Jeg havde ikke lige set, at der var blevet svaret - mit svar var lige afbrudt nogle gange af børn og solcreme og den slags... Jeg er meget enig i det, du skriver, Matilde - selve dressurens mål og "virkemåde" i kroppen bør være ens, og hestenes udgangspunkter forskellige. Jeg har før undret mig over de mere "barokke" racers bygning, fordi de tilsyneladende er i stand til at "samles" uden ryg og lænd, og derfor er i stand til at gå i det langsomme tempo, som jeg i hvert fald selv bruger som udgangspunkt for at "aktivere ryggen" via fremdriften. Dvs. hvis man kun ser på vinkling bagtil kan mange af disse barok-typer tilsyneladende vinkle en del i bagbensled, uden at bruge ryggen og uden lænd. Hvor det med varmblodsracerne er taktfejl, der får hestene til at se super rummelige udAltså to vidt forskellige udgangspunkter. Men for begge hestetyper gælder det vel, at de skal lære at bruge ryggen og at kunne samles MED brug af ryg og lænd. Hvis ellers ryggen virker burde taktfejl ikke forekomme; småforskydninger som følge af ubalance, at hesten kommer ud af ligevægt mv. - selvfølgelig - men ikke konsekvente taktfejl og større taktforskydninger, som man ganske ofte ser hos netop varmblodshestene. At bestemte linjer eller racer har særlige forudsætninger og/eller svagheder er så "bare" noget, man skal fokusere på under træningen af dem, som jeg ser det. Det betyder ikke, at slutresultatet nødvendigvis må være forskelligt. Jeg skal dog sige, at jeg ikke har brugt ret meget tid på at udforske bevægelse hos barokke typer (vi har p.t. 3 stk friesere i stalden, hvoraf de to er redet en del, så det burde nok kunne lade sig gøre at kigge lidt på dém), sådan at jeg kan få indblik i, hvordan de viser deres form for "samling", om de laver et eller andet fiksfakseri i rygmuskulaturen undervejs, eller hvad det er, der sker i kroppen af dem, siden lænden faktisk ikke kommer med. Det kunne i hvert fald godt tyde på, at man skal være meget opmærksom under træningen af disse racer for at få ryggen med også - hvor langsomt tempo måske ikke altid er løsningen. Hvor man med varmblodshestene skal være opmærksom på især takt og tempo, fordi disse egentlig har forholdsvis let ved at få ryggen med, og fordi det er deres af og til ret mystiske benflyt, der er årsag til deres problemer (hvis man må have lov at kalde det sådan). Jeg er selv i gang med tilridning af en frieserblanding, som er temmelig frieser-præget, så måske når jeg frem til en eller anden form for konklusion undervejs i dét projekt (selv om den jo i hvert fald aldrig når til at blive samlet i den tid jeg makker med den) - medmindre altså det bliver sat i stå af, at min egen Lotte bliver klar igen, så jeg ikke har tid 
Jeg tænker, at fordi man har avlet kæmpebevægelser ind i varmblodshestene, er det ikke det samme som, at de også går med rummelighed - det er bare lettere at få det til at se sådan ud, når bevægelsen fra starten er stor, og så gør det ikke helt så meget, at de går som symaskiner, fordi man ser det ikke lige så markant som hos mere småtgående racer. Min erfaring er, at korrekt over ryggen-arbejdende heste faktisk går meget rummeligt. Rummelighed mener jeg kommer af en den langsomme takt som følger af, at en hest er uddannet til at bruge sin krop optimalt og med henblik på samling. Derfor kan også en islænder og en barokhest komme til at gå med rummelighed lige som en barokhest kan det, og modsat kan en islænder og en barokhest (og varmblods) gå som symaskiner - også kaldet ponygang - når de ikke er uddannet med henblik på samling. Jeg kigger altid på hvordan hestene bevæger sig, når jeg skal vurdere hvordan de er uddannet, og jeg ved, at når de falder i hak og begynder at bruge sig korrekt, så sker der lige med det samme, at takten bliver langtsommere og trægere, og skridtene større - det er rummelighed for mig - ved jeg i dag. Dog er det klart, at en stor gang altid har været et vinderbarometer i dressur. Der vil varmblodsheste altid have et bedre udgangspunkt end en islænder og en barokhest. Og jeg må da også sige, at jeg nyder mere at se en lækker gående varmblodshest end en lækker gående islænder, og jeg husker TYDELIGT, at da jeg i min fortid som aka-rytter, så BB's aftensshow for første gang, var dybt skuffet over disse hestes bevægelsesmønster. Da jeg nævnte det for min daværende underviser, fik jeg svaret, at det var fordi jeg var vant til at se på store heste. Men jeg ved, at det ikke var korrekt fra min tid som ponyrytter, hvor ponyer, der gik som symaskiner, var genstand for stor foragt - ikke fordi de var småtgående, men fordi det var udtryk for ukorrekt uddannelse af dem.
Så vil jeg lige sige, at jeg også til enhver tid fortrækker at se på en varmblodshest, der går rummeligt, frem for en islænder - det ser bare mere lækkert ud  Men samtidig nyder jeg mere at kigge på en islænder, der bruger sig optimalt og er trænet med samling for øje, end en varmblods, der ikke er det.
Spørgsmålet er måske også, hvad der ses som "samling", i den forstand at man sagtens kan finde et billede af en hest, eller "klippe" en enkeltøvelse ud, som f.eks piaf, og så sige "voila", her er det rigtige, for så senere at observere, at den galoperer som en vingeskudt krage. Tit ser man topryttere, hvor den laver græsselige piaffer, men perfekte taktfaste overgange. Ja, den kan så ikke "samles" piafmæssigt, men hvad vægter tungest?. 15 kanon overgange, eller en dårlig piaf?. Nu er overskriften netop "utopi", hvilket er det største spørgsmål. Hvorfor skal en moderne dressurhest være 100% øvelsesstærk i alle henseender, når vi ikke fra 1928 til nu, kan finde noget, der er perfekt?. Med hensyn til tid, penge og cirkusmentalitet, så henviser jeg til Den spanske fra 1952, der er tid, disciplin og viden til rådighed i rigelige mængder, og dog ligner det sgutte altid det Phodasky selv skriver. Kyra tror jeg heller ikke kan citeres for at man ikke behøver at have punktet mellem ørene højest, men videoerne giver et andet udtryk. Nu er det rigtigt, at heste har samme skeletopbygning, men forhåbentligt er der en høj grad af forskellighed i de indbyrdes størrelsesforhold og vinkler, der igen influerer på bevægelse og evnen til selvbæring og balance, ellers er 150 års målrettet avl smidt ud af vinduet. Så kan man mene at rummelighed og store gangarter er noget opreklameret p##, fair nok, det gør absolut ikke hesten nemmere at ride, men så er det en generel debat om, hvilken hestetype vi ønsker at se. Hvis man nu ser Balkenhol, der jo er meget politisk korrekt m.h.t LDR, så vil man jo hurtigt spotte, at vel har han den i lod, men nok ikke så meget andet, knækket i nakken taget in mente. Enten må man nok konkludere, at den korrekte hest, med den perfekte samling, der matcher den enkeltopfattelse vi hver især har fra litteraturen, stadig er involveret i HP-affæren.. Personligt tror jeg vore topryttere, med Gals standard for afslappethed og lydighed og nærmest teknisk perfektion, er kommet et skridt nærmere målet, at kombinere rummelighed, rytme og balance.. Hvad angår hestevelfærdsdebatten, så tror jeg alle os amatører har en hel del døre vi skal feje, før vi fejer hos FEI..
...af artiklen om samling af Hilary M. Clayton, der er billeder af graferne fra målingerne, og til sidst er en beskrivelse af, hvor meget vægt/kontakt Paul Belasik havde til hestens mund under målingerne.
så synes jeg det er noget fis, at andre skal feje for deres døre, før FEI. FEI er en organisation, der pinedød SKAL feje for sin egen dør, fordi de ellers er dybt utroværdige. At det så vil være snedigt for vi andre at feje for vores døre for også selv at kunne være troværdige, er en helt anden side af sagen, som jeg egentlig finder irrelevant. Svarer dét ikke til at sige, at vi ikke må have lov at kritisere, at politikerne laver forskellige fiksfakserier, skatteunddragelse, snyd og alverdens ting og sager, fordi vi selv har arbejdet sort på et tidspunkt? Jeg tror på, at den helt perfekte dressurpræstation ér en utopi. Men det er ikke ensbetydende med, at jeg ikke synes, at man skal efterstræbe den, og det er heller ikke ensbetydende med, at man ikke kan komme tæt på. Jeg synes netop  , at det giver mening at kaste alt over bord og sige, at når det nu alligevel ikke kan lade sig gøre at gøre det perfekt, så kan man lige så godt gøre som man lige selv synes, fordi det virker okay, ser godt ud osv. I virkeligheden synes jeg oftest dette bunder i, at rytterne har ALT for store ambitioner på egne vegne end hestene kan leve op til. Og dét, selv om de er søde, empatiske mennesker, som virkelig holder af deres dyr og vil dem det bedste. Det handler om, at de skal gå fra LC til MB på så kort tid som muligt. Det handler også om, at man ikke finder det relevant at bruge tiden på at sætte sig ind i de krav, der egentlig er til forskellige dressurklasser og forskellige uddannelsesniveauer for hestene, fordi man kan springe den pågældende sværhedsgrad over og få det til at se ud som om man lever op til nogle endnu større krav. Måske er det fordi man inderst inde godt VED, at det ikke er dressur sådan helt efter taksonomier, fordringer og formål, at man bliver fornærmet, når nogen påpeger forskellene, i stedet for ærligt at sige, at det så bare er den måde, man selv har valgt at ride på. Derfor man digter nogle historier, der kan dække over de tegn, der er på, at man har sprunget over nogle gærder. 1) Når ens hest ikke kan gå med en nogenlunde brug af ryg og samtidig have næseryggen i eller foran lod, er det fordi den ikke er stærk nok til det. Den kan jo godt bruge ryggen, når den går med næseryggen lidt bag lodret - det må jo være dérfor. 2) Stort gående heste KAN slet ikke skridte rentaktet, og det er så ok, fordi de er så velgående. Det må man tage hensyn til, fordi de er så gode. Også selv om der står i fordringerne, at en hest altid skal kunne skridte rent... eller... nej, det blev jo bortredigeret i den sidste udgave. 3) Forbensspjæt er ok, hvis bare forknæene er med oppe, for så viser hesten skulderfrihed (hvilket vist (igen) er et nyt begreb, som passer ind i den moderne ridnings verdensbillede). 4) Det er et godt tegn, hvis hestene løfter bagbenene meget. Det kaldes haseaktion og er efter sigende tegn på, at de træder langt ind under sig. Og til trods for, at dette (også) er et nyt begreb, så er der ingen, der overhovedet overvejer, hvorfor man ikke har omtalt det som noget godt tidligere i historien - det er da et tegn, der er ret nemt at få øje på. I bund og grund har jeg ikke det store problem med, at man skaber historier, der passer ind i det verdensbillede, man tror på er det rigtige. At man ønsker en anden dressur, end man gjorde for 20 år siden. Ikke hvis man blot erkender, at man er i gang med en ændring af nogle gamle klassiske idealer. At man   rider efter fordringer, men et ideal, der ændrer sig i takt med de heste, der topper på det pågældende tidspunkt. For nogle år tilbage var det drømmen, at ens hest kunne komme til at gå som Matiné. Nu drømmer man om at de kan gå som Totilas. Snart er det en ny stjerne, der går på endnu en ny måde. Og hele tiden ændrer vi så på verdensbilledet, sådan at det passer til idolerne og vores egen ridning. Selv om jeg helt klart synes, at Gal og Totilas viser langt mere sympatisk og harmonisk ridning end Helgstrand og Matiné gjorde, så bliver dét aldrig mit mål. Jeg vil have det hele, og jeg vil stille det krav til mig selv, der betyder, at jeg under ridning skal have kontrol over hver eneste knogle i min krop og dennes indvirkning på hestens krop. At jeg så ikke altid   kontrol over, hvad kroppen gør, er en anden side af sagen, men så har jeg da indsigten i det mindste. Nå, sikke et surt opstød - især da fra én, der både rider "uden tøjler" og samtidig (på andre heste) en hybrid af alt muligt - inkl. "moderne" med lidt knejs i nakken... Jeg beklager, hvis jeg har trådt nogen over tæerne, men må samtidig sige, at jeg så også har trådt på mig selv. Mon ikke det er en formildende omstændighed?
gsims, vi er så rørende enige i hele spørgsmålet omkring "moderne dressur", og for min skyld kunne vi gerne dele det op og kalde det, der nu betegnes for dressur for "cirque dressage", det ville ikke ændre min glæde ved at se det.. Så kunne man lave en "klassisk dressur"-udgave, helst hvor dommerne skal have et par dage til at gennemgå ridtene på slowvideoer, og så, i lighed med reining, trække point fra, for hver eneste fejl de finder.. Jeg har nok tilbragt for megen tid på kåringspladser, til at jeg nogensinde finder den store glæde, ved at se en gennemsnitsmusse gå svær dressur. Jeg er bjergtaget af de 25 virkeligt gode heste, der avles om året, og jubler indvendig, når jeg ser de 3 af dem, hvor en begavet rytter får en helt speciel ekvipage til at vokse frem. Der er jeg en dybt elitær snob, slet og ret. At jeg ikke selv ønsker mig en sådan hest, da jeg aldrig kommer til at kunne ride en sådan, er en anden debat, ligesom mit sure hjerte glædes, når jeg ser de mange, der får en god reel brugshest, ud af deres ridedyr, race og evner og ridestil upåagtet. Heste, der fungerer i det arbejde, de bliver budt, det er vand på min mølle.. Der, hvor jeg mener man kunne feje, var at ud af DKs 200000 heste, er der måske 10000 i cirkulation mellem profferne. Så er der den store masse på måske 100000, der lever et ganske ubelyst godt brugsheste-liv, og så er der de sidste 90000, der optræder i rampelyset, på alt fra EBs forsider som sultedøde, eller HNs foraer, med problemer spændende fra manglende evne til at fanges, til at vælte sig bagover. Der var lidt mere at tage fat i, end blot at harcelere over de få topryttere.. Det er muligt at du kan hive en stramsur-madamme, på en skumsvedende hest med sporehuller i siden, ned fra bringebideren, og i første omgang få svaret at "Sådan rider Gal", men ved en nærmere "spørgen ind", som det hedder nu om stunder, så ligger der en basal mangel på viden, OG evne/lyst til at tilegne sig samme, bagved. Men, for min skyld, kunne man gerne påklistre en stor label på toprytterne "don`t try this at home", da de, hvilket Anky f.eks aldrig har lagt skjul på, opererer i nogle teknikker og med nogle heste, der kræver en del mere, end vi andre har kørekort til. Fordringsbaseret lydigheds-kadaver kavaleritræning med næsen foran lod, er helt genial til os amatørtosser, her er en gennemgående håndfast manual, hvor længden af tøjlen snart er det eneste vi kan komme op at skændes om, og for os er baglod 95% af tiden en ridefejl, da vi ikke kan få den ud derfra, lige som de slæbende bagben, der giver sådan nogle fine sandblæste stykker foran på baghovene.. Så jeg har ingen problemer med at beundre den spanske ting, når den laver passage, eller westernhesten, eller den ekstremt brugbare ollebolle, men så heller ikke Gal.. Pssst...Det er også utroligt svært at ride Rollkur, på en hest uden hals og med negativ ganachefrihed, den bliver faktisk kvalt...Nitte.. Hov, Belsalik lå fra 500gram til 2500 gram, med et snit på 1500gram, hvilket placerer ham i den bedste halvdel, hvis vi så bare vidste, hvad der var korrekt, var vi et stort stykke videre.. Men, ved du hvilket bid westernrytteren egentligt brugte?..En stang er for helt løs tøjle, hvilket ikke burde give målbart udslag, udover tøjlens bevægelse, og en snafflehest er, som oftest en unghest, hvilket ikke giver mening, sammenholdt med 2 dressurdyr?..Eller var den på snaffle for at give en sammenlignlig måling?
man ved at en hest gennem klassisk uddannelse KAN uddannes til rent faktisk at bære mere vægt bagtil, så er det vel ikke forkert at påpege når en dressur IKKE er uddannet sådan, men istedet skubber vægten bagud med forben og dermed bærer mere vægt fortil? Der findes varmblodsheste der kan udføre en korrekt sat piaffe, men lukkede led bagtil og tydelig vægtforlængning. Dvs. at det ikke nødvendigvis er racebestemt, men i langt højere grad træningsbestemt.   Det er fint at sige at man vil noget andet med træningen, men så er det vel bare ikke længere en korrekt piaffe?
... og for os er baglod 95% af tiden en ridefejl, da vi ikke kan få den ud derfra ...
går altså lige en tand for hurtigt til min hjerne her efter midnat, fordi jeg - som jeg også har skrevet længere oppe - ikke kender undersøgelserne godt nok. Det, du skriver vedr. undersøgelserne, giver ikke rigtig mening for mig, og så vidt jeg kan se, er resultaterne ikke så brugbare, at det er noget, jeg lige synes, jeg skal bruge tid på at sætte mig yderligere ind i. Mht. tøjletræksmålingen har jeg overhovedet ikke forholdt mig til resultaterne, men blot til benævnelsen, da alene denne får undersøgelsen til at virke useriøs. Og det lyder det også til, at målemetoden i den anden undersøgelse er. " "  Jeg harcelerer overhovedet ikke. Og jeg har ikke sagt noget om, at hverken Anky, Gal eller nogen andre er nogle slemme satan'er, så jeg ser ingen grund til at bringe dét i spil.  Det eneste jeg siger, er (det var i hvert fald hensigten), at jeg har svært ved at have respekt for folk, der benægter, at de gør noget helt andet, end de siger. Og det gælder egentlig, uanset hvad de hedder og på hvilket niveau de rider (og hvilken slags dressur) - eller... jo højere niveau, jo værre. For hvis ikke de selv kan se det, må de vel være blinde - eller ikke ane, hvad de egentlig taler om? Begge dele anser jeg for at være ret usandsynligt. " " For det første skælder jeg overhovedet ikke ud over, at du kan glædes ved at se cirkusdressur, eller hvad du nu har lyst til at kalde det. Og et evt. kælenavn er jeg sådan set også ret kølig over for.  Mit problem består udelukkende i, at man siger, at man går efter nogle helt andre idealer, end man faktisk gør. Hvorfor mener du, at dommerne har brug for slowvideoer for at kunne vurdere ridtene i en klassisk udgave mere end i en "cirkusudgave"? Og til sidst: Kunne " " mon passe på andre forhold i denne diskussion? (altså ud over den manglende viden og evne/lyst, jeg lægger for dagen i forhold til at sætte mig yderligere ind i føromtalte undersøgelser)? Jeg ved ikke, om dette her blev noget volapyk. I så fald beklager jeg. Jeg er træt og bør vist bare kaste mig et sted og håbe på, at dynen rammer mig i nakken.
Pu ha.. Her er meget indhold i dette indlæg  Først stor ros til alle da jeg synes I holder en god tone, det er jeg ikke vant til fra HG  Jeg er til den akademiske ridekunst og vil gerne sige til dem der skriver klassisk/akademisk at det er IKKE det samme  Jeg føler jo selv at den akademiske rideform er den rideform som er mest interessant, dels fordi Bent ikke bare siger sådan er det, men faktisk samarbejder med store dyrlæge skoler i udlandet, hvor de lærer sammen omkring hans rideteknik. Det er også tankevækkende at forsikringsselskaber kontakter ham for at vide hvad han gør som andre ikke gør. Jeg selv synes ridningen er meget logisk, har aldrig forstået HVORFOR..... Men nu forstår jeg hvorfor  Der er altid en logisk forklaring og jeg rider ikke bare en en versade, eller andet, for at ride en, eller tror at det er KUN de dygtige der gør det   Nej nu rider jeg og ved hvordan og hvorfor   NICE
du måske synes, du vrøvler - så synes jeg, at det er nogle ualmindeligt glimrende indlæg, du er kommet emd    Det er også mit synspunkt: Man skal vide, hvad man beder om - og man skal indrømme det, hvis man beder om noget andet! At dressurens mode kan ændre sig alt efter hvilken hest, der er på toppen, er netop min anke. Det er jo ikke toprytternes skyld - de er nødt til at følge 'moden', hvis de vil blive ved med at være topryttere  De er ikke bare nogle uhyrlige mennesker, der ikke kan ride - men selv om man skriver det i næsten hver eneste tråd, så vil der åbenbart til stadighed være menesker, der tror, at det er dét, man mener  Men grunden til at moden ændrer sig er jo, at der ER nogle topryttere, der rider på en bestemt måde, fx parade-utakt-fri-trav med med 'imponerende' forbensbevægelser. Ikke fordi de er nogle skurke, men fordi der er et publikum for det..... Det er jo heller ikke fordi det er let at ride på den måde - toprytterne er jo fantastisk dygtige - men måden holder bare ofte ikke rigtig vand i forhold til bedømmelsesgrundlaget, fordringerne. Egentlig kunne de jo ride, som de vil - i en 'cirque dressage', men netop fordi man IKKE kan regne med fordringerner længere, så er næsten samtlige dressurryttere holdt op med det - og nøjes nu med at kigge på toprytternes anstregnelser og bruge det som målestok  Og begreber fra fordringerne omskrives så de kan 'passe' til den nye mode. Taktfast er ikke helt taktfast, foran lod er ikke helt foran lod, løsgjort er ikke helt løsgjort osv.