Har lige et lidt underligt spørgsmål her  Hvad ville i gøre hvis i skulle til at renovere hus, og ikke vidste om i var gravide? Hvis i nu eks. bliver gravide lige inden i starter på renovering, og derfor naturligt ikke kan vide om der er "gevinst" før 2-3 uger efter? Ville i knokle igennem som normalt, ville i fortælle alle de folk som kommer og hjælper at i ikke kan tage jeres del af arb. fordi i måske er gravide? Eller hvordan ville i gribe det an.. Jeg har ikke helt fornemmelse for hvor "slemt" det er at male/udføre fysisk arbejde når man er i starten af sin graviditet, har ikke lyst til at starte en nyhed der måske slet ikke findes, men har selvf. heller ikke lyst til at lave noget der måske er til fare for graviditeten... Så håber i har et par gode råd. 
Jeg arbejde (altså knoklede hus, stald, flække træ, red osv) videre idtil jeg blev for besværet af maven. Det gik fint og kunne jeg mærke at jeg havde lavet for meget, slappede jeg bare lidt af igen. Hvis du selv har det godt med at knokle på, synes jeg at du skal gøre det, der kan jo alligevel godt gå noget tid inden du bliver gravid, ikke for at male fanden på vægen, men man ved jo aldrig. De siger godt nok at man skal passe på de første 3 måneder, men jeg er af den overbevisning at hvis fosteret er sundt og rask og man er vant til at lave noget, så skal den nok blive siddende. Det er sikkert bare fordi jeg ikke har set bevis på det modsatte hos mig selv.
Jeg har på sin vis også altid ment at man jo i gamle dage kunne arb. som man plejede, så hvorfor ikke gøre det samme idag? Men på den anden side kender jeg veninder som har fået besked på at holde sig i ro i starten af deres graviditet - men måske at det kun er hvis der er komplikationer / chance for komplikationer at man vælger at sætte det fysiske arbejde på pause...?
Lena, det er selvf. rigtigt, man kan jo altid bare give noget andet grunden til den manglende arb. evne  Men det jeg mere tænkte på, var hvor vidt man MÅ male, flytte, lægge gulv osv osv når man er i starten af graviditeten... For hvis der reelt ikke er nogen fare ved disse ting, tja så er der jo ingen ko på isen. Og jeg ville jo selvf. allerhelst knokle løs.. Tænkte at jeg gerne ville høre hvordan i andre HN'er forholdte jer til sådan noget arbejde i starten af jeres graviditet... Hvis i altså overhovedet stod over for sådan noget..
ha ha mon ikke at du leder efter en nem løsning for at slippe for arbejdet på. det er pga nogle som dig at kvinder er dårligt stillet på arbejdsmarket når de er i den føde dygtige alder. nej få fingeren ud eller fortæl din kæreste at du ikke er til renoveringer af huse vær dog ærlig
Særiøst....! Nej, jeg leder ikke efter en nem måde at undgå arbejde på, så slap dog lige af med "det er kvinder som dig" beskyldningerne! Hvis man kan udlede af dette at jeg IKKE vil lave noget, så udtrykker jeg mig godt nok dårligt...
Jeg tror som sådan ikke at der kan ske dig noget ved at gå til hånde med renovering. Lyt til din krop og lad være at presse dig selv. Vi lavede om i lejligheden mens jeg var gravid, jeg tog bare de lette ting, jeg holdte mig fra male arbejdet, men var derimod godt til at måle tapet osv. Jeg flyttede fra 3. sal til 2. sal da jeg var i uge 6 - da vidste jeg ikke at jeg var gravid - og der blev slæbt! 6 uger senere havde jeg bækkenløsning (alle 3 led) min læge afviste at det var flytningen der havde indvirkning på det - det var kroppens egen udvikling. Så gør som du lyster - hold nogle hvil - Og nej, det er ikke kvinder som dig der gør at folk ikke kan få ansættelse!! Det er folk med sådanne meninger og udtalelser der gør det for dem selv pga. af deres personligheder. Det er kvinder som dig der gør at der findes dejlige børn - netop fordi du tænker på dit barn først - og dig selv næst. mvh Charlotte
... Hvor er din kommentar tarvelig. Det er et relevant spørgsmål syntes jeg. Jeg fortsatte med at arbejde (praktik) uden problemer, mens jeg var gravid. Jeg er så også journalist, så det eneste jeg havde problemer med, var at lade være med at kaste op, når jeg var ude på opgave  Det er rigtigt at man fraråder gravide at løfte tunge ting, men du skal selv definere, hvad der er tungt. Er du for eksempel vant til - og har du muskler til - at tumle rundt med store slagtesvin, så er der jo ikke nogen ræson i at forbyde dig at løfte en kasse på seks kilo. Det handler altså om, hvad der er tungt  . Mht. malerarbejdet er der jo svaret ovenfor, så det vil jeg ikke ind i. Ellers så er budskabet, at du skal lytte til din krop. Så håber vi, at du rent faktisk er gravid.
Hej jeg vil gerne vide om I stadig rider selvom I er gravide? Jeg er i uge 25 og rider stadig. (1 gang om ugen). Jeg er selvfølgelig meget forsigtig når jeg er rundt om hesten hvis den skulle finde på noget. Jeg kan ride uden smerter eller noget som helst. Min jordemoder sagde at så længe jeg lytter til kroppen og så længe jeg sørger for ikke at blive sparket eller smidt af så er den ok. Jeg har tænkt mig at ride Juni måned ud og så evt låne en gammel hest til nogle skridt ture efter det..
på min søsters hest til jeg var omkring 30 uger henne mener jeg.. jeg synds det hjalp på min bækkenløsning at jeg skridtede nogle gange på ham. Jeg turde ikke trave så meget og jeg galoperede slet ikke i slutningen af min gravidtet fordi jeg var bange for at der skete noget. Jeg fik samme besked af mine læger og min jordmor som du har fået. lyt til kroppen 
Hej. Tror også du bare skal lytte til din krop. Jeg red under hele graviditeten - sidste gang på terminsdatoen. Jeg fødte 3 dage efter termin. Det var lidt forskelligt hvor meget jeg kunne. Da jeg var ca. 5 mdr henne, skulle jeg varme rigtig godt op inden jeg kunne trave, ellers gjorde det ondt. Men til sidst kunne jeg trave i forholdsvis lang tid uden smerte overhovedet.. Glæder mig meget til at komme igang igen. Sønnike er lige blevet en uge idag, så der går jo nok lige lidt endnu.. Lene
Uh, jeg fatter slet ikke at I overhovedet tør ride, når I er gravide. Tænk om man faldt af og der skete noget med baby. Så vil man vist aldrig tilgive sig selv. Nej, jeg sætter mig ikke op på en hest, så længe jeg er gravid. Og det er uanset hvor rolig den så er. Alt kan ske. Men sådan er vi jo så forskellige.
Jeg vil sige det kommer an på hvad man sætter sig op på og i hvor god form man er... Jo bedre form - jo lettere kan musklerne følge med. Jeg har netop aftalt med min kiropraktor, at jeg kun skridter meget korte ture fra nu af og jeg er 26u henne nu. Jeg rider selvfølgelig kun min egen tinker, som jeg kender ud og ind. Hun er god som dagen er lang og jeg har oplevet en del "farlige" ting med hende uden hun nogensinde har vippet med et øre... Der er lige så stor risiko for at falde af hesten, som der er for at køre galt i bil og det går trods alt noget stærkere!
Ja, det er rigtig. Men der er forskel. Det er tit nødvendigt at køre bil, men det er sjældent nødvendigt at ride. Men omvendt har man tit mere lyst til at ride end at køre bil 
Nu er jeg ikke ret langt henne i min graviditet, men der er allerede mange der har sagt til mig, at jeg da er nødt til at stoppe med at ride, for det bliver da for farligt. Men nej - jeg rider altså videre. Endda er den ene af de heste jeg rider en unghest, som ikke har været redet mere end et par mdr. Jeg ser sådan på det, at der kan ske alt muligt - man kan snuble over et eller andet, køre galt, vælte på cyklen osv. Men ja, som du siger Piratos, så er det vel ikke strengt nødvendigt at ride. Men på den anden side, måske er det for nogen. Jeg ville i hvert fald meget nødigt undvære det, så derfor fortsætter jeg.
Da jeg ventede Freja red jeg frem til og med uge 35. De sidste uger var det så kun skridt, da det var ubehageligt at trave. Da jeg stoppede med at ride, var det kun fordi jeg ikke kunne komme ned igen   Det var ikke noget problem at komme op, men maven var i vejen når jeg skulle ned  Denne gang regner jeg også med at ride, det bliver så ikke helt så ofte og kun skridt med lidt trav (og en galop hvis jeg føler for det). Hvorvidt jeg fortsætter på min egen unghest har jeg ikke besluttet mig for endnu - han er meget fornuftig, men har kun haft rytter på 5 gange (så det foregår stadig i "sikkerhedsline"). Lyt til din krop, siger den god for det (og hesten er rolig og fornuftig), så rid du bare  Linda.
Uh hvor jeg savner min ridning! Jeg red under min første graviditet frem til jeg var ca 26 uger henne, og valgte så at stoppe der. Min daværende hest var 4 og ret nytilredet, men meget meget rolig. Jeg stoppede på det tidspunkt dels fodi min ændrede vægt og dermed også balance påvirkede hesten under ridning, og så dels fordi der ikke er nogen grund til at tage chancer som gravid, rolig eller ej så var han stadig ung jo. Under denne graviditet har jeg redet frem til jeg var 37 uger henne og snuppede da lige en lille tur da jeg var knap 39 uger henne. Denne gang er hesten min bundreelle og klippefaste fjord dreng (også her en hest jeg 100 % ved hvor jeg har), og den eneste grund til jeg ikke er fortsat hele vejen med at ride, er faktisk at de kg jeg har taget på (og min stooore mave) påvirker min balance meget negativt, og dermed også min hests balance. De smerter jeg har haft i bækkenet har også haft stor gavn af at jeg har redet. Under begge graviditeter har både læge og jordemoder sagt, at det er i orden såfremt jeg lytter til min krop og ikke tager nogen unødvendige risici, som f.eks. springer eller rider "farligt", jeg er trods alt den der kender både mig selv, min hest og min krop bedst og ved hvor grænsen går. Jeg har ikke på noget tidspunkt redet min hest, hvis jeg var usikker på om det kunne være en "dum dag", men har til gengæld haft stor glæde af lange skridt og trave ture i skoven. Langs vejen. Alene. Men jeg kender ham ud og ind og er helt sikker på ryggen af ham, derfor er det sikkert. Det var nok det bedste råd jeg kan give videre til andre. Lyt til din krop og tænk på hvad du gør. Uanset hvad man foretager sig, kører bil, krydser gaden eller rider, vil der være en risiko for at komme galt afsted, det vigtige må være at man overvejer hvilke risici der er reelle i situationen (er hesten sprælsk i dag, var det måske bedre at arbejde fra jorden) og ellers lyte til sin egen mavefornemmelse og selvfølgelig læge/jordemoder.
Jeg har to veninder der lige har født. De red begge indtil dagen før de fødte. Dog kun inden for i ridehuset. Jeg selv er i uge 19 og var lige ovre og træne på galopbanen - og desværre røg jeg af, da min hest pludselig hoppede til siden. Jeg lannede på lænden og hoften og det gjorde meget ondt og jeg kunne ikke rejse mig. Jeg kom på skadestuen og blev scannet og der var heldigvis ikke sket noget med baby og moderkagen var intakt. Mine muskler er blevet revet over i lysken i venstre side, og jeg er meget forslået. Det er nu snart to uger siden. Og jeg kan nu humpe lidt rundt uden krykker, men har stadig frygtelig ondt over alt.  Det kan gå galt. Jeg har ikke været røget af min hest i alle de år jeg har haft ham, og nu er jeg røget af 2 gange mens jeg er gravid. Når jeg bliver "hel" igen, vil jeg nøjes med at ride stille rundt i ridehuset. Jeg ved godt at man også kan ryge af der, men der er stadig 5 måneder til jeg skal føde, og det er dælme længe ikke at måtte ride og det kan jeg slet ikke overskue.