg efter energispare-metoden. 1-2 cm. vand i en gryde. Æg i fra starten. Låg på. Når vandet koger, slukker du for komfuret. Let en anelse på låget og lad æggene småkoge i 7 min. = smilende æg. Velbekomme. 
Fino det prøver jeg   og tak.
Jeg tror det kommer an på hvad for et komfur du har... På vores gamle skulle det have 5 min og på vores nye (induktion) skal det have 7 min... Og tro mig 15 sek. gør en stor forskel hvis man er perfektionistisk med æg...he he. Minutterne er fra vandet koger... og vandet skal næsten dække, og der skal låg på fra starten... Mette
Well. mit vand dækkede ikke ægene og havde ikke låg på, og kom til at lade dem ligge 30 sekunder for længe, men de blev perfekte   Havde jeg taget dem ud tidligere, havde de nok været for bløde til mig   (jeg hader smagen af flydende æg..)
Hej Ænder. Jeg har brug for et godt råd mht. indlogering i forlænget weekend på hoteller eller lign. i enten Rom, London eller Barcelona. Det er meningen at det skal bruges til julegave til kæresten. Kravet er, at stedet skal ligge rimelig centralt i forhold til seværdigheder og aktiviteter. Har du, eller nogen du kender været afsted til et af disse steder, og boet et sted som du kan anbefale? Al hjælp er velkommen!
Jeg var i london før efterårsferien sidste år, vi boede på royal national, billigt og det lå tæt på underground-banen. Synes det var et supert hotel, næste gang jeg skal til london skal det i hvertfald være på samme hotel 
Tak, jeg prøver at google! 
H10 Marina i Barcelona kan klart anbefales. Boede der i sommers, og vi vil meget gerne bo der igen.
Norfolk Towers Hotel i London!   
Jeg overvejer lidt at lave en fondantkage til min fødselsdag. Med hjemmebagte lagkagebunde og så kunne jeg rigtig godt tænke mig ananasmousse i, men hvad passer sammen med det? Bliver det for meget med en anden frugt mousse i også?
Hvis du vil lave ananasmousse skal det være uden gelatine da der er et stof i ananas, der gør at gelatinen ikke kan stivne. Jeg tror at det kunne være rigtig lækkert med chokolade til ananas eller hvis det skal være en anden mousse, noget sødt som fx. hindbær eller jordbær.
Man kan godt lave ananas mouse med gelatine bare det er ananas fra dåse. Jeg har da selv en gang for ikke så længe siden lavet en ananas fromage med husblas som blev ganske udemærket med dåse ananas
Til min mands og mit bryllup fik vi en kage hvor der var ananasmousse med chokoladestykker og chokolademouse med citroncreme (cremen havde samme konsistens som tandpasta) i - det var virkelig et hit!
... kommer jeg virkelig aldrig til at forstå. Jeg bor i Odense og har derfor været rigtig glad for min scooter, som dagligt fragter mig fra den ene ende af byen til den anden, for at min hest kan ha det godt og jeg samtidig kan passe mit studie.. Dette skulle også ske i dag. Jeg kører hjem fra studiet - skal lige have noget middagsmad og skiftet tøj inden jeg vil kører ud til hesten, så jeg parkere scooteren foran vores lejlighed, ratlåser den, og smutter så op i lejligheden. En time senere vil jeg kører ud til min hest, og idet jeg kommer ud er scooteren pist væk  Jeg har cyklet forgæves rundt i håbet om at finde den igen - for kan simpelthen ikke undvære den når jeg skal fra den ene ende af byen til den anden, hver dag. Men væk er den desværre. Jeg kommer aldrig til at forstå hvordan folk kan finde på at stjæle. Og hold op hvor blir man både ked af det og hysterisk sur på samme tid når det pludselig er en selv det går ud over   Det sker jo næsten altid kun for naboen..  Nå, men håber da i andre har haft en god dag..
Lide af kronisk krøbne sokker! Og for korte arme og kløende bag! De møgerter!  Min Gule blev stjålet sidste år (lige serviceret og repareret), den Blå var så til service. Og vi bor på landet nede af en lille tissevej- ingen går ned af. Så nogen har vist den stod her. (Det er 2. gang, den blev stjålet). Den blå står kun ude med en svær kæde viklet godt om baghjulet. Ellers slæber jeg den ud af ind af bryggerset (85 kg- og min fysik er af nederen, tro mig: Jeg tænker ikke ligefrem pænt om tyven). Da Gule var stjålet sidst kostede det 3000 kr i nye låse, skjolde og det løse...   Den var kørt i stå. Men tyvene fik så kam til håret, den havde kørt 4 km. (derfor stod den aflåst med styrlås og en svær kæde: Den kunne ikke starte. Men nogen kom "lige forbi" med varevogn/trailer). Jeg havde sedler oppe overalt og 2000 kr i dusør. Jeg håber, din dukker op!
Min er også lige kommet hjem for service og var i tip top.. Min elskede scooter som starter HVER eneste gang.. Den har kørt mig igennem snestorm, frostvejr, regnvejr høje solskinsdage og den starter bare hver eneste gang. Og nu er den væk  Den stod sågar lige foran underboens køkkenvindue, som var hjemme, så jeg fatter ikke hvordan de bare har stjålet den  Imorgen hænger jeg sedler op, så håber jeg det har lidt held med sig..
det har jeg også prøvet. forrige år blev min under 1 år gamle mio scooter stjålet og senere fundet afbrændt i nærheden. Min var også låst men fordi den havde stået på en mørk parkeringsplads ( idet jeg ikke måtte have den foran min lejlighed pga regler) så var den åbenbart alligevel nem at luske væk. men de må have båret den ?? For den blev fundet ( af andre - som meldte det til politiet) i en busk ca 500 m væk. afbrændt totalt. jeg gik ud og købte en ny samme uge da jeg ikke kunne undvære. forsikringen gik fint igennem en md senere - men jeg fik kun 70 % af beløbet - øv. fordi de aldrig erstatter 100% idet scootere stjæles så ofte. Forsikringen er på hele 3000 kr år !! ( for en scooter til 12.000 kr). med låse mm kom en ny til at koste mig 7000 kr alligevel. æv. min "nye" har fået lov til at stå foran min lejlighed.
.. købte en splinter ny scooter til 14.000 kr. Jeg nåede at køre 23 km på den, før den blev stjålet   Jeg havde ingen kasko, og den blev aldrig fundet!
Min er ikke helt det samme, men er lidt i den samme boltgade.  Der er en idiot der er bakket ind i min bil og har lavet en ordentlig bule. Den er så stor at det er ulovligt for mig at køre i den. Så nu står min fine bil og venter på at jeg får sparet op og kan få den til mekanikeren, for idioten er jo selvfølgelig bare kørt videre uden at sige et muk.
2 buler på 3 uger - leveret af venlige sjæle foran den lokale Brugs. Folk er bare nogle svin.  Regina - håber du hurtigt får en ny.  - den der med at finde scooteren afbrændt, hvad fa.... går det ud på? Så er det jo ikke fordi der var een der skulle hurtigt hjem, men ren og skær trang til at ødelægge - mærkeligt samfund. .
Stella: Øv altså slået på målstregen. Ej det er mest fordi jeg har passet så godt på selv og (synes jeg selv) virkelig kørt pænt i den, fordi jeg ved jeg ikke har råd til skader. Plus jeg lige har skiftet viskermotor i den så jeg endelig kunne køre i al slags vejr. Så det var bare så ærgerligt.
jeg vidste slet ikke det var ulovligt at køre i en bule   . Ja - det er en dyr fornøjelse af være bilejer, især når man bliver pålagt andres skader. Første bule i min var ikke større, end det er muligt vedkommende ikke har mærket han/hun har lavet den. Men den anden - den har til gengæld kunne mærkes, og også ses på "modstanderen" er jeg sikker på. Håber da aldrig jeg bliver så samvittighedsløs, at jeg kunne finde på at stikke af. .
Stella: Ja, det er faktisk heller ikke særligt behageligt   Ej det er fordi at bulen er så voldsom at kofangeren stikker ud. Derfor er bilen ikke fodgænger venlig (hedder det på fint sprog).  Den her bule har i den grad kunnet mærkes og ses på den anden bil. Men ja jeg tænker det samme.
netop altid at det sker for en selv (altså mig) og aldrig for andre. Dengang jeg gik til ridning og havde fået ny, dyr cykel at køre frem og tilbage på, var jeg lige et smut i kiosken. Cyklen stod pænt låst og det hele - men da jeg kommer ud er der en pige der ivrigt forsøger at liste væk med den og dumt spørger "øh - er det din?" Øh ja!? Troede du bare det var sådan en der lige var dumpet ned fra himlen som en gave til dig, eller hvad? Selvsamme cykel har overlevet mange forsøg på tyveri og flyttede med mig til Nordfalster og var mig meget nødvendig for at komme ud til min hest. Men så blev den altså lige stjålet fra banegårdspladsen af nogle professionelle tyve der tog rub og stub. Jeg fik så en knallert, som også var ude for tyveriforsøg et par gange - og altid når vi var hjemme. Den stod i vores have. Men første gang fandt vi den et par 100 m væk i en busk, 2. gang var tyvene vist blevet sure over ikke at kunne få den op - men så kunne de da lige knække retstangen i stedet. Endnu engang uden køretøj! Nu er jeg flyttet til KBH igen, hvor jeg bor i et område hvor man normalt kan have sine ting stående ulåst. Dog ikke mig (jeg har så heller ikke forsøgt). Da jeg flyttede ind, havde jeg en absolut ubrugelig gammel lånecykel (låst) til at stå ude foran - den blev forsøgt stjålet (og fundet et par m væk). Da jeg købte ny cykel - som er låst OG lænket fast til vores trappe - var der en ivrig sjæl der havde forsøgt at tage den med sig, med det resultat at vores trappe blev revet løs ... Af en eller anden grund er det kun min cykel - og ikke alle de udemærkede og ulåste cykler der står ved siden af - der har interesse ...
Hvornår er det nu lige at Hubertusjagten finder sted ? Overvejer nemlig rigtig meget og tage ud i Dyrehaven og se jagten live  Har jeg aldrig prøvet før og har hørt at der skulle være en god stemning og selvfølgelig er det altid flot og være i dyrehvaen. men ja hvornår er det nu lige det er ? Heidi
1. søndag i november.... så vidt jeg husker
okay 1000 tak  Så håber jeg bare at vejret er godt. Men det er jeg nok ik alene om og håbe på;)
I år er det den 7. november. Håber også at det bliver godt vejr. Jeg skal selv ride med igen i år- jeg kan kendes på den røde jakke   . Hilsen Catrine
Catrine ?Rubino?: Og på den brune hest?? 
Jeps  Hilsen Catrine
  Dårligt billed- men glade for at komme igennem Magasindammen   . Hilsen Catrine
Nu mangler jeg lige lidt hjælp igen   , skal grønne bønner blancheres inden de skal i fryseren ? Hvis det kun er for farvens skyld gider jeg ikke. Jeg koger dem jo inden jeg spiser dem, så betyder deres giftstoffer vel ingenting. Tove.
det behøver de ikke, men jeg gjorde det  Jeg synes ikke at halvbrune bønner er særlig pæne... Og så er det vist bare fordi det har vi jo altid gjort 
Hej HN'ere For at gøre en lang historie kort, så er jeg blevet ene og alene på min universitetsuddannelse, jeg læser kemi og er ved at skrive speciale. Og jeg mangler bare sådan en at sparre med, så det bliver lettere at komme igennem et helt års projekt. Med andre ord: så kunne jeg rigtig godt bruge en "penneven" (læs: mail), som man kan dele erfaringer og frustrationer med. Det behøver ikke at være en der læser det samme som mig, det betyder ingenting, for det er det planlægningsmæssige/følelsesmæssige/ daglige osv. jeg søger en at sparre med. Men hvor søren finder man sådan en henne??? Jeg er ikke særlig tit på uni og har helt ærligt ikke den store lyst til at stå som en jubelidiot og spørge, om der er nogen der vil skrive med mig. Jeg aner ikke, i hvilket forum man finder sådan en kontakt - nogen forslag?
Prøv kig på studieportalen.dk om der findes noget af den dur der 
Vi skal i aften have tun steak og frisk pasta, men jeg er lidt usikker på hvilken sovs der passer til. Kom frisk med forslag.
Jeg har aldrig brugt sovs til tunsteak?! evt. lidt hvidvinseddike/balsamico/oliven olie. men hold det så let som muligt..
Jeg ved ikke hvilken sovs jeg ville bruge. Men jeg syntes lige jeg vil vise den her:   Tun er udrydningstruet og bør undgåes - ikke for at være hellig, men tun er en dejlig fisk og vil gerne kunne spise den om 10 år også 
Problemet her er jo lidt, at pastaen bliver brugt som "kartofler", altså på den danske måde, og ikke på den italienske måde, hvor tunsteaken ville blive spiste separat efter pastaretten, evt. sammen med en salat eller kogte/stegte/grillede grøntsager. Så derfor er det vist ikke nok med lidt olie.  Du kunne eventuelt overveje en flødepebersauce, altså sådan en med hele peberkorn i. Eller hvad med denne(gå ned under opskriften med laks, der finder du den med tunsteak)? Lene
til tun: græsk yogurt røres op med kapers, finthakket rødløg, finthakket rød peberfrugt/paprika, hvidløg, frisk mynte (hvis du har det - ellers udelad) citron, salt (meget lidt) og peber. Serveres kold. KH:)Annette
Jeg har længe været registrret som Mystery shopper, men ikke fået gjort så meget ved det. Bl.a. fordi jeg ikke synes der var så mange relevante i mit område. Men nu vil jeg prøve at få gjort en indsats. Så ville lige høre om der var nogle herinde som er Mystery Shopper? Og hvor? Kan man som studerende nøjes med dette som job? Og evt. nogle spændende erfaringer eller bare noget som I har lyst til at dele?
Hej med jer Er der nogle som skal deltage enten med eller uden hest??? Jeg kommer og skal deltage med hende her:    
Glæd dig til at du får en hel anden hest med hjem og nogle fantastiske metoder at træne med. Tristan er kanon dygtig. ( Kender ham personligt og har set ham arbejde mange gange )Du kommer garanteret ikke til at fortryde det.  Mvh Ann
Jeg kommer med ham her på 3 år - pinot noir. Han skulle grne gøres lidt mere ryttervant - jeg har været på ryggen af ham et par gange her i sommers    Jeg synes det er en fantastisk lejlighed for at se nogle "HMS'er" arbejde med forskellige heste - og vel og mærke nogle "HMS'er" som ikke er "guruer". Og det jeg har hørt om dem, gør at jeg meget gerne vil se dem IRL - især når man har et stk's 2 års hjemme, som ikke helt lige så nem og uproblematisk, som ham jeg skal have med på lørdag. Jeg glæder mig rigtig meget - og når nu Højagergård ligger "lige om hjørnet", så er det nærliggende at smide hesten i traileren og tag ham med i samme omgang. Vi ses  MVh Charlotte
Ja - jeg er rigtig spændt... har aldrig hverken hørt eller set noget om de 2 fyre andet end at de har været til eliteskuet. Så da jeg så at de kom SÅ tæt på og det passer med at min 5 års skal starte genoptræning efter 5mdr -så tænkte jeg at DET må da lige være noget for os. Hun skal nemlig normalt lige have tunet fremad-knapperne lidt kraftigt ind de første gange efter pause.... men det kan man jo ikke med genoptræning, der primært hedder skridt og lidt trav!!!! og det er skridten som provokerer damen   Men det skal selvfølglige ikke undre om hun bare er engle sød, på selve dagen.... men så må vi kigge på alle jer andre. ses på lørdag Rikke
Hej Hn. Håber der er nogle kloge hoveder der kan hjælpe mig  Hvordan er det told på dækkener købt i USA? Hvad er 'prisen' på denne told og hvor meget kan man ca forvente at forsendelse koster? Kan det ovverhovedet betale sig? Et eks: Stalddækken - pris i dk 1800 kr Grime+træktorv - pris i dk 400 kr Showdækken - pris i dk 1000 kr Stladdækken+showdækken+grime og træktorv - pris i USA 1100 kr. Altså en besparelse på 2100 kr - men kan det betale sig med told og forsendelse?? Håber i forstår mit spørgsmål :p
Jeg kan ikke helt huske, hvordan det hænger sammen, men jeg ved, at du skal igang med et større regnestykke, når først du har fundet ud af, hvad forsendelsen vil beløbe sig til. Fandt lige dette: "Tolden beregnes af varens pris med tillæg af transportomkostninger. Den danske moms er på 25 procent og beregnes af varens pris, tillagt transportomkostninger, toldbeløbet og eventuelle andre danske afgifter." Taget fra Skats hjemmeside:  Så du må igang med regnestykket, men for det meste kan det ikke betale sig.. Mvh
Du kan ca regne med 1 USD = 10 DKK - sådan er det rimeligt nemt at overskue 
 Hvis du køber vare fra USA til en værdi af 1.500 kr., hvor portoen er 50 kr. og toldsatsen 12%, vil regnestykket se sådan ud:              
Det er det bedste svar  PostDKs gebyr er iøvrigt 180 kroner og ikke 160 som der står.
Tusind tak for jeres svar  Meget brugbart! - Ved i om det bare 'går sin gang' når man bestiller det på nettet eller skal man selv oplyse noget nogen steder? 
Af sig selv, og postDK vil opkræve moms og afgift, inden du kan få pakken udleveret.
Som der er skrevet, så går det som regel af sig selv.. MEDMINDRE der ikke er angivet værdi på pakken, eller den angivne værdi er mistænkeligt lavt sat.. I disse tilfælde får du et brev om at fremvise kvittering på det indkøbte, hvoraf prisen tydeligt fremgår. Som regel mailer jeg bare en Paypal-udskrift til SKAT, som så fastsætter afgiften og momsen udfra disse oplysninger.. Bliver du bedt om dette, så får du ikke pakken førend de rigtige oplysninger er indløbet til SKAT, og afgifterne er betalt, men det hele forløber ganske nemt og smertefrit..  Mvh.
Jeg søger en der kan hjælpe mig med at få noget i frame over på den side jeg er ved at lave. Så hvis en vil hjælpe mig som har msn så er det lidt nemmere at forklare og vise samtidig. Du/i kan bare tilføje min msn for at hjælpe mig. Håber virkelig der er en der kan hjælpe. det haster nemlig. Siden skal i luften nemlig 
Og låner "WWW håndbogen"- som i afsnittet om HTML er særdeles pædagogisk. (Resten er stort set forældet i dag). Bemærk: Det er håndkodning, men det er en hjælp i Stones. Ellers vil jeg ikke bruges frames- af mange grunde.
Jeg kan godt finde ud af html jeg bruger heller ikke normalt frames. men fordi det er noget der er lavet som bare lige skal integreeres på siden så gøres det i den frames den er lavet i i forvejen. og det er det jeg har problemer med. at få den vist.
frames er generelt ikke godt at brug, idet sider ikke indekseres korrekt: Hvis du vil bruge det, så gør det efter følgende princip. det virker nemlig perfekt i forhold til søgemaskinerne. <div class="box2">  <div style="position:absolute;top: 151px;left:269px; width:720px; height:200px; overflow:auto">  her indsættes ting og sager  </div>  </td>  </div>
<frameset rows="*,80" frameborder="NO" border="0" framespacing="0">  <frame src="dit ene ene" name="mainFrame">  <frame src="dit andet html" name="bottomFrame,topF...rightFrame eller leftFrame" scrolling="NO" noresize>  </frameset>
Kort sagt: LAD VÆRE Frames kan google ikke finde ud af - og en side som ikke er søgemaskineoptimeret er ikke ret meget værd. Gå ind på   og kik under tutorials og sæt siden op med CSS og dividers 
Jeg er virkelig ikke særlig opfindsom, så jeg tænkte der sikkert er et par friske personer herinde med nogen go'e ideer. Sagen er den, at kæresten og jeg har besluttet at vi vil lave "et-eller-andet" sammen lørdag. Vi ses sådan set hver dag, og spiser da vel egentlig også sammen de fleste dage. Men nu har vi begge for en enkelt gangs skyld (bevidst) ikke en over-booket kalender i weekenden. Derfor tænkte vi, at vi ville lave et-eller-andet sammen. But what? Vi ender som oftest med at se en film, snakke, lave mad sammen, hænge lidt ud med fælles venner, tage i IKEA - you know, "the usual". Men lige hvad vi skal finde på når vi endelig har en dag for os selv, ja - det kan jeg ikke gennemskue. (udover at sove længere end til kl 6:30 hvis jeg da kan få fingrene i hans mobil og slå alarmen fra   ) Så kære HN'er - any good ideas? Der skal for en god ordens skyld nævnes, at vi bor i Odense, har ingen bil, men har intet problem med at cykle lidt efter noget.
Skov tur Zoologisk have .. Damn, jeg er heller ikke særlig opfindsom! 
Haha, så er jeg i det mindste ikke alene med min uopfindsomhed  Zoo havde jeg faktisk også overvejet, og det ligger da stadig i tankerne. 
i kunne tage i biografen ??
Hvad med at dele dagen op? Sådan at I hver især skal planlægge en "overraskelse" til den anden? Hvis det er en smuk efterårsdag tænker jeg en lang gå tur i skoven - er du rigtig kreativ har du gemt en picnic kurv derude med en god vin og et eller andet lækkert i. Ellers hvad med at bestille lidt wellnes ala massage efterfulgt af en god middag et sted. Hvis man er til det en tur i svømmehallen? Ellers kan man måske booke en tennisbane eller lignende et sted - en sjov måde at lave noget anderledes på? En tur på golfbanen?
Hej Anne, Hvad med at udfordre jer selv lidt kulinarisk? Min kæreste og jeg er heller ikke specielt opfindsomme, men gør vi da en gang imellem   Find måske en restaurant fra et eksotisk køkken, I ikke plejer at frekventere -eller, hvis pengene er til det, kan man jo også rive sig og finde noget mere gourmet-agtigt. Det synes jeg i hvert fald super sjovt (og enormt lækkert) at få serveret "underlige" ting, og så bruger man gerne noget længere tid på det end en pizza... Vi kan også godt finde på at have samme taktik en gang imellem, når der skal lejes film, for eksempel så vi sidste år "Antichrist" -i øvrigt en helt ubeskrivelig film (på alle planer), som bestemt ikke var det "sikre" valg hos Blockbuster. Det er nu heller ikke fordi vi er super smagsdommer-finkulturelle, men jeg synes også, jeg har haft gode oplevelser ved at finde mindre teateropsætninger, som også overkommelige prismæssigt. I efterårsferien er der bestilt billetter til "Den unger Werthers lidelser" på det Kgl's gamle scene. Egentlig mest fordi vi begge har læst bogen, men jeg glæder mig bestemt til at se det sat op som teater alligevel! Hej fra Mia
hvor lyder det hyggeligt  Min kæreste og jeg (har været sammen med ham i 12 år nu) lavede for nogen tid siden en aftale: Hver 2. torsdag skulle vi skiftevis "finde på noget" vi kunne lave sammen - udover at komme hjem fra job, rydde op, gøre rent, lave mad, glo tv osv osv osv osv... Desværre løb det lidt ud i sandet i løbet af sommeren, dels pga min kæreste har 3 unger (som jo lige skal passes ind i planerne - det OS der skal være sammen) og desuden fik min kæreste et nyt job i hans virksomhed som tager meget tid. Men det jeg vil frem til er at det er en rigtig god ide at skemasætte sådan nogle dage, specielt når man har været sammen i længere tid. Tingene kommer bare ind i en trummerum og alting bliver lidt "same as usual" hver dag. Vi har været ude at spise, vi har lavet ting ude og hjemme - tanken er jo egentlig bare at man er SAMMEN om noget - uanset hvad det så er  God fornøjelse.
Hej alle tekniske HN'er. Nu har jeg skrevet min adgangskode til hotmail forkert så mange gange at den er blevet spærret. Jeg var helt sikker på at det var rigtige kode. Men nu står jeg og venter svar fra en masse ang. job, og hvis jeg ikke kan komme på min mail er fanden løs. Er der nogen der kan hjælpe mig? På forhånd tak. Mvh. Isabelle
Du kan skrive til support. Jeg havde samme problem for nogle uger siden. Du skal skrive en masse om dig selv og hvad man kan finde på din hotmail. Som hvilke mapper, hvem der kan være mail fra, hvem der er dine kontaktpersoner og sådan noget. Så kan du på den måde bevise det er din mail, og så båner de den igen. Men det kan tage på til 24 timer. Jeg kan dog ikke lige huske hvor jeg skulle gå hen. Måske på hovedsiden? ellers kommer der et link allerede når man ikke kan komme på...? Hilsen Pernille
Du skal skrive til support hvad du har for mails, hvilken adresser du kan huske o.s.v. Men din adresse er höjst sandsynligt hacket. Det du skal väre opmärksom på er at selvom du får din mail tilbage så kan det väre sådan i fremtiden at det ikke fungerer at svare på dine mails. Du kan sende men når modtageren skal svare er det IKKE til din adresse!
Det samme er lige sket for mig og jeg har sendt alle de oplysninger til support.. Jeg venter svar fra banken imorgen ang køb af lejlighed.. Så det er rigtig irriterende.. Jeg havde ikke engang mulighed for at trykke en kode.. Der stod bare den var blevet spærret..   Nu håber vi at de godkender at jeg er mig.. Har forsøgt at skrive alt jeg kan huske omkring min mail, men det er da ikke helt nemt..
I kender den lækre svampede kage der bare smager af himmel? Den vil jeg gerne kende opskriften på! Der findes så mange opskrifter, og da jeg aldrig har lavet kagen før er jeg lidt på herrens mark. For eksempel, flormelis eller sukker? Jeg kender nogle drenge der vil blive lykkelige over en lækker opskrift. 
Det du har brug for er opskriften til en gammeldags pund til pund kage (sandkage). Da pund til pund kagen er en kæmpeportion kommer den her i 1/2 størrelse: God fornøjelse
1/3 af sukker med brun farin. Mums. Aldrig flormelis i en kagedej.
Hvad er det ? Har aldrig hørt om det.
Måske jeg er håbløst bagefter, men har ikke engang hørt det udtryk før.. Så lad mig få stillet min nysgerrighed? Hvad er det, hvad dækker det over, hvad skal man...????  Umidelbart dukker der billeder op af forklædte mennesker der shopper ? 
Haha. Godt så :p Jamen det er nogle mennesker som besøger f.eks. restauranter, og så bedømmer service, maden, om stedet er pænt og rent osv. Det foregår selvfølgelig uden at de ansatte ved noget. Der udfyldes et skema som så sendes til firmaet.
Jeg har overvejet at blive det  Hvilket firma er du registreret under?
Jeg er registreret hos GAPbuster og Shoptimizer. Har dog aldrig lavet noget for shoptimizer.
da jeg var på statoil kom der en mystery shopper en gang i kvartalet og hvis vi fik 90 % rigtige ting (i forhold til de direktiver som statoil har) så fik vi en bonus til personale kassen (mener den var på 5000).. men hvis vi glamte og sælge op som den eneste ting der manglede fik vi kun 89,9% og ergo ingen bonus....
Det lyder da meget fedt, min første tanke var dog at det var fup og fidus.. Men hvis I siger det eksisterer, så må det jo være rigtig nok 
...oplevet det. Eller det ved jeg jo egenlig ikke, om jeg har  Jeg kunne da egenlig godt tænke mig, at høre en mystery shopper tjener på det?? For det lyder da umiddelbart, som en fiks måde, at tjene penge på.
var ude een gang hos en flink lille lokal elektriker-forretning der så godt nok var med i en kæde. Fin betjening men da de ikke forsøgte at prakke mig alt muligt på fik de jo ikke så høj score selv om det var betjening lige efter mit hoved. Så det kunne jeg slet ikke have med at gøre. Det gør jeg aldrig igen. Mvh Tina
Jeg har været det og det var da ok sjovt. Men lønnen er alt for dårlig. Der er mange ting man skal sætte sig ind i, rigtig mange ting endda, så man bruger en del tid derhjemme.
Vi har dem også rendene nogle gange om året hvor jeg arbejder - en tankstation. Har også selv været udsat for 2. De kigger om alt er pænt og rydtet, om det er til at finde toilettet, om døre er lukket til personalerum og lager. Betjeningen - om vi hilser, smiler og gør "noget ekstra", om vi har den rette påklædning. De tjekker om vi sælger op på tilbudsvarer. De kan nu også være nogle underlige nogle og bedømme ret spøjst. Kan huske de engang klagede over at der var mørkt i vaskehallen   - den var på det tidspunkt HELT ny, alle vægge hvide og aldeles ingen mangel på lys. Der havde været en der mente det ikke var nemt at finde toilettet. Det ligger LIGE overfor indgangsdøren, og på døren sidder et stort skilt med teksten "TOILET". Er chefen helt uenig med dem, bliver der "klaget" og ofte bliver der da også rettet i bedømmelsen.
men hvis jeg var mystery-shopper, ville jeg da give bundkarakter til steder hvor danskere oversatte "upsale" med "sælge op på ..." 
min kæreste og jeg har nogle gange været ude og "shoppe" for Shoptimizer. Vi var et par gange i tivoli i Kbh, hvor vi skulle bedømme diverse spisesteder og forlystelser. Herudover har vi "shoppet" hos BMW. Skulle foregive at ville købe en ny bil, og bedømme på sælgers evner udi kundepleje. Man skulle bla. registrere om man blev budt noget at drikke, og være opmærksom på at man SKULLE tilbydes et almindeligt glas eller krus, ikke et i plastik   Jow jow.. detaljer  Vi fik ikke decideret løn for det da vi gjorde det som en vennetjeneste, men opgaverne i Tivoli kastede da nogle årskort af sig, samtidig med at vi jo altid gik ganske mætte derfra 
Været for GAP og shoptimizer og man får altså ikke løn for det. man for bare "gratis" shopping.. Jeg har flere gange skulle besøge Mc D. og købe mad dér, samt besøge statoil og Q8 hvor jeg skulle shoppe lidt og fylde benzin på bilen. Man skal beskrive sit forløb, service, produkterne, toiletterne ect ect. Dvs. prøver sælgeren at "prange noget på dig", trækker det IKKE ned i karekteren, da det er noget de SKAL gøre. Hvis de f.eks. på mc.d. ikke spørger om du også kunne tænke dig en af deres coinoffers, og om menuen ikke skal være STOR, SÅ trækker det ned. for de skal altid forsge med mersalg. Men igen, man for ikke løn. Til at starte med, betaler man selv for hvad man køber, så udfylder man evalueringen og sender den ind, sammen men bonen, og så "erstatter" de det, du har købt for.. Så det er ikke fordi man får vildt meget, og man må kunne fylde benzin på for 100 kr, så ikke engang dér, kan man scorer noget særligt.
Er lige med på en lytter her. For jeg har egentlig tit overvejet at lade mig registrere hos GAPbuster eller Shoptimizer. Men hvad jeg har kunne læse mig frem til, er lønnen enten meget ringe i forhold til den reele arbejdstid, eller også bliver der "betale" med de produkter man laver prøvekøb på. Altså restaurant besøg osv. Og kan ikke rigtig finde nogen steder, hvor der bliver oplyst om det i praksis kan bruges som ekstra indtægt. Jeg er afhængig af mit deltids job, og skal derfor have noget, med en nogenlunde fast udbetaling.
Du kan ikke ha det som et job, det er slet ikke det der er pointen med det. Jeg kender ikke nogen og har ikke hørt om nogen steder, hvor man får løn for det. Derudover er det selvf. også begrænset hvor meget der lige er at lave. Her i Odense er der måske 2-3 opgaver om måneden, somreglt er det Mc D, 7eleven samt nogle tankstationer der sidder inde med en opgave. Hvis man fik løn for det og havde nok at lave, ville det da være lidt af et drømme job   Men et job/indtægtskilde, er det altså ikke..
for Gapbuster og servicemind samt et svensk jeg ikke husker navnet på.
Det skete også for mig for ikke så længe siden! Det lykkedes mig at få sendt adgangskoden til min alternative mail 
Det lyder irreterendene. Tænker at hvis du er sikker på at din kode du skriver er den rigtige, kunne det være der var slået caps lock til eller et eller andet der indvirkede. Til en anden gang, så tager jeg altid lige når den fejler anden gang at skrive koden i et tekst dokument så kan jeg se om der er noget galt med skrift og størelse. og så kan dette rettes inden mailen spæres.
problem.. bortset fra at min normalt logger ind af sig selv, men da jeg tændte computer så skrev den at den var spærret pga for mange log in.. og lige meget hvor mange gange jeg skriver kode så skriver den at det er forkert selv om koden er rigtig.. Må prøve at kontakte support, da jeg også venter svar ang lejlighed..
nogen der kan komme med et link til det support?? min mors har også gjort det og jeg kan ikke lige hitte ud af hvor det support er henne. og hvad sker der for det nulstilling af adgangs kode. så sender de en vejledning til mailen. smart når man ikke kan ogge ind.
Åbenbart et temmelig landsdækkende problem - min er også lige blevet spærret, endda uden jeg prøvede at logge ind. Min er også sat til automatisk login (opdagede det, da jeg ikke kunne logge på messenger, hvilket min computer automatisk gør), og da jeg så gik på hotmail, var den bare spærret. Virkelig irriterende! Jeg kunne også godt tænke mig et nummer/link til det der support-fis.
Hej  Hvordan fik I svar fra denne support? Hvor længe gik der?? Er lidt i tvivl om hvornår/hvordan jeg får at vide den er åbnet og hvordan jeg kommer ind på den igen..
underligt min er også blevet spærret  Håber da snart den bliver åbnet 
Min er også. Det var den dog også for nylig, men der havde jeg så også tastet koden forkert flere gange. Det har jeg ligesom jer andre ikke denne gang.
vente.. det er vist et server problem.. kunne læse at de arbejdede på det, det er ikke kun i Danmark men mange kontoer der er ramt.. de lover at der snart kommer styr på det..
Læs her: 
Der kommer noget om det i nyhederne nu her på tv2.
Ja hurra   det blev vi jo ik klogere af.. Gad vide hvornår de har tænkt sig og løse problemet..
Jeg syntes det mest geniale ved det hele er at hvis man trykker på "glemt adgangskode" så får man den tilsendt til: taaaadaaaaaaaaaaaaaaaaa den mail man IKKE kan komme ind på. WAUW det er sgu flot! 
Evt. kan i kigge nærmere på dette link 
Nogen der har fået deres til at virke igen????
Nej min bror kan ik komme på.. Hvor ved du fra at den er åben igen? Hvor er jeg glad for min gmail 
?? Men spurgte fordi min stadig ikke virker!!
Jeg har optaget en lille stump film på mit kamera, som min computer, så har liggende til at åbnes i "Quicktime". Kan jeg på en måde convertere den, til at kunne afspilles i et Windows program som fx Windows mediaplayer?
Er det virkelig her, at HN må komme til kort og indrømme, at det er der ingen, der kan svare på?
Hvilket format er din film i? .mov .avi .mpeg4 ...? Har du prøvet simpelthen bare at åbne filmen i Windows Mediaplayer? Hvad siger computeren til det? Lene
Der står "3GPP Movie" ved filtype og den har quicktime logo på. Windows vil ikke åbne den, selv om jeg prøver at tvinge den til det.
DET VIRKER!!! Tusind tak Michael.
det var så lidt
at jeg starter på mit nye job      Jeg kan SLET overhovedet ikke beskrive hvor meget jeg bare glæder mig. Kort fortalt og uden for mange detaljer: Har været igennem en meget meget svær og hård tid i mit liv. Blev sygemeldt fra mit tidligere job, som jeg ellers elskede (var mellemleder i dagplejen), med stress, som gik over i en svær depression. Den første tid kæmpede jeg både med deppressionen og den skamfulde følelse der fulgte med mig, over netop at være blevet sygemeldt. Den har faktisk fulgt mig hele vejen - har haft meget svært ved at fortælle folk at jeg var sygemeldt - de fleste har bare fået afvide jeg var arbejdsløs. Brød kontakten til min far. Sagde så mit gamle job op, da det gik op for mig at jeg slet ikke kunne overskue at skulle tilbage dertil (af mange årsager). Flyttede sammen med min kæreste fra jylland til sjælland = kæmpe stort skridt for mig, at forlade alt og alle jeg kendte. NU efter 1,5 år og en helt masse ting, er jeg ENDELIG ovenpå igen, har jeg ENDELIG fundet mig selv igen og har jeg ENDELIG fundet frem til at jeg bare ikke skal være pædagog. Alene tanken kan jeg få det helt skidt over. MEN, nu ved jeg hvad jeg skal og hvad jeg vil og jeg fik job stort set med det samme og starter imorgen. HVOR ER DET BARE FEDT - HVOR JEG BARE GLÆDER MIG!! Kan næsten ikke vente til imorgen - WUHUUUUU      En kæmpe stor TAK skal lyde til især min mor, hendes forlovede, min bror og også især min kæreste for deres kæmpe kæmpe store støtte, for deres tålmodighed, for deres vilje til at ville mig, når jeg trak mig væk og ikke mindst for modet til at skubbe til mig og hjælpe mig på rette spor igen. I fortjener sq en medalje!
med det nye job, og god vind med det 
Tusinde tak 
vindunderligt!!! Fortsat god vind i sejlene!!!
Ihhh altså, stort tillykke og pøj pøj imorgen 
Mange mange tak   Er vågnet enormt tidligt, fordi jeg er så spændt, og venter nu bare på at skulle køre om en halv times tid 
Det er bare så skønt for dig og jeg er super glad på dine vegne   Og jeg glæder mig til at høre om din første arbejdsdag.
Man får et honorar, men det er ikke et fuldtidsjob og man skal nok synes det er lidt sjovt. Desuden indgår man en kontrakt hvor man aftaler at man ikke må fortælle noget om at man er mystery shopper.
Ja jeg sidder og ser WEG dressur og er målløs! For det første er jeg IKKE inponeret af Tortillas! - JA! Det er da en lækker hest og NEJ den viste sig overhovedet ikke fra sin bedste side, MEN den gik MEGET snævert og piaffen var da ikke noget at råbe hurra for.. I øgningerne synes jeg generelt der mangler bagben.. SÅ kom der bagefter en MEGET lækker spansk hest WAUW for nogle fri gangarter og WAUW en piaf!! - Han ligger så "kun" omkring 73%, hvilket jeg synes er godt, men set i forhold til at Totillas skal have omkring 83% Så var den spanske da bedre om ikke andet skulle han da med op den vej! - Rytteren sad bare SÅ flot! Nå, så ser man Isabell Werth på Warum Nicht som, ja, er en MEGET udtryksfuld hest, men NØJ hvor var den spændt og gik MEGET snævert og viste INTET! - Og ja bare alene på navnet er man jo på 70% Hun har overhovedet ikke fortjent at få 75,??%! Hvad sker der dog for den verden ??!
Slet ingen der så udsendelsen??
Jo jeg gjorde, men jeg er ikke enig med dig - især ikke om den spanske hest  God fornøjelse i aften med finalen 
så det også....Alt det tekniske, skal jeg ikke rode mig ud i...Det ser jo pænt ud,men hold op hvor bliver jeg distraheret(staves?) af alle de piskende haler....DET ser ikke elegant ud... Der var en der havde helt rolig hale(kan ikke huske navnet) Det så i mine øjne mere alslappet og "nemt" ud, end alle de andre "piskeris"....
nogen steder man kan se det på nettet,?? har nemlig ikke eurosport. 
Jeg mener overhovedet ikke, at man kan sammenligne Totillias med den spanske hest. Jo, den var meget køn og den gik fint, men den hang bare ikke sammen på den samme måde som Totillias. Det var som om, at bagparten og forparten ikke "hang sammen" og f.eks. den pirouetter, var ikke nær så centrerede som dem Totillias lavede. Derimod, så var der en englænder, der red en super smuk rød hest, som kom op på 82%, den var helt fantastisk, og jeg må give de tyske kommentatorer ret i, at det bliver spændende at se i morgen, om den kan overhale Totillias. Warum Nicht derimod, mener jeg ikke er noget at råbe hurra for. Jeg synes ikke, at det er en køn hest, dens er alt for lang og dens propositioner er ikke noget at råbe hurra for. Derimod red Isabell (som hun plejer) super godt, og hesten har nogle rigtig dejlige gangarter og de lavede nogle super fine øvelser, så synes bestemt at de havde fortjent de 75%. Og Nathalie med Digby   FANTASTISK som hun har fået den til at gå. Synes det er helt vildt hvor flot hun har fået den til at gå, indenfor de sidste måneder. Den træder da meget bedre ind under sig i passagerne og den har (efter min mening) fået meget mere bæring og afskub, end da jeg så dem sidst   Glæder mig super meget til at se, hvordan de klarer at løse opgaven i dag 
den spanske rytter sad flot ??? hans ben sad i lysken på hesten halvdelen af programmet. selv min mand spurgte hvorfor han sad sådan. frie gangarter... ja af den type hest var det flot ellers ikke. dens piaff var dog fin  warum nicht... den var jeg også lidt skuffet over. generelt syntes jeg ikke der var mange der viste den gode ridning de plejer. det var lidt tamt. syntes procenter var høje hos alle rytterne i forhold til det de viste.
hej hvor ser live fra WEG, jeg vil rigtig gerne se det, men har ikke fundet nogen steder at se det. hilsen Rikke.
Du kan se det på EUROSPORT. Så var der ridningen i går... Ham den hollandske rytter, hvor hesten først ikke sprang an i galop, bagefter skiftede den galop i galopøgningen, og sidst men ikke mindst, så lavede den det mest løjerlige hop på vej op af midterlinjen... Synd for rytteren, men hold da op hvor så det sjovt ud.. 
Jeg kom desværre noget sent hjem igår, og nåede kun at se de 3 sidste i finalen, hvor den spanske og Totilas var næst sidst og sidst. Jeg syns godt nok ikke at den spanskes trav var køn. Alt for højr knæløft, og alt for lidt bagbens aktion. Jeg er normalt helt vild med de spanske, men den der siger mig absolut intet. Totilas er da en smuk smuk hest, og de lavede et fint ridt. Men jeg sad da ikke med "wauw" fornemmelsen bagefter? Jeg nåede kun at se halvdelen af hende englænderen der endte som 2'er, men det jeg så var godt nok flot. I mine øjne meget mere udtryksfuldt end Totilas.
Hej. Jeg går i den, i mine øjne, trælse situation at jeg endnu ikke er kommet i gang med en uddannelse. Jeg har arbejdet i salgsstald de seneste 2-3 år. Først med henblik på berideruddannelsen, men det var ikke lige dét, selvom jeg ikke finder så meget andet end arbejdet med hestene interessant. Det hele gik så nemt når man bare skulle forsørge sig selv, og jeg har ikke haft travlt med at begynde på en uddannelse, for var glad for mit job i stalden. Nu er jeg "pludselig" 20, har fået en dejlig kæreste jeg er blevet forlovet med, vi har fået hus ret langt væk fra dér hvor jeg er vokset op og har arbejdet indtil nu, jeg har hest, bil osv = mange faste udgifter. Så nu kan jeg lige pludselig godt mærke at mine mulighder for andre jobs(og pengene) er små uden en uddannelse, men jeg synes også det er lidt uoverskueligt at begynde på en uddannelse og måske skal leve på SU over en længere eller kortere periode, men jeg ved også hvis man skal se fremad er det vigtigt jeg snart kommer igang med noget. Jeg har virkelig svært ved at komme i tanke om noget jeg virkelig ku brænde for, ud over arbejdet med hestene. Har prøvet med landmandsuddannelsen, men heller ikke der fandt jeg interesse, i hvert fald ikke for arbejdet med køer eller grise, og ser det heller ikke som noget jeg vil have lyst til at arbejde med måske resten af mit liv. Jeg har altid prøvet at undgå for meget skole, da jeg er bedst til at arbejde, men nu må jeg nok bide i det sure æble, og overvejer at starte på HG for at blive salgsassistent, med håbet om at få et job i en dyre- eller rideudstyrsbutik engang i fremtiden. Er der nogen af jer der ikke har vidst hvad I lige skulle gå i gang med, og som er lidt sent ude selvom det har slået sig ned med hus osv? Og er der andre der troede de skulle arbejde med hestene, men i stedet har fundet på noget helt andet?
se tilbage på to spildte år.. Skulle have været startet et år før, for så var jeg kommet ud lige før krisen.. Nu er det umuligt at få et job indenfor mit område og kan bare ærge mig over de to spildte år og ikke har råd til at læse noget nyt..
Jep, det kender jeg godt... Jeg er først nu som 26 årig kommet igang med en uddannelse... Valget faldt på sosu hjælper, efter at have arbejdet en del år i branchen  Har ikke andet skole end 9 klasse... Jeg er dog så heldig at få voksen elev løn, så det er en del mere end almindelig SU, og har talt med min bankmand om at skulle min kæreste og jeg gå fra hinanden, så kan mine afdrag i banken stoppes, indtil jeg er færdig uddannet, så jeg kan klare det hele selv uden at skulle droppe uddannelsen 
Jeg har mere end en uddannelse og måtte prøve lidt af hvert, før jeg fandt min hylde. Jeg begyndte på journalisthøjskolen i Århus tre uger før, jeg fyldte 28 år. Så jeg har prøvet at gå fra okay løn - til SU mv. Jeg havde en enkelt hest under min uddannelse, hvilket betød, at jeg både tog SU-lån og måtte arbejde i min fritid. Selv om det godt nok var hårdt til tider, ville jeg ikke undvære hele den periode for noget i verden  Held og lykke med at finde din næste vej i livet. Og husk - det meste kan lade sig gøre, hvis man virkelig vil det 
Hejsa Jeg var så uheldig at min ene hest i mandags lige slog sit hovede ind i mig hvilket resulterede i en noget forslået næse, mild hjernerystelse og en løs fortand  For ca. 12 år siden slog jeg begge mine fortænder MEGET løst og de blev rodbehandlet m.m Har været til tandlægen i dag og har fået lagt en skinne på mine tænder for at støtte den løse tand og så håber tandlægen på den vokser sig fast igen... de mener at der er en fraktur Nogen der har været udsat for det samme?? og satte tanden sig fast?? Nogen der har foreslag til hvad man kan spise af blødt mad da jeg ikke kan tygge 
... ikke erfaring med det, men jeg vil da anbefale forskellige blendede supper og grød - med det bliver du godt mæt alligevel, og skal ikke tygge. Men er det KUN fortanden, burde du også kunne spise f.eks. ris med kødsauce der jo ikke direkte skal bides af, blot tygges lidt med kindtænderne. Og hvis man nøjes med små portioner burde det gå. Til kødsauce kan man jo fintsnitte en masse grøntsager og koge med, så man får hvad man skal ahve af den slags  Jeg håber din tand vokser fast igen!
for forslagene, men kan ikke tygge da min fortand rammer mine andre fortænder i undermunden og det gør monster ondt  Men hvis man skal se positivt på det kan det være jeg får tabt mig lidt i mellemtiden 
he he når det angår blød mad er jeg ekspert. jeg blev i 2003 opereret i kæben og derfor skulle jeg være på blød mad i 6 uger. jeg måtte ikke tygge på noget i de 6 uger. jeg fik blandt andet: koldskål is med kakao alle diverse supper man kan lave og købe yoghurt med cornflakes (det kan man sagtens spise uden at tygge) kartoffelmos millionbøf ris med kødsauce blød brød uden kanter smurt med tunmousse evt lidt lys fisk der er bagt i ovnen smoothies milkshakes blendet frugt smager godt også (jeg spiste meget belndet ananas melon eller syltede frugter)
2 af mine søskenden er opereret i ganen for noget medfødt defekt... Så jeg ved at alt med kan blentes. De fik det samme som vi andre bare blendet. Det var vigtig de fik "rigtig" mad for bedre at kunne komme sig. Men når nu det er en tand der er løs, så ville jeg udnytte chancen til at mæske alt det gode som is, yougurt og suppe. God bedring med tanden.
desværre er blendet mad bare ikke særligt lækkert at se på, og det smager egentlig heller ikke særlig godt. har prøvet det da sygehuset hvor jeg blev opereret insisterede på at jeg fik rigtig mad. men nej, det lignede opkast og smagte ikke særlig godt. men hvis man ikke er sart så kan blendet mad nok godt spises 
så slår du jo bare to fluer med at smæk og lever en uge af nupo 
Hej. Nu behøver man jo ikke at blende al maden sammen, men man kan nøjes med at blende det hver for sig.. Er du godt klar over hvor meget en blendet kotelet fylder  Og så med kartofler og sovs... Kartofler kan mases med gaflen.... Hilsen en der stadig husker hvor ondt det gjorde at få bøjle på tænderne.
yeps har så selv prøvet det da jeg røg af cyklen og ja jeg kunne heller ik tygge noget mad. Levede af suppe og youghurt. Drak masser af koldskål. Efter 4 dage kunne jeg tygge lidt og spiste så lidt blød mad men ja tog en krig og komme over. Har stadig ondt i halebenet piv piv
Hej hej, Jeg vil gerne lige høre jeres mening om følgende: Jeg bor i et bofællesskab i en stor lejlighed i den gode (læs:dyre) ende af Oslo. Jeg flyttede ind for ca. 1/2 år siden. Dengang boede der 2 andre piger, hvoraf den ene er ejer af lejligheden. Vi har fælles stue, bad og køkken, og har så hvert vores værelse -ejeren har dog 2 værelser, som begge er meget små. Så for 3 uger siden fortalte ejer, at nu skulle hendes søster flytte ind på et af ejerens værelser. Så nu blir vi altså 4 i lejligheden istedet for 3. Min umiddelbare tanke er jo så, at når vi er 4 om at dele de samme kvadratmeter, så må huslejen vel også blive lavere for hver af os. Jeg ved godt, at ejers søster bor i ejers værelse, og det ikke tager plads fra mig, men hun deler jo også køkken, bad og stue med os andre. Det eneste jeg har hørt fra ejer er, at jeg nu sparer 22kr/måneden på internettet, fordi vi nu er 4. Og så har hun sagt, at vi skal dele strøm osv. på 4. Jeg har så spurgt om huslejen sættes ned, og det svarer hun nej til. Jeg er i syv sind om jeg skal gå videre med det eller ej, så jeg vil gerne høre så mange meninger/ erfaringer med dette som muligt. Hvad synes I om det?
Det er en svær en sådan en. Og det er 1000% ejer som bestemmer dette. Betaler søsteren husleje, eller kun forbrug? Du skal jo regne med at forbug af vand og strøm vil stige med den nye sambo, så mon ikke det kommer til at udligne med det du "sparer" da i deler i 4. Så det vil kun være internet og fjernsyn, og andre helt faste udgifter der vil blive lavere for dig. Personligt ville jeg splitte alle udgifter op i 4 i stedet for 3, men hvis ejer tænker "fedt så er der lidt penge i lommen til mig", så er der vist ikke noget at komme efter.
man på udlejers betingelser - med kun 1 måneds opsigelse. Så, brokker du dig, risikerer du at blive sagt op. Jeg synes bestemt, at det er rimeligt, at huslejen + forbrug deles i 4, men det hjælper dig jo ikke, hvis ikke udlejer er enig. Du skriver, at du måske vil gå videre med dette? Men hvor vil du "gå hen"?
Lad os vende den om. Hvis JEG havde en lejlighed hvori jeg udlejede 2 værelser og selv boede i 2, og min søster så flyttede ind, så skulle hun ikke betale noget. Min lejlighed, min søster, mig der bestemmer. Sålænge det ikke bliver dyre for jer, mht. forbrug, syntes jeg ikke i kan klage.
når ejer selv opgiver halvdelen af sin private plads synes jeg det må være ok at forbrugsregningerne i 4, samt at den 4 person deltager i rengøring og fællespligter på lige fod med i andre. men grund huslejen synes jeg ikke du kan forlange delt i 4
du får jo ikke mindre plads. Merforbruget betaler "søster", så der er nok ikke så meget at komme efter. Men selvfølgelig skal I være flere om at dele fællesarelerne. Ta' godt imod hende  KH:)Annette
Den fjerde person skal vel heller ikke nødvendigvis bo der i længere tid? Det ville være lidt mystisk først at sætte jeres husleje ned til 1/4 for så senere at sætte den op igen til 1/3. Det vil jo give en så stor huslejestigning til den tid, at man i Danmark som lejer ville kunne modsætte sig, og det er jo ikke fair. Aner ikke hvordan lejeloven ser ud i Norge. Nej, jeg synes det lyder fuldt ud fair med den nuværende løsning af udlejer. Du har lejet et værelse med adgang til fællesarealer og det er det.
Hej igen Kan se at der er lidt forskellige holdninger, men hvis det var helt ligetil, hvade jeg jo heller ikke haft brug for flere indgangsvinkler! Når jeg har talt med mine kolleger mm har de holdt stærkt på at jeg skulle have huslejenedsættelse, af den simple grund at vilkårene for mit lejemål nu er ændret markant. Det er jo ikke helt sandt at søsteren ikke tager plads for mig -der er mindre plads til mine ting i køkkenet og på badeværelset. Desuden er der nu mindre ledig tid på badet og i køkkenet, da man som regel går alene i bad   og laver mad alene. Desuden er der nu mere pres på vaskemaskinen. Men jeg havde jo spurgt udlejer, og hun fortalte så nu her da jeg kom hjem at hun havde tænkt over det, og syntes det var fair nok hvis jeg fik lidt nedsættelse, så hun har slået 500kr af huslejen. Så alle er glade, og der er stadig god stemning  Og Annette -selvfølgelig har jeg taget godt imod hende -jeg kunne ikke drømme om andet!
Det var da dejligt for jer. Og du skal være rigtig glad for din udlejer tror jeg.
Jeg er åbenbart blevet bange for at ride efter en lang heste pause, derfor er min hest sendt i proff ridning i dag har jeg så bestemt tiden er inde til at jeg skal op og ride, jeg ryster allerede, håber inderligt denne nye heste skræk kan kureres selv om jeg godt er klar over det tager længere end en gang på ryggen af hesten. sidste gang jeg også havde besluttet nu skal det være turde jeg alligevel ikke komme op på hesten da det kom til stykket, det håber jeg virkelig lykkes i dag... hvor er det træls at have denne ride skræk og ikke bare kunne glæde sig over at skulle afsted...
stygt at ha' det på den måde.... Og det hjælper knappest at stå ved siden af og presse på, eller heppe på dig.... Men tror du ikke at det måske kunne være en helbredelse at ride et par måneder på en 100% stabil sag - så du lige får ridningen ind på rygmarven igen? Under alle omstændigheder krydser jeg fingre for dig og håber du finder en løsning.... KH:)Annette
jo det ville nok hjælpe med sådan en 100% rolig hest, men de er svære at finde desuden er min egen faktisk ganske sød og rar selv om den er ung ridemæssig nu er jeg ihvertfald kommet i ridetøjet, skal være der kl 13.30 er meget spændt..
Hvad spiser I til kartoffelmos??? 
Paprikagryde Stor bøf med bagt kartoffelmos....
I stedet for at lave alt muligt til, hakker jeg ofte lidt friske ting i... god feta i tern, tomater, forårsløg - f.eks. Eller persille og rødløg, eller basilikum og tomater og avokado eller porre og... Altså der er ingen grænser! Så bliver mosen ligesom et måltid i sig, og det smager skønt, og jeg får meget ros for det når jeg serverer det. Men ellers kan man da næsten spise hvad som helst til kartoffelmos - er stor fan!
F.eks. Osso buco millionbøf røde pølser og ketchup Bøf stroganoff Nogle gange laver jeg en lidt mere raffineret kartoffelmos med chilli-hvidløg og fløde, som beges i ovnen før servereing og serveres til skært oksekød og en spændende salat.
Hmmmmmmmm, jeg er vild med kartoffelmos og kunne spise det nærmest vejr dag på forskellige måder  Kartoffelmos med løg, stegt i smør m/gullasch m/bankekød m/Kødsovs m/små ristede pølser m/brændende kærlighed m/hakkebøf og pandesauce og rødbeder m/smørklat og et drys persille og lidt sprød bacon hmmm, der er næsten ingen grænser 
benløse fugle   Mums
... kan man jo lægge den over en gang kødsauce og putte i ovnen. (eller man kan lave en "rigtig" Shepherds Pie - men det andet er en god måde lige at bruge rester)
Kødsovs er favorit til kartoffelmos, men jeg har tidligere ofte taget nogle skinketern og svitset på panden med krydderier, som en slags fedtfattig brændende kærlighed 
Det allerførste jeg tænkte, da jeg læste din tråd: Er det sent, først at gå i gang med uddannelse, når man er 20 år?? Det synes jeg ikke umiddelbart, det er. Der er i mine øjne intet galt i, at vente med uddannelse og i stedet få prøvet nogle ting af inden, man skal til at være seriøs for alvor. Jeg kan f.eks. godt ærgre mig over, at jeg ikke prøvede at være hestepasser i et år eller to da jeg var yngre, for nu hvor jeg har hest og bil at bruge penge på, vil jeg dælme ikke have råd til det. Men kan skam sagtens forstå dine tanker ang. at du nu kan se, at det ikke er nemt at få arbejde uden uddannelse samt, at det bliver svært at få tingene til at hænge sammen på SU når du ellers, har været vant til noget mere på kontoen. Men kan da fortælle, lidt om min uddannelsesvej... Da jeg var færdig med 10. kl. for 10 år siden, tog jeg direkte på landbrugsskole, for at blive faglært landmand. Havde da jeg startede en ide om, at jeg ville arbejde med heste og tage heste som speciale. Men endte dog med, at specialisere mig indefor kvæg i stedet for. Det var mere realistisk at få et økonomisk sikkert job i den retning, samt at de der køer, faktisk er nogle rigtig dejlige dyr. Var færdig som faglært landmand i 2006 Arbejdede indtil foråret 2007 som medhjælpende hustru/ansat på min daværende mands gård. Måtte dog holde med det, pga. slid og lange arbejdsdage og vi gik fra hinanden. Har siden efteråret 2007 haft gang i lidt af hvert, kan man vist roligt sige... Arbejdede som ufaglært sosu-hjælper i et års tid godt og vel. Gik derefter igang med at uddanne mig til Jordbrugsteknolog i Århus i 2008 (forrresten det samme som den anden Annemette skriver om) Valgte dog at droppe ud efter det 1. år, fordi det simpelthen ikke var noget for mig, ville gerne arbejde med stalddesign, men det var da bare alt for lidt af, i uddannelsen i forhold til, hvad jeg havde fået at vide på forhånd. Gik derefter i gang, med at uddanne mig til teknisk designer i sommeren 2009 Dette har jeg også... valgt at opgive/vælge fra. Det var/er simpelthen umuligt, at finde en praktikplads i disse tider. Og at tage grundforløbet om og om igen, imens man skulle vente på bedre tider, var bare ikke min kop te. NU i 2010 er jeg så gået i gang med, at uddanne mig til Social og sundhedshjælper. Startede for knap en måned siden, og er stadig super glad for det. Jeg ved nemlig at jeg er god til det (lidt selvfed må man vel være) og jeg synes faget er super spændende. Så både og... i min overskrift synes jeg er meget sigende. Jeg var nemlig tidlig i gang med den 1. uddannlse og var/er rigtig glad for at have taget landbrugsuddannelse. Men her bagefter, har jeg brugt en del tid på, at finde ud af, hvad jeg egenlig ville, samt at komme dertil at jeg også realistisk set, har måtte sande, at de ting man drømme om ikke altid kan lade sig gøre, i den givne situasion. Bliver forresten 26 om 3 uger ca. så hvis du er sent i gang, så er vi dælme mange der er det  På det hold jeg går på nu, ligger alderen på deltagerne imellem 17 og 45 år, så det er aldrig får sent, at lære noget og tage en uddannelse. Håber du kan bruge min lange smøre, til et eller andet.
Det ligger meget til min famillie at tage uddannelsen sent. -Og alle i min famillie er altså veluddannede & succesfulde mennesker. Som eks. kan jeg nævne min far, der som helt ung, tog en uddannelse inden for søværnet, umiddelbart efter uddannelse, startede han i lærer som kok. det arbejde han med indtil han var 40, hvor han begyndte at læse økonomi. Han fik herefter et job som turist og erhverschef og nu er han...rejseleder. i en alder af 60.  Det er aldrig for sent. Samtlige af mine ældre søskende brugte 3-4 år på at rejse verden rundt, før de tog deres uddannelse, de er nu; pshykolog, advokat, antropolog, Pilot og proffesionel fotograf. 20 år er ingen alder, jeg tror klart det er en fordel at ha noget "erfarring" inden man begynder uddannelsen. Som 18 årig ville jeg gerne ha søgt ind på journalist højskolen i Århus, de meddelte at det, i de fleste tilfælde, var for ungt og gennemsnits alderen ved start var 24. om det stadig passer ved jeg ikke, men sådan var det den gang. Ingen grund til at ha travlt 
JA! Jeg er startet sent på en uddannelse!!!! Jeg er 33 år gammel og har for en måned siden startet på uddannelse. De seneste seksten år har jeg afsluttet HG ('94), arbejdet ufaglært, afsluttet HF + tilvalgsfag (2000) samt arbejdet ufaglært igen-igen, igen-igen... Jeg er kommet i lære - kontorelev med speciale i administration - og er rigtig glad for det (længe leve voksenlærlinge-lønnen)! Hvad fremtiden bringer ved jeg ikke - men jeg har længe følt, jeg gerne ville igang med noget, der gav større udfordringer end mit ufaglærte job (som jeg intet har/havde imod - det føltes bare som om det var "tid" til et skift)... Så ja - det er vel aldrig for sent - jeg går ind imellem og tænker - hvad så når jeg er udlært? Job i kontorbranchen? Læse videre? Eller noget helt tredie? Tror man skal gøre det man føler for  Mvh Krissie
nej det er bestemt ikke sent....eller for sent. Det er meget bedre at vide hvad man vil, fremfor at zappe ind og ud af forskellige uddannelser. Jeg blev først selv "voksen" da jeg havde fået mit første barn og blev klar over at de penge jeg tjente som uudannet, næppe rakte til den tilværelse og de rammer jeg ønskede mit barn skulle vokse op i. Fakta: Autodidakt bogholder frem til det 28 år. Åbnede egen virksomhed. Cateringfirma. Gik forrygende godt indtil mit 33 år hvor min far blev ramt af en hjerneblødning. Gik "hjemme" og passede ham i knap et år....kunderne forsvandt af gode grunde da jeg ikke havde tid til at passe dem. Min far døde - og jeg måtte konstatere graviditet på præcis samme tidspunkt. Måtte erkende at baby/barn og catering tidsmæssigt ikke hang sammen,- (solomor og skæve arbejdstider - no go)og startede derfor ikke mit firma op igen - selvom kunderne var der og ønskede mig tilbage igen. Arbejdede som ufaglært sygehjælper til barnet blev født. Og pludselig efter en barsel på 6. mdr. - på kontanthjælp. Granskede min hjerne og mødte min socialrådgiver med et ultimatum: "I "freder" mig i 2 år. Jeg læser 6 fag pr. sæson (normen er 2). Og herefter ser i mig aldrig mere. I modsat fald kommer jeg til at stå ved jeres udbetalingskasse resten af mit liv - det kan knappest være god økonomi for kommunekassen". Socialrådgiveren gik ind for sagen - "fordi du er så målrettet" - og jeg fik en prøvetid frem til de første 3 fags eksamen 5 mdr. efter - og bestod med topkarakterer. Derefter fik jeg resten af forløbet godkendt. Gjorde rent om dagen når barnet var i institution. Læste om natten. Streng tid. Men endte på 2 år ud med en superuddannelse der gav mig mit drømmejob med rigelig indtjening til at opfostre min datter alene på en "anstændig" måde. Så panik ikke - det er ALDRIG for sent at uddanne sig. KH:)Annette
Dejligt med nogle opkvikkende svar  Har jo tilsyneladende masser af tid. Men jeg synes som sådan heller ikke det er fordi jeg føler mig for gammel til at gå i gang med en ny uddannelse, det er nok mere det at skulle tilbage på SU'en med alle ens faste udgifter. Og så er det da godt nok OVERRASKENDE svært at blive taget i betragtning til et "almindeligt" job, kun med en baggrund som hestepige. Jeg synes også tit folk ser lidt ned på dem som ikke har en uddannelse, især når man pludselig står arbejdsløs. Men man skal jo heller ikke bare starte på noget man ikke har lyst til for andres skyld. Jeg håber snart jeg finder ud af hvad det er jeg vil 
20-årig er ikke sent til en videregående uddannelse. Men skal man først her til at påbegynde en evt. krævet ungdomsuddannelse, så KAN det jo blive en lang vej. Men dybest set er det jo ikke så meget alderen i sig selv. Problemet er når man som spørger har etableret sig med en indkomst, der er langt højere end hvad man vil kunne bibeholde under uddannelse. Tror også bare du skal passe på med at tage en kort/'nem' uddannelse, bare fordi det lige nu er bedre end ingenting. Hvis der er en længere, der trækker. I må sætte jer ned og grundigt få et overblik over, hvor længe der er råd til at du er på hhv. SU og elevløn. Hvad kan undværes osv.
..... hvor det kan være sværere jo ældre man er blevet. Jeg blev selv uddannet Social-og Sundhedshjælper for snart 2 år siden, da var jeg 48 år  Det var det rigtige tidspunkt for mig at tage den uddannelse, også fordi der var kommet voksenelevløn. Når man tager den uddannelse, er det absolut en fordel, at man har samlet sig noget livserfaring og måske har prøvet kræfter med andet arbejde. Man behøver selvfølgelig ikke samle så meget, som jeg har gjort   ...... men jeg er i hvert fald glad for mit arbejde.
Nu ser jeg jo ikke mig selv som gammel - bliver 32 i december men jeg skal starte på Jordemoder uddannelsen til feb.
Du er da ikke for gammel!! Jeg er også 20 og er heller ikke begyndt på uddannelse endnu. For af en eller anden grund vil jeg ind på de besværlige uddannelser   . Så jeg arbejder nu som pædagogmedhjælper og håber på et mirakel eller en lys ide! Men på en måde kan jeg godt følge dig: Jeg har fået kæreste som bor i Aalborg og derfor vil jeg helst at hvad end jeg finder på, så skal det helst være i Den nord/midt jylland. Desuden var jeg for et år siden ikke bange for at kaste mig ud i 5 år eller mere på skolebænken. Nu synes jeg tanken skræmmer mig lidt. Men dukker det rigtige op, så tror jeg alt andet bliver mindre vigtigt. Det betyder rigtig meget at jeg kommer til at lave noget jeg kan lide.
Hej  Jeg er i samme båd som, var overbevist om jeg skulle være berider. Arbejdede 2 år i dressurstald. Fortsatte derefter på Malling landbrugsskole og tog grundforløbet. Halvvejs blev jeg enig med mig selv om at heste skulle være fritid, ikke fuldtid! Jeg er her i en alder af 22 år lige startet på HF, og jeg nyder det! jeg har hus, bil og hest. Det er stramt men det går. Jeg har job ved siden af. jeg har ca. 9000 udbetalt, og det render rundt. Går det helt galt er der SU lån. Jeg tør godt tage et SU.lån for jeg vil have min uddannelse. Efter HF kunne jeg finde på at læse videre til skolelære, jeg elsker at undervise og det job kan jeg kombinere med hestene, som der SKAL være plads til. Spring ud i det  Mvh Mette
også til det at starte sent - eller starte igen, senere  Jeg er uddannet laborant, og jeg blev færdig som 23-årig, men det var ikke helt mig. Jeg brugte så to år i en Børnehave, og nu er jeg så begyndt at læse kemi på KU, og jeg er meget sikker på, at jeg gerne vil være gymnasielærer. Det er hårdt at komme tilbage på SU, men det kan altid lade sig gøre, hvis man ofrer nogle ting. Nogle gange må man gå på kompromis. Jeg er i hvert fald glad for at komme igang, og jeg er ikke ked af, at jeg nok er 30-31 år, når jeg er færdig. Jeg har så en masse erhvervserfaring samt livserfaring, så jeg føler ikke, at jeg har spildt de sidste 6 år siden gymnasiet. Min mening er, at det aldrig er for sent med en uddannelse. Jeg har en veninde på 21½ år, som må tage 10. klasse om, før hun kan starte på HF til næste år. Jeg synes, at hun er super sej, at hun har mod på det 
Jeg gik på universitet sammen med en på 53 ... - Der var også en sidst i tyverne og én midt i 40´erne - udaf en "klasse" på omkring 15 
...trods alle formaninger fra UV-ministeriet  Jeg valgte også at arbejde et år i en salgsstald efter gymnasiet, da jeg ikke anede, hvad pokker, jeg ellers havde lyst til. Her fik jeg dog så bekræftet, at min fysik eller lyst aldrig ville blive til andet end "heste-som-hobby". Herefter vidste jeg stadig ikke, hvad jeg ville, så det blev til et år på kontor hos A P Møller ...sjovt, men slet, slet ikke nok til at søge dén vej med mit liv. På dét tidspunkt fandt jeg så ud af, at jeg da skulle på universitetet. Og i og med, jeg ikke brændte bestemt for ét fag, var KU fravalgt og RUC tilvalgt. Her tog jeg så en hum.bas. med planen om, at fortsætte på journalistik (den gang var der bare tre års ventetid på det). Så ud i det pulserende liv igen, hvor jeg fik arbejde som vikar på en folkeskole, med bijob som rytter i en salgsstald. Da de tre år så var gået, hang "projekt-RUC" mig langt ud af halsen, så jeg sagde pænt nej tak. Var dog stadig godt klar over, at jeg jo nok skulle have en uddannelse på et eller andet tidspunkt, så jeg to et år til som vikar (det blev så til 4 i alt), og startede så på læreruddannelsen som 27-årig. Det vil sige, at jeg er 31, når jeg er færdig, og det er heller ikke fordi, jeg føler "kaldet", men er rigtig godt tilfreds og VED, at jeg kan lide og finde ud af jobbet, jeg skal ud til bagefter -og det havde jeg skisme ikke vidst, hvis ikke jeg havde brugt tiden på at finde ud af det først. Derudover er det så også gået op for mig, at jeg aldrig har været rigtig "studieparat" før. Det blev en længere smøre, men håber, du kan se, at du på ingen måde er sent ude! Mvh Mia
men voksede dine tænder sig fint fast igen?? Og hvor lang tid tog det? kate jensen ?Naia?: Ja Nupo var også en mulighed 
Hej Du Hører gerne om det og hvordan du tackler det :0) God fornøjelse kh heidi
kommer til at gå godt! Hvor må det være træls at være bange for at ride på sin egen hyp. Men vil meget gerne hører om, hvordan det gik   Håber det hjælper dig at komme op og ride igen 
Tak for støtten, jeg skal nok skrive om det lykkes at komme op denne gang.
Uha hvor jeg ved hvordan du har det.Jeg har/har haft det nøjagtig ligesom dig.Min egen var også ny tilredet,men meget meget flink. Jeg gjorde simpelthen det at jeg besluttede hvad jeg ville den enkelte dag.Om det så kun var at sidde op ride 2 volter i den ene ende af banen,ja så var det det jeg gjorde.Min mand var heldigvis så sød til at hjælpe mig,så han trak i begyndelsen. Jeg tvang også mig selv til at finde ud af hvad jeg var/er bange for,om det er at hesten simpelthen skal smide mig af,løbe løbsk eller hva.Jeg har så fundet ud af at jeg faktisk stoler 100% på min hest,så længe det vi laver sammen er sjovt for os begge (for hvorfor skulle han så ønske at få mig ned fra ryggen),men angsten for at han skal blive bange for noget,og springe til siden/frem og at jeg så skvatter af,ja den sidder desværre dybt inde i mig.Jeg har så for at afhjælpe det,brugt megen tid på at lade Loke opleve alt muligt skræmmende,så han faktisk nu er en meget stabil hest. Håber for dig at du få styr på angsten,og at mit skrevne moske kan hjælpe lidt. Dorte.
jeg har også besluttet at skridt og lidt trav i dag det må være nok, hvad jeg er så bange for er sværere at finde ud af, jeg føler ikke det er at falde af, mere farten, jeg synes trav og især galop går så stærkt, men måske er jeg alligevel ubevidst bange for at falde af - den må jeg lige gruble lidt mere over.
Prøv at spørg om ikke de kan tage dig i en longe til at starte på? Og det skal nok gå godt 
så skridter jeg indtil både hesten og jeg slapper af og tager det så et skridt ad gangen derfra. Jeg forsøger dog at komme fremad hurtigt igen hvis den laver noget hvor jeg bliver forskrækket eller bange i trav eller galop, så den ikke begynder at udnytte min nervøsitet til at komme ned og skridte. Bogen "Den kompetente rytter" har givet mig en del gode råd i forhold til at håndtere min angst. Går jeg helt i baglås en dag, så har jeg et par rideveninder der kender mit problem og som så hjælper mig ud af det enten ved bare at stå ved barierren og kigge på indtil de kan se jeg slapper af eller hvis det er gået helt i smadder for mig, så trækker de mig eller longerer mig indtil jeg tør selv igen. For mig hjælper det bare at indrømme at jeg er bange og blive forstået at det er ok at tage tingene i mit tempo og at det kan variere fra dag til dag. Min angst er en kombination af at jeg er bange for at falde af - hvilket jeg ikke gør ret ofte også at det gør ondt i min ryg, når den springer til siden, bliver forskrækket eller vender med mig og det er oftest det sidste der gør at jeg spænder op og bliver nervøs, men man kan arbejde med det og hver gang jeg vinder over mig selv og har en fantatisk ridetur, så er der jo intet i verden der kommer hen i nærheden af den lykkefølelse man har indvendigt og derfor bliver jeg også ved med at kravle op gang efter gang selvom jeg stadig har dage hvor jeg er rigtig bange...
Du skal bare vide, at du ikke er alene om at have det sådan. Jeg er også blevet pænt bange efter et fald, hvor jeg var stort set nybegynder. Det som hjælper mig er at få undervisning på en rolig haflinger, og så simpelthen lave nogle visualiseringsøvelser, hvor det hele går godt. Evt. nynner jeg også for mig selv (og hesten), når jeg rider, det gør at jeg slapper lidt mere af. Som en anden skriver, så gør ridningen kort i starten, evt. bare tre runder skridt, som du så øger fra gang til gang, indtil du begynder at kede dig og længes efter lidt mere fart eller udfordring  Håber det går godt lige nu, at du er kommet op på hesten. Men det er nu ingen skam, hvis du alligevel ikke tør. Så gør du det bare næste gang. Det skulle jo helst være en fornøjelse at ride  Lene
Nu er jeg kommet hjem og sørme om jeg ikke kom op på dyret, jeg red lidt rundt i skridt og så en lille runde i trav, jeg har stadig svært ved at acceptere det nu er mit niveau og ikke som i gamle dage hvor jeg kravlede op på hvad som helst og red dressur ¨jeg er lidt sur på mig selv indvendig - det må jeg indrømme.
...vil jeg bare lige sige. Klap dig selv på skulderen! Hvis du virkelig gerne vil tilbage på hesten lige som i gamle dage skal du også nok komme det, men det er virkelig mange små skridt og ikke et stort. "Do one thing everyday that scares you" Citat: Eleanor Roosevelt
du har fået taget det allerstørste skridt her i dag - resten skal nok komme. Hvis du stadig kan mærke det krible indeni efter at komme ud og ride, så skal det også nok lykkes for dig 
og du skal ikke blive "sur på dig selv indvendig" - jeg tror at der er MANGE ryttere der indimellem får det som dig - ihvertfald i en eller anden grad. Jeg tør ikke tænke på hvad jeg fuldstændig ukritisk satte mig op på i mine unge dage - men måske fordi jeg aldrig har været udsat for ulykker (7-9-13). Jeg havde gennem en årrække en lille sej fuldblodshingst og har slet ikke tal på de gange - hvor jeg tog nogle ture gennem skoven, bakke op og bakke ned, spring og grøfter - med alt hvad hesten overhovedet kunne trække i tempo - og det var ikke så lidt. Og nogle gange oveni købet med håndhest. Fuldstændig vanvidsridt!!!! Med alderen er jeg blevet klogere, fordi jeg ved hvor grueligt galt det kan gå....og uanset hvor dygtig en rytter man er, kan man ikke forhindre at hesten kan "komme til" at slå en kolbøtte....og alt det uforudsete vi ikke når at tænke på før det er sket. Keep up the good work & spirit. Det skal nok komme igen  (og så har jeg en 100% stabil old hoppe der gerne lægger ryg til dig, hvis du har brug for at "træne selvsikkerhed" gennem en periode) KH:)Annette
Har det som dig. Min hest er nervøs, jeg bliver nervøs, min hest bliver endnu mere nervøs = jeg tør ikke. Har dog perioder hvor det bare kører på skinner og der er min hest så lækker at være på. Så kan ikke få mig selv til at sælge. Jeg elsker det kræ. Selvom jeg i perioder dårligt tør sætte mig op på ham hehe. Held og lykke, samt god fornøjelse   Positive tanker!!
til at ride en hest hvor kemien ikke er der!!! Jeg har redet i 20år,haft min egen hest i 8år,og har ellers været partrytter.. Indimellem kommer der bare en hest som i den grad kan skræmme livet ud af mig og gøre hver tur til et helved.. Eller dvs. gjore der,for da jeg erkendte for mig selv at det var ok ikke at have kemi med netop denne/disse hest, istedet for at gå og have dårlig samvittighed, og mene at det burde jeg sagtens kunne osv. ja så sker det ikke mere,for jeg sætter mig kun op på en hest som jeg føler kan give mig en god tur- så det får jeg..!! Ærlig talt vores tid med hestene skal da gerne give noget positivt, og gøre noget godt for vores humør, det skal ikke være en pine!! Så hvis det bare ikke er hesten for dig så erkend det og sælg den! Det er både du og hesten bedst tjent med!! Den helt rigtige findes derude et sted!! held og lykke med det hele!! MVh Hotbandit!
for dig!" Super godt klaret, skulderklap til dig   Og til det med, at du ikke kan ride på det niveau som du plejer (endnu), bare rolig, hvor der er vilje, er der en vej 
Det kender jeg alt for godt... Jeg gik ud af 9. klasse, tog til Island og arbejdede, da jeg kom hjem var jeg i landbruget(plus landbrugsuddannelse) i 2 1/2 år, men valgte ikke at færdiggøre uddannelsen, fordi det ikke var det jeg ville... Egentlig skulle det bare give mig indblik og forståelse af produktionsdyrs liv/forhold mm... Og så har jeg efterfølgende arbejdet som omsorgsmedhjælper i et par år... jeg har hele tiden vidst at jeg ville læse videre, men synes ikke rigtig jeg havde råd til at komme på SU. Lige indtild er ikke var mere arbejde at få, så jeg startede med at læse fuld HF på VUC i Januar, og bagefter skal jeg læse jura på universitetet, så jeg er færdig med at læse om ca 9 år... Og jeg er 22 nu... Men jeg vil havde min advokat uddannelse, sådan er det bare... Ens muligheder bliver bestemt flere når man har en uddannelse...
Godt gået!!!!    Og nej - lad være med at "banke dig selv oveni hovedet" fordi du "kun" red en smule!! Små skridt er også fremad (selv om jeg udemærket godt forstår din tanke!!!!!!) Ellers rigtig meget enig med Hotbandit!!!!!!!!!!!!!!
har ikke reddet efter min operation - men jeg var knap 14 dage om at kunne dyrke motion uden smerter (løb, cykling osv).
Da jeg fik taget stingene ud efter en uges tid..... Jeg fik en kikkertoperation, men skal du igennem den store omgang, så tager det nok lidt længere tid.
2, el 3 dage gik der før jeg var til hest 
Der gik 5 dage, så var jeg klar, jeg fik en kikkertoperation, som var nemt overstået. Og havde ingen gener bagefter af OP. Men døjer dog stadig en gang imellem med små Anfald i stil med galdestensanfald ,bare i mindre målestok. 
Åh Helena jeg syns bare det er så synd for dig at du skal under kniven, hvilket sygehus skal du opereres på?? kram fra Lopsen og mig..
Jeg har en veninde som har været min bedste veninde siden jeg var 7 år. Vi har altid delt alt og tilbragte rigtig meget tid sammen som børn. Vores venskab holdt ved selv igennem teenage årene og også selvom min veninde mistede interessen for heste. Selv da hun flyttede længere op i landen holdt vi ved - ikke længere som "bedste" veninder men som veninder der stadig snakkede jævnligt sammen, og delte glæder og sorger. jeg har ikke så mange veninder, og sætter meget pris på dem jeg har, men føler lidt at jeg bliver taget for givet og kun er "værd" at bruge tid på når de opnår nogte ved det. Tilbage til nævnte veninde  . Vi har altid været på gavefod og brugt det som en anledning til lige at mødes til fødselsdage og jul, men efterhånden er hun begyndt at "glemme" min fødselsdag. Også selvom jeg som altid har kørt de 140 km op til hende med hendes gave et par måneder før min egen fødselsdag. Og selvom hun faktisk var hjemme hos sine forældre samme weekend som min fødselsdag (hendes forældre bor i samme by som mig). Det eneste jeg gjorde var at spørge hende om vi ikke skulle stoppe med at give gaver, men det mente hun ikke og sagde at jeg istedet for fødselsdags gaven bare ville få en større julegave. Men igen i år gentog episoden sig og jeg har nu valgt ikke at konfrontere hende - simpelthen bare ikke købe gaver til hende. Nå men gaverne er sådan set en bi ting - det værste er at hun ofte er på besøg ved sine forældre - endda på ferie der i 14 dage uden at fortælle det til mig. Ikke at hun har oplysningspligt   men mere at jeg gladeligt kører de 140 km hver vej for at besøge hende, men at hun så ikke engang kan sætte et par timer af til mig når hun alligevel er hernede. Det eneste tidspunkt jeg hører fra hende er når hun mangler hø til sine marsvin (plejer hun at købe at hende jeg har hest hos). Den ene gang skrev hun om hun måtte kigge forbi en søndag - jeg tænkte YES, tøsesnak, hygge og grin. Jeg bagte kage, gjorde rent og var bare klar på en gang tøsesnak. Nå men hun troppede op med kæresten under armen - fair nok han er en sød fyr som godt kan deltage i lidt tøsesnak - men da de havde hentet deres hø og spist hele kagen - samt hele min slikskål, så kørte de igen. Jeg sad tilbage med en totalt tom fornemmelse. Jeg ved simpelthen ikke havd næste skridt skal være. Mest hælder jeg til bare at acceptere at vi ikke længere er veninder men bekendte. At vi skriver sammen ved store begivenheder, men ikke andet. Men det skuffer mig bare så meget at det skal være sådan. Hvad har I gjort når I har oplevet at venskabet med en tæt veninde pludselig kun går én vej?
Hej Kender det alt for godt. Men prøv evt. at sige det direkte Ellers prøv, som jeg nok havde gjort: Næste gang hun skriver om hun mangler hø, så svar kort, at det kan købes i supermarkederne. Så må hun da undre sig og spørge om noget er galt. Så kan man tage den derfra og snakke rent fra posen. Hader når folk kun bruger en og holder ved "venskabet", til deres egen fordel.  Du er nød til at stille hende skoen for døren eller en dag være direkte. Invitere du hende nogen sinde hjem - sådan uden for perioden af hø-afhentning ? Eller invitere dig selv over? (hader når man altid skal gøre det, men det er en god måde at få tid til snak. ) Men veninder kommer og går, og det er værst når den ene part ikke er parat til at give slip, men den anden er længere i sit liv og behov. :(
Når man når dertil, hvor samværet eller kontakten med et andet mennesker, gør mere ondt end godt, så er det på tide at sige tak for nu. Det lyder til at du sidder med en del frustrationer over hendes ligegyldighed, det ville jeg også gøre. Så jeg ville nok sige tak for det der var engang og bruge mere tid og kræfter på veninder og venner, der også er der for dig og har respekt for dig og har lyst til at prioritere dig i deres kalender engang imellem og ikke kun når de har brug for noget du har.
Mis My Girls: Hun er bare ekstremt svær at konfrontere. Hun er ikke så god til det der med voksne samtaler, hun er rigtig god som en skulder at græde ud ved eller en man kan fortælle om dumme/gode oplevelser, men hun duer simpelthen ikke til få forklaret hvad hun gør "forkert" eller forklaret noget følelsesmæssigt. Hun er ikke selv den mest følsomme person. Rosenholm: Hvordan vil du så sige "tak for nu"? Bare lade tingene stille glide ud i sandet, eller hvordan? Jeg vil jo heller ikke bare slette hendes telefon nummer, spærre hende på facebook eller ligende.
Hej.. Jeg har selv sådan et venskab, og jeg er nok mere den der glemmer følselsdage osv. fordi vi bor langt væk fra hinanden nu, og når jeg så endelig er ¨hjemme¨så har jeg så travlt med at besøge famiien at jeg er helt udmattet..men en ting er sikkert jeg elsker min veninde også selv vi ikke ses særlig tit mere så er jeg ikke et øjeblik i tvivl om at hun er der for mig og omvendt..Så vær der for hinanden og fortæl hende at uanset hvad så er du er for hende og så må du acceptere at hun får et nyt liv med nye venner men jeg er sikker på at der til hver en tid vil være plads til også.. Så lad være med at gøre en stor ting ud af de gaver, pyt da med dem-du risikere at blive uvenner med hende over et par gaver..
Hejsa Da jeg mistede min mor for små 10 år siden forsvandt 4 veninder eller som jeg troede var veninder. 2 af dem havde jeg været der for dem gennem skilsmisser mv. Men da jeg gik helt i sort var de pissssttt væk. Fik så fortalt dem atjeg var der når de igen fik lyst til at tale med mig men lige nu var jeg i sort. Har så ikke siden hørt fra dem. Tog så selv kontakt her for et par måneder siden til den ene og har spurgt direkte hvorfor der er gået 10 år uden et ord. Hen gled af på sprøgsmålet og mumlede noget om ikke at kunne klare mit sort hul - men for h...... 10 år - er de så det værd. Nej syntes jeg. Man kan vel også vokse fra hinanden gennem årene For mig har det da været et tab også at miste 4 tøser jeg trods alt har/havde kendt gennem 17-21 år og så forsvinder de når man selv har det skidt. Heldigvis er der kommet nye til men man har fået een på hatte i tilliden og troen på det bedste i folk. Kan ikke give dig et godt råd - kun en historie om at det sker nok oftere end man regner med. Og nu som hos mig ved et dødsfald. God vind frem - et venskab SKAL gå begge veje - men i perioder er det ok een af jer er den opsøgende - så skal det fungere begge veje igen. Kh Heidi
Hej alle herinde på hn.. Min fætter er igang med brainstorme til et fordrag om folk der sidder i kørestol.. Han er interesseret i at høre hvad "normale" mennesker tænker om dem i kørestol, evt hvad der er af fordomme.. Håber i vil hjælpe Mvh Karin
Kigger lidt på huse for tiden  Og ja så er det jo ret aktuelt om feks. et hus står overfor snart at skulle have nyt tag. Feks hvis det har eternittag, så forekommer det mig at der er noget med at det er bedst hvis der er asbest i, da disse tage næsten holder evigt ? Håber jeg har fået rigtig fat i det og at der måske er nogen der ved hvilke årgange tag man skal holde øje med 
Eternittage med asbest holder ikke evigt. De fleste står sådan set overfor en snarlig udskiftning, hvilket er dyrt og besværligt, da de skal pakkes ind alt efter hvilken stand de er i. De færreste tager chancer med asbest nu om dage. Det eternit der blev produceret uden asbest lige efter forbuddet er elendigt. Meget ringe levetid. Langt de fleste af disse tage er allerede skiftet. De nyeste eternittage er ok. Har en levetid på cirka 15-20 år. Malede eternittage svinger meget i kvalitet alt efter fugtigheden den dag de blev malet. Nogle får forlænget deres levetid, andre smuldrer efter 1-2 år og malingen skaller af fordi fugten er blevet lukket inde under laget af maling. Heldigvis er eternit ikke det dyreste tag at skifte, eller det kan dækkes med Decra, hvilket er dyrere i materiale, men tidsbesparende.
Enig at eternit ikke holder evigt...min mand er brast igennem garagetaget for mange år tilbage... Nu er der ståltag på i stedet for. Mange folk får lagt Lindab Topline ovenpå gl. Eternittage... et alternativ til Decra ...
Jeg ved ikke så meget omkring hvilke år der er "gode", men vores hus er fra 1970 med eternittag, og vi har netop fået lagt nyt tag, da der så småt var begyndt at komme små revner i taget. Vi valgte en løsning med Decra ovenpå det eksisterende tag. For et hus med grundplan på 125 m2 uden ovenlysvinduer kostede det ca. 115.000 incl. nye tagrender mm.
Ja så er jeg jo allerede lidt klogere på tagkonstruktioner  Kom sig af at jeg kiggede på et mistænkeligt billigt, men pænt hus; ved nærmere eftersyn på fotos kunne jeg se dog se en del skjolder på loftet af førstesalen.
Det samme som
Nej det har jeg heller ikke.. Men desværre så er der nok nogle derude der har Siger det vidre til min fætter  *Karin
Nu arbejder jeg som handicaphjælper, og man oplever virkelig tit at "almindelige" folk kigger skævt til brugeren. Plus nogen folk slet ikk f.eks siger så meget som hej til hende, hvis hun er til en fest. Det er forfærdeligt at være vidne til.
Mange tak for din respons.. Ja det er forfærdeligt at folk ikke engang kan hilse på dem i kørestol *Karin
Tja, jeg prøver mit bedste at dømme mennesket og ikke så meget andet. Ergo, er brugeren rar, har jeg intet imod dem. Er brugeren en **** har jeg. Men IKKE pga kørestolen, men pga personen i den. Samme gælder "raske" mennesker. Desuden synes jeg tit at folk med fysisk eller psykisk handicap tit er mere jordnære end andre.
..... at jeg er Social-og Sundhedshjælper, så rent fagligt ville jeg lige tænke:"Her er et menneske, der har mistet sin gangfunktion af en eller anden grund, som jeg ikke umiddelbart kan se". Er det et meget ungt menneske, ville jeg tænke noget i retning af ulykke eller alvorlig sygdom, hvis jeg ikke kunne se særlige kendetegn på bestemte sygdomme. Ved et ældre menneske i kørestol ville jeg tænke noget i retning af, har mistet sin førlighed efter blodprop eller hjerneblødning. En dement person kan f.eks. efter et lårbensbrud være meget svær at genoptræne, hvis de ikke forstår at samarbejde om det. Hvad skulle fordommene da være, kunne jeg lidt drillende så spørge ?
Jeg vil da ærligt indrømme at jeg kommer til at kigge nogen gange, ikke fordi jeg dømmer, men fordi jeg simpelthen er SÅ nysgerrigt anlagt, for det der er anderledes. Ser jeg mennesker med sjov tøjstil/hårfrisure osv. ja, sorry men så kigger jeg. Gør dog mit bedste for at gøre det så diskredt som muligt og har da heller aldrig oplevet at nogen har taget det som noget negativt.... Om jeg dømmer kørestolsbrugere, nej så absolut ikk! Men kan godt have ondt af dem, tænke "godt det ikke er mig", nogen har jeg snakket med hvis det er været muligt, jeg har hjulpet en i brugsen engang med noget fra øverste hylde osv.... Nu er det godtnok ikk kørestolsbrugere, men jeg var engang på båden til Norge. Der var der en kæmpe flok mongoler med. Mig et par veninder fra skolen, vi gik hen og dansede med dem osv. Og hold op det var sjovt, vi havde det SÅ sjovt med dem. Og de bød os op til dans flere gange. Mega gang i den!!!! Og kunne sagtens have gjort det samme hvis det var en kørestolsbruger!
Jeg har bestemt ingen fordomme over for folk som sidder i kørestol. Som mange andre kan jeg da godt tænke over grunden til at de er havnet der. Har en grandfætter på 18 år der er blevet ramt af lynet for halvandet år siden og kan da nogen gange ikke lade være med at tænke på om han støder på fordomme. Det kan nok ikke undgåes med den alder han har. Ellers kan jeg da fortælle en sjov lille historie om en mand i kørestol, der var til Grøn Koncert sidste år. Vi stod en gruppe venner sammen da han kom kørende og som alle nok ved, er der rimelig mange mennesker, så man skulle lige mase sig lidt sammen. Manden havde så ikke lige tålmodighed til det, så han kørte bare, hvilket resulterede i flere mennesker fik kørt tæerne over af den her kørestol. Det var ikke særlig pænt af ham uanset hvor lidt plads der er. Og kunne da se på en af vennerne der blev ramt at det gjorde pænt nas...  Det er nok den eneste gang jeg har bandet lidt over en kørestolsbruger 
Jeg sidder i kørestol når jeg er til koncerter på Roskilde Festival eller andre steder. Man kan ikke se på mig at jeg har gigt, men jeg kan ikke stå op så længe som en koncert varer. Derfor går jeg ned til min campingvogn og henter min kørestol når jeg skal til koncerter. Det er meget meget svært for mig at gøre, men jeg gør det fordi jeg ellers ikke vil kunne holde til mere end første nummer før jeg er nødt til at gå derfra med smerter. Jeg oplever ikke som sådan folks fordomme, men tænker at de virkelig må tænke grimt om mig hvis de har set mig gå. Men jeg kan jo ikke gøre for det! Så nok er det mig selv der skaber en fordom om deres fordomme. For faktisk møder jeg altid venlige blik og hjælpsomme mennesker. Men forestil jer hvor ubehageligt det er at sidde der nede og skulle væk fra en koncert hvor der har været over 50.000 mennesker og det er mørkt. Jeg kan ikke selv køre min kørestol så det har jeg en hjælper til. Hun kan ikke se hvor hun kører, så ofte kommer hun til at køre ind i folk. Jeg sidder dernede i mørket og har samme højde som folks hofter. Jeg prøver at bremse min stol når jeg kan se den er for tæt på de folk foran. Ikke sjovt... Faktisk har folk flere fordomme mod usynligt handicappede som mig. Jeg har invalidebil og invalideskilt. Men jeg har oplevet gamle damer der højlydt har kommenteret at jeg ikke ser syg nok ud til at holde der.  Ved ikke om mit indlæg kan bruges.. Hilsen Benedicte
Når jeg møder en, i en kørestol tænker jeg det samme om dem som om andre. nogle gange hvis det er en ung en eller et barn, sender jeg dem en kærlig tanke. Hvis de på en eller anden måde betager mig: med en god opførsel, en smukt ydre, eller ligende kan jeg have lyst til at kigge på dem, men bliver usikker på om det vil blive fejltolket og så bliver jeg pludselig usikker i blikket og ved ikke helt hvor jeg skal kigge hen? -ofte tager jeg mig i min egen usikkerhed og kigger på mennesket, som jeg jo også gør med andre, og smiler til ham/hende. -Det sidder jo lidt i os, tror jeg, at vi jo ikke måtte kigge som børn, ikke måtte sige "se ham der mor" -med en høj forundret barnestemme. Jeg kunne frygte denne opdragelse gør, at vi nogle gange ser væk, når vi istedet skulle have set på mennesket (som i dette tilfælde sidder i en kørestol). - jeg gør det selv nogle gange.
Rent faktisk så tror jeg oftere det forekommer at folk i kørestol har flere fordomme mod "almindelige" mennesker end omvendt. Feks: "Hvorfor kigger han sådan på mig? Nåh, han synes garanteret jeg er en sølle, handicappet kørestolsbruger, og se! Nu smiler han oveni købet! Det er GARANTERET af medlidenhed eller forsøg på samme. Han skulle BARE vide hvor meget man rent faktisk kan i en kørestol".. De personer jeg kender selv, der sidder i kørestol har ingen problemer med det, udover selvfølgelig de logiske ting, som bare IKKE er mulige for dem.. men der er ingen af dem, der føler sig specielt udsatte eller ovenud besværede.. Det er bare den situation, de nu engang er i, og sådan er det bare.. Den ene af disse personer, Ole, ynder at sige: Jamen, jeg er s*u ikke handicappet.. jeg kan bare ikke gå". Og når han bliver for "smart" i munden, ja så truer vi da bare med at parkere ham på en kasse, og pille hans hjul af.  Men som andre også nævner, så VIL man da tit automatisk spekulere over hvordan en kørestolsbruger er havnet i vedkommendes situation, og ja, det vil nok tit blive opfattet forkert.. Ganske som hvis man kigger på en meget tynd eller tyk person, og spekulerer: "Hvad er der mon lige sket dér?"... (Jvf en anden tråd om dette emne).. Jeg tror også det bunder lidt i at i dag "LEDER" mange efter noget at blive "forargede" over, ganske som man MEGET tit kan se i de her: "Er jeg sippet???"-tråde herinde, og hvis kørestolsbrugere, tykke, tynde, rygere, rødhårede, punkere osv alle går (eller kører),og tænker sådan, ja så er det jo nemt at bilde sig ind at alle har fordomme af den ene eller den anden slags. Ofte bør man nok i langt større udstrækning bare trække på skuldrene og tænke: "NÅ, og?", i stedet for at tage alting så nært.  Mvh.
Som andre skriver, tror jeg ikke det er fordomme folk har, de er nok mere nysgerrige. Ligesom når man ser en mongol, dværg, tyk/tynd, mangler en arm eller lignende, så kigger de fleste fordi det er noget andet end man er vant til. Kigger selv, fordi jeg er nysgerrig - Ikke pga. diverse fordomme.
Hvis han skal have nogle pjecer eller andet - så kan han kontake SUMH - Sammenslutning af Unge Med Handicaps. De er rigtig søde inde på sekretæriatet derinde. Ellers kig på sumh.dk - rigtig god hjemmeside. Selv sidder jeg som frivillig i den forening - og vi har folk med alle mulige handicaps - også i kørestol ...så nej, har ingen fordomme. Tit har vi jo også mange fordomme mod folk med andre handicaps   Moral er godt, moral er dobbelt så godt.
...ingen fordomme herfra  Kan ikke se, hvilke fordomme det skulle være? De der sidder i kørestol har jo oftest været ude for en ulykke eller anden sygdom, hvem kan dog have fordomme mod sådanne mennesker? Nanna: Sidespring, men det hedder vist "Moral er godt, dobbeltmoral er dobbelt så godt" 
uvidenhed.. Min kæreste gennem de sidste knap 8 år er kørestolsbruger, og jow gu har folk fordomme, uvidenhed eller er nysgerrige, og fred være med det, vi er jo alle mennersker. Og blot fordi man selv er kørestolsbruger, hindre det dem jo ikke i også at glo når der kommer nogen der ser anderledes ud. For det er jo det vi alle gør, om så vi vil være ved det eller ej, det er jo menneskeligt, og nok også vældig sundt.. Da jeg mødte min kæreste, som jeg i øvrigt fandt på dating, havde jeg da også en masse forstillinger, fantasier, osv... Men efter noget tid firnder jeg og andre der møder ham, jo ud af at han er et menneske som ale andre, med + og -.. Han kan ikke gå, og nogle ting er umulige, men så er der jo så meget andet han kan, som jeg feks ikkefatter en meter af.' En fordom folk tit har mod min kæreste, er at han selv er skyld i det. Han blev lam som 18 årig i et bil uheld, og han har store biler nu. I virkeligheden var det en taxi der bakkede ud foran ham, så han var jo ret meget uden skyld.. En fordom mange har når de ser folk som feks er lamme, eller er spastikker, er at deres hovedet heller ikke er 100 %. Og det er så laaaangt fra sandheden for alle. Som indenfor alle andre forskellige mennesker her på denne jord, sætter vi dem gerne i kasser. Men der er idioter inden for dem alle. Min kæreste er ikke bitter på sit liv. Han drømmer om at komme til at gå igen, men lever livet mens det er her, også selvom det ikke er som han håbede på da han var dreng.. Men nogle kan da sikkert godt være bitter. Og mene at alle andre har det nemt, præcis som vi kan mene andre har det så meget nemmere end os, ligegyldigt hvad vi så end ikke har.. Kæresten har været til handicap OL 3 gange, og jeg var med sidste gange. Det var stort, og hold der op hvor er dr mange anderledes mennesker sådan et sted. Der er faktisk så mange at os der normal vil gå i kategorien "normal" føler sig forkerte. Men det var sjovt, spændende og helt fantastisk livsbekræftelses af se alle dem, som kunne noget vi andre måske ser som umuligheder, eller ihvertfald ikke kan forstille os før vi ser det IRL..
jeg har ingen fordomme overfor folk i kørestol - mere!!!! da jeg var "lille" kiggede jeg meget og tænkte tit at folk var mærkelige når de sad i kørestol. ja jeg var uvidende og derfor kiggede jeg meget når man mødte en i kørestol. desværre endte det med at min mor havnede i en kørestol. og i starten havde jeg det MEGET svært med at blive set sammen med hende når hun sad i kørestolen (hun kunne gå korte afstande - dvs 10-30m). Men efterhånden ændrede min opfattelse sig og jeg elskede at køre rundt med min mor. jeg fandt ud af at det var helt normale mennesker der sad i kørestol 
Som det tit foregår: - folk taler til hjælperen frem for til personen i kørestolen og undgår øjenkontakt med ham i kørestolen. -vedkommende bliver talt til laangsomt og meget højt. -bliver talt til som et barn, meget pædagogisk og overbærende. -i en samtale evt diskution bøjer "alm" mennesker af overfor kørestolsbrugeren og "slipper" sine principper. -overdreven venlighed/medlidenhed.- Særbehandling og ekstra opmærksomhed. Ellers så går nysgerrigehden oftest på hvor meget hjælp der rent faktisk skal gives til hjælp til fx. de hygiejniske områder og her oplever jeg oftest at folk "farver" oplysningerne med deres egne personlighed og   danne sig fordomsfulde opfattelser jeg tror mest i forhold til hvordan de har det med at se sig selv i situationen enten som hjælperen eller som den handicappede. Som regel er det ikke ualmindeligt at de folk som ER meget dømmende (og måske bange overfor områder som fx. handicappede også er fordomsfulde og fordømmende på mange andre områder. Jeg synes det er så fint med den nysgerrige fine opmærksomhed langt de fleste mennesker har, bare spørg og er man selv åben og ikke dømmende så orker de fleste at fortælle om sig selv (selvom de allerede har gjort det mange gange før), det er jo ret vildt hvad fx. ham jeg er hos rent faktisk kan og deltager i af bestyrelsesmøder, politisk arbejde osv.
Numsefisken : Du har så evig ret - Det gik lidt hurtigt tidligere   haha
tror faktisk mine fordomme røg i gymnasiet hvor en i min årgang sad i kørestol, og til sidste tænkte men ikke over det... sådan er det vel generelt. Det vi ikke kender kan man forundres over på den ene eller anden måde, men pludselig bliver det også normalt.... men jeg kommer til at tænke på en mand jeg har set i flere år i Thailand - han har hverken arme eller ben, kun stumper. Han sidder og tigger på en overgangsbro i en travl bydel. Og generelt kan det bedre betale sig at tigge der hvor thailænderne selv er end i turistkvarterer - det var begge dele. Han blev kørt dertil af sin familie (tror jeg da) båret op fra gaden - ved ikke havd folk ellers havde forventet sig. Men han ankom i en ordentlig kørestol til stedet. Hørte så en dag nogle kollegaer forarget udtale at han havde ikke noget at sidde der og tigge for hvis han havde en fin kørestol! Jeg blev faktisk forarget - de kan jo ikke vide om det har taget ham 5 år at tigge sig til den, og om han er en belastning for en fattig familie og gerne vil have lidt penge med hjem. Thailænderene er flinke til at give til trængende, de tror jo på karma, og der er intet andet socialt sikkerhedsnet end familien, men de giver kun små beløb. Så en kørestol kan have taget lang tid at skaffe. tror kørestolbrugere lider at alle de samme fordomme som os andre - folk ser noget og dømmer... og her er det bare forskellige ting vi dømmes på....
Bare fordi man kigger, betyder det da ikke at man har fordomme omkring kørestolsbrugere...
Jeg har oplevet det samme som natural horsemanship, at folk tror at der også er noget galt med hovedet på kørestolsbrugeren... - der tales som til et barn og det forventes at beslutninger tages af andre end kørestolsbrugeren... Det jeg selv synes er mest træls ved folk i kørestol er at jeg ikke helt ved hvordan jeg skal komme i øjenhøjde med dem... Når først man kender folk har jeg det fint nok med at "tale ned til dem" (altså fysisk) - men når jeg møder en fyr på et disko i kørestol vil jeg gerne ned i øjenhøjde... Og alt efter kavalergang skal man måske ikke bare læne sig frem 
Sammen for jeres meninger.. Nu er min fætter ikke lige frem helt ung længere og har siddet i kørestol i hmm 10 år muligvis længere.. Jeg sender ham linket til denne debat så han kan se hvad i alle har skrevet.. Endnu en gang tak  *Karin
Jeg har ingen fordomme over for mennesker i kørestole. Det der kan "gøre det svært" er at   handicappede mennesker er meget bitre over deres situation og det kan andre jo mærke, der er ligesom en negativ udtråling fra dem og en vrede som går udover omgivelserne. Jeg har arbejdet med handicappede på et ridecenter og oplevede både meget glade og meget bitre mennesker. Nogle havde svært ved at affinde sig med deres situation og var vrede på alt og alle og selvom jeg godt kunne følge dem og forstå dem, så kunne jeg godt tage mig selv i at tænke "sure stodder" indimellem, for det var jo ikke min skyld at vedkommende feks var kørt galt. Det galdt ikke kun kørestolsbrugere, men også mennesker med andre handicaps og sygdomme. Der var feks en kvinde i 30'erne som havde sclerose og var meget bitter over det. Og igen: FULDT forståeligt, det er jo frygtligt og tragisk.  Jeg så engang en yngre kvinde på apotektet i en kørestol med en baby i en sele på maven! Det var et både trist, men også ekstremt livsbekræftende syn! Trist fordi jeg havde ondt af hende og livsbekræftende fordi hun tilsyneladende ikke havde brug for melidenhed og helt tydeligt kunne klare sig selv... Se på mennesket, ikke på handicappet. De fleste ønsker ikke særbehandling, men vil på lige fod med alle andre mennesker. Respektfuldt.
Jeg har en meget sjov historie en af mine venner fortalte mig forleden. Han er hårdt ramt af sclerose, men er dog istand til at gå korte afstande med krykker. I weekenden var han ude at køre i sportsvogn (som passager), med en anden god ven. De kører af og til ud og "brænder dæk af", sådan bare for sjov. På vej hjem kører de ind på et cafeteria, og parkerer på en handicap plads og lægger handicap skiltet i forruden. Her er det så den ældre dame gør dem opmærksom på at de holder på en handicap plads, hvilket de fortæller hende at de godt er klar over, og viser hende skiltet. Så knækker filmen helt for hende."Hvis man er handicappet kan man da ikke køre rundt i sådan en bil!!!!! Tilsyneladende er der snævre grænser hvilke køretøjer man må lade sig befordre med hvis men er bevægelseshæmmet. Så hvis man er syg, må man ikke lave noget der er sjovt.
Har set det fra begge sider - har selv siddet lam i en kørestol, og nu går jeg af mig selv, og det kan ikke ses eller mærkes jeg overhovedet har siddet i den. Så jeg ved hvordan det er at sidde i en kørestol og faktisk ikke kunne klare sig selv. (Ved godt det langt fra er alle kørestolsbrugere der har det sådan) Har ingen fordomme. Tværtimod 
Jeg har bestemt ingen fordomme overfor folk i kørestol.. Jeg bor lige ved siden af et hospital og ser derfor kørestolsbrugere dagligt.. Jeg tager ofte en snak med dem som et helt almindeligt menneske.. Det er altid søde mennesker jeg møder der gerne vil have en lille sludder mens de venter på bussen.. Oftest er det når jeg går tur med hundene at jeg møder dem (har to chihuahua'er) og de er gerne meget interesserede i hundene.. Flere af dem jeg har mødt har ofte haft den mindste af mine hunde på skødet og både kørestolsbrugeren og min hund elsker det.. Så sidder de og nusser med ham, mens vi snakker om vind og vejr.. Faktisk tager jeg mig altid tid til at stoppe op og føre en samtale med folk når jeg er ude at gå med hundene.. Og det er uanset hvilket menneske er.. Tror jeg får snakket med 3-10 fremmede mennesker hver dag da de små hunde jo giver meget opmærksomhed og opfatter folk er glade over jeg som ungt menneske gider give mig tid til at snakke med dem.. Faktisk kan især ældre mennesker komme med mange gode historier når man bare giver sig tid til at lytte..
Jeg kan forestille mig, hvad der almindeligvis sker, når en kørestolsbruger passerer en 'gående' (i mangel af bedre ord) -og jeg har generelt ikke noget imod at undre mig eller reflektere over ting, der fremkalder usikkerhed/forlegenhed hos mig eller andre. Når jeg kigger på en person i kørestol, er det ikke fordi jeg finder det underholdende, eller at jeg synes jeg har ret til at glo på vedkommende. Og jeg er jo bevidst om, at personen ved, at hans kørestol vækker opsigt - derfor kan jeg godt få lidt røde kinder, hvis jeg får øjenkontakt. Fordi jeg virkelig ikke vil fornærme eller støde vedkommende, men simpelthen fordi jeg af uforklarlige årsager er nødt til at tjekke ud, om personen har et synligt handicap eller om personen ser umiddelbart almindelig ud. Måske fordi man kører en indre dialog med sig selv om, hvilke omstændigheder, der har placeret personen i kørestolen. Og så må jeg ærligt indrømme, at en kørestolsbruger engang har fået mig til at flække af grin. Som teenager var jeg pivstiv i Amager Bio til noget heftig techno-arrangement, alle havde selvlysende tøj på og knæklys i munden. Så var der den her fyr i kørestol som tydeligvis var spastiker. Han var totalt klædt på til lir, han havde selvlysende kæde om halsen og alt muligt lysende lir på sin kørestol, og han rullede fuldstændig hæmningsløst rundt på dansegulvet og havde det åbenlyst vidunderligt. Jeg var jo fuldstændig uforberedt på sådan et 'indslag', og syntes han var hammersjov. Jeg kunne ikke lade være med at stirre på ham, uanset hvor forkert jeg end følte det. Men han var inde i sin egen bobbel af velvære, og jeg undede ham det jo gerne! Så måske skal vi lade være med at skamme os sådan, når vores øjne lander på de mennesker, og i stedet bare smile til dem og acceptere, at vi ikke kan lade være alligevel 
Nu er det de normale du spørger, og ikke os i kørestol, det ved jeg godt   meeen, jeg synes da alligevel jeg vil give mit bidrag med. Jeg sidder i kørestol - el-kørestol. Sådan en stor grim kampvogn, der på ingen måde kan være diskret eller lydløs. Jeg oplever, som en anden skriver, også at kassedamer f.eks. henvender sig til min hjælper, og ikke til mig, både mht. at fortælle beløbet jeg har handlet for, og for at vide om det skal være på beløbet, hvis jeg vil betale med mit dankort og de forsøger også oftest, at give min hjælper kassebonnen, og det selvom jeg gentagne gange forsøger, at skabe øjenkontakt og besvarer alle de relevante spørgsmål i forbindelse med købet. Det er lidt fjollet, men ja. Mine hjælpere bliver vist mere irriterede over det end mig, så de kan godt finde på at pege på mig eller høfligt henlede ekspedientens opmærksomhed på, at det altså er mig han/hun er ved at ekspedere og ikke hjælperen. Jeg oplever, at rigtig mange mennesker - ude i byen - kigger på min kørestol og så kigger væk. De kigger ikke engang på mig som en person og da slet slet ikke i øjnene. Mødre hysser deres børn ned, hvis de spørger deres mor hvorfor jeg sidder i en kørestol. Kun en gang har jeg oplevet en mor som sagde; Det ved jeg søreme ikke, lad os spørge, og spurgte mig så. Jeg fortalte dem hvorfor, og den lille dreng var meget betaget af alle de knapper der er på sådan en stol og han blev meget begejstret, da han opdagede den havde et båthorn. Mange mennesker uanset min relation til dem bliver overraskede, når de opdager, at jeg selv kører min kassevogn og flere sender mig et meget skeptisk blik, når jeg sætter mig bag rattet  På det mere personlige plan har jeg oplevet veninder, når man ligesom er kommet over de første barrier i et venskab, har været meget nysgerrige omkring s*x og deslige. Hvis folk spørger til den slags, så plejer jeg at svare noget i stil med: Hvis du fortæller hvordan du gør det med din kæreste, skal jeg nok fortælle hvordan jeg gør det med min... Det plejer ligesom at få folk til at forstå, at man hverken er en alien eller et misfoster, bare fordi man har en kørestol i bagdelen  I min verden er det ikke et tabu - hvis det er i jeres andres, er det synd. Og endnu mere hvis der er fordomme som nedgør den i kørestol - de har ikke selv valgt deres situation og har samme krav på respekt fra omverdenen som normale mennesker, som i kalder dem. Mvh. Annette 4x4!
Ingen fordomme. Men ligesom jeg kigger på andre mennesker, ser jeg også lige på dem og hilser eller giver et venligt nik. Jeg har selv været handicappet af gigt og gik meget mærkeligt på et tidspunkt, der var det som om folk blev bange for mig og turde ikke se på mig - og som en anden skriver, mødrene hyssede deres børn ned når børnene spurgte hvorfor jeg gik mærkeligt.
Kære HN. Jeg har bare brug for at få Jeres syn på dette. Jeg har en veninde som jeg har kendt siden folkeskolen. Vi har altid haft et super veninde forhold. Grint, grædt og delt hemmeligheder   . Dette venindeforhold er dog efter de sidste 3-4 år blevet mindre og mindre. Jeg har egentligt affundet mig med det, da jeg et par gange har forsøgt lidt forskelligt for at få mere kontakt til hende men det er ikke rigtigt lykkedes. Det passer med at det rigtigt startede da min veninde blev gravid med sit første barn. Og det er jo den klassiske historie hvor det enten er veninderne der dropper den gravide eller omvendt. Her synes jeg mere det er sket fra begge sider helt naturligt. Så ingen pegen fingre her. Men det der ligesom har indikeret at det er ved at være slut er følgende og det som irriterer mig ved hende er... .... Jeg ville holde lidt hygge for min veninde og en anden fælles veninde med deres mænd og børn. Det var et stort arbejde at få på plads, da det skulle passe med børn og middagslure osv. Det der irriterede mig mest var at jeg var helt med på det skulle passe med børnene, men det ville da også være rart hvis det kunne passe ind i mine planer. Jeg ville stå med morgenbord og det var også mig der havde inviteret, men jeg havde intet at skulle have sagt til tidspunktet hvornår de kunne komme. Jeg tænkte som den gode barnløse veninde at det var da også lige meget bare vi kunne hygge og sludre sammen - det sjove var dog at den fælles veninde som også skulle med også have børn med, men her var tiden fuldstædig ligegyldigt, de kom bare gerne   . Nå med jeg stod med det her store morgenbord, med en masse lækker brød, pålæg og andet godt... ja jeg havde kræset for det. Og de var inviteret til morgenbord. Det viser sig at min veninde, hendes mand og hendes dreng ikke skulle have så meget da de havde spist hjemmefra.... WHAT   tænker jeg bare. En ting er at børnene skal have morgenmad inden man kører hjemmefra, helt fint, men er man inviteret til morgenbord, så siger man enten at man ikke spiser noget inden man kommer, eller også så spiser man da ikke hjemmefra.... er det bare mig   . For jeg havde da intet imod blot at sørge for en kop te eller lign. og så stadig hyggesludre. Ikke nok med de ikke spiste noget, så var de der kun en lille time også skulle de videre..... igen fint nok, men jeg ville jo gerne vide sådan noget. Altså jeg kunne have begrænset mit morgenbord. Ovenstående er et par år siden og vi har ikke set hinanden så meget. Men veninde blev så gravid igen, hvilket jo er super dejligt. Og jeg tænkte for ligesom at prøve en sidste gang... man kan godt fornemme at forholdet stille glider ud i sandet. Men min kæreste og jeg tog på besøg hos dem til frokost og da vi kom lå der vasketøj på spisebordet, manden var i arbejdstøj og skulle skifte, min veninde var igang med at koge æg og vi var inviteret til kl. 12:00 og kom 12:00. En ting er at de ikke var klar.... pyt med det, men det at man kunne fornemme at man kom ubelejligt og snakken over frokosten var tam og indholdsløst og handlede kun og dem, deres børn, deres arbejde også videre. Jeg tænkte hele tiden, min veninde kender mig ikke mere.... hun ved ikke ret meget om mig. Hun ved ikke hvad jeg laver sådan rigtigt ud over hvor jeg er ansat. Hun ved ikke jeg f.eks. snart skal opereres og at vi kæmper med at blive gravide og det har vi f.eks. gjort længe, og jeg har egentlig heller ikke lyst til at fortælle de ting til hende selvom det for mig betyder meget. Nå, men jeg er egentligt kommet frem til at vi naturligt er gledet fra hinanden.... men HVORFOR irriterer det mig så. Det går mig på på en eller anden måde. F.eks. er min venindes lille baby dreng er lige blevet døbt og vi var ikke inviteret, igen fuldstændigt ok. Men vi var med da hendes første barn blev døbt. Min tanke er nok at det ikke er os mere. Hun har sit liv og jeg mit og som sagt er jeg egentlig ok med det. Men alligevel vildt ærgerlig over det. Min tanke er nu. Skal jeg kontakte hende igen for at forsøge endnu en gang eller bare droppe det??? Egentlig hælder jeg mest til det sidste, da det er mig der har forsøgt at holde kontakten ved lige de sidste par gange. Hvad tænker I når I læser ovenstående??? Hvad ville I gøre??? Venlig hilsen Jette
Úhhhh Jette, jeg kender til hver en detalje du har skrevet - ang. en veninde jeg havde!!!! nr. 1. Enten gør du dette, hvis du ønsker at bevare venskabet. Kontakt hende, inviter hende, bare dig og hende, til en hyggekomsammen. Snak med hende omkring hvordan du har det. Sig til hende at du føler at venskabet er ved at ebbe ud. Og at det irritere dig, da du gerne vil bevare det osv. Og så tag en beslutning ud fra jeres samtale, om venskabet skal vare ved eller ej. Eller nr. 2. Vælge at det var det. I havde de godt sammen og i har haft et fantastisk venskab. Tænk tilbage på de gode tider hvor i var der for hinanden. Men accepter at det var dengang og så nyd de andre veninder du har, i stedet for at holde fast i hende. Jeg vælger altid nr. 1 som det første og giver det EN chance, og anden gang, så bliver det nr. 2....
Jeg tror, du skal lade "det ligge" For mig at "se" er i vokset ret meget i hver sin retning - og det er der desværre ikke noget at gøre ved. Jeg kan læse, at du godt er klar over det - og det der ærger og går dig på, er at det gør ondt og det er naturligt (tror jeg) at man kæmper en brag kamp, for at få det tilbage, der var engang..... Noget af det mest svære, er at acceptere, at en man engang har kendt SÅ godt og været så tæt med - er blevet til en bekendt... Lykke og held på din vej - også med at blive mor!!!!
sådan er det med veninder der får børn - har som Pernille OGSÅ prøvet det. Man vokser fra hinanden, og det sker bare. Held og lykke med baby-projektet - men husk - man kan sagtens være lykkelig uden   . .
Hej.. sådan er livet nogle gange, veninder vokser fra hinanden, så du må nok indse at det er det der er sket her .. ta det som det kommer med din veninde, hold kontakten ved lige men det ttætte bånd det får i nok ikke igen...
Der er jo mange facetter i din historie, men essensen er vist at i er vokset fra hinanden, men fortvivl ikke, måske finder i hinanden igen  Venskaber kan mere eller mindre intense gennem perioder, det er ok at sætte dem på stand by i en periode. Men jeg vil ikke undlade at kommentere at venskaber ikke nødvendigvis går i stykker af at der kommer børn ind i billedet. Mange af mine veninder har haft børn i mange år før jeg selv fik barn, det er vores venskaber ikke gået i stykker af, men det kræver da en vis accept og villighed fra begge sider. Det nytter ikke noget at man bliver ked af at der bliver meldt afbud samme dag, børn kan pludselig blive syge og samtidig skal børnefamilierne ikke rynke på næsen af at de nogengange bliver inviteret ud uden børn eller hvilke problematikker der nu engang kan komme.
for dig synes jeg du skal prøve en gang til. Dig alene - og uden kærester....men selvfølgelig med hendes børn....og så fortæl hende direkte hvordan du har det med det,- og at du er lidt ked af at I er gledet fra hinanden. Måske har hun et svar og måske har hun ikke - men så har du ihvertfald prøvet. Er der derefter ingen kontakt fra hendes side, så drop det - eller sæt det på pause et par år. Det er aldrig for sent at vende tilbage - og det kan jo i så fald være at der er bid næste gang. KH:)Annette
Hejsa, vi skal snart flytte (5 år siden sidst), måske skal vi leje min søsters hus et par måneder, før vi flytter i egen bolig igen. Så er det lidt noget møg at have katte, hvis vi skal leje søsters hus, skal vi jo flytte to gang indenfor nogle måneder. Håber ikke, de bliver for forvirrede. Har hørt, katte skal være indenfor 3 uger, før man må lukke dem ud. Men ville I lukke dem ud, hvis de kun skulle bo der nogle måneder? Og er det nok med 3 uger, for at de ikke prøver at stikke af? Søsters have er indhegnet, det er haven til det hus, vi er igang med at byde på, også. Men jeg kan nok ikke være sikker på, de ikke hopper over. Stak jeres katte af, da I flyttede?
Være nok, en af mine fik endda kun en uge, for hun får claus, hvis hun ikke må komme ud. (Og tisser!) Jeg går med dem rundt, og holder knivskarpt øje- det er desværre rimelig koldt (vinduet skal helst stå åbent). I starten tømmer jeg deres bakker i kanten af haven, men det går nok ikke med søster- kattegrus bliver til pløre, der er der i ÅREVIS. Så kun på steder, hvor man absolut ikke vil færdes i 4-5 år.  Mine små fik et sted under fyrretræet (der er tørt)- som de stadig bruger som wc ude... Selvom gruset er væk. Både det røde og det hvide laver pløre- det hvide er værst.
Jeg har lige fået 2 katte en på 9 md og en på 3 år. De var inde en uge, hvor de fik lækker mad og derefter åbnede jeg stald døren, de elsker at være her og nyder den fri natur. Syntes det var synd de skulle blive ved med at være lukket inde
da vi flyttede i hus for 4 år siden, havde vores 2 katte været indekatte i hele deres 2 årige liv. De var nok lukket inde i ca 2 uger, før vi lod dørene være åben, men de GAD ikke ud. Efter et par timer listede de dog ud og så sig lidt omkring, men blev tæt på døren. Efter et par aftener på den måde blev de mere modige, og pludselig var den ene væk, hankatten (kastereret) der gik 6 uger før han kom hjem igen! Hver aften hørte vi katteskrål, han var simpelthen ude og pi..e territorie at! Da han en nat blev indfanget da han listede ind og spiste, så holdt vi ham inde en uge (sikke en larm der blev!) og han er blevet hjemme siden. Så nej, jeg ville ikke lukke dem ud de måneder i lejligheden - de vil sikkert klage sig højlydt til at starte med, og sørg for at have vinduer mv. lukkede!
jeg er flyttet mange gange! fra gården og kæresten i lejlighed-tilbage på gården- i lejlighed- videre i en anden lejlighed og alle gange har mine katte kun været inde i 14 dage og det har de sagtens kunnet finde ud af (de er begge 2 år). syntes det er synd at holde dem inde, hvis de er vant til at komme ud... men selvfølgelig skal de holdes inde de 14 dage.. 1 uge er for lidt og 3 uger unødvendigt.... det skal lige siges at mine overhovedet ikke har været mærket af alt det flytning- de slapper af der hvor jeg er... 
også lidt det kommer an på katten. Min den ene har været fuldstændig panisk de gange vi er flyttet, og hvis jeg skulle bo midlertidigt et eller andet sted kom hun ikke ud. Nogle af de andre har været totalt ligeglade, og ville kunne lukkes ud næsten med det samme. Generelt ville jeg nok hellere holde dem inde en uge for meget end risikerer de stak af. Men 14-21 dage er en udmærket regel. Karin
Da jeg overtog min søsters kat var det første gang jeg fik kat. Jeg lod den være inde i ca 10 dage hvor den lærte mig og huset at kende. Jeg købte en snor som jeg gik med den i ca efter 7 dage. Jeg ville have holdt den inde længere (havde også hørt ca 3 uger) men den slap fri af snoren efter 10 dage, og da hans reaktion bare var at gå rundt i haven og så gå ind igen, tænkte jeg at så kunne vi lige så godt fortsætte i det spor. Han blev faktisk i nærheden af huset de første dage, men ca 1 måned senere var hans så væk i 3 dage - Gæt hvem der var ved at gå i total panik  Men nu har vi boet der i 3 år og han er hjemme det meste af tiden. Han har aldrig siden været væk i flere dage. Han skal jo passe sine sengetider 
Inspireret af artiklen i nyeste nummer af Equipage fik jeg lyst til at skrive dette indlæg. Hestetræner Ute Lehmann fortæller: Der står meget mere og der er flere guldkorn i artiklen. Ligeledes er der sjove øvelser og lege, man kan lave med sin hest.  Rigtig dejlig og inspirerende læsning, som fik smilet frem hos mig - også selvom jeg ikke er sammen med en hest lige nu. 
at smile når man ligger på jorden med bøjede ribben 
Så kan du lære at smile og være glad, NÅR du sidder på hesten.   
Ja det har du skisme ret i 
Men en ældre dame kan sku ikke motiveres med et smil : D - hun mener ikke at tempoet skal være højere end nødvendigt og sådan noget med at løbe rundt og være energisk og lege ta' fat, eeeej det er spild af energi! Sådan noget med at være nysgerrig og sådan det duer altså heller ikke, når man er en ældre dame og har set en masse i sit liv så skal der meget til at imponere damen. Så sådan noget med at stikke snuden frem efter en godbid, en pind eller andet eller hvad man nu kan bruge for at lære tricks, nej sku! Eller det der med berøring, altså... Man er da sart hvis man løfter benet fordi en pisk prikker til en ved "armhulen" eller ved ørene... Suk, sådan nogle gamle damer har deres helt egne meninger : D
Har du prøvet?? 
smilet ikke mindst at "alle vi rytteres" omgivelser og dem vi til hest møder på vores vej ikke opfatter os som nogle højr***** og storsnudede personligheder. Et smil dur ALLE steder  KH:)Annette
Jeps, det er afprøvet... Det der med at være glad og entusatisk - som man opfordres til at være fordi så skulle det jo gerne smitte af på hesten, men nix. Jeg kan stå og hoppe af glæde og være fuldstændigt overgearet og fuld at smil og latter, damen reagere ikke synderligt på den men forsætter med at stå og sove  . Hun er bare svær at imponere og har set det meste.
Og et grin virker endnu bedre, kan jeg afsløre    Ja, jeg kommer somme tider til at skraldgrine, når jeg rider.
Min lille pru giver mig så super meget, at jeg slet ikke kan lade være med at smile, og engang i mellem faktisk også er ved at flække af grin. Han aner simpelthen ikke at han er 16 år, og måske burde begynde at sætte tempoet ned. Næ - tværtigmod, ligeså snart han får sadel og hovedtøj på, så er det bare derud af... Han er den bedste medicin - både fysisk som psykisk...:o)
   
Som jeg kan når jeg er ude hos min overskønne dejlige hyp   Det bedste tidspunkt af dagen, er når man kommer ud i stalden og hesten står i boksen og kigger ud, ivrig for at komme ud og ride. Dressur, spring, tur eller terræn træning, ligemeget hvad, er han bare glad for at komme ud. Men må da også tilstå, at det er svært at huske at smile, når man skal koncentrere sig om at lave en masse dressurøvelser... Men prøver altid at huske det til stævnerne, og de bedste stævner, er dem hvor man husker at smile og være glad, uanset resultatet  Kan huske, at da jeg red på min hest første gang, hvor jeg varmede ham op for hans daværende ejer, så kunne jeg ikke lade være med at smile. Jeg kunne ikke sidde på ham i trav, (pga. hans store trav i forhold til min daværende hyp) og jeg kunne ikke få ham i galop. Og jeg fandt det hele utrolig morsomt   Og siden har det været sådan, at jeg altid har været super glad for at ride ham, og det er jo skønt at have det sådan med sin hest   Der findes bare intet bedre end det 
Smil, det smitter  Mine 3 skønne drenge får mig til at smile hver dag og ofte også til at grine... Det fedeste er dog når man rider og får et grineflip, især hvis det foregår i trav, man kan slet ikke sidde fast eller ordentligt og begynder at grine endnu mere pga det... I love it 
Ja selvfølgelig skal man smile... Men hvad så når man har for vane at synge? 
Hvis hesten propper en hov ind i hvert øre, skal du overveje at stoppe syngeriet. Hvis ikke - så fortsæt.  Seriøst så er jeg sikker på, at det gør hesten godt. Du kan ikke være sur og synge samtidigt. = good vib's til hesten. 
Ved nærmere eftertanke synes jeg da, at min egen krop bliver anderledes, hvis jeg smiler imens jeg rider. Den kan være, hvis jeg lige har ramt 'jackpot' med et eller andet (de gode, bløde overgange fra skridt til trav kan næsten få mig til at tisse i bukserne, sådan lidt "oooorv!!"   ) Det samme, når jeg læner mig frem for at nulre hesten på halsen, fordi den bevæger sig afslappet, og jeg gerne vil rose den. Det vil jeg prøve at huske, hvis jeg kommer i en situation, hvor jeg ellers ville blive spændt i kroppen. Prøve at smile. God ide 
Det er faktisk sjovt.. For jeg har altid fået afvide at jeg altid smiller når jeg rider også når jeg springer, så smiler jeg mig igennem en bane.. Ikke noget jeg tænker over, men på alle billeder fra stævner, kan man se jeg smiler..også fra den gang jeg red pony.. Så det er jo skønne billeder, med en smilende rytter og en heste med ørene helt fremme på vej over et spring.. Jeg bliver endda spurgt om hvorfor jeg kan gøre det, for gør det også når det ikke helt køre.. Men som jeg altid svare; "ridning er min hobby, og jeg er glad for det, så hvorfor ikke smile når jeg er igang med at nyde hobbyen"... Smiler også når jeg rider dressur, til stor fornøjelse for mine med rytter, som nogle gange kommer med kommentar om det, og spørge "Er den bare rigtig god i dag, siden du smiler over hele 5 øren".. Så jeg har det heldigvis i kroppen..:)
Et enkelt smil ændre, ubevist, hele ens holdning, måde man bevæger sig på og måden man taler på, så kan sagtens forstille mig, at det skulle ha en reel indvirkning på ens ridning   Jeg smiler så meget jeg kan 
havde grineflip på min hest, var i skoven i fuld galop - og med en veninde og hendes hest ved siden af....jeg kan ikke huske hvad der var så fantastisk morsomt, men resultatet af det blev at jeg fik en flue - for fuld hammer - ind og ramme drøblen og derefter BBBBBZZZZbzzzzzzzz....ned gennem svælget og ned i maven - og der blev den helt stille. Meget mærkeligt - og udløste yderligere et grineflip da vi fik stoppet hestene og jeg fik fortalt min veninde om "the intruder" i min krop.... Så vær ikke ALT for glad når du rider  KH:)Annette
.. haha..  Da jeg i sin tid havde part på Tøsen, tog ejeren og jeg ofte på tur sammen. Dvs. at først red den ene - mens den anden cyklede ved siden af. Og bagefter byttede vi. Vi havde det altid vildt sjovt sammen på turene og grinede meget. Det store emne var, hvad Tøsen ville sige, hvis hun kunne snakke højt. Det fik vi meget sjov ud af... Vi snakkede om skøre ting som, at hun også ville have en mobiltlf. så hun kunne ringe til sine hestevenner og klage over os skøre piger. Hahahaha.. 
Til dem der har bestilt og betalt for en dvd af deres ridt under Copenhagen Horse Shows, er vi blevet gjort opmærksomme på, at de penge der er blevet modtaget for dvd'erne aldrig som aftalt er blevet udbetalt til leverandøren, hvorfor dvd'erne ikke vil blive produceret. Hvornår forholdet bliver bragt i orden, kan kun Henrik Klem svare på. De der har penge til gode hos ham, kan henvende sig til Henrik Klem direkte. Hans kontaktoplysninger er her:  eller på   
Vedr. de bestilte dvdér ved copenhagen horseshow! De der har bestilt og betalt deres dvd ved stævnet og ikke har fået deres dvd som følge af Henrik Klem´s utroværdighed, kan sende en mail til   så vil jeg ifølge aftale med Per Krohn sende en liste med de berørte til distriktet som så vil tage affære i sagen. Mvh Lykke. Iøvrigt synes jeg det var et ok stævne!
Mailen skal indeholde navn på rytteren, email og evt. stævne nr.
Super godt initiativ, har nemlig også skrevet til Henrik Klem d. 7/9 og efterlyst den DVD vi betalte for i   som vi stadig ikke har fået, men har intet hørt fra ham. Sender lige en mail med info. Håber I får noget igennem.
Hvor bestiller jeg billetter til hingstekåring? jeg ved godt man ikke kan endnu. Men er det fra Dansk varmblods hjemmeside?? og er det gennem billetnet eller?
du skal gå ind på   og kigge. Det er den nemmeste måde. Der er link til det hele.
Men har luret derinde:) og kan sagtens se priser og sådan noget, men bare ikke lige hvor man bestiller... men det kommer nok først på i morgen så... men ikke nogen der ved noget omkring det med om det er billetnet der fører det? min veninde har et gavekort, så ville være rart lige at vide om det kan bruges...
Jeg tror ikke det er Billetnet - jeg mener det hedder Billetten eller noget i den stil, dem der håndtere salget. Jeg tror de har lagt et link til billet bestillingen ind i nyheden på forsiden af HN - det skulle være til at finde det der igennem, hvis ikke andet virker. (Jeg synes ikke Dansk varmblod har den mest logiske og overskuelige hjemmeside)
God formiddag. Jeg bliver simpelthen nødt til at dele dette med jer, for jeg synes at det simpelthen er for sært. Jeg har snakket med denne fyr, i rigtig lang tid nu. Vi skriver sammen hver dag (Han er lige flyttet til KBH) - Vi har ses et par gange, set film, sovet sammen (dog har jeg ikke lavet noget med ham, da det vil jeg ikke, når jeg ikke føler sikker.) Men jeg har nået til den konklusion, at jeg faktisk er blevet rigtig glad for ham. Det er for det meste ham, der kontakter mig først. Og vi kan bare snakke om alt, og jeg skal snart over at besøge ham. Men så i søndags, skriver vi sammen, og har en samtale. (Over mobilen.) Vi er begge online på face samtidigt, og i det skriver en af mine kammerater lige pludselig til mig. En rigtig rigtig sød besked, hvor han kalder mig søde ting, og at han savner mig. Eftersom den besked bliver postet, stopper min fyr lige pludselig med at svare. Jeg tænker sikkert, at han ikke er ved sin telefon, og venter så ca. fire timer, stadig uden svar. Og kan se, han kan sidde online på sin computer. Jeg prøver at skrive pænt til ham, og der er noget galt, siden han ignorerer mig på den måde. Intet svar. Jeg ringer til min veninde, og fortæller hende om det. Hun mener, han er blevet pigesur over at have set min kammerats besked inde på facebook, fordi den var så sød. Men så sagde min veninde at hun ville prøve og skrive til ham, bare for at se, om han bevidst ikke svarer eller ej. Jeg var ikke helt med på den, men giver hende så lov, i sidste ende, jeg var jo selv lidt nysgerrig over denne situation. Der går ikke mere end 2 min, så svarer han hende. Jeg vidste slet ikke, hvad jeg skulle sige, og lader så være med at kontakte ham. Dagen efter, kl. ti om aftenen, får jeg en besked fra ham, hvor han virker meget undskyldende, og flov, og kommer med en forklaring på at han ikke har kunnet finde sin mobil. Jeg vidste igen ikke hvad jeg skulle sige, og svarer ham koldt at det er der så vel ikke noget at gøre ved. Han vidste godt, at jeg ikke hoppede på den. Vi snakker så fint nu igen, men jeg spekulerer stadig over hvorfor han ignorerede mig på den måde, det har han aldrig gjort før.... Det var bare den særeste opførsel! Hvad mener I?
konfrontere ham med facts.... - og udbede dig et svar i overenstemmelse med sandheden.... KH:)Annette
Jamen altså.... jeg ville da tro at han er blevet jaloux  Han er nok lige så glad for dig som du er for ham, og så er det da ikke fedt at se en anden skrive søde beskeder til dig. Men han ved godt at han måske ikke helt kan tillade sig at være jaloux, så derfor det med mobilen der var blevet væk. Man vil jo nødig indrømme... Jeg synes da bare at du skal fortælle ham, hvor glad du er for ham, så kan det være han slapper af og fortæller dig det samme  Held og lykke! Lene
Ih altså, er det ikke ret tydeligt at fyren er blevet jaloux  Synes nu ikke det er noget du skal være "ked" af i den forstand, jeg synes det er positivt at han selv kontakter dig dagen efter som du skriver. Pas nu på at han ikke bliver træt af, at det er ham der altid kontakter dig først, som du skriver - det kan man godt blive træt af. Jeg synes det er fedt at han ikke presser dig til noget, når i sover sammen, men pas nu på, at I ikke bare bliver venner hvis der ikke sker noget "sjovt"  Held og lykke
Tak for jeres svar! Jeg vil gerne konfronterer ham rigtig med det. Jeg valgte at besvare hans sms meget ligegyldig, fordi jeg ikke har lyst, overhovedet! At tage sagen op, over sms. Når jeg skal over til ham, vil jeg snakke ud med ham, om det hele, og hvad det er for noget. Jeg tror også at det er fordi, han blev lidt - "Arg" over det. Især fordi jeg selv besvarede min vens besked, og sagde han altid var velkommen hos mig. Jeg tænkte ikke videre over, at min fyr kiggede med. Men ja, jeg tror helt klart at det er derfor. For hvorfor ellers? Man får bare de der tanker om at han ikke vil snakke med mig mere, jeg har brændt nallerne førhen så jeg er bange for at brænde dem igen. Men så ville han jo ikke kontakte mig igen. Og jeg skriver også selv til ham, selvfølgelig gør jeg det. Men for det meste, er det ham der kontakter mig først. Vi har da også lavet intime ting sammen, men ikke det store, og vi har ikke haft s.ex. Det er meget stille og roligt. Men jeg er glad for ham, og jeg håber også han er glad for mig....
Hej Jeg havde ligende oplevelse. Dog var det mig som var den der trak følehornene tilbage. Jeg havde været på date med en gut, og vi skulle ses igen, men han havde lige nogle ferie som skulle overståes. Han ville rigtig meget gerne se mig igen. Da jeg i hans ferie ikke hører ret meget, og aner heller ikke hvornår han kommer hjem, så tænker jeg -en uges ferie, så må han være hjemme. Jeg skriver en besked. Han var så også kommet hjem men helt bombet. Fair nok, det kender jeg godt. Dog ville jeg nok selv lige sørge for at holde gnisten ved lige hos den der venter pænt hjemme. Efter en uges tid, så ser jeg (vi er venner på FB) at der en dåse der skriver: JEG ELSKER DIG   Med smily og hjerter. DAMN!!.. nej hvor blev jeg gal. Spillede han mon på flere krikker og hun vandt kampen, og han var en spade ikke at sige BYE BYE til mig. Nå men jeg lod 3 dage gå uden at sige noget - hørte heller ikke fra ham. Så rendte tålmodigheden af med mig -og jeg skrev en besked til ham på FB at han bare skulle slette mit nr., nu han havde travlt med flere og ikke gav lyd til mig. (følte/føler mig som en idiot ved at ha ventet pænt på han kom hjem fra div. ferier.) Svaret var: Det var altså for sjov hun havde skrevet det, og det havde hun så gjort til 15 mænd som en "funny" ting - og han spillede ikke på flere, men havde travlt. WAUW.. sikke en fin humor *NOOOOOT* - dumme gås tænker jeg bare. Gad vide hvor mange piger/kvinder der lige har fået kaffen galt i halsen ved sådan en besked på deres kæreste/mænd/flirt/måske kommende kærestes FB side. Næste tanke var også at det er en sindsyg dårlig undskyldning at man har travlt. Det tager jo ikke just en time at skrive en sms. En kort besked om : du er ikke glemt, men arbejdet fylder al tid lige nu. Så havde blondie her forstået, og pænt ventet videre. Så jeg kan faktisk godt forstå ham guttens reaktion. Han kender dig jo ikke så godt, så han kan vide om det er en ex der skriver eller om du nære følelser for han der skrev. Eller om du gider mere med ham din nye ven. For hvis du holder ham hen, og han har kæreste følelser for dig, så forstår jeg godt han vender sig om, når nu du ikke lader ham vide om du vil kæreste med ham eller ?? Ingen gider vente og vente og måske forgæves endda.
Joo, du har ret, det er en lidt mærkelig måde at reagere på fra hans side.. Men du må selv kunne kende hans reaktion.. Du siger, du selv har fået brændt nallerne nogle gange. ? Mon ikke også han har det? Hvad hvis det havde været omvendt? I skriver sammen, og samtidig slår en pige en besked på hans væg om, at hun savner ham og bla bla bla, han svarer tilbage at hun altid er velkommen hos ham.. Havde du ikke fået en klump i halsen, og kunnet mærke tårene presse sig på?? Især når du lige er begyndt at få følelser for denne skønne fyr, og pludselig skriver en anden pige sådan til ham.. Eb følelse af at blive slået i maven og alt pusten ryger ud af en.. Ville du kunne svare ham tilbage på sms og stadig virke sød og interesseret?? Jeg tror ikke, jeg ville ane hvad jeg skulle svare ham.. Min hjerne ville blive forvirret.. Skal jeg skrive sødt til ham, som om intet er sket og leve i uvisheden om, hvem hende pigen er.. Skal jeg risikere at han har noget med hende, og til sidst blive såret?? Eller skal man konfrontere ham med det med det samme, så man får svar.. Hvad så hvis det bare er en god veninde, intet seksuelt mellem dem, og så virker man virkelig dum og jaloux, for at have reageret sådan.. Jeg ville ikke have kunne svare tilbage med det samme, ville ikke vide, hvad jeg skulle skrive.. Ville du?? Dagen efter, ville jeg dog have tænkt på ham så meget, at jeg var nødt til at skrive til ham, og så kører det hele igen  Men næste gang du ser ham, så snak med ham om det.. Konfrontere er så hårdt et ord, og man skal passe på ikke at bebrejde ham... Selvom han er fyr, har han også følelser   hehe.. Men snak med ham om, at du er begyndt at holde af ham, og bliver usikker på ham, når han pludselig ikke svarer dig.. Så er jeg sikker på, han også forklarer dig, hvorfor han ikke svarede 
Er det korrekt at man ikke længere viser Hubertus Jagten den første søndag i November i TV længere.. Googlede det lige for at finde dato'en, da jeg de sidste 2 år har været i udlandet, og der kom lidt små indlæg frem om at hverken DR1 eller Tv2 gider sende det længere af økonomiske årsager, eller noget i den stil.. - ER DET RIGTIG??? Jeg havde ellers glædet mig til mit faste ritual om at ligge på sofaen under dynen med en dejlig kop varm the og så ellers bare glo på hubertus jagt, nu hvor jeg endelig er hjemme til det..
desværre korrekt den er sparet væk
Nej nu må de kraftst..... få spændt hjelmen derinde! Den ene gang om året, de kan sku godt bruge kræfter på Søren Ryge, Bonderøven og alt muligt andet latterligt, for slet ikke og tale om alle de andre kanaler der kun viser latterligt reality-tv! Kan vi ikke klage, lave en underskriftsindsamlig!, det er jo ikke lige alle der har mulighed for at tage ud og se det live! Søs
Det handler jo om at der skal et rigtigt stort setup til for at dække den slags. 2-3 kameramænd batter ikke rigtigt i Dyrehaven. Og så er udgiften vejet op mod antallet af potentielle seere nok fordelt sådan, at det giver et bedre forhold at dække f.eks. noget fodbold eller lignende.
er det sådan jeg forsøgte sidste år at indsamle mails om at vi var mange der rigti gerne kunne tænke os at se det i tv men det tror jeg faktisk ikke der er. for der kom ihvertilfælde kun 10 bekræftende mails hvilket jeg ikke rigtig kunne betale sig at videre sende knu loui
Ai, det kan simpelthen ikke passe.. Vi må da være mere end 10 personer der gerne vil se det, altså da.. Og at "koster" en masse kameraer, og hvad så - altså det er da en kæmpe tradition, hvordan kan de dog træffe sådan et tåbeligt valg.. 
Den officielle udmelding fra TV2, var at der ikke var nok seer, i forhold til hvor meget der skulle til at vise det. problemet er bare, at de selv har deres seertal op på deres hjemmeside, og hubertusjagten har altid haft over 1 mill seer, hvilket vil sige den konkurrere med tv avisen og landskampe.
Men så hænger deres forklaring jo fint sammen. Det er et meget meget større setup at skulle dække hele Dyrehaven end et tilfældigt fodboldstadion. Så selvom at Hubertusjagten har 1 million seere, så falder forholdet "seere/udgifter" stadig ud til fodboldens fordel. TV-avisen kan du ikke sammenligne med, for der er efterhånden ikke så meget som en kameramand tilbage. Kameraerne styres af computer og producer.
ØØØØØØØV   Havde jeg ellers glædet mig til i år...
Nogle menneskers tankegang!! Dette er historien om min 6 årige travhoppe, som min svigerfar var så sød at købe til mig. I Juli måned havde jeg med en veninde meldt mig til kursus for at tage monté licens - min veninde er prof jockey inden for galopsporten, og havde fået kontakt til nogle trav mennesker, der ville have hende til at ride deres hest i løb. Desværre var der problemer med for få tilmeldte til kurserne, så derfor meldte jeg mig under fanen. Min dejlige veninde fik skaffet en hest, som jeg kunne ride til prøverne, og efter eksamenen tog vi alle op til hestens ejer for at grill hygge. Her mødte jeg hans søn, der i dag er min kæreste  Med i købet har jeg fået en svigerfar, der er bidt af en gal travhest, og han kommer pludselig, og fortæller mig, at han har købt en 6 års hoppe til mig fra Bornholm. Vi triller til Sverige for at hente hende, og ud af transporten kommer en virkelig køn hoppe på 165 i stg. Vi læser hende i traileren, og sætter kurs mod Danmark. Næste dag skal vi så have hende med ind på Lunden for at køre lidt med hende - og her opstår et problem: Vi kunne ganske enkelt ikke læsse hende   På et tidspunkt står jeg en 2-3 meter bag hende, og bøjer armen samtidig med, at jeg knipser med fingrene - min hånd befinder sig i skulderhøjde, men hoppen farer sammen og ruller med øjnene, som om hun forventer smæk. I sidte ende måtte vi opgive at læsse, da hun kun blev mere og mere bange...vi havde prøvet med at sætte en anden hest op i traileren, at bære hende op osv. men uden held. Trailerproblemet er siden blevet løst, men i mellemtiden kørte/red vi hende hjemme, og fandt ud af, at hun var lidt stiv i muskulaturen - vi fik derfor fysioterapeuten ud for at thermografere hende, og hun fik efterfølgende behandlinger to gange om ugen, og er nu nede på en behandling hver 14. dag. For et par uger siden var vi så på Lunden med hende, hvor hun gik et hurtigt arbejde med to andre heste - hun gik virkelig godt og fightede af hele sit hjerte...men vi fandt at hun taktede en anelse urent, og blev enige om, at få hende tjekket af Falk-Rønne. Her viser det sig så, at min dejlige hoppe står med en gammel gaffelbåndsskade, der muligvis kan dateres 6 måneder tilbage, og Falk-Rønne giver hende max 50% chance for at blive klar til løb igen. Det er på dette tidspunkt 2-2½ måned siden vi hentede hende hjem, og hun havde startet løb 14 dage før...altså har hun startet løb med den skade   Vi får besked på at lade hende gå på fold i 2 måneder, og så skal hun tjekkes igen...er der ingen forbedringer i skaden, så er hendes dage som væddeløber ovre. Min svigerfar kontakter selvfølgelig manden, han købte hende af, og det kommer jo som en stor overraskelse for ham. Hans reaktion er, at han ikke vil have hesten tilbage, og vi kan jo enten aflive hende, eller sælge hende som ridehest?!?  Her knækkede filmen så for mig, for hvordan kan han i sin vildeste fantasi forestille sig, at et salg til ridehest skal kunne lade sig gøre??? Travheste er i forvejen ikke i høj kurs, og når den så oven i købet har haft en sådan skade?!? Det får mig desværre til at overveje, om han har kendt til skaden, da han solgte hende til min svigerfar. Og her står jeg nu med verdens sødeste og nemmeste hest, der endelig er ved at lære, hvad en godbid er, og som har ændret sig fra en lidt sky dame til at være nysgerrig og elske at blive nusset. Svigerfar og jeg er enige om, at hun skal have alle chancer...derfor står den nu på laserbehandling hver 4. dag, og så må vi se... Hvis der nu sidder nogen, der er nået gennem denne historie, og som har gode ideer til behandling af gaffelbåndsskader, så kom gerne med dem.
Handelsundersøgt ved købet? For ellers står I ikke ret godt, idet ting, der kan opdages ved en undersøgelse, kan man desværre ikke komme og gøre gældende bagefter. Jeg synes, du skal prøve at spørge i kørselsforummet- og evt spørge Glory  Selvom de nok mest har gjort i knæskader, så kan der måske komme et bud på, hvad der kan gøres. Det er da forsøget værd.
Nej, hun blev ikke handelsundersøgt, og jeg ved derfor udemærket, at vi ville stå dårligt. Det min undren går på er, at sælgeren uden videre foreslår salg til ridehest af en skadet hest?!? Rent bortset fra det så vil jeg nok ikke kunne byde hoppen, at hun skulle retur, når jeg tager i betragtning, hvordan hun var, da vi fik hende hjem.
hej sikke dog en træls historie desværre ses det ofte inden for trav verden, at heste bliver solgt med skader, feks, hvis hesten ikke har fungeret hos en ejer/træner bliver den solgt til anden side og ofte til en pris som ligger under de 10-12000 kr og mange gange billigere tiltider er det godt at ha et kenskab til de forskellige salgs heste inden køb eller søge info hos tidligere trænere eller ander som har set heste i træning eller løb, det er yders sjældent at man lader sådan en hest gå i handels undersøgelse inden for trav sporten, her skal vi op i store købs summer, køb af trav hest er mange gange enten knald eller fald når man ønsker at bruge den til løb, mange heste bliver solgt på grundlag af at man ikke kan få hesten til at fungere korrekt eller man ikke kan finde vejen til succe med den, og andre travere gider bare ikke gå for vogn men skal ride trænes, selvfølgelig ved tidligere ejer at hesten ikke har løbet optimalt, men derfor er det ikke sikkert hesten er blevet dyrlæge undersøgt, og at de ved hvad fejlen entelig var, mange som har travere satser og bruger penge på deres bedste heste og resten bliver solgt videre, detter er lidt et økonomisk spørgsmål om hvad der bedst kan betale sig, så selv om det er trist og utroligt ærgeligt at stå i såden en situation når man bliver glad for hesten ja så er det langt fra unormalt desværre, trav sporten kan være en hård og kynisk sport men sådan er realiteterne og det kan helt sikker diskuteres jeg har selv trav heste og har også været ude for det samme, og det er træls men der er ikke noget at stille op, jeg var i min situation bare glad for hesten vegne at vi fandet svaret på hvorfor hesten ikke fungeret så vi kunne give den fred, for sine smerter til sidst, det er trist men sådan er sandheden mange gange
Tjahh, trust it, der er jo nok ingen tvivl om, at du har fat i noget der. Jeg er selv ny i travsporten, men har 18 år på bagen inden for galopsporten, der jo også har sine hårde sider. Min svigerfars træner havde prøvet hende ovre på Bornholm, men det var lige så meget for at finde ud af, hvordan hun var at køre og håndtere. Heldigvis er min svigerfar den type hesteejer, der giver hesten enhver chance mulig, og det får hende her også  ) så nu må vi bare krydse fingre.
har hjulpet mange heste med samme skade, Til min hest sagde selv samme dyrlæge, at der ikke var mange chancer. efter 3 md. kunne han ikke finde noget arvæv el. lig så det kan kun gå for langsomt. jeg har i et par år solgt back on track så har du spørgsmål til brugen af dem, skriver du bare. :)
Jeg kender godt Back on Track, købte den til lænden til mig selv, da jeg fik en rygskade tidligere i år, og var/er meget glad for den. Jeg planlægger at købe et sæt staldgamacher til hende, men skal lige have løn først - hvad tager du for dem, Noir?
Nu har de jo aldrig dækket hele Dyrehaven når de viser Hubertusjagten i TV. De har et kamera ved starten, et ved Magasindammen og et ved Erimitageslottet.
Lidt en fejl at skrive ét kamera. Der er flere.
Det er da efterhånden nogle år siden de sidst har sendt derude fra? Jeg syns også det er SUPER ærgeligt. Jeg bor på ydre Østerbro og har vel en halv times tid på cykel op til magasindammen, men har altid foretrukket at se det på tv. Man får meget mere af jagten med end hvis man tager der ud. Man skal have noget fart på, hvis man både skal nå at se starten, Ulvedalene, Magasindammen og opløbet. Aller helst ville jeg gerne finde en lille hyp (islænder eller sådan) med nerver nok til at være iblandt så mange mennesker, at have part på, men de hænger ikke på træerne. Så ville man lige blive hævet lidt over hovederne på folk, og kan måske se bare en lille smule....