Min bliver bare sendt ind i boksen - og ja, grimen af og sendt ud på folden  Hvis jeg trækker to heste - en i hver arm - ind fra fold, så slipper jeg ham altid løs ved indgangen af stalden (han bor bagerste boks i stalden) og så skridter han pænt og roligt ned ad staldgangen og ind i sin boks. Venter der - til jeg har sat den anden hest ind i en evt anden stald. Min hest er opdragen, gider ikke uopdragne heste.
Nej, når man går med to heste er det selvfølgeligt anderledes   Og det med mange heste ind på en gang. Laisee - hvorfor går du aldrig med ind i boksen? af nysgerrighed. kathrinedamberg - den med 'gå frem' signal vil jeg tænke over. Vil du fortælle mere om hvad signalet er og hvordan du har trænet det? Det kunne være praktisk at ha. Og jeg giver jer ret i at rolige heste kan håndteres anderledes end urolige - eller uopdragne 
Jeg vender også altid hesten rundt mod leddet inden jeg slipper den, hvis jeg trækker den på fold. Det har jeg lært fra barn. Hvis hesten er rigtig glad for at blive sluppet fri på folden, så vil den ofte tage et galopspring og slå bagud. Hvis jeg slipper den, når den står med retning ud mod folden, kommer det ene galopspring til at svare til, at jeg står lige i sparkeposistion, når den smækker benene op. Hvis jeg har vendt den om mod leddet, skal den først snurre rundt, før den kan komme til at vise sin glæde, og så er den nået langt nok væk fra mig, til at jeg kan nyde min glade hest uden at være inden for sparkezonen. Alle andre døre passeres, når jeg giver signal. Det kan både være hesten først (typisk ind i boksen) eller mig først (typisk i stalddøren). Lige inden for stalddøren har vi en hylde med insektspray, svedskraber, svamp mv., og her vil jeg kunne gå et skridt ind i stalden og hente de ting, jeg ønsker, uden at hesten prøver at gå med. Når jeg så vil have hesten med, giver jeg den en hyp-lyd og evt. et let træk i grimen, hvis den er faldet i staver eller er optaget af at kigge på noget. Når hestene kommer ind fra fold er døren til min vallaks boks lukket (ellers går min hoppe derind) og så står vallakken og venter ved boksdøren. På et tidspunkt opdagede jeg, at han var begyndt at mase ind i boksen inden, jeg havde fået døren helt åben. Så blev der trænet "vent på signal", og nu venter han fint.
Lp-mor Sanne - Man må gerne være nysgerrig   Jamen det gør jeg ikke pga af flere ting, men den største er af sikkerhedsmæssige grunde, hvis og hvis hesten fx skulle blive forskrækket over et eller andet i det man fx vender rundt der inde, kan man komme slem til skade, pga pladsen! Det kommer sig nok af da jeg havde meget med løbsheste at gøre, hvor man havde mange forskellige heste mellem hænderne i mange forskellige situationer. Så fordi jeg ikke gøre det, er af sikkerhedsmæssige årsager, og hestene har aldrig haft "brug for" at jeg gik med der ind, de har altid gået ind, skulle tisse og æde 
Nu har jeg godt nok også en lille, velopdragen meget sød pony. Men når jeg trækker til fold går hun ofte bare ved siden af mig uden jeg har tov i hende, og så går hun selv ud når jeg åbner. Når jeg trækker ind, er det, det samme. Her går hun også ved siden af mig, og går selv ind i boksen når hun når dertil.  Men jeg gør det helt anderledes, når jeg har med de store tinkerheste at gøre. Her sørger jeg for at gå foran, med et løst tov, sådan at hvis de springer frem har jeg mulighed for at være på afstand, og få dem væk fra mig. Det gør jeg især med de to unge der er på gården. Dem skal man være varsomme med. Sådan gør jeg når jeg trækker ud og ind på fold. Når de skal i boks, giver jeg godt nok slip lige inden. De kan godt finde på at være ret voldsomme, masene, hvis man går med ind. Derfor foretrækker jeg at lade dem gå ind selv.. 
Det kan jeg ikke egentlig ikke svare på. Det kommer an på, om jeg går med en eller fire heste.... Når de skal i boksen, står jeg ved siden af døren smider træktovet over halsen på dem, og så går de ind. På folden bliver de vendt med hovedet mod mig, og sluppet en af gangen, aldrig i den samme rækkefølge. Så jeg tror såmen bare, at jeg FØLGES med mine heste.
vi har et par varme heste hos os, som man absolut ikke lader gå bag ved sig, uden at have et øje på dem. de går ved siden af mig og jeg har gerne albuen ind mod dem, så jeg bliver skubbet væk fra dem hvis de skulle hoppe sidelæns ind i mig, dog uden at det nogensinde er sket. heldigvis respekterer de meget vores personlige rum og er meget høflige. min hoppe havde en frygtelig vane med nærmest at eksplodere både ind og ud af boksen da jeg fik hende, idag skal hun stå helt stille foran boksdøren, samt døren skal kunne åbne og lukke uden at det er signal til at hun må gå igennem. først går jeg ind, og derefter får hun lov at komme ind. det er en løsdrift boks på ca 55 m2, så pladsen inde i "boksen" er ikke et problem. vores hund går altid løs, og kender signalet "vent" og det bruger vi selvfølgelig hver gang hun skal ind og ud af bilen. vi går dog ikke op i at hun skal gå bagved os generelt...
Hej, Jeg vil da gerne prøve at forklare hvorfor jeg har valgt at tro på at hestens hovedform siger noget om den karakter og hvad jeg så kan bruge det til. Jeg er almindelig primært selvlært HMS hippie. jeg gør ret meget en dyd ud af at spotte hestens karakter inden jeg gør noget som helst andet med den. Eller jeg ved ikke om det er en dyd eller om det bare er et karaktertræk der er stærkt ved mig, og som jeg så bare bliver bedre og bedre til, det er det nok. Jeg synes det er ret komplekst og en smule svært at forklare her fordi jeg ikke har det totale overblik over hvilke konklutioner jeg drager hvornår og på hvilket grundlag men faktum er at jeg i situationen som regel rammer ret præcist i forhold til hestens karakter+tilstand og min rolle som aktør når jeg vælger at blande mig selv i en symbiose med hesten. Men jeg vil prøve at skitsere noget alligevel for ligesom at nå derhen hvor jeg tilkendegiver min enighed i at man kan finde frem til hestens karakter ud fra linier og strukturer ved dens udseende. Derfra og til at redegøre for hvad det så er jeg kigger på... det fylder vist rigtig meget for meget her.  Jeg synes godt man, i en analyse situation, kan tildele hesten nogle rimeligt fastelagte og medfødte(eller af hoppen tillærte) egenskaber den som regel bibeholder om ikke andet så over en årrække, men via træning eller anden prægning/påvirkning (eks. også smerte og stress) kan hesten jo så "lave sig nogle afstikkere mentalt" som måske virker meget definerende og tegnende for hestens karakter men som nødvendigvis ikke er sandheden om hestens faktiske væsen. Ret mange heste oplever jeg fx. være under stor påvirkning af opstaldning i bokse formentlig pga den ufrivillige tætte kontakt til en sidemand som hesten under frie forhold ville fjerne sig fra. Det er immervæk en langvarig prægning der foregår i sådanne tilfælde da hesten som regel tilbringer timer i den situation hver eneste dag. "boksprægningen" påvirker også hestens bevæge mulighed på trods af en trang herfor samt udsætter som regel hesten for at overvære en del aktivitet foran dens boks som den heller ikke kan fjerne fra sig fra. Det er jo et rimelig konkret problem som man nemt kan give en forholdsvis simpel forklaring på. Noget lidt mere diffust og langhåret er det så når jeg fx begynder at snakke om hestens grundlæggende "rytme" kontra ejerens/trænerens. Jeg kan ikke rigtig finde på et bedre ord end rytme her fordi det handler om to ting der er i takt hvor alt andet end takt defineres som støj... Det er her jeg starter. Hvis jeg skal analysere på en adfærd er jeg nødt til at have en form for neutral værdi at regne ud fra. Jeg går derfor ud fra at en hest i godt humør dvs som trives er afbalanceret og med en god energi den kan bruge af når den vil er lig med 0. (igen, det her er observationer, jeg har ikke gjort nogle målinger på noget som helst og hvem kan vide om det jeg får frem i hestene og definerer som en glad hest, så også er det?) Men hvis jeg skal vente og vente og vente på at der opstår et "hul" i hestens udadvendte opmærksomhed så den rent faktisk opdager mig så kan jeg allerede lægge nogle værdier ind i regnestykket som trækker kurven i en vis retning. Så ved jeg at jeg konkurrerer med noget i omgivelserne (som siger noget om hvad denne hest ikke kan lade være med at tillægge opmærksomhed og derfor siger det så igen noget om hestens væsen.. ) Men sådanne observationer kan jo overhovedet ikke stå alene. Det vil være ret umuligt (måske ikke teoretisk) at opstille en liste over alle de faktorer der hele tiden spiller ind i et samvær mellem to individder, og her handler det endda om to forskellige arter. Men via det regnestykke jeg gør mig måske mest intuitivt og før jeg så giver et signal kikker jeg på hesten og noterer mig bla.: -Hvad laver den? -Hvor er dens fokus? og skifter det? hvad skifter det imellem? Er der et system i hvad det skifter imellem eller er den opmærksom på det meste? Jeg vil gå så langt som at sige at det siger noget om hestens rolle eller hvordan den trives imellem de heste den lever mellem.. Altså den status den har i flokken og dermed også hvilke opgaver (eller hos ungheste udvikling) den forlader når vi fjerner den fra flokken. Det kan også sige noget om dens behov for flokken i form af tryghed/afhængighed. Og dens opgaver og behov afspejles jo så tilbage i hestens karakteregenskab.. Videre: -Har den et fokus eller er den "uden energi" fx. hvile/træthed/apati? -Er den rolig men stadig opmærksom? -hvordan føles den opmærksomhed jeg får: tillidsfuld/nysgerrig/afventende/ skeptisk Igen siger det noget om karakteren eller noget om dens erfaring som jeg så kan afprøve ved at se om jeg kan indlære noget andet og hvis jeg kan det siger det igen noget om at den nok ikke er "skeptisk anlagt" af natur.. Når jeg har analyseret på hestens adfærd i sekunderne/minutterne op til at jeg går ind i et fællesskab med den og begynder at præge den med mine signaler så skal jeg have fundet frem til at vide om den hest overhovedet er i stand til at modtage et signal fra mig OG omsætte det til handling. Udover at jeg selvfølgelig skal vide hvad jeg vil have ud af at give signalet. Jeg prøver på at være sådan en træner der giver signaler når hesten er modtagelig. Hvis den ikke er modtagelig har jeg en anden opgave og det er at finde ud af om hesten har det godt eller skidt i sin (for mig) uopmærksomhed. Hvis den har det skidt må jeg hjælpe den til at få det godt og hvis den har det godt kan jeg prøve at udkonkurere det jeg kæmper med opmærksomheden imod med noget endnu bedre fx. mad. Det er muligt jeg får en respons som så sandsynligvis er enten forsinket og halvgjort/langsom eller ufin og grov dvs en overreaktion. Det der gør forskellen er enten presset af det andet som hesten har fokus på eller hestens følsomhed/tillid. Hvis den ikke føles klar eller modtagelig skal jeg i stedet bruge den viden jeg har fået ud fra min forudgående analyse og skabe en situation som hesten har brug for for at få forløst sin anden spænding, eller lade den være hvis den er træt.. systematisk træning af en hest er en fordel hvis man vil sikre sig at hesten lærer noget. Og jo dygtigere man er jo større sandsynlighed er der for at hesten bevarer roen imens den lærer og altså er underlagt træning uden stress og bliver bedre og bedre. Men i nogle tilfælde afføder systematisk træning ikke bare automatisk også samme indlæring.. Så synes jeg man må variere sin tilgang. Når hesten ikke virker modtagelig overfor den systematiske træning kan man så vælge at handle anderledes end at fortsætte med at stille den samme kommando. Ud fra analysen vil man så fx. kunne få svar på om hesten reagerer positivt overfor den tætte kontakt som indlæring via mekaniske kommandoer giver (tov/tøjle/pisk osv) eller om den har brug for en afstand hvor reaktionen primært kommer fra en synstolkning af vores signaler og kropssprog uden den fysiske påvirkning eller om hesten har brug for en anden ramme til aller først at få forløsning for sin spænding (fx. nogle boksheste)eller "slukkethed". hmm jeg kan skrive en bog om det her og det overvejer jeg også at gøre, men for at opsummere og servere pointen i få ord så: Jo jeg mener man kan analysere sig frem til hestens karakteregenskaber. Det lyder formentlig som om jeg primært gør det ud fra hestens adfærd og det gør jeg nok også. Der er bare det ved det (som er aktuelt i forhold til denne tråd) at når regnestykkerne er gjort op og jeg synes jeg har fundet hestens arketype så matcher dens personlighed som regel til en matchende hovedform eller nogle kendetegn. Men derfra og til at afgøre om hesten er klog eller dum... Man kan have nok den bedste opskrift i verden for hvordan hesten er og fungerer, men det kræver stadig et dygtigt menneske at koble det sammen med netop det menneske og dennes karakter/tendenser/tilstand for ikke at glemme miljøets påvirkning af begge også. Mvh Christina Eriksen
Undskyld jeg lige byder ind med noget lidt andet. Jeg prøver lidt diskret at opsøge nogle af Ellen Sands gamle elever, da jeg søger et køretøj, som jeg ved at Ellen Sand har anbefalet sine elever at købe. Køretøjet er specialsyet i Århus. Hvis du eller måske nogle du kender har sådan et hængende der ikke er i brug. Så er du måske interesseret i at sælge det brugt til mig.
Det er ikke alle heste der kan tåle at blive håndfodret, som du selv har observeret bliver de mere pågående og voldsomme af det, derfor giv ham sin belønning kun i spanden/krybben. Deres tænder klør hvis de skifter tænder, og der bider de mere i ting har jeg erfaret. Hvis den napper på en legesyg måde(inv til leg) kan man bakke den og sende den væk hvis det er på folden. Vh Charlotte
Jeg ser også på hesten fysisk, men på helt andre ting for og bestemme dens temperament og mulige intelligens: Jeg læser kropssprog, hvor i musklerne spænder den? Alt efter hvor i musklerne den spænder, kan man tit se om det er fordi den er utryg, modvillig, ukoncentreret eller andet.. Desuden kan man tit, hvis man træner sit øje nok, forhindre tingene ender ud i bid eller hop over hegnet, hvis man læser hestens krop inden og fanger det inden det når så langt ud.. Spænder den omkring mulen? Hvordan er den i øjnene? (årvågen, nysgerrig, usikker osv.).. Man kan træne sig selv til og se mikroskopiske tegn på hvordan hesten vil reagere inden den gør det.. Og derved kan man lægge træningen, så det netop passer til denne hest.. Jeg har observeret heste i fællesskab på fold og andre steder i snart 15 år og som tillæg læste jeg i starten bogen: "Heste forståelse" af Lucy Rees.. Det gav mig et indblik i hestens reaktionsmønster og hvordan man kan "tyde" hesten.. Hvad angår intelligens, kan jeg da se, når jeg træner, at nogle heste har nemmere og hurtigere ved og forstå øvelsen jeg sætter op til dem end andre.. Men jeg er ikke helt sikker på det har noget med intelligens og gøre, snarere usikkerhed fra hestens side på fører og derfor tager det længere tid og træne sådan en type end en tillidsfuld hest.. Hvad angår "straf", bruger jeg samme metoder som de gør mod hinanden, men hvis man lægger mærke til hestene ude på folden, er der stor forskel på hvor stor "straffen" er i forhold til den enkelte hest.. Læg mærke til hvordan hans venner på folden "klarer" ham og brug nogenlunde samme system, det ved han hvad er og hvad betyder.. Men træn lige dit øje først i og se om det er fordi han er utryg eller lige skal se om du har styr på det.. 
læs lige selv dit indlæg igen.   2 år - det er altså derfor! Jaja, de er født med et individuelt temperament, men det der kan du snildt nå at træne ud af den, intet problem. Lyder mere til, at den søger tryghed hos dig, måske lidt seperations-angst - hopper over hegnet - hvilket er helt naturligt i den alder! Tryghed - nogle finder større tryghed i, at man er mere tydelig - lad være, smak. End at tage diskussionen stille og roligt, som du siger. Jeg kan ikke se, der er noget særligt slemt ved din, den er bare unghest. Op med humøret, på med arbejdshandskerne! Søg vidt og bredt i HMS etc. Det vil måske ikke give dig alle svarene, men hjælpe på vej.
Tråden er over et år gammel. Mon ikke trådstarter har fået løst problemet 
lige lavet nogle observationer med facon, farver og hvirvler der skulle have betydning for hestens personlighed. Lige nu har vi to hingsteføl, Maker: en rød/svedfuks på 3 måneder og Lucky: en brun (Måske senere skimmel) på 3 uger. Begge føl har samme far. Makers mor er sådan en lidt sippet hoppe (skimmel), der er ganske utaknemmelig og jo jo bevares, det er da fint nok at blive nusset om, men det er da bestemt ikke noget hun opsøger. Meget meget flink hoppe, men lidt sin egen sådan "Du skal da ikke tro at jeg har brug for dig menneske - Du må alt fordi jeg er flink, men jeg kunne egentlig godt klare mig uden dig". Overfor andre heste er hun en heks. Hendes føl Maker er som nævnt svedfuks, ganske kvardratisk, har et fint lille hoved med små øjne. Han er så mild og behagelig - virker som om han aldrig kommer til at lave en eneste lømmelstreg. Luckys mor er en ældre hoppe (skimmel), der lyser af taknemmelighed, "råber" op når man kommer i stalden. Rolig og meget meget mild og opsøgende i forhold til menneskelig selskab. Hendes attitude er nærmest "Jeg er bare så glad for at du vil tage dig af mig på alle måde - du er enormt vigtig for mig". Overfor andre heste er hun tålmodig, kærlig og føjelig. Hendes føl Lucky er, som nævnt brun, og allerede nu er han en verdensmand. Han er   sød til at følge sin mor, men mener vist også at han kan klare sig uden. Han er ikke videre indladende, men jo jo bevares, hvis vi absolut skal, så kan vi da godt få lov til at røre ham. Hele hans attituder er som Makers mors og umiddelbart skal vi være opmærksomme på at han ikke får lov til at dominere mennesker - Han vil meget sandsynligt komme til at lave lømmelstreger. Som sagt er de halvbrødre, begge rene ox, men der er en himmel til forskel på deres personligheder - Ud fra dem, burde hopperne nok have byttet børn