nogen der kender nogle der hjælper med at træne HMS i nordjylland? evt nogle der kan undervise i det, eller endnu bedre nogle der tager ud og hjælper en med det?
hvad er det lige bestemt du har brug for hjælp til, hms er jo mange ting for mig er det eksempelvis at kunne håndtere sin hest vide hvordan den skal rygtes og plejes og hvad man kan udsætte dem for uden de tager skade.
Der er da Jane som også er herinde  Hun har været ude ved mig engang  mvh Rikke
Desperat... Jeg har en følhoppe som gerne skal blive pæn igen... nu har jeg redet,longeret og skridtet lange ture på hende i cirka tre månder, men det giver ingen resultat... den store følmave er virkelig svær at ride væk... Har i nogle gode råd til at på en stor "følmave" væk og opbygge nye muskler???
Måske skal du kikke lidt på hendes foder -hvis der ikke er noget at lave muskler af ... Hun er følhoppe - går føllet med hende endnu? Nogle hopper malker så godt at de dræner sig selv fuldstændig. Ellers har du fat i den rigtige ende - vedholdenhed er dog vigtigt for det kommer ikke bare af sig selv. Se evt Charlottes svar i tråden "muskelfattig og blobbet" (tror jeg nok) her længere nede på siden
hej derude, jeg fornemmer at de fleste foretrækker at arbejde/ tilride hesten tidligst når den er 3,1/2 år, når jeg læser i min bog om ungheste, står der det er meget viktigt at påvirke den unge hest fx linekørsel når hesten er 1,1/2år , det er jo meget tidligt.?  så jeg synes det er svært at finde ud af hvor meget man egentlig må,vil jo nødig gåre hesten ked af arbejde. er der nogle der har erfarring for hvornår en fjordhest/welsh cob er moden 
jeg har mødt en hest der er arbejdet parelli med fra hun var 1½år- hun er bare en super hest at arbejde med og hviler meget i sig selv- jeg er sikker på at den tidlige indflydelse er en faktor der har haft en stor rolle. I USA hvor jeg boede som ganske ung var det normalt at starte en hyp når den var 1½, blev den over 3 år var det for "sent"- og de mente ikke at kunne påvirker personligheden nok- Personligt mener jeg jo tidliger, jo bedre. UNDER STADIG HENSYNTAGEN TIL HESTES FORMÅEN, DET GÆLDER BÅDE FYSISK OG PSYKISK - elles må man heller lade være og få en profesionel til at ride den let til når den er ca.3 år. Så det jeg nok vil anbefale er at man kikker på sig selv og samspillet med sin hest- ved man når den har fået nok ??? og kan man lade en unghest "lege" sin vej igennem- jamen, så begynd endelig. Begynder den at gå den anden vej når du kommer på folden og ikke kikker forventning fuld på dig når du kommer- ja, så var det for meget og du bør STOPPE med øjeblikkelig virkning, for du havde ej den indføling der skal til for at arbejde med en så ung hest. Håber du ka bruge mit lille skriv til noget Held og lykke med den unge hyp Dorthe
hej det lyder da dejligt, min hoppe hun ELSKER at komme på ridebanen, gå tur eller bare hygge på staldgangen. og jeg bliver næsten altid mødt med et vrinsk    hun er to år fra maj,hun er enormt harmonisk,ligner en færdig hest, og er positivt indstillet til alt. havde tænkt på at arbejde hende en LILLE SMULE klassisk engang til vinter, er det for tidligt? i mine øjne er det en meget blid med effektiv måde at træne på, og som der står i min bog om ungheste ( af ingrid andersson og charlie lindberg) er det jo også nu man har sjangsen for at forme hesten i posetiv retning. gør eksteriøret nogen indflydelse? alexandra myhren , som underviser hos os siger hun er den finest bygget fjordhest blanding hun har set, juubii 
Ja jeg har også den mening, at så længe man tager hensyn til hesten, og den er glad for at lave noget, så kan man sagtens arbejde med dem mens de er små. Min plag er 1½ år nu, og han kommer på gåture nogle gange hver uge (det er forskelligt hvor vi går hen og hvor langt, men vi går gerne en halv times tid og også langs vejen), nogle gange er han løs på ridebanen (eller også øver vi stemmekommandoer eller går over et par bomme), og nu er han begyndt at komme med som håndhest ind imellem (ind til videre kun i skridt og på korte ture). På staldgangen præsenterer jeg ham for forskellige ting - fx har han haft en elastikgjord om maven, han har haft dækken på (i 5 min) og han er blevet skyllet med vandslangen nogle gange. Han har også haft trense på nogle få gange. Nogen har den holdning at de skal have lov til at være føl, men jeg holder nu på, at man får en meget nemmere hest ved at lave forskellige ting med den, mens den er ung. Samtidig tror jeg også at en   belastning er med til at gøre dem stærkere - vi starter jo heller ikke med træningen som elitegymnast (eller lignende) når vi er 20 år. Hvis min plag ikke var i hænder hver dag, så tror jeg han ville blive ret umulig. Godt nok er han ret nem, men han er en bisse over for andre end mig, og det kunne godt gå hen og blive et endnu større problem, hvis ikke han blev arbejdet med. Linda.
Jeg har desværre ikke erfaring med klassisk dressur- jeg ved at de ofte bliver anderledes opbygget når de er klassisk redet-i "normal" dressur lader du den unge hest finde sin egen takt og bæring før du begynder at sætte den mere bagtil, i klassisk har jeg en fornemmelse af at denne del går tabt- ligeledes har jeg set en del heste der får spat i bagben efter at have været klasisk trænet- jeg tænker at det ikke lige er alle racer der er klædt på til at skulle have så meget vægt på deres bagben-jeg har ikke på noget tidspunkt selv arbejdet med det og har bestemt heller ingen planer om det- for det jeg ellers kan, virker tilfredsstillende for mig- så det er kun hvad jeg har set og oplevet- der findes vel lige så "gode" og "dårlige" ryttere inden for klasisk som inden for "normal" ridning- så her må du finde en der har erfaring på området. Vh Dorthe
Jeg købte min plag i april i år da var hun 1 år. Hun havde ikke været meget i hænder og til at starte med, kunne hun slet ikke trækkes med uden hun pludslig skred, kunne ikke gå stille og roligt gennem et led, kunne dårligt løfte ben, stå stille osv osv. Henover sommeren er alt dette blevet trænet, jeg har fået undervisning og har været igennem de 7 lege med hende. Det er en helt anden pige jeg har med at gøre nu -heldigvis. Jeg ved ikke om hun af sig selv de næste par år, kunne være blevet lige så rolig og medgørlig, i hvert fald havde jeg ikke lyst til at vente. Jeg tænker også, jo før de bliver præsenteret for lidt af hvert jo bedre, uden at overdrive, naturligvis. Jeg brugte den varme juli på at vænne hende til vand/vandnslangen og ret hurtigt nød hun at få et full-body bad, og legede med vandstrålen. Hun har også haft tæppe over sig og barebackpad på. Jeg træner PP ca. 2 timer om ugen med hende, men løfter ben og trækker med hende dagligt. Et par små ture på vej er det også blevet til, trailertræning kommer, når vi har endnu bedre styr på det grundlæggende. Med min plag har det kun givet bonus at komme igang med træningen af alm. opdragelse og grundlæggende øvelser, så "tidligt", både for hende, men bestemt også for mig. Så set ud fra min erfaring, ser jeg ingen grund til at vente 
hej alle sammen, det er dejligt at høre jeres ungheste bliver arbejdet med   angående det med den klassiske dressur, ja det er helt sikkert ikke alle heste der er bygget til det, og ferkert udført kan det give meget skade, lige som det kan opbygge hest hvis det er godt udført- sådan er det vist med alt træning  desværre synes jeg ikke det fungere så godt når jeg træner hms med min lille mus, hun går FULDKOMMMEN "død", er der nogler der har erfarring med det? tak for svarene 
jeg forsøger at gøre arbejdet med HMS spændende-forstået på den måde at jeg aldrig lave den samme øvelse hver dag og flere gang i træk- ved hele tiden at bygge videre på øvelserne ( sætte noget nyt på eller gøre en bedre) og arbejde fx i skoven eller på en anden bane eller hvor jeg nu kan komme til det. Så hvis jeg nu har lært en hyp at lege YOYO( først i kort og derefter i lagt tov), stopper jeg med at lege det med den på bane eller i ridehus- derefter bruger jeg kun tid på øvelsen når jeg trækker en tur i skoven og der lige er et par sten eller andet det er oplagt at bakke igennem. Deved undgår jeg at hesten bliver "slidt" på øvelsen- Jeg går tit sidelæns på en bred skovsti gerne både med rytter og uden- eller op af en bakke eller langs en træstamme eller hvad jeg nu kan finde. Når hesten ellers er godt arbejdende med øvelsen laver jeg liberty- her bruger jeg tit plastik eller andet jeg sender dem over, rundt om eller igennem, og tager kun et par øvelser af gangen- de fleste heste er som små børn de elsker nye udfordringer og at afprøve nye ting- bliver det en del af hverdagen gør de det selv sjov ved at selv af finde på små lege( læs- de afprøver om der lige kan flettes noget andet ind)- derfor forsørger jeg at lave afvekslig og adspedelse så det ikke bliver det samme kedelige de skal til igen-det er min erfaring at det er vigtigt at holde gejsten oppe hos en hyp, så den tænker: hvad har hun fundet på af sjove ting i dag. Vh
Hej Hvor tidligt kan man egentlig begynde at longere sin hest uden at komme til at ødelægge den? Hilsen mig
Du er meget velkommen... hvis vi får nogen svar 
før de er omkring 3 år... altså når tilridningen skal begynde. jeg vil så også samtidig sige at det kommer an på om hesten er klar til det.. jeg mener mentalt.. det er vel op til jer at vudere det...
Hvordan ved man om en hest mentalt er klar til det? Jeg forstår nok ikke helt hvordan man kan se den slags.
Hvordan kan det være at folk der skal bruge hingste og hopper til avl osv. kan sidde på ryggen af deres hest allerede inden den er fyldt 3? Er det bare fordi de er mentalt klar eller er det bare for at tjene penge og man så ikke tænker på hestens velfærd  Personligt troede jeg at man startede med at longere når de var på slutningen af deres 2. år, men det kan måske lade sig gøre med nogen og ikke andre? Hvad gør/gjorde i andre?
individuelt hvornår hesten er klar til træning. Helt ligesom mennesker. Nogle er klar når de er tre og andre først når de er fire. Det med avlsheste osv. har jeg også tit tænkt over, men ved at mange af de heste så også får en lang pause til at vokse færdig i bagefter. Men ja.. mærkeligt at man lærer at en hest ikke må tilrides før den er 3 og på rideskole lærte man altid at den ikke må springe rigtig før den er 4.. har jo da selv lært meget siden da og ved at også det er mere eller mindre individuelt, men ja ikke altid til at finde ud af. Lea!
Efter to års ridepause er jeg endelig kommet i sadlen igen og er på min unghest (4 år) nået til den første svære øvelse, nemlig volter. Mathilde har det med at skyde skulderen og løbe ud af volten på begge volter. Jeg forsøger at korrigere ved at støtte op på udvendige tøjle, men der skal meget til, og det har den noget uheldige sideeffekt, at hun krøller halsen helt sammen og går under lod. Hvis jeg lader hende gå der, kan vi lave fine fine volter, meeen jeg vil nu gerne have hende lidt mere fremme. Jeg har også forsøgt mig med at lægge udvendige ben til, hvilket hun slet ikke reagerer på. Hvis jeg "bumper" hende lidt i siden med det ben, bliver hun bare mopset, lægger ørerne og tripper, og det samme, hvis jeg støtter med pisken på udvendig skulder. Jeg har en tendens til at sidde mest på udvendige balle, samtidig med at jeg skubber (min) udvendige skulder frem, og smider jo dermed vægten ud af volten, og det arbejdes der på. Jeg har fundet ud af, at hvis jeg kigger (kortvarigt) ud af volten, så bliver jeg rettet op, men det er ikke altid, at det er nok til, at hun ikke smutter for mig. Sadlen er omstoppet, tandtjek er på vej, og i mellemtiden kunne jeg god tænke mig at høre en hel masse gode forslag til, hvordan jeg tackler dette. mvh. tina
Inde på dba er der en der sælger tæpperør som springbomme, er der nogle af jer der har erfaring med det? Jeg har læst herinde at flere af jer bruger tæpperør til hegn, men bruger nogle dem også til bomme og er de ok til formålet, hvis de fx. skal ligge på jorden til at skridte/trave over?
Jeg har en bom som er lavet af tæpperør. Jeg overvejder at skaffe flere. gode 1: de er lette at flytte på 2: det skader ikke hestens ben hvis den rammer i mod, det ville en alm. bom kunne gøre. 3: de er billige dårlige 1: der skal ikke så meget blæst til før den flyver ned fra holderen
Jeg har fået nogen plastbomme fra Shires, og de skriver at de lette bomme ikke kan bruges til at lægge på jorden, det skal være dem med en fast kerne. Jeg kan godt forestille mig de enten kan splintre hvis hesten træder på dem eller ruller for nemt så den skvatter over dem. :Pia
Hej Vorfor ikke finde nogle "låg" til enderne sådan nogen som vvs folk bruger til kloakrør de skulle passe ,også bare fylde lidt sand eller no´get andet i mens du bruger dem på jorden,så ruller de da ingen steder og du kan tømme dem igen bagefter...
min gamle fjordpony lærte ret hurtigt at de der tæpperør gjorde da ikke rundt når man ramte dem... det resultere i at hun nærmest begyndte at trumle ind i springene.. til sidst var jeg nødt til at sætte hende til "rigtige" spring og første gang hun slog fusserne stoppede hun.. men tilbage til tæpperørene bragede hun igen igennem.. så hun lærte tilsyneladende at kende forskel.. så ud fra dette har jeg ikke sprunget over plasticrør siden
Jeg er lidt i tvivl...- Indtil man opfandt de der fancy "Cair" sadler, red man jo i sadler med uld stopning!! Nu er spørgsmålet: Er "Cair" virkelig bedre end uld,- er det videnskabligt bevist???  Jeg skal købe sadel, og ved ikke om jeg skal investere i "Cair" eller uld. Har redet i en "Cair", men jeg synes ikke at der er den store forskel i forhold til en alm. sadel m. uld... Hvad er dine erfaringer???  
jeg har en fjord på 2 år, med for stramme sener i forben´ne. Dyrelægen anbefaler nogle lange gå ture på vej og kuperet områder, for at senerne kan give sig, itf bukkehov og vokser for hurtig. ...vá kan jeg ellers lave med ham når vi går...er der ikke nogle gode øvelser jeg kan lege med ham, eller står på stald gangen...stræk øvelser eller??? Og mht tilridning og stramme sener, vá gør jeg ift det. Kan jeg først tilride ham når vi er 100% på han ikke er øm eller findes der sko som kan hjælpe.
jeg ved at når de som føl har stramme sener, hvilket din vel sikkert også har haft så kan man lære hesten "at give pote" forstået på den måde at du tager benene et ad gangen og langsomt strækker det frem foran hesten altså løfter op ud og strækker frem du skal holde bag på hoven for at opnå optimalt stræk. Gå langsomt til værks men du skal gøre det hver dag gerne flere gange om dagen ellers er det ligemeget, ydermere skal den skæres ned i dragten men det kan du tage med smeden og husk smed ofte når man har problemer med benstillingen. Gåture på hårdt underlag er som doktor dyr siger også godt, hvordan tilridningen går kan jo kun tiden vise, måske lære den at affinde sig med sine korte sener og så er det "kun" bevægelserne det går ud over. mvh JEanne
jo tak den øvelse vil jeg prøve. smed er på plade, han kænder også donni fra helt lille...og ved lige vá der skal til...dyrelægen og jeg har aftalt at kommer han/vi så langt, vi kan se en opration vil gavne ham og give ham en normal gang, så bliver det det... Han er forsikret, det bliver ikke så dyrt for mig. men vil helst give han tid...pt går det stille frem af 
sgu godt, for jeg er snart et? til vá jeg ellers kan finde på og det må jo gerne være noget som man kan den ene dag og gå tur den anden. for det ikke kun bliver gåtur...han er jo en bølle med masser af enagi. 1000 TAK det vil jeg undersøge. MVH Annika.
Jeg har en hest med dreje-issues   Den er god til at dreje til højre og knap så vild med at dreje til venstre. Det giver sig til udslag i at den render ud gennem højre skulder, hvis vi f.eks. møder noget farligt og jeg sidder og sover. Bliver vi uenige om en retning, er det også altid til højre, den snurrer. Når den plejede at stejle, var det altid i forbindelse med at jeg ville til venstre, og den ville til højre o.s.v. Forudligeligt nok har den også haft tendens til at skyde skulder på venstre volte og være lidt tungere i venstre side. Årsagen til problemet er ifølge min teori, at den i sin ungdom var meget dårlig til at stå stille ved tanteskammelen. Det resulterede i at den fik nogle træk i venstre tøjle, mens den gik rundt og rundt. Selvom den drejede og drejede til venstre, blev der jo ikke givet efter på venstre tøjle, idet hesten forventedes at stå stille og ikke dreje rundt (her skulle rytteren så måske have brugt stophjælpen i stedet for at trykke drejeknappen i bund, men vi bliver alle klogere   Jeg tænker i hvert tilfælde mere over den slags nu.) Uanset årsagen står jeg i dag med en hest, som er lidt sværere at dreje til venstre end til højre. I gamle dage ville jeg have sagt at den var "hård i venstre side af munden" eller "stiv i højre side af nakken". Men jeg sander nu, at den slet og ret er habitueret til et betydeligt pres fra venstre tøjle, som den følgelig er i stand til at ignorere. Trænger den således til at dreje rundt, drejer den til højre, fordi den har erfaring for, at det er mere behageligt end at forsøge sig med at dreje til venstre (den er meget følsom for højre tøjle). I linie med de videnskabelige træningsprincipper som jeg p.t. er frådende og ukritisk tilhænger af er jeg derfor gået i gang med at geninstallere min hoppes korrekte reaktion på venstre tøjle. Jeg bruger tøjlen til negativt at forstærke forbenenes drejning til venstre. Jeg bekymrer mig ikke om hvor bagparten er eller om at "støtte op" (anholdning i begge tøjler samtidig betyder stop, så hvis jeg tager med begge hænder uden at lade hesten sagtne farten, putter den næsen bag lod af gammel vane, fordi den erfarer, at det ellers korrekte svar på anholdningen er nytteløst - og så begynder den i øvrigt at spænde op) Det eneste, jeg bekymrer mig om er, om hesten rent faktisk drejer til venstre, når jeg tager i venstre tøjle. Så snart den gør det, slipper jeg tøjlen og klør den lidt på manken eller giver den en godbid. Så prøver jeg igen, og for hver gang forsøger jeg mig med et lidt finere træk. Får jeg ingen reaktion indenfor et par fodfald, tager jeg så meget, som der skal til. Ved at vibrere tøjlen lidt (nærmes "ryste" den - ikke save)kan jeg bruge mindre pres end hvis jeg bare trækker bagud. Men det kommer sikkert an på hesten. Ragerer hesten på trækket i venstre tøjle ved at gå til højre med benene, viser jeg den, at det ikke var det, jeg havde tænkt mig... det gør jeg ved at vedblive med hjælpen til venstredrejning. Jeg tager ikke i højre tøjle, for hesten går jo allerede til højre, og det var IKKE det, jeg ville have. Så snart hesten tager bare det mindste lille latterlige skridt til venstre, giver jeg efter, og sådan bliver vi ved et lille stykke tid. Jeg er ikke urolig for at hesten bliver "skæv" af at jeg styrer forparten, for jeg ved at bagbenene følger i forbenenes spor, så længe hesten er afslappet. Så når hesten begynder at blive mere stabil i vendingerne, falder det hele på plads af sig selv. Jeg har set dette i praksis, og Andrew McLean siger det selv, og så må det jo være sandt  Min hoppe drejer nu stabilt til venstre for venstre tøjle - en volte er en serie af moderate vendinger, så nu er det bare om at få installeret en "lydknap" på vendingerne. Jeg bruger stadig tøjlen, men kun meget let. Hesten kan allerede mærke når jeg skal til at dreje, men jeg vil gerne have at den venter til jeg rent faktisk giver hjælpen. Det er nødvendigt indtil jeg er sikker på at refleksen sidder fast. Når jeg så skal ride rundt og rundt, bliver jeg bare ved med at dreje til venstre. Jeg støtter ikke op på udvendige (det behøves ikke), jeg korrigerer ikke med schenklerne (det behøves heller ikke), min hest krøller sig ikke sammen (for jeg beder den ikke om at gå frem og stoppe samtidig). Det hele er faktisk så legende let, når man bryder det ned i basale elementer. Hvad er en cirkel. Det er en serie vendinger. Hvordan får man hesten til at følge cirklens bue med sin rygrad? Man undlader at forårsage at den stiver sig.  Det var lige min version af en løsning. Den virker for mig. Mvh Julie
Nøj en masse slåfejl. Jeg skal vist lige have en kop kaffe. Mvh Julie
Julie, tak skal du have. Det gav da noget perspektiv. Jeg har faktisk også tænkt - og forsøgt - noget lignende, nemlig at lede med indvendige tøjle. Det glemte jeg bare at skrive   Det, der sker så, er at den søde Mathilde løfter hovedet skråt og åbner munden på vid gab. Jeg rider med meget løse næsebånd, netop så hun kan åbne munden, for så kan jeg SE, når jeg har for meget fat i snorene, når nu mærkesansen er handicappet. Så nu tænker jeg på tre ting: 1. Måske jeg skulle tage og stramme næsebåndet lidt, i hvert fald i en periode, så hun ikke har den mulighed for at "stikke af" på den måde. Det er jo tvang - men hvis det kan gøre hjælpen mere præcis, så hun bedre kan forstå det, er det nok bedre end at sidde og trække og trække og give hende alle muligheder for at sige nej? 2. Jeg har godt nok forsøgt mig. Men hvor er det lige, at jeg gør det? Det er jo på den sidste del af volten, hvor det allerede er ved at gå galt. Måske jeg skulle øve det andre steder, hvor vi ikke allerede er på kollissionskurs. Det er jo ret indlysende, at hun ikke har lært at følge tøjlen på den måde - og så er det nok smartest at starte et sted, hvor der er mulighed for succes. Jeg tror sørme, at jeg vil lave små slangegange på langsiden i dag. 3. Og så skal jeg HOLDE OP med at forsøge med 37 forskellige ting, for at se, hvad der lige virker på hende, og i stedet for beslutte mig til, hvad JEG vil have til at virke og arbejde hen imod det. mvh. tina
men mere Branderupske og der gælder det om at vise vejen med indvendige tøjle / indvendige sædeben /ben (lad udvendige tøjle hænge i første omgang)og små vibrationer som der gives korrekt efter for, så snart der er respons. ALTID kun i skridt til krikken har forstået og som bekendt starter vi fra jorden med en kapsun på som stiller rygsøjlen korrekt. Senere kobles udvendige tøjle på og der rides til udvendige så indvendige tøjle primært er løsgørende (så længe vi snakker kapsun og trense). Vi er lige startet med en skøn 12 års svensk koldblodstravhest og de er vildt "stive" på højre volte når de kommer direkte fra travbanen, da de KUN løber venstre om. Så at skridte højre volte var en slags krabben sidelæns, stillet kraftigt udad til venstre. Musklerne i venstre side halsen ER faktisk kortete, mere spændte, så *de skal strækkes= arbejde i kapsun fra jorden (vibrationer, inviteren, ros, stræææk af især den korte side *det skal være sjovt= gulerodsøvelser *der må ikke være noget låst nogen steder = kiropraktor og tænder ordnes (nakken VAR låst meget) Nu efter 14 dage går han omtrent eens på de to volter - og korrekt vel at mærke, løsgjort, strakt i overlinien og kan stilles og bøjes efter ønske.Dvs versaderne er nogenlunde ok allerede. Så skal signalerne installeres fra ryggen og det vil tage 14 dage mere. Det er min 13 årige datter som arbejder med ham- og hun har gjort det med 2 ponyer før. Jeg har også haft en af Julie kaliber hvor der ikke var nogen stopknap (min old/hann-hoppe) og installation af STOP hjalp på mange ting, også at kunne stå og tænke lidt over tingene når hun baldrede igennem hjælpen. Men hun var faktisk også i den grad habitueret til at være skæv, så der var langt mere end adfærd i det. Eva
Jeg er enig med Eva i at det nok er smart at blive i skridt til man kan dreje og stoppe  Og selvfølgelig er der masser af heste, der er skæve i selve kroppen, men min er ikke, og hun kan alligevel føles skæv når jeg rider med hovedet under armen. Hvis jeg så tager mig sammen, forsvinder skævheden som dug for solen  Tina - jeg er jo meget til teorierne om kompetente børn   Så når din hest protesterer mod dreje-hjælpen, ville jeg blive ved med at dreje (naturligvis med takt og omtanke) indtil den tilbød den rigtige reaktion. Men jeg ville tillade den at udtrykke sin utilfredshed, og bare vente på at den kom over det. Måske supplere med en klikker, så det blev lidt mere sjovt. Jeg har før arbejdet med rebgrime & klikker, og fik gode resultater ved at blande positiv og negativ forstærkning. Jeg ved godt, du ikke kan huske at have en klikker med ud (det kan jeg heller ikke), men så kan du jo installere et klikkerord eller gøre som jeg: Bruge eftergivenheden som både primær og sekundær forstærker. Min hest forventer en godbid, når jeg har givet efter, for eftergivenheden er dens "klik". Det virker faktisk ok, og jeg glemmer ikke eftergivenheden i den anden ridefrakke... det håber jeg i hvert tilfælde ikke  Mvh Julie
Tina, hvad sker der med dig når Mathilde skærer ansigt og åbner munden? Bliver du forskrækket og slipper drejetøjlen? Det kan jo tænkes, at du er kommet til at forstærke det grelle fjæs første gang hun tilbød det, og at det er derfor, det kommer tilbage hele tiden. Jeg ville nok selv gispe efter vejret og slippe alt hvad jeg havde i hænderne, hvis min hest gjorde sådan. Kanske du gjorde det samme?  Mvh Julie
Tusind tak, Julie, for det meget malende billede af Mathilde-dyrets ansigtsudtryk  Jeg kan ikke huske, at det var det, jeg gjorde, men det er meget muligt, at jeg netop har forstærket det. Jeg prøver på at være bevidst om, at jeg ikke er i rideform og derfor nok giver lidt usikre signaler, så jeg reagerer også meget på, hvordan hun reagerer. Selvfølgelig stod det ned i stænger, da jeg var derude, så ingen ridtur til os. Men det var måske også meget heldigt, idet jeg så nåede at tænke over, at det måske var lidt for ambitiøst ligefrem at planlægge slangegange - jeg var nok blevet skuffet   Det er nok noget smartere at tage det en drejning ad gangen - i skridt selvfølgelig. Julie, jeg er faktisk begyndt at lege lidt med klikkertræning. Jeg bruger et kort og spidst "godt" i stedt for klik, det lærte hun hurtigt. Jeg kan ikke lige se, hvordan du får det til at fungere med eftergivenheden? Betyder det ikke, at du bliver nødt til at stoppe, hver gang du giver efter? Jeg synes umiddelbart, at jeg giver efter rigtigt mange gange - for eksempel bare efter en halv parade. Eva, hvordan mærker/ser du forskel på en hest, der er låst og en hest, der ikke forstår, hvad man vil? Stivhed kan vel også være en midlertidig ting, som en følge af, at hesten arbejder imod, fordi den ikke forstår - eller hur? Og hvordan ved du helt specifikt, at det er i nakken, at din svenske hest er låst? Jeg spørger, fordi jeg godt synes, at jeg kan mærke, om der er "noget" - men har meget svært ved at sige "det er der". mvh. tina
en hest, der var tæt på at ligge ned i vendingerne   Hvad der hjalp var at ride hende frem fra bagparten. Når den er noget samlet, bruger sine muskler og bliver eftergivende fortil, kommer det af sig selv. Så kan den gå rundt i cirkler. Det er bare træning af muller, og så en fridag eller to, så den ikke syrer totalt til   Men som bekendt mister muskler hurtigt deres styrke, jeg burde også selv være bedre til at holde det ved lige. Jeg fik også at vide små "tricks" for at få hesten til ikke at smide skulderen. Men har heldigvis en meget dygtig underviser, som lægger det hele i grundridningen. Og så bliver resten nemmere  Lone
Jeg forstår dig ikke helt, tror jeg. Hvad mener du med, at hesten næsten lå ned i vendingerne? Og hvad mener du med at ride frem fra bagparten - mener du at drive på hesten og støtte fortil? Hvis ja, hvordan får det så hesten til at forstå, at den skal dreje? Thilde har en god fremaddrift og er meget eftergivende fortil. Hvis jeg siger hyp og ellers holder en rolig kontakt i tøjlen, så søger hun fint frem til biddet. Men hvis jeg begynder at ændre noget - rode for meget rundt deroppe eller forsøge at dreje - så er det, at hun begynder at brokke sig. mvh. tina
Det er vist kun i starten, man behøver at belønne hver gang man "klikker". Hvis jeg rider, kan det godt være, jeg bare lige rører hesten på halsen, men hvis jeg står på jorden er det nemmere at give en godbid  Jeg giver dog også godbider fra ryggen, hvis jeg synes, det er nødvendigt. Det er sikkert ikke helt "correqt" at gøre det på denne måde, men det funker glimrende for Loubét og mig. Forøvrigt fandt jeg lige et billede fra forleden, hvor jeg af vanvare er kommet til at "støtte op" - altså trække i begge tøjler, når jeg egentlig ville dreje. Man kan ikke se det på billedet, men vi er lige ved at ride ind i badekarret på folden   Der skal meget lidt til før min hest vælger at putte sig. Men hvis man undlader at genere den i munden, strækker den fint halsen og lægger næsen ud i eller foran lod.   Ups   Unskyld, Loubét. Det er godt, jeg har sådan en tålmodig hest. Men for filen, hvor er det grelt at se sådan nogle billeder af sig selv. Denne holdning varede kun et kort moment, men jeg er glad for at den er fotodokumenteret til skræk og rædsel   Dette billede var grunden til at jeg fik lyst til at begynde at ride med fiskesnøre. Mvh Julie
skulle prøve at få fat i Kyras video om at ride i firkanter. Vi har dem alle sammen, - men jeg kan ikke huske om det er den første eller den anden  Men der viser hun meget fint, hvordan hun er   med om hesten skærer ansigt eller på anden måde slipper udenom - bare den går frem, drejer eller stopper - alt efter kommandoen. Det er rart at have set det  Julie har nemlig ret i, at du sikkert har sluppet taget - og derved belønnet hesten   for at skære ansigter  Tag én ting ad gangen! Når hesten bliver bedt om at gå frem, og den så gør det - så ros den  Ellers bliver det alt for ambitiøst for jer begge to  Man skal altid forsøge at forenkle sin indlæring!
Julie, billedet er da slet ikke frygteligt, selv om hun går lidt vel dybt. Hvis dette er grelt, vil jeg sørme gerne se et godt billede af jer   Men jeg kan godt se, at hvis I er på kollissionskurs med et badekar, og du har glemt hvor drejeknappen sidder, så er det jo en anden sag   Hun er ellers en lækker lille pakke  Jeg har også brugt godbidder fra ryggen til at få "pruh" til at sidde lidt bedre fast, så det kan godt lade sig gøre. Jeg kan godt se, at når du "snyder" hende med godbidderne, så kan det lade sig gøre at bruge eftergivenheden. Jeg har etableret et "klikkerord" hos Mathilde, og det tror jeg egentlig, at jeg bliver ved med at bruge, når jeg nu har det - sammen med eftergivenhed selvfølgelig (Tak for reminderen!) Nin@, jeg tror jeg har set Kyras video for laaang tid siden. Jeg har faktisk også forsøgt mig med firkanter (jeg har været vidt omkring   ) men for at sige det som det er, så føler jeg mig utroligt begrænset af dem. Først var det stopknappen, det var galt med. Jeg kunne simpelt hen ikke nå at få hendes stoppet på en pæn måde, inden jeg nåede hjørnet, og så blev det til noget hiv-flå noget, i stedet for at give det lidt mere tid, gøre det på en pæn måde og så rose. Nå, men stopknappen har vi arbejdet på, så det kan godt lade sig gøre nu. Men så er den jo også gal med vendingerne. De bliver kluntede, hesten falder ud af firkanten, så skal jeg til at rette op (dreje igen - argh!), og det betyder, at jeg slet ikke kan nå at få en ordentlig lige strækning, inden vi skal til at stoppe igen. Der sker simpelt hen for meget på en gang - selv i skridt  Og denne lange smøre er jo netop en illustration af, hvor gode Kyras firkanter er - de udstiller jo ALLE de mangler, vi har  Jeg tror, jeg i første omgang må gå ti skridt tilbage og tage nogle enkelt-øvelser i drejning - så må jeg bagefter se, om jeg kan putte dem og stop ind i firkanter igen. pip09: Jeg tager mig hermed sammen  I øvrigt kan det vel på nuværende tidspunkt ikke overraske nogen, at jeg også har problemer med at rette hesten ligeud   Det træner jeg primært på lange skridtture, som jeg også bruger til at rette opstilling. For nogle dage siden fik jeg på sådan en tur den fedeste oplevelse med en hest, der skridtede taktfast og fokuseret ud ad landevejen. Hver gang hun begyndte at kigge til en side, kildede jeg hende med modsatte ben, og hun var tilbage på rette spor. Det er jo så "lidt" i forhold til at ride svære øvelser på banen - men den der følelse af, at forbindelsen bare virker, kan man bare ikke betale sig fra! mvh. tina
Nu er det jo svært for Loubét at være andet en lækker... selvom svineskanken i sadlen forsøger ihærdigt at spolere harmonien   Men når man kender hende og hendes fysik og hendes diverse grimasser, så er det virkelig et grelt billede. Hun er så let og fin at styre rundt med, og der er absolut ingen grund til at have så meget fat som på billedet. Desværre findes der ingen gode ridebilleder af os (ingen gider at fotografere, og desuden er der langt imellem de fine momenter   ), men dette her er taget med mindre end et minuts tidsforskel i forhold til det andet... og på samme sted:   Nin@ har allerede påpeget mine usynlige svømmevinger i en PB   Men hvis man lige kan se i gennem fingre med rytteren, så er det jo en hest som tydeligvis sagtens kan gå med næsen ude i lod, til trods for at den næsten lige er sat i gang efter 2 år. Vi er kun lige begyndt at trave måske 1 - 2 minutter fordelt på intervaller a' 30 sekunder, men alligevel er det tydeligt, at når hesten søger ind bag lod, er det p.g.a. en rytterfejl og ikke fordi den "ikke er stærk nok til at gå med næsen i lod". Det er jo en af mine kæpheste, så jeg gør mig gerne til grin med billeder og det hele for at underbygge min holdning hertil  Mvh Julie
Jeg ser forskellen   Føj, hvor I lugter langt væk af harmoni og glæde  Så "Svineskanken" må på trods af svømmevinger og hvad hun nu ellers har at brokke sig over, gøre en del rigtigt - det er i hvert fald hvad jeg kan høre Loubét sige lige her. Heldigvis er det jo sådan, at når alle fejl og mangler er rytterens skyld - så er det også HELT vores skyld, når det en sjælden gang går godt  mvh. tina
... sådan havde jeg ikke tænkt på det   Man vil jo gerne give hesten æren, når det går godt. Det gør de altid i Wendy-bladene, og det er nu engang så klædeligt. Men selvfølgelig er det helt og holdent rytterens fortjeneste, når hesten reagerer korrekt. Muaha. Det vil jeg straks fortælle min hest, så den ikke begynder at tro, den er noget. Men tilbage til skulderskydningen. Jeg har tænkt over det, og jeg har faktisk aldrig fået nogen forklaring på hvorfor man "støtter op". Jeg har altid gjort det for at korrigere for en løs skulder, og jeg må have oplevet at det hjalp, for jeg har aldrig stillet spørgsmålstegn ved det. Måske skal vi tilbage til spørgsmålet om ligevægt. Hvis der ikke indvirkes på nogen tøjle, bliver hovedet i midten (teoretisk). Hvis der indvirkes lige meget på begge tøjler, skulle hovedet så også blive i midten (teoretisk). Hvis så man tager i den ene tøjle, og hesten bøjer halsen (men ikke drejer med benene), så får man en skudt skulder. Derfor tager man i udvendige tøjle, "for at få styr på skulderen". Hvordan fungerer det? Det kan jeg ikke gennemskue. Ved nærmere granskning fremstår "støtten op" som en parallel til de folk, som fylder hesten med havre og giver beroligende urter oven i. Man drejer måske for meget eller forkert, og så korrigerer man den overdrevne hjælp ved at indvirke modsat. Men det ville da give mere mening at "skrue ned" for den primære drejehjælp, eller evt. forbedre den, som vi har diskuteret ovenfor. Mine problemer med Loubéts højre skulder bundede i at hun reagerede tungt på venstre tøjle. Når jeg så sad der med for meget i venstre hånd, tog jeg også fat med højre for at "støtte op", og det blev til en almindelig anholdning på begge tøjler, som min hest meget rigtigt ville tolke som et stop. Men jeg ville jo ikke stoppe, så jeg lagde lige schenklerne til, og så var det, hun puttede næsen - hvad jeg ellers har lært mig at undgå, som det fremgår af billede nr. 2. Er der nogen, der ved helt konkret, hvorfor man "støtter op"? Er der nogen, der nogensinde har fået en rationel forklaring? Spyt ud? Jeg er blevet nysgerrig. Mvh Julie
Det var da et rigtig godt spørgsmål - jeg venter også spændt på svaret  Hvis du insisterer på at være i Wendy-mode, så kan du jo bare SIGE, at det er hesten, der var dygtig - og tænke "Niks, det var sgu mig, der gjorde det"  mvh. tina
vil jeg gerne forsøge at give et svar på  En unghest er ikke i balance til at gå på volter. Den vil stikke bagbenene skråt ind under sig og hvis man prøver at stille den i hjørnet, kan det være svært for den at holde balancen og finde ud af at gå på den reglementerede måde  Nemlig, at bøje sammen i hasen og balancere sig i hjørnet. Hesten vil så forsøge at forstætte ligeud gennem skulderen... Hvis man så støtter op på udvendige, vil hesten bedre kunne bevare balancen. Sådan gik det i hvertfald for Grandi. Vi har jo haft ham siden han var 'grøn', og i begyndelsen var han superskulderskyder  Nu skal jeg nærmest gøre mig umage for at få ham til det 
En støttende udvendige tøjle støtter en skulder på flugt på samme måde som den med vandslangen, som før har været brugt her på HN. Altså man tager en vandslange (hvor vandet løber), holder ca ½ meter fra enden hvor vandet kommer ud, holder slangen skrådt op i luften, så vandslange og vand danner en flot blød bue = ½ cirkel. Hvis man sætter den anden hånd let på vandstrålen på udvendige side af "cirklen" så vil cirklen blive brudt/mindre = vandet vil "foretage en vending". (hmm det går ikke så godt for mig at forklare, som sidst jeg læste forklaringen her) For mig hænger det at støtte op på udvendige tøjle altid sammen med en fremdrift for udvendige ben op mod udvendige tøjle (det er jo der energien mangler - hesten skal tage større skridt på de udvendige ben for at dreje). Gir det mening? Lotte
Nin@... HVORFOR kan hesten bedre bevare balancen. Lotte: Jeg er ked af det, men jeg er SLET ikke med på din forklaring  Mvh Julie
Lotte, nu læste jeg lige din forklaring igen. At hesten træder frem til udvendige tøjle, er i mit hovede ikke det samme som at rytteren aktivt går ind og "støtter". Men ellers tror jeg nok, en hest er lidt for meget en hest og lidt for lidt en vandslange til at jeg kan bruge sammenligningen til noget  Mvh Julie
Når man støtter op så fortæller man jo egentlig kun hvor stor kassen må være. Det kan så være på tøjlen, med schenkelen eller for vægthjælpen. Når hesten skal dreje er det jo meningen den skal bære rytteren på indv. skulder, men det ved den unge hest jo ikke og derfor hjælper man den ved at lave en anholdning på indv. tøjle og tryk med indv. schenkel, for at få hesten til at søge ned mod indv. forben, hvilket igen hjælper den til at løfte indv. skulder. Når hesten løfter indv. skulder har den nemmere ved at træde frem på udv. bagben. Den unge hest skal også først lære at et tryk fremme ved gjorden betyder løft skulder og et tryk længere tilbage betyder løft bagben. Trykket bestemmer så i hvilken retning hesten skal flytte benet. Hesten skal jo vige for tryk og derfor kan man også trykke en skulder på plads ved at trykke med udv. istedet for indv. eller have en spænding på tøjlen, så hesten er nød til at vige og dermed runde sig. For at biddet skal forblive lige i munden på hesten vil man altid bruge begge tøjler, hvor den ene tøjle kan være den man retningsviser med og den anden til at støtte op med. Netop for at have lige meget vægt i begge hænder. Jeg har lært at så længe hesten trækker på biddet er den ikke stærk nok til at bære i den kasse man gerne vil have den til. Netop fordi man rider frem til hånden og hesten skal gå på eftergivenheden. Dvs. altså sige at når hesten kan bære sig selv i drejningerne, så har den ikke længere brug for støtten på udv. da den jo forbliver i kassen. Mvh. Britta  PS!! Julie: det var faktisk det vi lavede i vores gæt og grinmasser i Vojens.  Er det kun mig der kun kan se røde krydser?
Nu er jeg først rigtigt forvirret   Jeg kan slet ikke forholde mig til alle de dér tryk her og der og regler om hvad hesten skal gøre, når man gør sådan eller sådan. Hvordan ved hesten det? Hvem har bestemt, at det er bedst på den måde? Jeg må vist have fat i den dér gamle teoribog, du kan udenad? Og så vil jeg gerne låne din pensionerede gardehusar i 10-12 uger.   Kan det lade sig gøre? Bare så jeg kan komme i gang. Hvad hvis ligeudretning (på et buet eller lige spor) er et spørgsmål om at hesten oplever, at den selv har fundet på at foretage vendingen? Her tænker jeg på, at McLean påstår, at hvis signalet til vendingen, stoppet, øgningen eller vigningen er korrekt indlært gennem operant betingning, så udfører hesten jo f.eks. en vending for at opnå noget (eftergivenhed/godbid), og den tager således selv initiativet, og bliver derfor ikke forvirret over hvad det egentlig lige er, der sker med dens krop. Hvis hesten drejer, hver gang man beder den om at dreje, så vil den jo på et tidspunkt vænne sig til at have rytter på i vendingen, og den vil begynde at dreje i balance. Eller hvad? Er det virkelig meningen at vi skal ride så mekanisk, og skubbe hesten ind i rammer og kasser? Undskyld hvis det er et hønsestrikket spørgsmål, men jeg er altså lige lidt hønsestrikket i dag (i år?) Bennetts birdieteori handler om det samme: Når hest og rytter er på vej "samme vej", vil hestens krop ligeudrette sig. Hvis man f.eks. galoperer roligt og kontrolleret (men i et hæderligt tempo) afsted henover en stubmark, så vil man sjældent have problemer med at hesten stiver sig eller går skævt. Det sker først når man vil stoppe, eller hesten får øje på noget, som giver den lyst til at skifte retning. Hvad nu hvis det ikke er hestens fysik, men primært dens psyke, der sender den ud af balance i ridningen? Mvh Julie
Når hesten viger for tryk er det jo fordi muskelen man trykker på aktiveres og får hesten til at gøre noget bestemt. Det med musklerne ved du meget mere om end jeg gør.  Det er det man benytter sig af i dressuren og på den måde lærer man hesten hjælperne at kende. Øvelse gør mester og det gælder både hest og rytter. Tøjlehjælpen er jo også et tryk man udøver og på den måde retningsviser. Jeg er samtidig helt enig med Bennetts i birdieteorien, fordi da er hest og rytter ikke en ekvipage, men netop hest og rytter. Britta, som lige skal ind til gardehusaren. 
Jeg troede da, at tryk virkede fordi man lærte hesten hvordan den skulle reagere på det. Når man f.eks. trykker hesten på bringen, reagerer den ofte automatisk ved at træde baglæns. Men det er kun hvis man så giver efter, at øvelsen kan blive refleks. Bliver man ved med at trykke, vil hesten på et tidspunkt holde op med at forsøge sig med at gå baglæns. Så kan den f.eks. finde på at gå sidelæns. Hvis man så giver efter, lærer hesten, at den skal gå sidelæns, når man trykker den på bringen. Det betyder jo, at man kan lære hesten forskellige reaktioner på stimulering af den samme muskel. Men selvfølgelig er der visse steder, vi indvirker, som ligger ved bestemte nervepunkter, og således også er prædisponeret for at levere bestemte reaktioner. Når man støtter op på udvendige tøjle, føler hesten et pres i udvendige side af munden og tildels også fra tøjlen på samme side. Men jeg kan stadig ikke forstå hvordan det skulle facilitere bedre balance end hvis hesten fra starten er afklaret m.h.t. hvad den skal gøre, nemlig dreje. Mvh Julie
Julie, du skriver: Ja, det er jo både rigtigt og en smule forkert  Hesten lærer bedst gennem operant betingning, det er vi enige om. Det gør jeg også  Jeg vil nemlig lige tage udgangspunkt i mig selv, - eller et andet menneske. Når jeg spiller klaver, skal jeg først   de forskellige bevægelser med mine fingre. Det er indviklet og kræver en masse tankearbejde. Jeg sveder over det og bliver forvirret og træt i hovedet. Så   jeg en hel del, og det er bare at gentage det jeg har indstuderet... Men pludselig - så sidder det der,    Sådan tror jeg helt bestemt også det foregår for hesten (selv om den ikke skal spille klaver   ). Først skal den   ABC'en(indstuderer). Så   vi ABC'en (indøver) og pludselig er ABC'en    Nu gælder det ikke længere, om hesten har lyst til det eller ej, nu er det automatiseret, og hvis hesten er velreden, så vil der skulle en hel del til at få den væk fra denne impuls  Nå - så det med mekanikken er ikke helt ved siden af. Derfor er min og især Brittas forklaring god, dog Brittas er bedre end min (jeg glemte jo lige at det starter med den indvendige hjælp   ). Hesten får hjælpen til at blive i det buede spor med indvendige hjælper. Hvis den så ikke er 'afbalanceret' vil den løbe ud igennem skulderen, fordi der ikke er noget, der stopper den derude. Det er der så, når man støtter på udvendige tøjle. Så lige lidt hønsestrik fra mig også  Jeg har tusind ridebøger, og hvis man vil have den teoretiske forklaring, kan man bare gøre ligesådan, anskaffe sådanne og slå op i dem. Men det er jo ikke nær så underholdende 
Jeg har en stor 4 års vallak, som er den sødeste hest - bare ikke på folden, overfor nye heste, som ikke er accepteret i "hans" flok. Hans flok består af en gammel pony på 28 år og en ung vallak på 5.Men nu er der så kommet en ny vallak på 8 år - og ham vil min slet ikke acceptere. Han bliver holdt på lang afstand af de andre og jagtet ud af folden, hvis det går rigtig hårdt for sig. Vi har prøvet at sætte den nye og min sammen på én fold og de andre to på en anden. Det gik fint - ikke at de stod og nussede med de stod pænt. Det går bare galt så snart de alle går på samme fold - så skal flokken forsvares. Har I oplevet det samme og hvad har I gjort for at få en flok i harmoni igen.
Jeg gjorde det samme som dig, blot lidt mere ekstremt, jeg satte ny og boss på boks ved siden af hinanden om natten, så kan bossen ikke komme til den nye, men den nye kan heller ikke flygte, så bossen får ikke noget ud af at true. Høet blev lagt længst væk, så den nye kunne stå og gumle i fred med ryggen til min tåbelige bisse, og efter 14 dage med ballade gik der kun 4 dage så var alt ro og fred. Ved mere ekstreme tilfælde skulle det ikke røre mig at spærre dem inde i døgndrift et par dage til de var venner. Så hvis ikke dine er kommet på stald endnu, så ville jeg sætte de to alene på fold igen i mindst 14 dage. Helst ikke for stor fold - det lyder måske åndssvagt, men det startede jeg med, og så gik de gamle i den ene ende og den nye helt alene i den anden, helt uden for synsvidde af hinanden, og så lærer de jo ikke hinanden at kende. :Pia
Skulle han så også ud på en fold med en MEGET dominant lederhest - det sorte damplokomotiv  Normalt gjorde de så det i stalden, at de satte den lederhesten og den nye hest sammen på en fold, og så efterhånden når lederhesten havde aksepteret den nye, så kom de andre heste fra folden ind til dem. Det resulterede så i, at medoc flygtede over hals og hoved igennem trådhegn, for at undslippe det sorte damplokomotiv, som på INGEN måder brød sig om Medoc  Så forsøgte vi os med en anden måde. Nu blev han sat sammen med den lavest rangerende hest på folden, og da de så havde underholdt sig lidt, kom nr. andenlaveste så ud til dem, ind til at det var det sorte damplokomotiv, som så var alene tilbage. Da han så kom ind til de andre, så kunne Medoc søge "ly" bag dem, når den sorte djævel gik forbi  Men i et ½ års tid skulle han godt nok passe på sin ryg, for ellers fik han stryg af "der Fürer"  Efter et ½ år endte den sorte djævel og min Medoc med at stå alene ude om natten på døgnfold - og lige pludselig var man bare SÅ meget venner - når nu man ikke var andre end sig selv og Medoc  MVh Charlotte
tjaah - vi snakkede også om at sætte de andre sammen på en fold og min alene. Men jeg er bange for at han vil blive endnu mere "agressiv" over at hans flok blev overtaget af rivalen. Så nu går de to "uvenner" sammen på folden, de har ikke mulighed for at stå ved siden af hinanden i boksen. Så må vi se om de ikke i løbet af et par uger slår sig til tåls med hinandens selvskab. Nu kommer de på vinterfold om et par dage - der er ikke så meget plads som på græsfoldene, hvor de meget rigtigt går i hver deres ende. Men irriterende og fustrerende er det når éns øjesten skaber splid og er årsag til uventede dyrlægeregninger hos en ny pensionær.
Hej heste mennesker . Først, undskyld hvis jeg har oprettet indlægget forkert, vidste ikke helt hvor det burde 'postes'.  Nu til sagen. Jeg er en udadvendt rolig pige som fylder 16 år til marts, jeg bor ved Dianaund på vestsjælland, og savner et sted at ride. Jeg har redet det meste af mit liv, og har altid nydt samværet med de dejlige dyr, som jeg tror de fleste af os herinde er facineret af. Jeg har for det meste altid selv haft hest, men jeg kom i en uheldig situation i vinters og måtte sælge pga pladsmangel. jeg har ikke redet så meget siden, men vil nu gerne igang igen. Men har samtidig på nuværende tidspunkt ikke råd til egen hest da jeg ikke kan have den herhjemme. Så defor søger jeg nu en familie/rideskole/salg.../ell.andet at ride hos, jeg mener selv jeg er erfaren rytter, og jeg kan tackle svære hestetyper/situationer, så jeg er frisk på det meste. Skriv og hør lidt mere om mig evt, hvis du kender et sted, eller måske mangler hjælp i stalden. Håber at høre fra dig. 
Prøv at gå ind på markedspladsen og søg. Eller opret en annonce derinde.. Der gik ikke længe før jeg selv fandt noget på den måde..
det er prøvet, så jeg har kun tilbage at vente nu, men tak for rådet 
hvis du gider tage et stykke vej er du velkommen til at komme hos os og hjælpe til og ride... vi kunne sagtens bruge en pige som dig i stalden da vi jo har mange heste men ikke så mange heste kyndige piger i området, og dem der er har egen hest. men du velkommen til at kontakte mig hvis det var noget! mvh julie
Nin@ det var ikke gentagelserne, jeg mente, var mekaniske. Det var alt det med at man skulle trykke her og der o.s.v. Jeg har også mange ridebøger, og ingen af dem er så komplicerede som Brittas, der efterlod mig totalt rundtosset    Derfor spørger jeg: Skal ridning virkelig være så indviklet? Jeg ved godt, det er svært. Det er al balancekunst. Men skal det også være kompliceret? Kan det ikke blive nemmere, så jeg også kan være med *klynke* Mvh Julie
Jeg vil lige sparke ind, at Mathilde og jeg i dag har trænet at dreje, og det gik faktisk rigtig godt. Hun havde slet ikke munden åben i dag, dog krøllede hun lidt sammen i halsen et par gange. Vi nåede til at lave lidt Kyra-firkanter, hvor de tre linjer var lige og den fjerde rund   Og sørme om det ikke også blev til et par skæve men vellykkede volter! Jeg synes faktisk, det er nemt at nøjes med at tage og give efter i indvendige, og det synes Mathilde vist også. Nogle gange skyder hun jo skulder, andre gange falder hun ind i volten. På denne måde behøver vi ikke at tænke over støttende og sideførende schenkler (som hun ikke har lært og som jeg har glemt) og støttende tøjler - næh, hvis hun for eksempel ryger ind i volten, så kan man jo bare ændre retningen, for det kan vi jo nu  mvh. tina
Udv. tøjle er den sidste barriere hesten kan støtte sig til for ikke at miste balancen, hvis de andre hjælpere ikke virker efter hensigten. Så vil ikke sige hesten får balancen ved at hænge sig på udv. tøjle, men den undgår da at vælte. Vi vil jo gerne have hesten skal være i kassen uanset hvor lang/kort denne er og når vi gør kassen mindre på udv. side vil hesten være nød til at flytte sig indad. På den måde kan den jo komme af med spændingen. Spænder du f.eks. en bue for meget vil den knække, hvis ikke den kan vige ud i den ene eller den anden ende og da vi jo rider hesten frem til hånden har den kun mulighed for at vige frem og ind. Når man arbejder med levende væsener arbejder man også med personligt rum og for hesten betyder det at den skal flytte sig for den stærkeste. I dette tilfælde os, da vi jo er lederen for den. Derfor vil den også gå tilbage når vi trykker den på bringen eller går hen imod den alt efter hvor meget leder vi er. Den vil også vige til siden hvis vi beder den om det. Dressur er teknik og øvelse gør mester, men ikke mindst indføling. Hvor meget skal vi teknisk indvirke for at få den ønskede udførelse. Sådan vil det altid være når der arbejdes med levende væsener. Ved godt at det er lidt træls at snakke om kasser og rammer, men hvis man vil opnå en bestemt ramme så skal man jo også lære rammen at kende. Opdagede jo f.eks. at jeg bruger Steinbrechts(staves)drejesæde i mine vendinger ved at læse en artikel i ridehesten i sidste uge. mvh. Britta
Undskylder jeg forvirrede med min teknik, men alfa og omega er at hesten skal vige for tryk og sædet holder motoren bagtil igang. Ligges schenkeltrykket langt nok tilbage flytter det bagparten/bagbenene og ligges det langt nok fremme flytter det forparten/forbenene. Tryk fra sporen får hesten til at trække maven ind og løfte ryggen. Biddets tryk på hestens lader fortæller hesten i hvilket retning man vil have hovedet. Tryk skal altid efterfølges af eftergivenhed og det er først her hesten reagerer med afslapning. Med disse enkle regler er det faktisk muligt at ride en grand prix. Forskellen er så bare ar lære hvordan og hvor lidt/meget tryk der skal til. mvh. Britta
jo svært at ride(godt), men det behøver ikke at være en intellektuel udfordring  Jeg kender faktisk indtil flere fremragende ryttere, som ikke har nogen som helst studenterhuetrykninger  Igen: når jeg lærer børnene at spille klaver, så fortæller jeg dem, at   kan lære det, og at vi simpelthen tager det i det tempo, der er bedst egnet til at lære det i  Og det gør vi så   Og mange af 'mine' børn kan altså spille både Måneskinssonaten og Für Elise, C-durpræludiet af Bach, Den lyserøde Panter og andre meget 'svære'(svære for begyndere!) ting  Man bruger samme teknik, som når man skal lære en hest at stå stille ved tanteskammelen: Man tager det   Og stiller aldrig større krav, end at de kan indlæres og huskes! Det svære ved ridning er så    At sidde roligt og lige, ikke at genere hesten, at mærke hvornår nok er nok, at vejlede den netop, så den føler sig tryg og alligevel bliver udfordret, så den ikke keder sig, og det ofte allersværeste: At bevare sit gode humør  Det betyder så meget for de fleste heste  Men man kommer ikke udenom at der er en vis teknik i det, nogle vil så vælge at beskrive det mere teknisk, som du, Britta, det har vi snakket om før   Andre vil hellere bare prøve sig frem og bruge 'learning by doing'. Begge metoder kan være fremragende, men det bedste må vel - som i de fleste andre sammenhænge - være en passende blanding af teori og praksis. Sandsynligvis mest for vores egen skyld, og ikke så meget for hestens. Den er ligeglad med, hvordan man har lært det 
Steinbrechts drejesæde ???
Nu har jeg tænkt lidt over Lottes forklaring med med vandslangen og vandstrålen. Når man sætter hånden for vandstrålen, laver man jo en barriere, som vandet så løber langs, og derfor ændrer man hele strålens retning. Det lyder på jer andre som om, at det faktisk netop er det, som man også gør med udvendig tøjle, der jo er med til at lave rammen eller "kassen" som hesten skal gå i. Altså kan man ved at støtte med den udvendige tøjle lave en usynlig barriere (som hånden med vandet) og dermed ændre hestens retning. Lyder det helt forkert? Men så tænker jeg på: Hvad er forskellen så egentlig på at lave sådan en afgrænsning på tøjlen og at ride op ad barrien i ridehallen? Hvis man konsekvent klistrer hesten op ad barrieren, får man typisk problemer, når man flytter rideturen en meter væk fra barrieren, hvor det viser sig, at hesten faktisk har svært ved at gå ligeud, når støtten fra barrieren er væk. Mon det samme gør sig gældende, hvis man rider med meget støtte på udvendige tøjle? mvh. tina
jo altid forsøge at forfine sine hjælpere! Når hesten er længere i sin uddannelse, vil den ikke behøve 'støtte' som sådan.
er det når man drejer med hesten. Udv. hånd føres en lille smule frem for at give hesten plads til den ekstra skridtlængde på udv. fordi hånden flyttes lidt frem drejer rytter også lidt i kroppen og laver på den måde en lille vægtforskydning som vil få hesten til at reagere, fordi dens balance bliver flyttet grundet rytteren. Lidt som at forestille sig at køre på cykel. mvh. Britta
Tina, du har forbedret min forklaring med vandslangen helt perfekt. Det er lige præcist det jeg mente. Og er i øvrigt enig i Nina's kommentar om, at hjælperne (og dermed udvendige tøjle og schenkel) skal forfines med øvelse. Britta - dine forklaringer med rammer eller kasser er meget logiske for mig, måske også fordi at de lige er de termer min underviser bruger   Jeg synes ikke det kræver den store inteligens at forstå, at vi sætter en ramme (hvor størrelsen afhænger af hestens uddannelse), som hesten skal være i. Rammens "vægge" fastsættes af rytterens tøjle-, schenkel- og vægthjælp. Personlig er jeg nød til at have disse "regler" når jeg skal lære noget nyt på hesteryg. Når så det er indøvet og sidder på rutinen, så når jeg dertil, hvor jeg kan føle om det er rigtigt/forkert og hvad der skal til for at rette hesten ind på plads (eller få klaverets toner til at danse levende). Men jeg skal ikke afvise at andre ryttere er langt bedre end jeg til at ride på denne følelse. Lotte
Deb Bennett har engang skrevet noget meget interessant om kasser og rammer. Hun siger, der ingen kasser eller rammer var i dressuren førend én eller anden besluttede at tegne firkantede kasser rundt om figurerne af de forskellige samlingsgrader i Muselers ridelære. Det skulle så have givet anledning til den fejlagtige antagelse af at hesten skulle anbringes i en af rytteren forudbestemt "kasse". Folk troede så, at man skulle samle hesten ved at gøre den kortere og kortere, fordi kasserne rundt om de mest samlede heste var kortere end kasserne rundt om remonterne. Men Bennett argumenterer for, at den samledes hests reducerede længde er *bevis* for at hesten er skolet korrekt. Ikke *årsag* til det. Ganske som med den bøjede nakke. Når Britta siger, hesten går imod tøjlen, når den ikke er klar til den kasse, man forsøger at anbringe den i - er det så ikke tegn på at der netop ingen kasser findes? For hvis en følsom rytter alligevel aldrig anbringer hesten i kassen, før den kan gå der for lette hjælpere, så er kassen jo reelt en illusion, for så skal den ikke holde på noget. Det er ret interessant, synes jeg. Mvh Julie
Kan sagtens følge dig i at kassen er en illusion, men det er den illusion de fleste kan forholde sig til uden at der skal en teknisk forklaring til om hvordan for- og bagende skal hænge sammen, ligesom det at nakken skal være højeste punkt.  " Det kan også være ensbetydende med hesten er trukket sammen og det har jo intet med samling at gøre. Hvis hesten ikke får et større løft samtidig med at hestens længde reduceres vil den ægte samling ikke være til stede. Dvs. vil med andre ord sige at den regtangulære hest vil komme tættere på firkanten og den kompakte hest vil komme tættere på den opretstående retangel. Nu kommer teknikken igen, så lister lige så stille af igen.  mvh. Britta
Du må ikke gå   Jeg tror ikke, Bennett mener, at den korte hest altid er samlet. Hun mener netop det modsatte. At man ikke kan samle hesten ved at komme den ind i en kasse. Men en samlet hest vil kunne være i kassen, uden at samlingen dermed nødvendigvis har noget med kassen at gøre. Uha... godt jeg skal til breddefinaler i morgen. Det her bliver lidt for indviklet - selv for mig. Mvh Julíe
For at man kan få for- og bagende til at hænge sammen vil man i en eller anden forstand være nød til at lave en kasse. Nemlig det at ride bagfra op til hånden. Når jeg skriver at hesten ikke er stærk nok til at bære en evt. forlangt bæring er det fordi hesten ikke er stærk nok bagtil. Er den ikke det vil den i sit forsøg på at gå frem til hånden godt nok prøve at gå op af bakke, men mister den balancen i forsøget vil den søge ind og går den i loddet vil det betyde den kommer under lod. Samtidig har Bennetts igen ret, da hun siger    Sagt med mine ord: Gardehusarens ord: Indtil hesten har ryggen nok med vil den trække i rytterens hånd. mvh. Britta
lige slået op i min herlige, lille bog, Waldemar Seunig:  . Til min store tilfredshed skriver han næsten ordret, det jeg skrev ovenfor  Det er netop også min erfaring. Man skal ride 'skulderen på plads'. Det er en god bog, og så er den så morsom med de gammeldags, tyske ordstillinger 
nu er det sådan at jeg skal starte stævne på min dejlige hannoveraner vallak næste weekend.. han har aldrig startet før og er lettere nervøs anlagt.. jeg har tit startet på en debutanthest men aldrig min egen. og nu er det sådan at han bliver meget påvirket af mine reaktioner og hvordan jeg tager det... så jeg er bange for at gøre ham mere nervøs end nødvendigt her til stævnet.. nogle som har nogle gode råd til hvad jeg kan gøre for at berolige ham? andet end at jeg selvfølgelig selv skal prøve og slappe af...
først og fremmest føle dig som 'den voksne' og ham som 'barnet', du skal holde i hånden i en ny og uoverskuelig situation  Og så skal du tænke på, at din målsætning nok skal være:  ! Du skal ikke tænke for meget på, om han nu tager sig ud fra sin bedste side hele vejen - det kan I gøre til næste stævne, eller næste igen  Bare slap af overfor dine dressurambitioner, fortæl folk at det er dét, du rider efter: At gennemføre og lede ham igennem uden at han får en dårlig oplevelse  Held og lykke med dét 
ja det kan du ha ret i... min plan var nu også bare vi holder os på banen og han hygger sig... så skal det nok gå... andre der har nogle ting i f.eks. gør inden stævne på en debutant hest?
På en stævnedag er der altid en masse uro, så det er en god ide at forberede hesten på situationen inden - enten ved at tage hesten ud til stævnestedet på en rolig dag, så den har været der før eller ved at deltage i et lille stævne hvor hesten står opstaldet. Ved godt det ikke altid er muligt, men det vil næsten altid være muligt med hesten at besøge andre ridesteder på rolige dage, så den vænner sig til, at der intet farligt er i at komme ud. Skal hesten køre i trailer kan det ikke anbefales for meget at lære at den at gå ind og blive kørt korte ture i god tid inden stævnedagen og husk, at det ofte er sværere at læsse hesten på et fremmed sted, især hvis der er uro omkring, så træn den godt og grundigt hjemmefra. Det arbejde du lægger i at tilvænne hesten til det nye nu, vil du have glæde af mange år frem i tiden - nogen slås fx. med hesten hele livet om at blive læsset, andre lærer hesten en gang for alle at gå ind og slås aldrig mere med den om det.
læsningen er ikke noget problem, han går direkte op i trailer... vi har været i skoven et par gange sammen med min søster og der var der heller ikke noget problem at læsse ham midt inde i skoven.. så tror ikke det bliver det store problem... det er bare så super vigtigt for mig at han får en god oplevelse ud af det.
at det bedste man kan gøre for en hest på dens første stævne, er at opføre sig præcis som man ville gøre, hvis man var derhjemme. jo mere man selv er i stand til at slappe af og "bare lade som ingenting" jo bedre. Når man kommer, kan man jo lige trække hesten en tur rundt på pladsen, for at lade den kigge lidt på al postyret, men derudover tror jeg det er vigtigt ikke at komme til at forstærke evt nervøs opførsel, ved overdreven beroligelsessnak, som man måske ikke ville bruge hjemme. Jeg red engang en ung araber, som jeg havde med til stævne for første gang. Han trippede noget og virkede ret påvirket af stemningen, men jo mere jeg lod som ingenting, og bare ordnede ham, som jeg ville normalt (altså ignorere hans trippen, ikke tolerere skraben osv) jo mere faldt han ned. Og da vi skulle varme op, lige ved siden af en befærdet landevej, så han ikke engang efter bilerne, fordi jeg forlangte at han koncentrerede sig, som han var vant til hjemmefra. Tror han blev bange for højtaleren en enkelt gang, og det var det. Jeg tror det værste man kan gøre er at blive nervøs "på hestens vegne". mvh Maria
så kom vi afsted til vores første stævne sammen, og det gik ud over alt forventning. (video kommer senere) i lc 1 blev vi nr 4 (første uplacerede, til trods for jeg red fejl) og i lc2 blev vi i bunden men det var min fejl da jeg ikke opdagede at han var gået i forkert galop (har lidt problemer med højre.) men joe tog det bare så roligt, han har aldrig redet i et ridehus med så mange heste på et sted, og han vrinskede kun lidt i lc1 det var det eneste. så var vi til vores 2.stævne her d. 2 og der fik vi så en grøn roset med hjem til trods for jeg ikke kunne få ham i højre galop.. så jeg var rigtig lykkelig.. (billeder kommer på opslag og billeder) og han sagde intet til at have rosetten i hovedtøjet.. er bare så lykkelig for min hest   ville lige dele glæden med jer.
have fat i den klub hvor du skal starte...det er nemlig ikke et officielt program..derfor kan det variere fra klub til klub...
Hvis du rider i distrikt 11/13 kan programmet findes på Distriktets hjemmeside. Men her er et link hvis det er den fra 11/13 du skal bruge:
Uha, nu bliver I tekniske. Jeg bruger ikke "kassen" for at samle min hest, men som en "early warning" for, hvad der går galt. Altså forsøger jeg at lave en volte og hesten skyder skulderen, så er jeg nød til at "lukke det hul i kassen, hesten har fundet" - altså udvendige schenkel til udvendige hånd. Hvis ikke jeg giver hjælpen/støtten til hesten, vil konsekvensen jo være, at vi fortsætter af det lige spor og får ikke redet en volte. Hvis jeg skal vente til hesten kan lave volten for mine mindste og helt præcise hjælpere, så kommer jeg jo aldrig rundt, når ridebanen slutter  Hvor forsvandt linket mellem at lære hesten øvelsen og til (hvor jeg synes diskutionen nu er) hvor hesten er korrekt samlet, til enhver tid i balance og fuldt uddannnet til den pågældende øvelse? Lotte (som prøver at følge jer...)
Tak for dit sidste citat som er ganske korrekt tolket og som sparede mig for en hel del forklaring. Jeg er ganske imponeret over din analytiske evne i forbindelse med heste og hestehold. Det jeg savner i dén forbindelse er at de analytiske evner bliver kastet lidt mere over hvilke kræfter en hest bliver udsat for, når den skal gå på en cirkel, -og hvilken effekt de har på hestens krop. Det ville kaste lys over en masse af dine spørgsmål, og af personlig erfaring kan jeg sige at det letter forståelsen helt fantastisk, for de problemer man er udsat for i sadlen, når man begiver sig derop. Der er masser af forfattere der beskæftiger sig med hvilke kræfter RYTTEREN udsættes for, -i form af tryk, træk, og 'bryden ud' mm fra hestens side af når man sætter sig op og forlanger at hesten skal gå på buede spor (noget hesten faktiskt ikke har en medfødt evne til bare at kunne uden problemer.) -men de færreste beskæftiger sig med HVORFOR hesten gør som den gør, og de fleste af dem der gør, har aldrig sat sig rigtig ind i sagen. Det er synd og skam for her er megen hjælp at hente. Jeg kan KUN anbefale at du læser Klaus og Gabriele Schöneichs bøger "Anatomisch Richtig Reiten" og "Die Schiefentherapie". De findes endnu desværre kun på tysk, -men de er en guldgrube af viden som kan give dig svar på de spørgsmål du stiller i denne tråd. Til Stratego.. Jeg bliver nød til at korrekse dig visse af dine antagelser. Generelt betragtet kan jeg sige at jeg bliver utroligt ked af udtalelser som "ridning er kun teknik". For mig borger det kun for et fattigt rytterliv hvor man aldrig opnår samhørighed med hesten, fordi målet _kun_ er en hest der kan adlyde det mindste vink. Det jeg personligt stræber efter er en hest der af _sig selv_ vil tilbyde sin krop og sine bevægelser til rytteren som et resultat af indføling i ridningen. Det er meget svært at forklare på skrift, men kort sagt skal hesten ikke _dikteres_ hvordan den skal gå, men ledes til _selv_ at finde vejen, så initiativ og glæde ved arbejdet ikke ødelægges på vejen. 'Teknisk ridning' må i mine øjne være ødelæggende for ethvert initiativ fra hestens side, mens ridning med indføling og medfølelse for det dyr man sidder på, må fremme hestens lyst til SELV at arbejde, _med_ og _for_ rytteren. Kan være at jeg har misforstået dig, -men så er den ged ligesom barberet.  *** Når hesten skal dreje er det jo meningen den skal bære rytteren på indv. skulder,*** Her er vi dybt uenige, idet det rent anatomisk ikke kan lade sig gøre for hesten at gå som du skriver hér, hvis den skal _bære_. Hvis hesten bærer sig selv og rytteren på indvendige skulder, bærer den sig selv på forparten og går derfor i allerførste instans på en for hesten og rytteren uønsket måde. Hesten skal forlægge vægt til bagparten for ikke at belaste forparten yderligere under ridning. (mere end den fra naturens side ER belastet.) Når hesten bevæger sig rundt i et hjørne, eller på en volte skal det indvendige bagben aktiveres og sammenbøjningen i benet skal øges for at imødekomme kravet om yderligere indundertrædning og bæring. For at det skal kunne lade sig gøre skal hesten optage mere vægt på sit UDV bagben, idet at hesten jo ikke kan bære på BEGGE bagben _samtidig_. Hesten skal bruge ét ben som 'spilleben' og ét som 'ståben' ben. (forestil jer evt. en fodboldspiller der sparker til en bold. For at ét ben skal kunne 'svinge' må et andet optage vægten... _bære_! ) Når hesten træder indv bagben frem, og 'spiller' MÅ det udvendige bagben i sagens natur optage vægten FOR at det indvendige bagben kan 'operere frit'. (Det eneste alternativ til dette scenarie er at hesten optager vægt på forparten, -og derved hæmmer bagbenenes bevægelse og mulighed for at 'spille med' i det hele taget.) Det vil sige at indvendige skulder skal LØFTES, for kun på den måde kan hesten lægge vægten -og dermed det der skal _bæres_ på udvendige bagben. Men her spiller hestens naturlige skævhed også ind, for det har STOR, STOR betydning om hesten er højre eller venstrehåndet fra naturens side af. For at udligne den naturlige skævhed, som jo er et resultat af hestens medfødte 'håndethed', SKAL hesten faktisk i en periode rides ENS på begge volter. (forudsat at den er løsgjort og ligeudrettet. Begrebet 'Ligeudretning' har i denne sammenhæng ikke ret meget at gøre med hvad gængse ryttere har lært om begrebet, og det vil sikkert kræve at man sætter sig ind i teorien (Shiefentherapie) for at opnå den fulde forståelse.) ***men det ved den unge hest jo ikke og derfor hjælper man den ved at lave en anholdning på indv. tøjle og tryk med indv. schenkel, for at få hesten til at søge ned mod indv. forben, hvilket igen hjælper den til at løfte indv. skulder.*** Når hesten 'søger ned' mod indvendige forben forlægger den jo dermed vægten på det indvendige forben, og allerede her strider denne teori mod al gængs ridevidenskab. Målet er at forlægge vægten BAGUD. Derudover kan det umuligt hjælpe hesten til at LØFTE indvendige skulder at den 'søger ned' mod venstre skulder. Det modsiger ganske enkelt sig selv. ***Når hesten løfter indv. skulder har den nemmere ved at træde frem på udv. bagben.*** Igen en selvmodsigelse som ikke giver nogen logik. Hesten forlægger vægten diagonalt fra forpart til bagpart, og ved at løfte indvendige skulder forlægger hesten derved vægten til udvendige bagben og FRIGØR derved INDV bagben til en forøget sammenbøjning og indundertrædning, så hesten kan bøje sig i krop og hals uden spænding. Det er også det man forstår ved forøget samling. ***Jeg har lært at så længe hesten trækker på biddet er den ikke stærk nok til at bære i den kasse man gerne vil have den til.*** Og her mener jeg så at man fokuserer for meget på 'kasser' i ridningen og det er BRANDærgerligt, netop fordi som Julie så fint citerer, at man kommer til at misforstå begrebet 'kasse' som et 'måleredskab' til at ride efter, og ikke som en målestok for hvor godt arbejdet ER gjort.
Jeg har lavet en mega skrivefejl, da jeg skrev bære på indv. skulder og det beklager jeg da meget. Der skulle have stået den indv. brede rygmuskel, da rytteren jo gerne skal have noget at sidde på. Men det gav da en lang teknisk forklaring af en som ikke kan lide at ridning er teknik.  Du har dog misforstået noget for ridning er ikke kun teknik, men også en hel del indføling, da rytteren jo gerne skulle kunne mærke hvornår hesten har behov for hjælp og vide hvordan hjælpen fungerer. Samtidig mener jeg at indføling ikke er nok, hvis man ikke ved hvornår og hvordan man skal trykke på de pågældende knapper og det er så her teknikken er en vigtig faktor. ***Når hesten løfter indv. skulder har den nemmere ved at træde frem på udv. bagben.*** Kan ikke lige gennemskue selvmodsigelsen, da det du skriver jo også er at hesten skal rides op af bakke, men jeg har selvfølgelig heller ikke givet en så udførlig teknisk forklaring som du her er kommet med. Det er jo en af ulemperne ved at vide hvad man skal. Man glemmer detaljerne. At du ikke bryder dig om kasser og rammer kan jeg ikke gøre det store ved. Håber ikke jeg har vrøvlet for meget, da jeg på denne tid af døgnet er ved at være lidt mat i sokkerne. mvh. Britta
Der skulle have stået den indv. brede rygmuskel, da rytteren jo gerne skal have noget at sidde på.*** Jamen så er vi jo straks meget mere enige.  ***Men det gav da en lang teknisk forklaring af en som ikke kan lide at ridning er teknik.   *** En lille fejlfortolkning fra din side. Jeg skriver ikke at jeg ikke kan lide at ridning er teknik, -men at jeg ikke bryder mig om ridning der UDELUKKENDE er teknisk. ( På mit personlige billede på nethinden viser der sig en 'kræv-ind' rytter som giver signaler og så har hesten værs'go at reagere, -når folk siger 'teknisk ridning'.) Som sagt bryder jeg mig ikke om 'teknisk ridning', -det har dog i virkelighedens verden intet at gøre med hvor meget man uddanner sig 'teknisk' inde mellem ørerne. (jeg vil nu hellere vælge at kalde det som jeg redegør for hér, for teoretisk lærdom) ***Du har dog misforstået noget for ridning er ikke kun teknik, men også en hel del indføling,*** Næ, -det har jeg ikke... Jeg redegør jo _netop_ for at ridning i min verden ikke KUN er teknisk, men i særdeleshed også indføling mv. Men måske har jeg misforstået DIG i det du skriver. Det kan jeg jo ikke udelukke, -som jeg også skrev i mit første indlæg. 
lige ind over igen  Den diskussion har jeg nemlig haft med min mand mange, mange gange. Han er musiker, og siger ligesom Britta, at man   kan spille godt, hvis man har teknikken i orden  PÅ den anden side, siger Susan Kærgaard i et andet indlæg, at ligesom med musik, hvor man skal trykke på tangenterne, er det  , man gør det på, der er afgørende  Og det er jo så sandt, som det er sagt  Hvem pokker gider høre på et stykke musik spillet uden 'feeling'  Aller forrest i Müselers Ridelære står der, at følelse er det vigtigste af alt (eller noget i den stil   ). Så, I er nok ret enige, mon ikke 
Scarface og Britta: Jeg synes, det er så imponerende, at I sådan lige kan sætte fingeren på hvad der gør hvad. Jeg forstår det ikke helt, men jeg tror, at en lille smule hænger ved, og måske der er mere, der følger, når jeg har læst jeres indlæg - og andre - en tre-fire gange mere  Lotte: Jeg gjorde det, at jeg i starten kun lavede vendinger, hvor jeg vidste, at vi kunne nå at komme rundt, for eksempel på starten af en langside. Da jeg nåede til volter, sigtede jeg ikke efter at ramme langsiden (hvor altid går galt for os), men at ramme indenfor, så der er plads til at vente på reaktionen. Nu har jeg tullet rundt i skridt i fire dage og trænet drejninger uden støttende udenvendige tøjle. Og det går faktisk forbavsende hurtigt. Allerede første dag havde Mathilde fanget pointen med, at når jeg trækker i den ene tøjle (jeg kan ikke helt gennemskue om jeg uden at tænke over det også gør noget med sædet), så drejer hun hovedet den vej og går til den side. Nu arbejder vi på at gøre det til en vane ved at gentage - den sidder der ikke endnu kunne jeg se i går, hvor "hundene" - stedets små ponyer, der går lidt hvor det passer dem - havde besluttet at tage ophold ved siden af ridebanen. Der skulle lige lidt mere overtalelse til for at få hende rundt  Vi har nu også lavet næsten perfekte slangegange heeele vejen op ad den pænt lange grusvej. Jeg er så begyndt at trave på langsiderne nu, men så længe hun render så mega-skævt som hun gør, så tror jeg ikke, vi er klar til drejninger i trav. I stedet parerer jeg et par meter før hjørnet, vender og skridter en lige kortside, og vender igen inden jeg sætter i trav. Jeg er meget spændt på at se, om vendingerne også virker i trav... Faktisk synes jeg, at det er en meget fed måde at arbejde på, fordi jeg ikke skal rumme 117 forskellige signaler, der skal kombineres. Jeg har rigeligt at slåsse med med min egen opstilling allerede. Og jeg kan mærke, at jeg ikke forkramper på samme måde i sadlen (og bliver skæv), som jeg gør, når jeg skal nå det hele på en gang. Så kan det godt være, at vi går i gang med at arbejde i rammer senere, når vi kan rumme det, men lige nu virker det her vist for os. mvh. tina
Hmm Tina - jeg kan godt forstå din metode, ikke lige det jeg har lyst til at bruge, men kan godt forstå fornuften i det du skriver. Når du IKKE har en støttende udvendige tøjle, betyder det så at du giver en længere udvendige tøjle, når du bruger indvendige til at lede hesten rundt? Kom til at tænke på noget: når du laver vendinger for indvendige tøjle alene og ikke støtter på udvendige har du så problemer med, at hesten ligger hoved på skrå? Lotte
Det føles da også lidt i stil med at blive bombet tilbage til børnehaveklassen  Ja, jeg giver efter på udvendige - de få gange, hvor jeg ikke har tabt tøjlen gennem mine åbne hænder. Når Mathilde ikke accepterer trækket i tøjlen, så kommer hovedet på skrå, altså med mulen indad mod den side, jeg trækker til. Men det er kun indtil, hun accepterer trækket og følger det - så følger toppen af hovedet også med. Og det sker jo oftere og oftere, at hun accepterer og forstår, at hun skal dreje  mvh. tina
Det er dejligt at se, at det også fungerer for dig   Øger du trækket eller vibrerer tøjlen, når du ikke får noget svar? Eller bliver du ved den samme intensitet og venter? Lotte, hvis man trækker i tøjlen, og hesten lægger hovedet på skrå, så er det jo ikke den reaktion, man ønsker, og så giver man ikke efter. Det gør man først når hesten rent faktisk tager et drejeskridt, og når den begynder at lære det, drejer den efterhånden som det første, i stedet for at prøve alt muligt andet - såsom at åbne munden eller lægge hovedet på skrå  Det er i hvert tilfælde min beskedne erfaring efter tre hele uger  Mvh Julie
Jeg forsøger at holde samme træk, når hun ikke reagerer, men hvis hun ikke reagerer, fordi hun beslutter, at det er meeeget vigtigere at holde øje med de andre heste på folden ved siden af, så øger jeg trækket ud fra en ide om, at hun godt forstår, men VÆLGER at ignorere mig. Vibrere tøjlen??? Er du tosset, så avancerede er vi altså ikke endnu  Det som jeg godt kan lide ved at gøre det så simpelt er især, at JEG kan følge med og at jeg har tid og ro til at forbedre min føling med hyppen. Det kan godt blive trættende at blive ved med at høre om mine bitte-små fremskridt, men jeg MÅ altså lige fortælle, at hun i dag også søgte frem til biddet i ganske korte momenter, og at jeg i dag prøvede at trave på en næsten lige hest. I dag stødte vi i øvrigt også på et nyt problem. Når jeg drejer til venstre "falder" hun til siden - altså uden at bøje. Skyder skulderen indad måske? Det er kun i skridt, i vend fra parade, kan jeg bøje, og i trav er der vist så meget fremdrift, at hun ikke kan lave det bagpartslignende stunt. Nogle ideer? mvh. tina
Nu må du da sætte ind overfor Tina. En hest kan da ikke 'beslutte' at holde øje med noget, vel? Eller 'vælge' at gøre sådan og sådan  Jeg tænker naturligvis på en af vores andre diskussioner, hvor vi snakkede om, hvorvidt hesten kunne 'reduceres' til instinkter og reflekser. Og det var ikke mig, der sagde det  Prøv lige at læse Tinas indlæg igen på den baggrund  Drille, drille  ... Ja, Tina, du kan prøve at dreje mindre skarpt, at nøjes med en bue... Det er jo også svært for hesten 
Jeg følger med endnu - og kan se idéen i det, I laver. Dejligt at høre at det går fremad for jer. Hvornår/hvordan planlægger I at "aflærer" hesten at dreje for tøjlen, til i stedet at dreje for vægt og udvendige ben? For det er vel stadig det, der er målet? Tina - til dit problem med at hesten nu begynder at "vælte ind i volten" i vendingen ville jeg jo støtte med indvendige schenkel samt - hvis det ikke er nok - lægge vægten lidt over på indvendige sædeben for at "skubbe" skulderen ud på plads. Jeg kan ikke rigtig finde ud af om det er i tråd med jeres "nye metode"? Kunne det løses endnu simplere ved mere fremdrift? Stadig i skridt, men fremdrift i en vending bør jo give centrifugalkraft nok til at presse skulderen ud i en pæn runding?? hmm det var så min portion lomme-teori. Lotte
oversættelse KUN til dig  : Hestens instinkter byder den at holde øje med flokken. Den reflekterer på det ved at kigge efter dem. Derfor øger jeg signalet (trækker mere i tøjlen) for at overdøve denne refleks. Bedre nu?  Faktisk er det lettest at dreje skarpt, som en 90 graders vinkel fra stående - så skal hun jo dreje. Det er de små vendinger, der går mest galt. Lotte: Ja, du har i hvert fald ret med fremaddriften - det går jo meget bedre i trav. Mathilde har ikke helt lært, at benene kan bruges til at flytte sig til siden med endnu. Jeg kan "dreje" hendes opmærksomhed med benene, hvis hun for eksempel kigger til venstre, kan jeg få hende lige ved at prikke til hende med højre ben, men det med at vige virker ikke endnu. Og hvis jeg prøver, så "falder" jeg lige tilbage i min gode gamle skæve stilling. Jeg vil forsøge med lidt fremaddrift i skridten, og se hvad det gør for projektet. Det med at planlægge at aflære - så langt er jeg ikke nået til   Man tager vel altid i tøjlen, når man drejer, bare finere og finere, efterhånden som man bliver bedre? Og så mener du vel ikke, at hesten skal lære at dreje for udvendige ben? Det ben (lagt tilbage) havde jeg tænkt mig at reservere til bagpartsvendinger og traversader  mvh. tina
Det med at dreje for udv. ben.  Da hesten skal vige for tryk skal den jo også vige for schenkelen og dermed gå indad. At dreje med udv. schenkel har så også den fordel at hesten ikke så nemt smider udv. skulder. Når hesten nu er begyndt at gå indad (dreje) så skal støtten/trykket fra indv. schenkel fortælle hesten hvor snævert den skal dreje. Drejer hesten for snævert og dermed overbøjes så trykker den tilbagelagte indv. schenkel bagparten ud på sporet og man har så ikke brugt tøjle i korrektionen. mvh. Britta
Britta, nu bliver jeg da helt forvirret   Som jeg har lært det, bruges schenklerne sådan her: Begge schenkler trykker fremme: fremad Begge schenkler tilbage uden tryk: langsommere En scenkel trykker fremme: forparten viger / holdes på plads i rundinger En scenkel trykker tilbage: bagparten viger Er det korrekt? Hvis ja, vil det vel sige, at hvis man trykker med schenklen fremme på udvendige, så viger forparten indad og hesten bliver altså ikke bøjet i voltens retning? Jeg kan bedre følge, at man trykker med schenklen tilbage for at runde hesten efter volten. Men rundingen skal jo stadig gå igennem hele hesten, og derfor må halsen også skulle rundes - ergo må der være forskel på tøjlernes længde afhængigt af bøjningen. Så kan man diskutere, om rundingen skal "starte" forfra eller bagfra, men når man nu alligevel skal ændre på tøjleføringen, hvorfor så ikke bruge det som tegn og gemme benet til, når man vil have hesten til at flytte bagparten yderligere, som til versader på volten? Undskyld hvis det er et dumt spørgsmål, men jeg forstår det bare ikke  mvh. tina
Jeg går og lurer lidt på at starte distance. Har været inde på forbundets side og snuse, hvor jeg blandt andet blev lidt overrasket over, hvor meget man skal gå op i pulsen. Så nu et par spørgsmål: 1) Pulstræner i? Altså noget med at bruge pulsen til at bestemme intensiteten i træningen. 2) Hvordan pulstræner i? Er der en tommelfingerregel for de forskellige "pulszoner", og hvordan bruger i dem i træningen? 3) Hvor købte i jeres pulsmåler, og hvor meget gav i for den? 4) Nogen erfaringer med træning på løbebånd (altså hesten)? Har et løbebånd til rådighed, som jeg bruger, når jeg ikke har tid til at ride så meget i en periode, f.eks. op til eksamner. Håber i kan svare mig, da jeg er ret nysgerrig
Jeg pulstræner ikke og har heller ikke forstand på det, men jeg har lige købt Hillary Claytons "Conditioning sports horses", hvor hun blandt andet tager pulstræning op. Du kan købe hendes bog på "hendes" instituts hjemmeside ( ), og den har kostet mig ca. 350 kr inkl. valutaoverførsel. Direkte link til hendes publikationer: 
Hej alle sammen. Da jeg fik min dressursadel i vinters, lå den bare så perfekt på min hest. Det gør den sådanset stadigvæk, men fordi han har stået stille i en periode pågrund af sygdom, så mangler han muskler og det gør at sadlen lige glder 4-5 cm frem og lægger sig på skulderen... Jeg har overvejet at købe et anti slip pad, tror nok det hedder det, men da dem jeg har kigget på koster min 500 kr. ville jeg høre om der evt. er nogen, som har posetive/negative oplevelser med de her pads? og evt. hvilken slags det er i har brugt, da der jo er mange forskellige! Hilsen Michelle
Hej Michelle ! Jeg har gode erfaringer med dette. Jeg bruger det til min fjordhest i forbindelse med pelsskifte. Jeg bruger de helt simple som bare er et firkantet stykke "gummi". Helle
Hej... Jeg havde for to år siden en pony, som var rigtig ponyformet. Så det var selvfølgelig svært at finde en sadel som kunne ligge uden at den gled frem på den runde pony! Købte et sadelformet(dressur) sort underlag lavet af noget gummi af en art, dem til 500kr. Det er super godt! og ved ekstreme tilfælde kan man fugte det på indersiden så glider det i hvert fald ikke. Hvis det er kan du godt købe mit underlag, hvis du ikke vil slippe 500kr nu hvor det bare er mens den mangler muskler... Det er 17tommer. VH Ida
Har du overvejet om hun "falder ind" fordi hun i virkeligheden drejer af sig selv, inden du får givet signalet...? Det kunne MÅSKE være en forklaring. Der går jo ikke længe inden hesten ved, hvad man har tænkt sig, allerede inden man når at indvirke bevidst. Men jeg vil personligt gerne bestemme *hvornår* hesten drejer - ikke kun *om* den drejer. Derfor insisterer jeg på at hun venter. En spontan venstredrejning korrigeres på samme måde, uanset om man havde tænkt sig at ride ligeud, eller om man alligevel var ved at skulle dreje: Ved hjælp af den modsatte hjælp (højre tøjle) , til hesten igen er på et lige spor. Derefter kan man så dreje til venstre.  Måske ville det hjælpe at ride i zigzag... dreje og ride lige et par skridt i fregear, så dreje den anden vej og ride lige et par skridt i frigear o.s.v. Det gør jeg lige for tiden, og det er nemmere end volter, og det forbedrer kvaliteten på volten bagefter. Måske fordi hesten lærer at vente på signalet til at dreje. Lotte: Man *aflærer* skam ikke reaktionen. Hele processen går jo ud på at etablere en kontrolleret refleks. Når den så sidder fast, kan man koble et klassisk betinget signal på: F.eks. sædet eller en stemmekommando. Det er lige meget om man siger "pølsemad" når man vil dreje eller bruger "Steinbrechts drejesæde". Bare man altid følger op med det operant betingede signal - i dette tilfælde den ensidige tøjlehjælp. Med tiden vil hesten så lære at forudsige tøjlehjælpen hver gang den mærker vægthjælpen (eller hører ordet "pølsemad") og så drejer man jo ikke længere på tøjlen. Eller: Det gør man alligevel, for tøjlen er parret med det klassisk betingede signal i hestens hjerne, så sædet eller stemmen kommer til at repræsentere en fin version af tøjlen for hesten. Dette er i øvrigt langt fra nogen "ny" metode. Det er bare god, gammeldags dyredressur, som den har været praktiseret i årtusinder. Forskellen er at vi nu ved, HVORFOR det virker, når det virker. Og det betyder så, at vi også ved hvorfor det IKKE virker, når vi løber ind i problemer. Det er guld værd at kunne brække en problematisk øvelse ned i dens helt basale elementer, som man så træner forfra, v.h.a. operant og senere klassisk betingning. Mvh Julie
Arh, det havde jeg ikke lige tænkt på, men det giver god mening. Benene drejer jo lige præscis som de skal   Og det dumme er jo, tænker jeg nu, at når hun laver det nummer, så bliver jeg tit ved med at dreje for at få hende til at bøje, og vupti, så har vi vendt 180 grader. Jeg har lidt prøvet at dreje modsat vej (eller rettere ligeud), for eksempel når vi rider over midten, og hun kaster sig mod venstre (hvor hun netop bestemt ikke venter på, at jeg siger hvor vi skal hen). Men det er så markant, hun gør det, at jeg må også gøre et eller andet, der ret tydeligt fortæller hende, at venstre er den eneste ene rigtige vej. Jeg må altså også stadig være temmelig skæv. Vi arbejder videre på det og forsøger nogle endnu mere uforudsigelige slalomveje på ridebanen  mvh. tina
Uanset hvor forudsigelig man er, skal hesten jo stadig vente. Så slalom var bare et forslag, som jeg så i Hin Hellige McLean-bog, og som jeg ville prøve  Det gælder om at vænne sig til at alting foregår helt tilbage på børnehavestadiet: Hvad er det konkret, hestens ben gør, som man ikke har bedt om? Hvis de drejer til venstre, så består korrigeringen i at dreje til højre. Med mindre reaktionen er hyperaktiv, i hvilket tilfælde en overgang nedad er på sin plads. Jeg elsker at arbejde med min hest på den måde. Hvis hesten ikke vil gå ind i traileren, så er det ikke fordi "hesten ikke vil gå ind i traileren". Så er det fordi hesten ikke vil gå lige fremad, når der står en trailer foran den. Så må man træne signal og respons til "lige fremad" og få styr på spontane stop og drejninger, så de ikke forekommer. Jeg håber, du finder en løsning på dit dreje-problem  Mvh Julie
Taina: Du har forstået det helt korrekt med schenkelhjælpen. Grunden til jeg bruger min schenkel så vidt muligt er for at lave så få og små tølekorrektioner som muligt og kan jeg flytte hesten på schenklerne kan jeg jo flytte hesten uden at have fat i tøjlen. Det er så det der er pointen med det.  Jeg rider altid med forskellig tøjlelængde i bøjninger. Ikke ret meget, men jeg gør det. Når hesten har lært den skal runde sig om indv. ben i bøjninger har den jo også lært at dreje eller vige for tryk. Håber jeg fik mig lidt bedre forklaret. mvh. Britta
Mathilde er ekstremt dygtig! Hun kan gå med hele halsen drejet til venstre, bortset fra nakken og hovedet, der drejer til højre  Slalom og andre krumspring havde absolut ingen effekt på denne interessante hovedstilling. Så jeg tænkte igennem, hvad jeg gør på højre og venstre volte. På højre strækker jeg højre ben og tager tøjlen let ledende ud til højre. På venstre trækker jeg venstre ben op og trækker tøjlen ind over manken. Hmmm... Så jeg totalt overdrev højre-stillingen til venstre, uanset hvordan hun vred sig. Og så begyndte hun at smide udvendige skulder igen. Så nu er vi tilbage ved udgangspunktet, men væsentligt klogere. Nu skal vi "bare" have fundet den gyldne middelvej. Egentligt underligt, at det gik godt i så mange dage... Julie, hvad gør du, når hesten ikke reagerer? Vibrerer du med tøjlen og virker det? Stratego: Ja, det var lidt mere forståeligt, tak for det   Men hvis hesten nu har lært at følge tøjlen - og man er følsom nok - så kan en drejehjælp vel også gives med ganske få midler med tøjlen? Faktisk lige præcis så meget, som man alligevel har som forskel på tøjlen? mvh. tina
og muligvis ret - dog ikke i følge Mclean   - men i en hel del  Min erfaring med ungheste er spredt og sporadisk, men alligevel synes jeg at huske at de pænt hurtigt lærte at følge 'drejesædet', og derved fik en mere balanceret drejning end ved tøjletag  Så det kan være, at du, Tina, alligevel kan få glæde af det - selv om det så skulle være forbudt iflg. Mclean-reglerne   Desuden vil det i høj grad hjælpe dig til ikke at sidde skævt/falde ud - for så virker det jo ikke...
Jeg kan godt følge dig, men det er jo meningen man skal vise hesten vejen og så give efter og hesten skal så gå i den viste retning. Hvis hesten er meget følsom kan din teori godt være praksis. Det er dog ikek meningen hesten skal "hænge" i nogen af tøjlerne. Den vil dog som regel gøre det i starten, da den både mangler balance og ikke er helt klar over hvad rytter gerne vil have den til. Tager til Broholm om et par timer, så melder mig foreløbigt ud af diskutionen. mvh. Britta
Jeg har eksperimenteret med at vente ved det samme pres, men jeg har mere held hvis jeg forstærker hjælpen, når der ikke kommer svar. Det gør jeg ved at "ryste" lidt med tøjlen, for det kan jeg bedre lide end bare at trække. Det kommer vel an på både hest og rytter, hvad der virker bedst. Jeg forsøger ikke at gætte på hestens motivation for ikke at reagere, men indvirker ens uanset hvad der evt. motiverer hesten for at gøre som den gør.  I starten var jeg glad, bare jeg fik en reaktion, men nu vil jeg gerne have at hun drejer (eller stopper) indenfor 3 fodfald - og det gør hun som regel også. Hvis man for længe accepterer, at man skal sidde og vente på en reaktion, begynder hesten at vænne sig til presset, og det er jo netop det modsatte af hvad man prøver at opnå. Derfor foreskriver McLean, at man forstærker hjælpen, hvis man ikke får en reaktion. Det er i øvrigt ikke anderledes end hvad man kan lære af en god berider   Bl.a. kan man tit læse dette råd i John Randskovs brevkasse i Magasinet Hest. Han siger, at man altid skal have en reaktion på det, man gør. Kyra K styrer også hesten med tøjlerne i starten, for først senere at koble sædehjælpen på. Det er i øvrigt ikke "forbudt" at dreje med sædet, men det er "forbudt" at forvente af hesten, at den kan forstå en klassisk betinget hjælp, som ikke er installeret som en let version af en operant betinget kommando. Et eksempel: Når min hest går derhjemme, kan jeg stoppe den uden overhovedet at røre ved tøjlerne. Jeg siger bare "pruh", og så stopper den. Det er også ok, men ude i skoven virker "pruh" ikke helt nær så godt. Især ikke hvis der samtidig kommer en kødædende Bambi skramlende ud af buskadset. Så kan jeg her afsløre, at "pruh" faktisk virker rigtig dårligt  Når så jeg sidder der, og hesten galoperer afsted med dræber-Bambi lige i hælene, og jeg har prøvet at sige "pruh" og jeg har prøvet at skrige "PRUH!!!" og "PRUH, FOR FANDEN!!!", så er det, jeg begynder at overveje at tage i tøjlerne. For jeg ved jo, at når jeg gør det, så har jeg i højere grad hestens opmærksomhed. Af den komplet uromantiske årsag at jeg så har mulighed for at volde den et ubehag, den helst vil være foruden.  Hvis så jeg hjemmefra har lært hesten, at den kan slippe for at blive trukket i munden ved at stoppe, når jeg tager let i tøjlen. Ja, så er der en god chance for at det virker, når jeg foretager en anholdning. Men hvis jeg har glemt at installere denne meget vigtige funktion, fordi "pruh" alligevel virkede så fortrinligt hjemme på ridebanen. Så er jeg rent ud sagt på Herrens mark. For med mindre min hest 100% fatter hvad en anholdning på tøjlen betyder, så kan jeg jo heller ikke med rette forvente, at det virker, når jeg tager i tøjlen. Så er det faktisk synd for hesten, for hvis den aldrig har lært at stoppe for tøjlen, bliver den jo bare forvirret og frustreret når den pludselig modtager denne hjælp med stadigt mere intens insisteren. Som Fru McLean siger: "You can't stop a bolting horse with your seat". Og det er da så sandt som det er sagt. Man kan ikke stoppe en løbsk hest for sædet eller ved at råbe "pruh" (i hvert tilfælde ikke hurtigt nok, hvis man f.eks. har retning mod en motorvej)Og derfor bør alle heste lære, at stoppe (og dreje) for tøjlen. Det skulle man måske tro at de allerede kunne, men det er faktisk forbløffende få heste, der virkelig stopper forudsigeligt og let for tøjlen i alle situationer. Altså hvis man tænker efter. Det er ifølge McLean fordi rytterne begynder for tidligt at stoppe for sædet. Så får den indlærte respons på stop ikke lov at sætte sig ordentligt fast. Den kommer ikke under "stimuluskontrol" som de kloge kalder det. Mvh Julie
Så er vi med igen  Det er præcis også hvad jeg mener, men jeg troede bare ikke, at man måtte tage i tøjlen - jvnf. vores chambon-snak. Den vejleder jo også hesten(den uredne eller fejlredne hest) ved at bruge det samme 'trick', og så derefter 'installere' den korrekte hjælp  For hvad er forskellen på at tage i tøjlen sidelæns for at vejlede hesten - og så at lade en rem vejlede hesten nedad? Meningen er jo ikke at man skal lave 'tøjletag' i ridningen ligesom det heller er meningen at man skal ride med chambon  Men indstuderingsfasen   - som vi var inde på tidligere, og som du også skriver - noget helt andet end træningsfasen  Og det er altså ikke for at genere nogen, at jeg bliver ved, men fordi jeg så gerne vil have det tygget ordentligt igennem af nogen, der også tænker over den slags   
nin@: Jeg måtte lige en tur op for at gentjekke det der drejesæde. Det ser interessant ud, og det lyder som om, det var en metode, som jeg ville kunne bruge i stedet for at vride kroppen af led med forskellige benmetoder  Jeg tror da aldrig, du kommer til at genere nogen. Du "taler" altid så pænt til andre  stratego: Jeg har skam også tænkt mig, at min hest skal være meget følsom   Men vi skal nok lige arbejde lidt på det... Julie: Det med at lægge mere pres på, må vel også afhænge af situationen. Hvis hesten ikke forstår, hvad den skal, så hjælper det jo ikke at forstærke hjælpen. Det er derfor, jeg skelner mellem, når hun er optaget af noget andet og ellers. Det har jeg jo lige tydeligt kunnet mærke, når jeg har forsøgt at dreje til venstre. Uanset hvor lidt eller meget jeg trækker, så kan hun ikke reagere rigtigt, fordi hun ikke forstår, fordi JEG samtidig gør noget forkert. Så jeg bliver nødt til at lade tvivlen komme hende til gode, fordi jeg - desværre - ikke er perfekt. Med de tanker, du gør dig om ridning, må det også være en tanke, der strejfer dig i ny og næ?  Med hensyn til indlæring, så har jeg altid lært hesten kommandoerne skridt, trav, galop og pruh fra jorden, før jeg er kravlet op. På en unghest jeg red for laaang tid siden, tror jeg at det var fjerde gang i longen, at hun blev lidt forskrækket og løb. Jeg sagde pruh, og så smækkede hun bremseklodserne i. Jeg var ikke heeelt forberedt på, at jeg havde indøvet den kommando SÅ effektivt og måtte derefter møve mig baglæns tilbage i sadlen - og endda klappe hesten osse  På den ene side kan jeg godt se, at der er en stor forskel på bid og pru, for biddet er noget fysisk, og trækket kan godt virke uden at man har hestens opmærksomhed - øhhh... eller måske ikke? For det siger du jo også at hesten skal lære? Og nogle heste er jo gode til at løbe og nogle ryttere har svage arme. Så i princippet kan pruh vel være lige så godt, hvis man altså har indøvet det ORDENTLIGT? mvh. tina
Ja, negativ forstærkning som "human" metode har netop den kedelige begrænsning, at den enkelte rytter er nødt til selv at tage ansvar for hvor meget man beder hesten om. Hvis hesten f.eks. ikke er tryg på ridebanen, så kan det være, man må starte med at øve start og stop oppe på gårdspladsen eller inde boksen eller hvor hesten nu som udgangspunkt kan slappe af. Starter man et sted hvor hesten er nervøs for at være, bliver man måske nødt til at bruge nogle pres, som er stærkere end man kan stå inde for. Det er hele humlen i Deb Bennetts birdie-teori. Find birdien og bliv ved den, til du lærer at kalde den til dig. Oversat til ikke-hønsestrik: Placér hesten i et trygt miljø, og arbejd med at få kontrol over den dér. Begynd så langsomt at flytte den kontrol udenfor det trygge miljø - gradvist, så hesten ikke glemmer hvad signalerne betyder. Men man er nødt til at insistere på de signaler, man har givet. Hvis man f.eks. drejer til højre, og hesten drejer til venstre, og man lader det være, fordi man er bange for at det var éns egen skyld... så vil det jo være ret forvirrende for hesten, når man en anden gang virkelig VIL til højre, og bliver ved med at dreje, fordi man her har afgjort at hestens motivation for at dreje til venstre ikke er valid. Giver det nogen mening? Hesten kender jo ikke dit kriterium for om dens grund til at gå imod hjælpen er "god nok" til at du vil se igennem fingre med dens ulydighed. Det eneste den registrerer er, om det er nemmest at dreje til højre eller venstre når der bliver trukket i højre tøjle. Svaret på det spørgsmål skal altid være det samme. Ellers har hesten ingen mulighed for at lære at forudse og undgå den forstærkede hjælp. Fordelen ved kun at give et signal ad gangen er jo så, at hvis man vitterligt ikke har fat i højre tøjle, og man ikke sidder og klemmer med benene, så kan man med al mulig ret bede hesten om at træde til venstre for et tag i venstre tøjle. Hvis det ikke virker, skal man tage lidt mere fat eller evt. finde ud af hvad der får hesten til at ville den anden vej, og så arbejde på årsagen. Men hvis man bare sidder og venter og venter med et konstant træk i højre tøjle, som på én eller anden måde bare ikke er nok, så gør man hesten hård i den side af munden, og så er man jo netop ikke i gang med at forfine hjælpen. "As much as it takes, as little as possible" siger nogle af de gamle cowboys, og det har de vist ret i. Hvis man snakker om pres fra 0 - 10, og det indledningsvis tager en 8'er at dreje hesten, så gælder det om at bruge den 8'er, for hvis man bruger en 7'er, får man ingen reaktion, og hesten bliver vant til trækket. Hvis man derimod bruger en 1'er efterfulgt af en 8'er - så går der ikke længe inden hesten begynder at reagere på 1'eren, så man ikke længere har brug for 8'eren. Og det er da rarere end en evig 7'er, ikke? Idéen med at indlære stoppet for tøjlen består i, at når man derhjemme kan stoppe for en 1'er hver gang, så går man i gang med også at stoppe for en 1'er oven på en presenning eller ude midt på en vindomsust mark ell. lign. Man flytter den kontrol til andre miljøer, indtil den sidder så godt fast at man kan sige, den er generel. Når så den kødædende Bambi kommer, skal man måske bruge en 4'er eller en 5'er eller sågar en 8'er igen. Men man sidder ikke og haler forgæves i en 10'er. Hvis man kan stoppe hesten for pruh, er det jo fint, og så behøver man slet ikke at røre tøjlen. Men kan man ikke stoppe for pruh, så har man noget at bakke op med. Og det er dels vigtigt for ryttersikkerheden, men det forhindrer også at hesten skal til at lære hvad biddet er for noget mens den stikker af med 420 km/t  Nin@ - jeg har da ikke skrevet, at man ikke må tage i tøjlen. Men det har søreme da aldrig været god tone at bruge den til at bøje hestens nakke med. Og det mener jeg stadig ikke, det er. McLean har bare sat en videnskabelig forklaring på det, man altid har kunne lære hos gode beridere. Mvh Julie
Det giver mening   Jeg skulle lige til at skrive noget bla bla om, at det handler om at være følsom og opmærksom for at finde ud af, hvornår man kan tillade sig at være konsekvent, og så gik det op for mig, at det netop er noget blabla, der befinder sig i nogle lag, som jeg ikke engang selv kan tage helt seriøst  Du har ret i, at det handler om at være konsekvent. Men når man har været konsekvent 20 gange må man sørme også stoppe op og tænke over, om man selv gør noget, der gør, at konsekvensen ikke virker efter hensigten, eller om hesten har de fysiske forudsætninger for det. Det er nok den vej, det vender - og ikke omvendt. Med hensyn til, hvordan man forfiner hjælperne - nemlig ved at sørge for at bruge det, der virker - kan jeg kun være enig med dig. Og tøjlen - grunden til at den virker bedre end pru er vel egentlig, at den er en kombination af fysisk og indlært stopknap? Altså på sin vis, så svarer en femmer eller en otter i tøjlen til først at klappe hesten en i r*** for at fange dens opmærksomhed og så sige pru? Bortset fra, at det at klappe den i r*** ikke er specielt hensigtsmæssigt, når man har brug for at stoppe... (Beklager det dårlige eksempel, jeg kan altså ikke lige komme på et bedre lige nu) mvh. tina
Jeg tænkte nok at 99E ville komme på banen på et tidspunkt, for PNH er jo så afgjort baseret på operant betingning, omend det hedder noget andet. Om man går fra 1 til 8 eller over 2, 3, 4, 5 o.s.v. op til 8 afhænger jo lidt af filosofien bag. Hvis man tror på at hesten *forstår* eskaleringen af presset, og ser det som tegn på at mennesket markerer sig og "instisterer" a'la førerhest - så giver 99Es version god mening. Men hvis man kun tror på, at hesten *registrerer* eskaleringen - så giver det bedre mening at finde ud af hvilket pres, der er motiverende nok, og så gå direkte til det. Ellers går der for lang tid mellem 1 og 8 til at hestens hjerne når at arkivere koblingen. Her kommer den mystiske "indføling" jo ind, for nogle kan bare mærke hvor meget der skal til, mens andre må prøve sig frem. Men alle kan lære det, tror jeg helt bestemt. Forresten: Man siger pruh først, og så tæsker man hesten bagefter   Eller hvad det nu hedder. Det lette signal skal komme først, for det er jo det, hesten skal bruge til at forudsige lammetævene. Mvh Julie
Tina - man kan godt være følsom OG konsekvent. Faktisk kan man ikke være konsekvent uden at være følsom. Hvis man indvirker på det forkerte tidspunkt, er man per definition inkonsekvent. Og man kan kun indvirke med optimal timing, hvis man ejer et modikum af følsomhed. Med konsekvent mener jeg ikke "skrap". Jeg mener "forudsigelig" - altså at man altid indvirker på samme måde, og altid forventer det samme svar. Så kan man jo vurdere lidt på, hvor "korrekt" svaret behøver at være. Måske kan man f.eks. godt tage til takke med en lidt halvklodset overgang fra galop til skridt, når man har en vampyr-Bambi i hælene. Også selvom man forventer lidt mere, når man rider hjemme på banen. Konsekvens stiller i virkeligheden meget større krav til rytteren end til hesten. Men det er da rigtigt, at hvis noget virkelig ikke fungerer, så må man prøve at finde en anden vej. Det er jeg ganske enig i. Mvh Julie
Min hest vil ikke stå alene i stalden. Amigo er 6 år gammel, og jeg har haft ham i ½ år. I går flyttede jeg ham til en anden gård pga. ridehal til vinter. På den gamle gård kunne han ikke stå selv inden i stalden uden at lave ulykker. Stod han i spiltov trak han sig fri. Og når han stod i boks var den straks værre, så satte han forbenet op i vindueskarmen og løftede sig op! han gjorde det hver gang jeg gik fra ham. I går flyttede jeg ham så til den nye stald, men samme problem opstår. Inden jeg kørte hjem ville jeg lige prøve at sætte ham i sin nye boks, han skal jo stå der til vinter (med andre heste i stalden self.). Jeg lukkede ham derind, og han begyndte at hidse sig op over at være alene. han tumlede rundt og strak halsen så lagt han kunne ud gennem åbningen (en firkant hvor de kan stå og kigge ud). Jeg lukkede så hullet så han ikke kunne gøre det, og så pludselig stak han forbenet frem til lågen og op så han kunne sætte det, og løftede sig igen op! Jeg fik ham ned inden han fik rejst sig helt. Jeg stod uden for boksen. Hvorfor er det at han begynder at løfte sig sådan op? det er ret ubehageligt, og jeg er da bange for at han en dag skridder og brækker et ben. Og nogen idéer til hvordan jeg bedst muligt kan lære ham at stå alene? Det er jo nemlig et stort problem syns jeg, han kan heller ikke stå pænt ved traileren på stævnepladsen. Problemet er mest når jeg ikke er ved ham i boksen. Så er det han bliver hidsig og vil ikke være alene.
Slet ingen som har en lille idé til hvordan jeg kommer problemet til livs ? Jeg er villig til at gøre alt, jeg har fri fra arbejde i 7 uger fra på onsdag så jeg har tiden til det. Så om det er nye træningsmetoder, øvelser fra jorden eller hvad det er, så er jeg villig til at få det problem løst.
Hehe, ej en hest mere har jeg ikke tid og råd til. Men sådan en ting som at stå alene i en stor stald eller en lille stald, ude på staldgangen, det kan han heller ikke. Der må da være en måde at få ham til at forstå at det er OK på?
Har du prøvet at binde ham med et træktorv? Ikke så den er meget stram. Bare sådan, at han kan stå normalt opbundet. De lære ofte, at der ikke sker noget ved det fordi de bliver tvunget til at stå rimelig stille det sted, hvor man binder dem. Husk du skal lave det sådan han man tage fat i den ene ende og løsne trovet, hvis han skulle få et ben over det eller andet. Mange føl og plage lære også at stå alene ved at man binder dem op de første par gange. Og, jeg tror ikke alderen spiller så ind her. Det er tilvænning han skal igennem, som han godt kan lære. VH Laila
Laika: ok - men når han står på staldgangen, bundet, bliver han urolig og hidsig og sraber som tosset og ender med at hive sig fri.
Aldrig nogensinde og det må man så acceptere. Smukke Ganger er en kold i hovedet alene i trailer, ridehus og på tur. Men kan IKKE stå alene på fold eller stald. Han kaster sig mod døren og væggen. Han løber sig en forvridning til alene på fold. Så nogle lære det ALDRIG, og at tvinge det igennem får man intet ud af. Mini Mule er ligeglad i boks men ikke på fold.
Du kan prøve inde i boksen. Det er normalt, at de ikke kan lide det. Bind ham til en tremme, men ikke meget stramt. Lad han stå sådan intil han flader lidt til ro. Når han gør det så roser du ham med en gulerod evt..Bliver lidt inde hos ham. Gå ud igen og gentag øvelsen. Du skal ikke snakket beroligende til ham, når han ikke stå stå roligt. Det kan forstærke han i at være på dupperne. Når du binder ham op staldgangen står han jo bundet op hver side af grimen ik ? Der har ham mere frihed til at tumle omkring sig. Han skal mere sikkert for sig selv også. Derfor foreslår jeg boksen. Jeg har selv oplevet mange heste, som ikke ville stå alene. Det handler om tilvænning og atter tilvænning. Som regel finder de rimelig hurtig udaf, at de ikke bliver ædt af at stå alene i en boks. Også slapper de mere og mere af. Bare de har noget at gumle på, og der er ro i stalden. Musik er også godt. Luk døre og vinduer. VH Laila
Hejsa Hvad er et fornuftigt træningsprogram til en unghest, der har stået stille et ½ år, så der ikke kommer sene-/belastningsskader? Mvh. Tinamaria
Hej Det er svært det kommer an på hvad den skal bruges til.. Men en god ting er skridt arbejde på asfald eller hård underlag, start med 15 min og så sæt det stille og roligt op. Pas på med at logere hvis du gør så lad hver med at gøre det mere end 15 - 20 min og så husk så stor volde som muligt, du kan eventuelt ligge et par indspænding trøjer på men kun nogle der er lidt spændte, så den vender sig til at arbejde lidt med ryggen og munden. Men var det min hest ville jeg starte med skovture hvor man skridter de første 15 min traver måske et par min. skridter et godt stykke igen, lidt trav igen og så skridt hjem og så efter hånden som hesten ikke virker træt kan du udvide traven til nogle længere stykker men mærk på din hest hænger den lidt på biden så stå ned i skridt føler du den sejler lidt så ned i skridt for der er du op og lege med deres syre grænse og den skal man passe på og langsom udvikle. Håber du kan bruge det til noget. Skridt træning på asfald styrker deres sener og led i benene Hilsen Mseelig
Du kan måske finde lidt inspiration på distance foreningens hjemmeside... De har en god plan hvor man starter helt fra bunden og kan træne helt op til 160 km... Kan ikke huske om det er på netdyredoktor eller sådan noget der også er et program. Søg på emnet senere i aften - der burde også være inspiration at finde herinde...
få din dyrelæge til at udarbejde en genoptræning, eller måske sende den ned og svømme 14 dage på hammerthor poolcenter? mvh christel
er så vigtig, for konsekvens er simpelt hen hestens eneste ordentlige rettesnor   Derfor er det også vigtigt ikke ret tit at bede den om mere, end den kan leve op til. Og hvis man alligevel har gjort det, så må man straks gå tilbage til et stadie, hvor hesten   leve op til fordringerne   Og derefter langsomt arbejde sig videre ind i indlæringen. Men bortset fra det, så er det ret let at lære hesten andre signaler end de oprindelige. Det kræver bare - konsekvens  Og, som Julie skriver, at man gør det så let for hesten som muligt   . Den med birdien er en god forklaring, men andet kan gøre det. Det er ret let at iagttage, at heste opfører sig forskelligt, alt efter om de er sammen med andre, på hjemmebane, under stress mv. Og der gælder det naturligvis om at holde et så lavt stressniveau som muligt. Så kan man fx få hjælp af en heste-ven, altså en hest, der er ven med ens egen  . Kan I huske 'Den sorte Hingst', som havde et gammelt øg som ven, den hed vist Napoleon   Ellers kunne de ikke få den på galopbanen, var det ikke sådan? Utroligt, hvad man husker   Jeg foretrækker at lære hesten sædet kvaliteter ret hurtigt, men jeg har mere erfaring med fejlredne heste end med helt rå. Ja, dvs. helt rå har jeg jo prøvet, det er bare længe siden 
Følsomhed og konsekvens kan selvfølgelig gå hånd i hånd, og det at have indfølingsevne er jo et stort stort mål i sig selv! Men jeg tror ikke, at man kan blive følsom ved bare at beslutte det, hvis man ikke har det i sig. Derimod tror jeg, at man kan arbejde på det ved at bruge konsekvens og lære af erfaringerne herfra. Giver det mening? Det var derfor, jeg undlod at skrive alt det om følsomhed, for jeg mener faktisk, at konsekvens kommer først - altså hvis følsomheden ikke allerede er indbygget. Jeg har jo to hypper, og den ene, svesken, har jeg en ret god kontakt med. Jeg har formået at flytte på hende bare ved at tænke tanken, og det må jo være et tegn på følsomhed, der går begge veje. Med Mathilde er det en helt anden sag. Vi har begge meget at lære, hvad det angår. Så at man er følsom over for et individ behøver ikke at betyde, at man er det over for alle. I øvrigt Julie, så gik jeg ud fra i eksemplet med et klask i røven og pru, at der allerede var blevet sagt pru inden - etteren først, ikk'? Og jeg SAGDE jo, at det var et dårligt eksempel  Uanset rækkefølgen, så virker biddet vel bedre, fordi det er en KOMBINATION af fysisk påvirkning og den indlærte stopknap. Fugle-teorien er jeg helt tosset med og har også fået læst noget af bogen. Det blev dog en kende for hønsestrikket for mig, da jeg nåede til, at hun skriver om chakraer og sår'n. Første del var nu ret brugbar: en dag, jeg var på tur på Tilde-dyret, mødte vi en række farlige gule vejarbejderpinde. Jeg tænkte på fugle, rettede hende imod den første, ventede til fuglen fløj, og inden længe gik hun fra pind til pind og mulede dem en efter en. Jeg kunne næsten SE fuglen flyve og lande   Tilde stikker ellers ikke sådan op for bollemælk og er ret okay, når hun bare forstår, hvad pokker jeg mener. mvh. tina ps. konsekvens er også i min verden, at man gør det samme hver gang 
Der er skam også meget i fuglebogen, jeg ikke kan bruge til en dyt. Men det gode i den er jo lige godt af den grund  Jeg er vild med alle citaterne og avisudklippene og de gamle historier. Billederne er også gode - især det af den olme palomino, der har lært at stå på en platform, og som virkelig ser ud som om, der er gået et lys op for den   Men det bedste er alligevel den røde tråd om at tage ansvar for hesten og sig selv, og ikke retfærdiggøre uhensigtsmæssige genveje med at "ellers vil den ikke". M.h.t. indfølingsevnen, så kan jeg bedst træne min, når jeg er alene med min hest, og alting foregår meget langsomt. Lige for tiden træner jeg jo på min fold, og det er virkelig helt perfekt. Jeg kunne aldrig koncentrere mig sådan, hvis der sad 15 høns på en barriere og spurgte om jeg ikke snart skulle springe   Her til aften har Loubét haft sadel på, og så kunne jeg jo pludselig ride letridning, og trave lidt længere intervaller (ca. 2 minutter). Efter en 20 meter volte i trav med en helt neutral kontakt (ikke løse tøjler, men heller ingen vægt i min hånd), lagde hun sig frem til biddet, og gik dér som om hun aldrig havde bestilt andet. Og det er jo dejligt, når nu der er flere, der har sagt til mig, at de betvivlede om jeg nogensinde kom op på hende igen, efter at hun havde haft sådan en lang pause. Lige da jeg fik hende, løb hun, slog fra, jappede, stoppede af sig selv, snurrede o.s.v. Det var ikke så sjovt for en glad amatør som mig *klynke* Men noget har åbenbart kureret hende. Måske skulle jeg kalde det "to år på en græsmark-metoden". Mvh Julie
Der hvor jeg har mine heste, er der en pige på seks år. HVER dag spørger hun: Skal du ride i dag? (som regel ja) Skal du trave i dag? (det ved jeg ikke endnu) Jeg fornemmer nogle himmelvendte øjne, for alle andre kan jo både trave, galloppere, ride øvelser og føre en samtale imens, mens jeg ikke er til at komme i kontakt med, når jeg skridter   Jeg rider som regel meeeget sent... Det billede i fuglebogen, som jeg er mest tosset med, er af deb bennet på painty, hvor hun er ved at dreje. (Der hvor hun illustrerer "at følge tøjlen", apropos  ) Men den olme palomino er også fantastisk. I det hele taget blev jeg meget betaget af det, som hun kalder "working face". Det udtryk tror jeg aldrig, jeg har set på en hest før. Sjovt nok synes jeg, at det kommer mest til udtryk ved de forskellige tricks, som når de står på platformen. Det lyder bare så fedt med Loubét. Mon ikke metoden hedder "giv hesten tid og start forfra?" mvh. tina
hedder den: alle heste kan lære det, hvis man er tålmodig  Og nogle heste er så velbyggede og/eller psykisk velkonstruerede, at de har   ved at lære det - hvis man er tålmodig  For tålmodighed er jo stort set det samme som gradvis tilvænning  Jeg brugte i øvrigt den metode, da jeg begyndte at ride igen efter 17-18 års pause og red rideskoleheste. Det var forbløffende, hvor pænt disse egentlig temmelig fejlredne heste kunne gå, når man var tålmodig og sad lige, og med en venlig hånd, på dem 
Helt klart også en mulighed  mvh. tina
Tålmodighed alene er ikke nok. Der findes masser af meget tålmodige mennesker, som overhovedet ikke kan styre deres heste. Jeg var også tålmodig første gang, jeg skulle i gang med hende, men der tog det måneder før hun holdt op med at galopere væk fra tanteskammelen   Det virkede da - med tålmodighed og to ugentlige undervisningstimer. Men denne gang er det gået noget mere gnidningsfrit   I dag har jeg brugt en masse penge på en ny trense og en masse nussegrej, så jeg kan soignere min hest. Jeg er ved at være træt af at folk spørger om det er en traver. Mvh Julie
Der skulle selvfølhgelig have stået tålmodig   målrettet  Og Tina, konsekvens er ikke nødvendigvis at gøre det samme hver gang... Konsekvens er   ved at give den samme hjælp hver gang (tror jeg nok   )
Det lyder jo meget tilforladeligt. Men det kræver jo, at man er godt til det. I den forstand, at hvis det så ikke virker (fordi ens timing er dårlig) - så er der nok mange, der hellere forklarer det med at hesten er respektløs end ved at de selv har båret sig klumpet ad. Med den mere kliniske anskuelse, kan man ikke slippe udenom at man selv er den dumme. Og det synes jeg jo er mere pædagogisk. I går så jeg en pige, der trak med en hest... egentlig var det nok omvendt. Hesten gled afsted som en majestætisk skude, og pigen hang ved for enden af et træktov, hvor hun uvirksomt hev og sled og rykkede i hesten for at få den til... hvad? Jeg troede først, den skulle stoppe. Men da den gjorde det, blev hun ved med at rykke i den. Så det var nok noget andet, den skulle. Da den så begyndte at gå igen, løb hun om foran den og rystede febrilsk med sit træktov, som hesten køligt ignorerede. Det var ret tydeligt, at denne pige havde fået forklaret, at hun skulle ryste rebet for at få hesten til at bakke/stoppe. Men hun havde ikke fået at vide hvordan man installerer denne respons. Måske troede hun, at hesten var født med et bakgear, som kunne aktiveres gennem rysten med rebet. Hun kendte ikke baggrunden for sin "metode", og fordi hun måske ikke lige var født med den store timing eller indføling, kunne hun ikke få skidtet til at virke. Det er selvfølgelig ikke PP's, McLeans, Kyra Ks, Bent Branderups eller nogen anden gurus skyld når andre folk ikke kan finde ud af at anvende deres metoder. Men alligevel er der noget at sige for at gøre tingene så anskuelige som muligt, synes jeg. Mvh Julie
Mathilde og jeg har holdt banepause, mens hun har døjet med ømme poter, og jeg har tudet over anden aflivet hest. Men den sidste uge har vi igen været i gang med projekt tilbage-til-børnehaven, og det lader ikke til, at hun har glemt der, hvor vi nåede til. Langt de fleste gange følger hun tøjlen, men vi finpudser stadig på særligt udvalgte punkter på ridebanen. Hun er i korte momenter begyndt at søge frem og ned, og vi har også taget en masse fine ligeudrettede langsider. Men der er en ting, hun gør, som undrer mig, og jeg ved ikke helt, om jeg takler den rigtigt. Altså, hun kan det her trick, når vi rider ligeud, hvor kroppen er bøjet til venstre, halsen vender ligeud, og nakken knækker til højre samtidig med at hovedet er let på skrå, hvor mulen peger til højre. Hele hesten bevæger sig ligeud. Meget interessant konstellation at sidde på  Når jeg forsøger bare at ride liiigeud med ens hold i begge tøjler, sæde og ben, er der ingen effekt. Jeg gør så det, at jeg drejer hende til højre ud fra en tanke om, at hendes krop er på vej til venstre, altså væk fra den retning, jeg vil have hende i. Og ud fra en tanke om, at hvis hele hesten drejer samme vej, så kan jeg ligeudrette hende derfra. Lyder det helt ude i hampen? Når hele Mathilde-dyret har fikseret sin opmærksomhed på noget, der ikke lige ligger på ruten - altså når hele hesten drejer den samme (uønskede) vej, kan jeg få hende lige ved at irritere hende med schenklen på udvendig side. Men jeg synes, det er knap så effektivt, når hun zigzagger, hun bliver ikke rigtigt helt lige af det. I øvrigt er vi også gået i gang med at træne volter, der ikke er runde, men 6-7-8-9 kantede med ligeudretning imellem. Det er ret interessant, for netop som jeg sidder og tænker, at vi rider helt vildt meget ligeud og snart skal til at dreje, går det op for mig, at Mathilde stille og roligt har drejet siden den sidste "offentlige" drejning. Meget initiativ-rigt fra hesten og noget pinligt for den sovende rytter  mvh. tina
har stået stille et stykke tid - og det kan være alt fra en dag til år eller måneder - så kan den være lidt stiv enten til den ene side eller den anden. Som jeg læser dit indlæg så går hesten med bagbenene på sporet, skyder maven til den en side og hovedet til den anden side. Du må ikke dreje hestens hovedet for at rette op på dette, men du skal rette op på maven istedet. Det kan du så gøre ved at ride volter til den modsatte side som hesten skyder maven til. Er volter ikke nok så rid versader. Du kan også gøre det at du driver mere på det ene sædeben som det andet eller du kan lægge din schenkel mere tilbage, så du på den måde får hesten til at træde længere på det bagben hvor den skyder maven ud til. Så når du irriterer hesten lidt med udvendige schenkel, så er du ikke helt forkert på den, men schenkelen ligger måske på det forkerte sted eller du driver for lidt med sædebenet til den side. Husk hesten skal rides bagfra, dvs. sæde, schenkler og sidst tøjle. Nu antager vi at hesten ikke træder lige så langt frem på det ene bagben, som det andet bagben og den vil derfor være nød til at skyde maven lidt ud for nå op til forbenene. Den er muligvis også lidt forholdt, da du jo nok har lært at skulle ride op til tøjlen. Du føler nu at begge dine tøjler er lige lange, men det er reelt ikke rigtigt, da de kun er lige lange fordi hesten træder som den gør. Så flyt enten hånden lidt frem eller giv lidt mere tøjle i den side hesten runder maven til og rid så op til tøjlen. Når først hesten har lagt hovedet på skrå kan det tage pænt lang tid at rette op på. At hesten lægger hovedet på skrå skyldes som regel at biddet ikke ligger lige i munden, men at biddet er trukket til den en side. Vær opmærksom på hvordan biddet ligger mens du rider eller brug et muffebid eller sæt bidskiver på til du har fået rettet fejlen. Det du oplever med volterne kan skyldes du bruger dine hjælpere uden at tænke over det, men det kan også skyldes hesten nu ved hvad den skal. Mine volter har også mange kanter i starten og jo bedre hesten bliver smidiggjort jo bedre bliver den til at lave volter og så gør det jo ikke noget at jeg ikke sover ind imellem.  mvh. Britta
Faktisk, så skyder Mathilde mave og hovede til samme side. Altså for eksempel på højre volte, så skyder mave og hovede til højre, mens halsen vender ligeud og venstre skulder er på vej ud af banen. Jeg retter ikke hovedet - så skulle jeg jo tage i venstre tøjle - men keg drejer hele hesten til højre, altså modsat vej af, hvad hendes krop vender. Er det forståeligt? Og så rider jeg jo netop volter (eller drejninger) til den side, hun skyder maven til - så det er jo ikke helt tosset  Hun gør det i øvrigt slet, slet ikke hele tiden. Jeg tror, at det, der tricker det, er, når hun ikke er helt med på, hvilken vej, vi skal. Så småkorrigerer jeg sikkert en hel masse ubevidst (jeg bliver også enormt skæv i sædet, når vi er på det sidespor), og så lander vi i den der åndede situation. Med hensyn til tøjlerne, så vil jeg SVÆRGE på, at jeg ikke forholder hende   Jeg er pt. ret ligeglad med, om hun bukker nakken, men fokuserer på at holde en let forbindelse uden at tabe tøjlen alt for meget. Jeg vil umiddelbart også mene, at jeg har lige tøjler, for jeg bruger knopperne på tøjlen som pejlemærker og har fat samme sted som når det lykkes os at ride flotte lige langsider. MEN du har jo desværre ret - al logik siger jo, at hvis jeg har lige meget vægt i begge tøjler og fat samme sted, så vil hovedet vende ligeud. Og det skæve hovede giver vel ikke mange milimeters forskel på tøjlen. Jeg må ud og måle på de knopper på tøjlen - og måle på mig selv  Det her forstår jeg ikke. Hvis vi stadig tager udgangspunkt i, at jeg rider højre volte og hoved og mave skyder til højre, venstre skulder er på vej ud til venstre. Så vil eftergivenhed i højre tøjle (eller støtten op på venstre tøjle) og at ride frem til tøjlern betyde, at hun går ligeud mod venstre. Men det er jo ikke det, jeg vil have...? Og i øvrigt lander vi så også uden for banen  mvh. tina
Har lige prøvet at gå som jeg forstår din hest går og det er ikke videre behageligt. Når hesten nu skal rides bagfra og frem så skal du have maven på plads før du koncentrerer dig om resten. Når hesten går på højre volte og skyder maven til højre er det højre schenkel du skal aktivere for at få rettet fejlen. Schenklen skal enten længere frem eller tilbage end normalt og tryk kan være nødvendigt. Hesten træder jo for kort på det bagben. Efter devisen om at schenkel får hesten til at træde længere og tryk får den til at løfte mere. Det er dog muligt sædehjælpen kan klare problemmet, men ville så kombinere det med den tilbagelagte schenkel uden nødvendigvis at udøve tryk. På den måde tvinger du lidt hesten til at træde lige på benet. Noget tyder nemlig på den træder det lidt ud til siden. - At den skyder maven. Jeg har dog en lumsk anelse om det er dig der sidder skævt, så få en til at kigge på dig. Det behøver ikke være en hestekyndig, men en der kan se om du sidder lige. Det ses nemmest bagfra. Sidder du f.eks. mest på det ene sædeben og dermed driver det mere igennem så vil hesten flytte det ene bagben længere end det andet, hvis den er ligeudrettet og så rider man på den måde hesten skæv. Da hesten jo træder ud til siden istedet for lige frem med bagbenet vil maven følge med og skydes ud. Når maven skydes ud vil hesten have en tendens til at falde ud i den modsatte sides skulder for at kompensere. Det er også muligt at du nu er så langt at der skal løft af forparten til for at hesten kan få plads til sine bagben og den skyder det ud til siden for ikke at træde sig selv i koderne. Her er teknikken så at trykke fremme med schenklerne, så hesten løfter både skulder og hals. Bruger du sporen vil hesten trække maven ind og løfte lidt i ryggen og det vil få den til at gå lidt mere op af bakke. Det er muligt du skal hjælpe den lidt på tøjlen ved at vippe dine håndled op og ind mod brystet. Altså lidt som at vippe en kop så der falder noget ud modsat drikkesiden. På den måde ligger man et let tryk på ladderne og hesten vil søge lidt ind og op. Hvilken en metode du lige skal gøre brug af skal jeg se dig ride for at kunne afgøre. mvh. Britta
Kan så være at sætte hesten mere bagtil og det gør man ved at lægge sine schenkler mere tilbage og trykke hesten, så den løfter sine bagben mere inden den træder dem frem. Når hesten løfter sine bagben mere inden dem træder det frem vil den gå mere op af bakke. Jeg bruger dog gerne at hjælpe med løft af forparten først og så sætte hesten når den kan bære løftet. Min erfaring er at det kan hesten bedre klare, da det ikke fordrer den samme muskelstyrke og man får som regel ikke problemmer med at hesten bliver småtgående. Dermed ikke sagt at heste der sættes bliver småtgående, men tendensen er at den i opbygningsfasen vil tage kortere skridt, da den jo skal løfte mere. Men der er jo faldgrubber alle steder.  mvh. Britta
Jeg har en ældre vallak, der har samme problem, lige når han er flyttet til en ny stald. Gudskelov har jeg en anden hest, jeg kan stille ind til ham i starten. Jeg sørger altid for at der er tremmer eller andet, der går helt op til loftet i boksen, så han ikke kan forsøge at komme over evt boksdøre, samt at finde på andre opfindsomme tricks. Han bliver gradvist vænnet til at stå alene, dog ikke i flere timer, da hesten jo er flokdyr. Denne tilvænning gøres ved ALTID at sørge for at der er hø eller anden beskæftigelse i boksen, når han lukkes ind. Og første gang løber jeg nærmest ud for at hente min anden hest. Nu har han fundet ud af, at selv om han står alene kommer hans veninde ind om lidt. Derefter sørger jeg for at der går længere og længere tid mellem at han bliver sat ind, og hans veninde kommer ind, og i løbet af en måneds tid, så er han lige så rar og sød som han var det gamle sted. Jeg siger absolut ikke at det er det endelige svar på dine problemer, men det er et forsøg værd, hvis du kan få lov at låne en selskabshest i tilvænnigsperioden. Mange hilsner Christina
ja min nye unghest har jo ikke prøvet at være bundet før. det er ellers gået fint de par gange jeg har haft hende oppe og strigle. men idag gik hun så i panik -to gange.-og sprængte derfor to grimer. ! ( sikkerhedsgrimer hvor ringen knækker - men der skal altså et seriøst træk til alligevel). første gang fordi en anden hest truede hende og hun så ikke kunne komme så langt væk hun ville, anden gang fordi den ene af de to heste hun var sammen med gik (og muligtvis fordi hun nu vidste at grimen kunne knække). . der er intet at gøre - nærmer man sig trækker hun mere bagud - så panikhager duer ikke og man kan ikke nå at løsne hende. jeg vil jo ikke have at hun ødelægger sig selv indtil hun lærer at stå bundet, så jeg ville høre hvor man får fat i disse her grimer med gummi i nakken og de her træktove der strækker sig ud. så kan jeg måske nå at løsne hende eller hun evt opgiver sit foretagende. vi binder dem til en bom udenfor da staldgangen ikke duer. så hun er kun bundet i en enkelt snor.
Hej Lykke. Sikken noget skidt med din hoppe og ødelagte grimer. Jeg har selv haft samme problem for et stykke tid siden, og løsningen var en almgrime og så overklippet cykelslanger med panikhager i enderne.Jeg satte cykelslangerne der hvor de alm strigle torve sad, når hesten så gik i panik kunne disse slanger strække sig sindsygt langt og hesten fik derved ike disse grimme træk/tryk i nakken og jeg kunne stadig udløse panikhagerne, så det var et forslag... Held og lykke Rina
Det er MEGET dårligt for en hyphest at få så store træk i nakke som du oxo selv er inde på. Jeg starter altid en unghest med kun at være bundet i den ene side- her sætter jeg et stykke snor i mellem grime og kabinhage-som så knækker ved træk- i den anden side sætter jeg en lonce, som jeg så har en gang rundt om stolpe eller andet der er til at komme til- jeg har så fat i enden af lonce-derved kan den trække sig fri uden at du mister kontrolen og du undgår det store træk i nakke- nogle gange skal man lige gå lidt med i lonce til den slapper af- så tager man op igen... held og lykke VhD
hm jah. dorthesus : hun er jo kun bundet i et enkelt tov - i den ring der sidder under grimen. vi har ikke mulighed for de der dobbelt tove. de står simpekthen ved en bom alle sammen. jeg har godt hørt om det med halmsnor - men så er min hest jo løs når den knækker. det gør måske ikke så meget idet hun nok bare vil løbe ned til sine venner på folden. men det er noget møg hvis hun finder ud af hun kan knække det hele. hun er ret kvik så jeg tror det hurtigt kunne blive en vane. jeg vil prøve det med cykelslange ell. lign såsnart jeg får fat i tingene til det. jeg cykler rundt idag og leder ( arbejder i københavn K , - der er ikke mange heste og cykel forretninger ! ). og så vil jeg prøve at sætte tovet løst om bommen uden knude og så langsomt over nogle gange, binde hende mere fast. jeg tror også jeg vil have min striglekasse stående helt henne under bommen. uheldene er nemlig opstået idet jeg har vendt ryggen til og er gået hen for at hente ting 10 meter borte. men jeg har altså hørt om sådan nogle elastiske træktove - men gad vide hvor man får dem henne ?? og noget med en nakke beskytter til grimer ?
... jeg har søgt på  Når/hvis hun kaster sig bagud, skal du i øvrigt ikke gå frem til hendes hoved - du skal være bagved/på siden, så du kan drive hende fremad. Hilsen Sif
at du kun havde en bom- princippet er det samme-lad lonce kun være en gang rundt om så du kan gi hvis hun trækker og tage ind når hun slapper af- og du har helt ret- det kan blive en dårlig vane- min gamle hestebasse trækker aldrig hvis jeg er der- men går jeg sætter han STILLE og roligt i mod til reb/grime eller hvad det nu er knækker- han er en gammel ræv og ved lige nøjagtig hvad han gør, det har jo giver ham en gevindst på et tidspunkt. Din ide med at have alt parat her i starten lyder god- så du er der til at hjælpe hende ud af det, på en tryg og god måde hvis hun bliver bange- det giver hende også tilid til at du kan hjælpe hende ud af sin angst Jeg ville nu alligevel ikke sætte gummi på -jo det er bedre at trække i, det giver bare tilbageslag når de så gir sig får de lige et ryk og her med afspændt nakke- det er i følge min bedste overbevisning ej særligt godt. Vh D
Jeg er ejer, og rytter, af en rød 2'er pony. Hun er en blandning af islænder, araber og ?. Hun er af den hidsige slags, som udemærket ved hvad hun vil, og ikke vil! Dette gør at hun tit sveder. Meget! Også selvom vi bare har lavet skridtarbejde i en halv time. Hun er lang tid om at blive skridtet af, altså holde op med at puste, og være varm. Det er så hvad det er. Problemet er at hun eftersveder. Ikke sjældent at hun må stå i stalden i 2 timer efter ridningen, før hun er holdt op. Hun er frisk og glad, også i de 2 timer hun må stå inde. Men jeg tvivler på at det er sundt? Kan elektrolytter evt hjælpe? Eller måske noget andet? Hun bliver fodret med Havens havrefri müsli, får diverse mineral tilskud, får stråfoder og har fri adgang til vand.
Prøv evt. at tage sadel af og gå med den som håndhest når den skridtes af. Det tager meget kortere tid for en hest at "køle ned" efter træning uden sadel og rytter. Måske det vil hjælpe  Jeg har en hoppe (lånehest) som også eftersveder lidt på trods af kun en smule arbejde og hun er ellers i god form. Men jeg tror også det er pga. de arbejder ude hvor der er luft og lidt vind og så kommer de ind i stalden hvor der er læ og lidt varmere. Vi kender det fra os selv hvis man cykler eller løber en tur så har man pludselig varmen når man kommer indenfor igen. En anden ting du kan gøre er at skylle ben på den (som i det hele taget er super sundt efter arbejde) da det også vil køle en del..
Det med hun køler hurtigere af, uden sadel og rytter, kan der da egentlig være noget om. Det må jeg prøve  Hun eftersveder ikke kun hvis hun står i stalden, men også hvis man trækker rundt med hende udenfor. I vinters nåede hun at svede to uldtæpper igennem før hun var "færdig". Synes det er lidt voldsomt. Hun for altid skyllet ben efter arbejde, netop fordi det er så sundt.
Min hest er klippet om vinteren af samme grund. Hun har altid svedt meget uanset om hun arbejder sommer eller vinter og derfor har jeg gerne redet om morgenen eller aftenen om sommeren og klippet i oktober/november og givet dækken på om vinteren. Min hest puster dog nærmest aldrig. Hesten har også haft sliksten, men brugte den aldrig. Min unghest sveder også meget hvis vi ikke er helt enige om træningen, men slapper den af så sveder den praktisk taget ikke. Sveder hesten meget ville jeg give den en sliksten og evt. 1 spsk salt i maden. Er det ikke nok ville jeg give elektrolytter. mvh. Britta
Når en hest sveder meget, er det vigtigt at den får elektrolytter, da den ellers kan have svær ved selv at genopbygge de vigtige stoffer den sveder ud. Derfor lyder det til at din hest absolut har brug for elektrolytter. Mht at den eftersveder så meget, kan du jo prøve nogle af de tricks andre har skrevet herover. Men har oplevet at der ikke altid er en løsning. Selvom du siger den får tæpper gennemblødt, er det vigtigt at den får tæpper på efter arbejde. OBS! Vask hende så ofte som du kan efter arejde, da det gamle sved at danne en hinde i pelsen (kort som lang), og derved kan hun automatisk svede mere og mere. Om vinteren er det dog vigtigt med nogle gode tæpper hertil. Det optimale er en sol, men vær også her opmærksom på reaktionen efter sol-tørring!
Hej Din hest SKAL ha elektrolytter køb eventuelt brogaardens den kan du få i en stor spand til omkring 300 kr. og den holder rimlig længe. Vask din hest hver gang den har lavet noget, men ikke med koldt vand, med mindre det er meget varmt uden for, brug lunkent vand vask hvor sadel har ligget, i gjordleget, på halsen, på bringen og mellem forbenen, i lysken hvis du kan få lov og så i hoved, skift vand nogle gange og så et tæppe på hun kan ånde igennem, for der ligger dampen på den anden side af tæppet og holder ikke hesten fygtig, efter sveden bruger hun så til at få sig tør med og elektrolytter bibeholder hendes salt depot og nedsætter sveden. Brug bare vandslagen til benen det har ikke den store betydning. Jeg ville bestemt ikke give den alm salt pga. der er jod i og det er ikke godt for hesten, men hvis du bare vil bruge alm salt skal det være himalayasalt hvor der ikke er jod i. Kig dig lidt omkring vedr. elektrolytter, vælg det billigste det har ikke nogen betydning for hvad det indeholder for det er bare et salt tilskud. Hilsen mseelig
Ja, du har ret, det er ikke specielt behageligt for nogen af os. Jeg har en tendens til at trykke venstre hofte ind, altså så jeg sidder med mest vægt på venstre sædeben. Jeg kan ikke mærke, at jeg gør det i netop denne situation, men det kan sagtens være. Det, du mener, er så, at hesten træder længere frem med venstre ben og derfor bøjer i kroppen, så maven smutter ud til højre? Ja, jeg skal lige være sikker på, at jeg har forstået det helt rigtigt  Og så sidder jeg måske og korrigerer i tøjlen, altså trækker i højre, som gør at hesten næsten ikke kan andet end at dreje og tippe hovedet samtidig? Jeg har (haft - jeg har arbejdet på det  ) samme tendens til at trykke venstre hofte ind, når jeg drejer til venstre. Men her reagerer hesten ved at skyde højre skulder ud. Det er jo lige modsat? Kan du forklare det? Jeg synes, det er svært, når tingene er gået i hårdknude, at rette til hist og her. Det, som jeg jo så gør, er at afbryde øvelsen "ligeud" og lave øvelsen "vend" for så at gå tilbage til øvelsen "ligeud". Det synes jeg virker rigtig godt, for så starter vi på en frisk, og så lykkes det tit. Lyder det helt tosset, og er det forkert at gøre det sådan? Jeg bruger det også, når jeg rider en hest, som har en god og dårlig side. Når den dårlige volte bliver rigtig dårlig, skifter jeg til den gode og finder den gode fornemmelse igen. Det gør det lettere for mig, fordi jeg så ligesom kan "ride videre på den gode fornemmelse". mvh. tina
Glemte lige: Vi tror bestemt ikke, at problemet opstår, fordi vi er nået så langt, at der skal løftes noget   Vi kan jo godt ride ligeud, nok to ud af tre gange, og her får jeg en meget bedre fornemmelse af en hest, der søger fremad, og det er også her, hun begynder at søge frem og lægge sig til biddet og giver mig den der lækre følelse af sug. Derfor tror jeg ikke, det er fordi, hun ikke har plads til bagbenene - det er simpelt hen idioten på ryggen, der ikke ka' hit' u' a' et  Det med at sætte hesten bagtil - så langt tror jeg heller ikke vi er nået. mvh. tina
Du har forstået det rigtigt.  Når du rider en volte til venstre og sidder mest på venstre sædeben vil hesten skyde udvendige skulder, fordi hesten skal vige for din vægtforskydning. Da du så samtidig beder hesten om at vige for venstre schenkel så giver du for kraftige hjælpere og resultatet er så at hesten skyder skuldren. Tager jeg ikke helt fejl beder du nok også hesten om at dreje på tøjlen og så forstærker du dine hjælpere endnu mere. Den onde cirkel er en realitet. Jeg har også den holdning at det er bedre at ride sig ud af en øvelse, hvis den først er gået galt end forsøge at rette op på det umulige. Pointen er jo at man skal være foran hesten netop for at man kan lave de små korrektioner inden det er gået galt. Derfor skal hjælpen også komme ca. 3 fodfold før hesten skal udføre det man beder den om. Når hesten er bedre uddannet kræver man den reagerer efter 1-2 fodfald og til sidst skal den reagere promte. Går hesten først i den forkerte retning skal der meget kraftige hjælpere for at rette op på det og derfor vælger jeg istedet at ride den vej hesten nu går og siden genoprette ligeudretningen og så forsøge igen. Det at lære at indvirke med sine hjælpere og lære at være kropsbevidst i sin ridning er det jeg underviser i 5-10 gange om året alt efter hvad jeg har tid til og har endnu ikke mødt en som ikke havde opstillingsproblemmer af en eller anden art, så du er på ingen måde alene.  mvh. Britta
At vi da ikke bare sidder helt perfekt fra naturens hånd - suk! Det værste synes jeg faktisk er, at en del undervisere ikke ser det. Jeg blev først opmærksom på mine skævheder, da en avler og ikke-rytter kommenterede det. Hos min sidste underviser, som jeg ellers var meget glad for, måtte JEG huske HAM på at holde øje med min opstilling, og jeg sagde flere gange, når vi var i gang med noget andet "nu sidder jeg skævt". Så er det altså ikke nemt... Men jeg er overbevist om, at man kan lære det der med kropsbevidsthed, hvis man arbejder, arbejder og arbejder på det. Mange tak for dine forklaringer!! mvh. tina
hej eva. jah du har nok ret mht det svirp det kan give hvis panikhagen knækker eller udløses. - og svirpet vil vel gå modsat hesten ? men da der tit står nogen på den anden side så kan det jo være risikabelt. hmmm. hun kan faktisk godt gå sådan nogenlunde , stoppe, bakke osv. ikke perfekt men ok. kan også løfte hove og få dem renset. det er ok efter kun en måned i hænder. men nu skal hun så lære at stå bundet (inden hun bliver for stor og stærk - hun vokser). jeg har et meget langt (6 meter) tov som jeg vil bruge når det lige er repareret (karabinhagen er i stykker selvom den er til sejlskibe - men den har nu holdt til mangt og meget gennem tiden.) jeg må simpelthen holde mig tæt til hende så jeg hurtigt kan gøre noget og løsne hende. jeg er sikker på hun kan det om kort tid - hun aner bare ikke noget om nogen ting og har aldrig prøvet det mindste. jo i transporten - men der var kun 10 cm bag ved hende. min gamle pony var lige så rå da jeg fik ham - og han gjorde det samme i starten. men han var så lille at han ikke kunne knække noget og kunne kun komme løs hvis jeg ikke havde bundet ham ordentligt (det skete et par gange). men hende her er sgu stærk.
Jeg har engang bundet min unghest med et elatisk grimeskaft, markedsført til trailerlæsning, den kastede sig baglæns og syningen holdt ikke. Jeg var meget heldig at hesten ikke mistede et øje ved tilbageslaget. Jeg mener at de elastiske grimeskafter er helt Ok at bruge, når hesten HAR lært at stå bundet, men de må ikke bruges til træningen. hilsen gitte
Lykke prøv at søg på mit navn - jeg havde en tråd herinde for 2-3uger siden om det samme. Tråden hed "Hest der ikke kan bindes" eller noget i den stil (jeg kan ikke finde ud af at linke). Jeg fik mange gode råd, som du måske også kan bruge. Lotte
hej lotte. har læst det meste af din tråd. hold da op der er mange heste/mennesker med det problem ! jeg regner med at løse det ret roligt og rimeligt hurtigt. min foreløbige plan er at jeg lige genopretter tilliden ude på marken - tager nogle dage tror jeg (selvom hun var vældigt snakkesalig og villig igår og nærmest så skuffet ud over ikke at skulle med ud). jeg øver grime af og på + trække lidt rundt. evt tage hende ind og trække på banen en smule og derefter lukke hende på fold igen. derefter vil jeg tage hende op til bommen, men kun sno tovet rundt om bommen. og sådan vil jeg gøre indtil jeg føler hun er stabil nok til at kunne bindes rigtigt. og ikke panikker fordi en anden hest bider efter hende eller nogle af hestene bliver trukket væk. hvis hun fortsat står meget uroligt vil jeg købe sådan en spiral tov-ting - den kan ikke give tilbageslag og jeg kan se den har en selvudløsende panikhage.
Ja, det lyder som en god løsning: tovet rundt om bommen og senere en spiral"ting" - ville jeg også gøre i dit tilfælde. Selv har jeg i snart en uge haft min hest bundet mellem to kæder i en elestikløkke i grimen. Det giver lige min hest lidt mere plads til at klø sig, eller gå lidt tilbage hvis der kommer noget imod hende. Sker der noget i stalden (en hest i panik, bobkatten med halm, hestebremse e.l.) så løsner jeg altid, så der ikke sker noget. Lotte
Hos Tattersall kan man købe sådan nogen grimer, der har elastisk nakke og næsestykke (et eller andet med cavalastic). Jeg har en og synes den er rigtig god - købte den, fordi min hest en overgang havde det med at "chokke" og ryge tilbage i kæderne, det virkede som om hun faldt hurtigere ned, når hun ikke også lige fik det der hårde rap over nakken, som almindelige grimer gir. Jeg synes en af ulemperne ved panikhager er, at udløses de, har man en fri hest (det har man jo self osse hvis grimen sprænges) og det kan blive rigtig svært, at vænne den af med at springe tilbage, hvis den først lærer det, så hvad med en halsrem og et løst træktov i den (eller et ekstra, løst træktov i grimen) så har man noget at holde hesten i, hvis den lige pludselig skulle blive forskrækket, og den lærer hurtigt, at den ikke kommer nogen vegne. mvh Maria
Når du skal ud og starte stævne så er det selvfølgelig vigtigt at du har vaccinitionskort og rideklubsmedlemsskab i orden (evt. også hestens ID papirer hvis du skal til distriktstævne). Nogle steder skal du forvise overnstående på forlangen eller når du melder til start. (Hvis det er distriktstævne så husk at melde til start og få dit stævnenummer.) En god idé er, at have en hjælper med dig som kan tage hesten før/efter du har redet. Hvis det er springning skal du jo også ud gå bane inden klassens start. Nyd det og hyg dig rigtig meget og ha' ikke for høje forventninger til dig selv eller til hesten. I skal jo begge to lige prøve det nogle gange før det bliver mere rutinepræget. Held og lykke Hilsen Tine
Hej Jeg har en ung meget smal Araber, som jeg skal i gang med til næste år, så ja jeg er i god tid   men hvadfor en sadel skal jeg se efter, Bomløs, lammeskind,eller er der en sadel lavet til araber   jeg spøger nu så jeg kan begynne at lægge penge til siden,og så gør det jo heller ikke noget at havde den så vi kan træne lidt,det skal være en sadel det kan føglg han, mens han udvikler sig og som jeg må starte stævner i. ps. hvis der har været et indlæg med dette, så har jeg altså ikke set det(sory) Alice og Marco 
Hvis hesten ikke er tilredet endnu, ville jeg vælge en lammeskindsadel. Eller det har jeg allerede gjort   ! Jeg har en tre år gammel araber, som jeg lige er begyndt tilridningen af. Til hende valgte jeg en lammeskindssadel fordi: 1. En ung hest kan undergå store forandringer i rygmuskulaturen, når den bliver tilredet og bruger ryggen på en anden måde. 2. Jeg havde ikke råd til at investere i en god sadel lige pt. 3. Hvis hesten skulle få sjove ideer, bliver en lammeskindssadel ikke ødelagt, som en rigtig sadel ville blive. Ulemperne er så at lammeskindssadlen ikke støtter rytteren ligeså godt som en almindelig, så hvis balancen ikke er helt i orden, kan det være lidt vanskeligt at sidde godt. Hvis du gerne vil have en almindelig sadel, synes jeg Wintec er godt. Det er forholdsvis billigt at investere i, kopjernet kan udskiftes undervejs og de har nogle gode modeller. Håber du kunne bruge det til noget, og pøjpøj med din araber. Mvh. Louise
Jeg havde også tænk på en lammeskind sadel, for som du siger så vil hans rygmuskulatur forander sig meget når jeg begynder at arbejde med ham, der er også en anden araber her hvor han står der er ved at blive redet til, den har en lammeskind,og det ser super godt ud på den   . så kan jeg købe en anden når han har fået den størelse han vil  Araber er Dejlige   ...
Jeg har en lammeskindssadel til min hoppe, som er under tilridning. Jeg syntes bestemt ikke det er en god løsning, da man ikke bør ride letrindning i lammeskindssadlen. Og på en hest, som ikke er vant til at trave med rytter syntes jeg det er meget svært at ride nedsidning, så jeg glæder mig meget til jeg får min nye sadel. Har snakket med en sadelmager om problemet med ungheste, der sætter muskler, men hun mente ikke det var noget problem at købe en sadel nu, da hesten som regel ikke bliver bredere, men bare ændrer facon, så der skal en omstopning til.
Heej .. Jeg har en fantastisk pony . men når jeg springer på hende kan hun ikke komme hurtig nok over springene . Så hun bukker og stejler og løber med mig foran springene. Det er godt at hun kan lii at springe   , men det er ved at tage overhånd. og jeg kan ikke li at "tage ved" . Så ? hva skal jeg gøre ? .. Håber i kan hjælpe ! Mvh Den springglade equipage .. 
hvad siger din ridelærer, for jeg går ud fra at du modtager undervisning i spring på din glade hest, hvis du ikke modtager undervisning så er mit råd at du skynder dig at finde en der kan hjælpe dig for det lyder lidt farligt hvis du springer rundt alene med den "glæde". mvh Jeanne
Hej.. Jeg skla lige høre om der er nogen med et godt råd til at få hesten til at gå ned med hovedet?? Red på min venindes hest i dag, og han vil bare ikke gå ned med hovedet, lige meget hvad vi gør nægter han... Nogen der har et godt råd?? Lene
Hesten skal automatisk søge frem og ned. Den skal rides for sæde og schenkel og der er kun en vej: fremad. Den burde ligge sig til selv med træning med løsgørende øvelser, overgange, volter osv.
At få en hest til at gå ned med hovedet er en smal sag! Man skal bare trække hårdt nok i tøjlen... At få en hest TIL BIDDET er noget ganske andet. Den skal løsgøres, smidiggøres, have sug på biddet, have ryggen med, have fremaddrift osv. Så skal den nok gå til biddet... Lad være med at fokusere så meget på den forreste ende af hesten. Sørg for at den arbejder korrekt bagi, afslappet over ryggen og runder sig korrekt efter voltesporet. Hvis I så har en tilstrækkelig blød hånd og en god nok koordination mellem hånd og ben/sæde, så skal den nok søge frem og ned helt af sig selv. Når hesten så er styrket nok, kan man ride den op i større samlingsgrad...
Jeg vil foreslå at du læser følgende bog, den vil sikkert sætte "ned med nakken" kontra bæring lidt i perspektiv: "Klassisk Ridekunst" - af Bent Branderup Du kan helt sikkert låne den på biblioteket, men tro mig det er en god investering... Han kan evt. også have problemer med tandsættet eller fysikken. Hilsen Maibritt Rittermann
Hej. Håber der er nogle der lige har et fif til mig for har brugt op af mine egne og gået til yderlighedderne, hvor jeg tænker der må være en meget meget nemre måde at træne det op på. Sagen er den at jeg lige har fået ny hest hjem og vi er gået igang med at træne grundridningen op, da hun har gået som skovturshest den sidste tid... alt går rigtig godt, samarbejdsvillig og det hele, rigtig nem og have med at gøre. Men galoppen kniber lidt... for hun løber bare dobbelt så stærkt istedet for at gå i galob som jeg synes ind imellem er lidt farligt og lærer hesten anspringet.. og ja så tænkte jeg, træner det fra jorden så hun anspringer pr stemme, men der er det lige sådan... Hun vil bare ikke springe over på ufarligvis... Er der nogle der har nogle fif, som kunne afprøves...? Håber der er.. Glæder mig til at hører fra jer..
Jeg har ikke så meget erfaring mht træning af dressurøvelser fra jorden, så den eneste hjælp jeg kan bidrage med, handler om hvordan man kan gøre fra ryggen af hesten. At lave et korrekt udført galopanspring kræver både balance og styrke af hesten. For at kunne lære hesten at springe rigtigt an, må du vide hvad dens svagheder er - altså er det styrke, balance, forståelsen af komandoen? I dit tilfælde vil jeg mene at det dels er manglende balance og manglende forståelse af komandoen du må arbejde med. Styrken er ikke begrænsende på det punkt i uddannelsen som I er nået til. For nogle heste med knap så god en balance, og som derfor løber stærkere og stærkere i trav uden at springe an, kan man med fordel træne anspringet fra skridt, idet hesten lettere kan holde balancen i denne gangart. Sørg for at give komandoen helt rigtigt, altså vægten på indvendige sædeben, udvendige ben en lille smule tlbage osv. Det er vigtigt at du FORVENTER at hesten vil springe an og giver signalet tydeligt og længe nok til at hesten når at reagere. Forbered hesten inden anspringet, ved at sikre dig at den er bøjet/stilet til indvendige side (ja nogle gange er det en fordel at overdrive lidt i starten) og lav en eller flere halveparader så hesten bliver opmærksom på at der nu "skal ske noget". Hvis du træner anspringet fra skridt, så husk at heten skal skridte godt frem (både inden og imens du "forberder" den på anspringet). De første mange gange er det HELT OK at hesten tager 3,4,5 trin i trav inden selve anspriget - den skal bare reagere. Pas så i øvrigt på med at komme til at hæge i tøjlen og hive heste i munden i anspringet, hvilket man let kan komme til men som ikke gavner træningen overhovedet 
Friesere kan godt have svært ved at galopere, også over spring - de foretrækker at trave, men... Man plejer at træne galopanspring ved at trave over en bom på jorden eller et lille spring. Du giver tegn til galop over bommen/springet, og det er så meningen, at hesten skal lande i galop på den anden side. For at lære hesten højre/venstre galop, rider man skråt på forhindringen, hhv. fra højre og venstre, alt efter hvilken galop man ønsker, hesten skal lande i. Senere kan man så springe den an i galop uden bom/spring. Det var bare et lille råd. Om det virker på en frieser (af førnævnte grund), ved jeg ikke. Men du kan da forsøge... Held og lykke med det. Med venlig hilsen Line.
Ja nu ville jeg lige høre jer kloge mennesker om der er nogen måde at få rettet sin hest op når han er hjulbenet. Ikke at det er noget problem for vores ridning. For der kan jeg ikke mærke det. Men det ser bare så fjollet ud når han løber rundt på folden.. hehe 
Hejsa. Nu bruger min hest ikke sko og har aldrig brugt det da han har meget sunde og flotte hove siger min smed. men så længe det ikke har betydning for min ridning. gør det ikke noget. er jo kun på folden han bliver hjulbenet når han leger..
Jeg ved godt det er svært at bedømme ud fra billeder- men jeg har svært ved at bedømme i hvilken kategori man kan sætte charly´s gangater;-)Altså er de under middel, middel eller over middel? Så håber nogen vil hjælpe mig? Billederne er lidt forskellige fra han er 4 til han er 6 år!                       Det skal lige siges at det ikke er mig der rider ham;-) og at han med mig ikke går andet end absolut hyggedressur!! mvh melanie
se om jeg kan finde noget video at sætte ind- desværre har jeg kun noget fra da han var igang med tilridningen,-) mvh melanie
ville sådan frit fra lever sige middel trav, lidt over middel galop- dog kun et bud ud fra det jeg lige ser. Vh D
Jeg vil sige hans travgang er på middel  I hvert fald ikke 'over' - men heller ikke under 
videoen- havde han haft vokseværk som 3 års og 2 dage efter videoen blev taget fik han igen pause pga vokseværk;-)Så jo der er han nok stiv at se på;-) men tak for jeres svar;-) mvh melanie
Vi er   med vores 4 års . Og hun har underhals ! Hvad laver jeg af "øvelser" med hende. Det være sig fra jorden eller ryggen. Har kun været på ryggen af hende 3 gange og stadig kun travet ½ 20m-volte. Min datter har de sidste 2 måneder fået trækture på hende.
Kan det være rigtigt, er der slet ikke nogen af jer kloge hoveder der har nogle gode ideer. Mine to andre heste har  , så det har aldrig været et problem.
Jeg vil foreslå at du bruger basisarbejdet fra Akademisk Ridekunst. Det går ud på at forme overlinien så den bliver klar til rytterens vægt. Når man træner overlinien så reduceres underhalsen. Hvis du har mulighed for det, så lån Bent Brenderups første træningsvideo, den med indlongering og tilridning. Den beskriver rigtig godt hvordan du kommer i gang. Eller opsøg et kursus med en af hans elever. Kan varmt anbefale Christina Holmbæck. Når basis så er på plads kan du slå ind på den gren du gerne vil bruge hesten til, om det er dressur, spring eller lign. Venlig hilsen Maibritt Rittermann
Sjovt du skriver det ! Jeg skal faktisk over og se BB ride i aften. Det bliver spændende. Den vil jeg da prøve at få fat på.
min hest er stiv i nakken, øv bøv!!!..da jeg købte hende (for to år siden) havde hun stået stille i to måneder og redet tur i fem år!!!...(hun var 13 år da jeg købte hende)hun er rigtig stiv i nakken,tror jeg. for når jeg rider vil hun bare ikke så meget som dreje hovedet lidt, men på volter osv. er hun nem nok at stille, jeg ved godt hvprdan man bøjer af!..hun går også MEGET nemt til biddet og i schenkel vigning (staves?) går hun der også bare..når jeg bøjer hende af inde i boksen med en gulerod har hun slet ikke svært ved det..så hvad kan jeg gøre?
kan også skyldes andet end nakken - som du skriver kan hun jo godt i boksen - så det kan skyldes andre ting. Det kan skyldes, at tænderne ikke er i orden og biddet derfor generer hende, når du trækker i biddet i den ene side. Det kan også skyldes, at sadlen trykker hende i muskulaturen omkring skulder eller ryg og trykningen forværres, når hun skal runde i overlinien ved drejning af hovedet. Måske har hun låsninger andre steder i overlinien som generer ved ridning osv... Måske er det rytterfejl som kan rettes ved undervisning... Måske skyldes det noget helt andet. Så prøv at undersøg nogle af ovenstående ting for at se om du kan finde frem til årsagen.
dels at få kigget bisserne grundigt efter, med mundspærre og hele pivtøjet, hvis det ikke allerede er gjort. Og så ville jeg få en kiopraktor eller massør. Umiddelbart en kiopraktor, men det er jo svært at sige. Held og lykke med hende.
men jeg synes 99E's svar lyder ganske rammende. Det her med, at "jeg ved godt, hvordan man gør..." det er jo kun lige indtil du møder en underviser, der er dygtigere end den foregående. Det opdager de fleste - og bliver dygtigere selv. Man skal HELDIGVIS lære, så længe man lever - ellers var det da også ret så kedeligt! Du kan evt. prøve at forklare helt præcist, hvordan du gør, når du vil bøje af. Så er der sikkert mange, der kan hjælpe dig. Et par ting, jeg synes det var relevant at vide i den forbindelse: Et par billeder kunne også være ganske fint.
desværre ikke finde ud af at sætte billeder ind!.. der er nogle stykker der har redet på hende!...nogle meget dygtige, jeg er efterhånden begyndt at træne meget, og jeg kan mærke at hun er nemmere nu!.. kan ikke forklare!...hmm men rider meget med blød hånd og sådan!..jeg har været hos nogle dygtige undervisere nu og de siger det samme som ham her..kan ikke lige huske navnet på de andre,...men de er uden tvivl dygtige!
Hej ! Ville lige spørge hvordan man finder den rigtige sadel til sin hest når man skal til at bruge den ? ( Har lige købt en knapstrupper føl på et år, så der går jo nogle år endnu, men ville være rart at vide, håber at der er nogle som kan hjælpe. På forhånd tak !  Mange Hilsner Nilen.
... du ringer til en god sadelmager når hesten er gammel nok. Han finder den rigtige saddel til hesten, og du kan gå i gang. Få den tilpasset efter et stykke tid igen, da hesten jo sætter miúskler og ændre form i forbindelse med ridningen. Saddelmageren kommer ofte ud til dig, men der er oogså dem der kræver at du kommer til dem med hesten. Du må aldrig købe en saddel uden at hesten har prøvet den Eva
Hej Jeg har denne dejlige hest som gerne skal igang med tilridning, sådan stille og roligt, han er nemlig blevet 3,5 år. Jeg har skrevet et indlæg under træning søges: ... Men jeg ville høre om I evt kender et sted man kan søge på beridere, eller kender I nogle der er det og kan give undervisning og tilride på Amager. MVH Kristina
Hej alle  Jeg mangler lidt hjælp! Jeg kunne godt bruge et godt råd til hvordan jeg skal lave en flot tilbagetrædning. Og en forparts vending og en bagparts!  SKRIV GERNE 
Jeg vil anbetale dig at få en dygtig underviser, det koster selvfølgelig noget, men til gengæld får du og din hest lært det rigtigt fra starten. Held og lykke med det
Hej alle sammen jeg er i fuld gang med min 3 års pony hoppe men jeg har et mega problem og det er at jeg ikke tør at komme helt op og sidde på hende, Jeg er kommet så langt nu at jeg godt kan ligge på hende og tage den anden ben halvt op på hende, men så siger min hjerne stop. Er der nogen der har et godt råd til mig?? MVH Tina
til at hjælpe dig, du skal ikke selv kravle op hvis du er nervøs for det
Hej Tina Du bliver nød til at finde en der vil sætte sig op for dig, fordi du kan ødelægge meget hvis du sætter dig op og er nervøs for det smitter af på hesten. Når du så har oplevet nogle gange at hun ikke gør noget så kan du selv prøve at sætte dig op men gør det først når du følger dig helt tryk. Rigtig held og lykke. Hilsen mseelig
René Suhling (Ribe Ridecenter): Utrolig dygtig og rolig, engagerer sig meget i sine elever og kan bestemt anbefales. Helge Brosbøl (Lustrup og omegns rideklub): Har haft rytter med til NM og har trænet utallige dressurryttere. Er mange år siden jeg red ved ham, men der var han i hvert fald dyrtig. Ved faktisk ikke, hvem Roager og Kongeå har i øjeblikket, men det kan du jo finde ud af ved at kontakte klubberne.
Hejsa. Jeg vil klart anbefale René - han er super dygtig og arbejder på hestens primisser. Derimod vil jeg ikke anbefale Helge Brosbøl. Helt sikkert han var dygtig engang, men min erfaring med ham er, at hans ride- og undervisningsmetoder er oldnordiske og han arbejder mere på sine egne primisser end hestens og rytterens. Ellers er der kommet en beriderelev fra Vilhelmsborg til Roager Rideklub, men hende har jeg ikke det store kendskab til. Hilsen May-Britt
Jeg kan varmt anbefale Christian Behrens fra  Hvis du vil vide mere om ham, så sig til. Hvis du er til det Lisbeth snakker om i den anden tråd, så er det helt sikkert Christian, du skal have fat i. Spørg evt. også Judith (Silas1 herinde) Hun bruger også Christian med stor succes.
en eller anden rikke nogen siger hun er dygtig men ved det ikke se evt  helge er jeg så knap så begejstret for og rene ved jeg ikke hvem er henrik i tjæreborg er meget dygtig men han stopper desværre inden så længe
Rikke Korup fra Kongeå - har hørt hun skulle være ok dygtig!
I Roager har de Stine Steffensen, som jeg har utrolig gode erfaringer med. Kan kun anbefale hende. I Kongeå er startet Rikke Korup Sørensen, har endnu ikke så meget erfaring med hende, men hun er stille og rolig og virker også til at være rigtig dygtig.
nu er det længe siden jeg postede dette indlæg, men nu søger jeg en dygtig og kompetent dressurrytter i ribe eller omegn, min hest står 1km fra ribe. og jeg vil rigtig gerne høre om der er nogen som har tlf nr eller mail til nogle gode undervisere som evt. køre ud til folk, ellers på ribe rideklub. håber nogen der kan hjælpe.
Hejsa... Jeg har fået en mega dejlig vallak på prøve, som ikke har været redet ret meget de sidste par år. Før den tid har han startet en del dressur stævner op til LB.. Jeg ved han 100% er hesten for mig, da han er en stor dejlig dreng med et supert tempramang og et mega nusse hoved. Fik ham hjem i lørdags og har redet let på ham for lige af starte ham stille og roligt. Han er rigtig fin på tur.. Han er meget stiv og ude af kondi. Forståligt nok.. Er der nogle som har erfaring med det. som vil give mig et pej om en løsning.. Ville jo gerne i fremtiden ud starte nogle stævner.. Hjælp mig... Bitten
jeg har selv sådan en hest. det eneste der hjælper er at lave smidighedsøvelser, stil han ud og ind på langsiderne, får en lille smule overtrædning, men ikke for meget. lav evt. lidt sidebevælgelse schenkelvigning. lig og skift voldten tit, lave f.eks 8 taller. for så stille du han heletiden først til den ene side og så den anden. hvis der er noget at du ikk forstår skrive du bare tilbage.. det hjæp på min først pony, og så har jeg haft 2 heste efter, og nu har jeg købt en ny, hvor hans gamle ejen var spring rytter og aldig red dressur, man han ville ikk springe og derfor solgte hun ham. og han er også stiv, jeg har haft ham 2 måneder her d 22 september. og der sket store fremskridt ved at lave smidighedsøvelser. held og lykke  Knus Michelle
For da jeg for 3 år siden købte Medoc, var han også en sød og rar vallak på 8 år, som havde gået og loppet den på fold i lidt over 1 år - hvilket tydeligt kunne ses   Han havde gået lidt LC/LB spring på klubplan, men dressur var han så absolut ikke redet i - sælger kunne i hvertfald oplyse mig om at de var blevet ej godkendt i en LC2, så dressurhest var han ikke  Medoc nyindkøbt august 2003 Iflg. dyrlægen ca. 100-125 kg overvægtig:   Da han havde stået stille så længe, ja så var der ingen vej uden om genoptræning, hvor jeg med min dyrlæges velsignelse brugte dette genoptræningsprogram fra netdyredoktoren : Det skal lige siges, at jeg da gerne ville vise ham frem i longe i ridehuset for mine venner - i trav og galop - det tog vel 15 min. Og det kostede 3 dage i boksro med 4 hævede sener, en dyrlægeregning og en meget meget vred dyrlæge som spurgte mig om hvad jeg dog i al den vide verden tænkte på, når han nu HAVDE sagt, at hesten skulle genoptrænes efter genoptræningsprogrammet  Stille og roligt blev Medoc slanket og redet - selvom det tog næsten et halvt år før han kunne galopere på en 20 m volte uden at vælte/falde i trav. Dressurundervisning foråret 2004 :   Da han ud over dressur også bruges til distance, er han blevet redet meget i terrænet. Men også her var han meget usikker på benene det første års tid. Sådan så Medoc ud 1 år efter jeg havde købt ham :   Efter 2 år så han sådan ud :   Og her i sommers så han sådan ud :   Det tager tid og en masse tålmodighed, at ride en hest op, som har stået stille. Men har hesten sindet og temperamentet med sig, ja så er det da så absolut værd at gøre  MVH Charlotte
Hmm.. Det ku lyde lidt som om hun var bange for noget? Hvordan er hendes udtryk (signaler, kropssprog) når hun bakker og så nægter at gå mere fremmad ?
jeg syntes det lyder som om hun ganske enkelt prøver dig af, hvilket i den alder er ret normalt! tag enpisk med i hånden, og marker dig for hvert skridt hun tøver, driv frem, fra bagparten med pisken (giv et dask), og ros hende når hun går lidt med. lad være med at hive og trække fortil det virker oftest ubehageligt, og derfor kan det være at den slet ikke gider gå frem. så løsn op fortil i træktorvet og en masse fremaddrift bagfra med en god håndfuld bestemt attitude fra din side. er den bange for noget skal det samme gøres, da hesten betragter dig som en værdig leder, hvis du føre den med dig, selvom det er bestemt ment! JEG syntes det er absolut horribelt at lægge hingstebid på så ungt et dyr når problemet ikke er ustyrligt, men derimod dovent! man risikerer bare at fremkalde uønsket frygt ved at lægge den slags udstyr på, og det ville være syndt.' Bare min mening! men husk at ros den når den går med, så skal det vel nok lykkedes. håber mit råd kunne bruges, ellers held og lykke med andres  kh katja
er her:  Hilsen Sif
Ja jeg ved det godt...ponyer er til børn! Men det retter jeg mig altså ikke efter. Engang ponyrytter -altid ponyrytter! Nå men mit spørgsmål lyder på om jeg egentlig har en ærlig chance til dressurkonkurrencer. For jeg skal vel starte mod heste??? Jeg har kun tænkt mig at ride på klubplan. Min pony er en haflinger på 1,40 m. Der er jo noget forskel på poniers gangarter og så de store DVérs. Nogle der har erfaringer? Hilsen hende der bare ikke vil slippe ponierne, koste hvad det vil...
Hej igen Har lige fundet en ældre tråd om emnet. Konstateret at jeg skal spørge klubben pænt om lov til at starte. Med eller uden for konkurrence er underordnet for mig. Så er det bare at håbe at vi må være med i ponyklasserne ,Bane B, for ellers er der godt nok langt fra den ene ende af banen til den anden... puuuhhhaa... Andre der har samme erfaringer???