.. hvor var det dejligt at læse din beretning. Fik da helt tårer ved billedet, hvor du tager imod Bertram.
Hvor er du bare super sej! Både med fødslen, men også at du giver hele din beretning herinde! Jeg fik helt tårer i øjnene af at læse dit indlæg her. Mange gange tillykke med den lille dreng! -Glæder mig til det engang bliver min tur, selvom din fødsel var hård.. 
han er altså bare super dejligt ham Bertram. Og tusind tak for den meget fyldestgørende fødselsberetning. Du er godt nok en sej kvinde.
en dejlig beretning at læse. Sidder og blir helt rørt. Hvor er de bare lækre alle dine unger 
tårene triller lige så stille herfra, jeg er dybt misundelig   ... smukt. Tillykke 
Tusind tak for at måtte læse om din fødsel.. Jeg står selv med termin meget snart, første barn, og det er første gang jeg læser så meget om en fødsel. Super dejlig dreng i har fået, og virkelig flot fortalt om forløbet... Stort tillykke med ham... Håber det går ligeså godt når nu engang min Magnus vil ud...
... en dejlig historie - sidder her med termin i morgen med 1. barn og får helt tårer i øjnene  Tak for beretningen - og tillykke med drengen (og hvor er dine to tøser da bare også dejlige) Mvh. Maiken
god læsning - selv for vi som hverken er gravide, har børn eller kløende æggestokke 
Tillykke med ham   Sikke nogle smukke unger du har. Ville ønske jeg selv havde haft modet til at føde hjemme. Jeg føder nemt og hurtigt, men var desværre en kylling, da flere sagde til mig at der jo var langt til hospitalet hvis noget gik galt. Din fødsel virker som en god oplevelse (på trods af smerter og efterfølgende indlæggelse) - jeg håber i fortsat trives alle 5 og glæder mig til at se flere billeder af rollingerne  MVH  Anne
jeg har slugt din beretning råt.. hvor var det dejlig læsning.. og hvor er han skøn bertram.. og ja - jer alle.... tillykke igen. Mette
her med temmelig meget vand i øjnene  Tak for beretningen!
Tusind tak for den smukke beretning, jeg var helt tryllebundet. Lidt pudsigt, for tidligere i dag da jeg var på HN, tænkte jeg på vi ikke rigtig havde hørt så meget fra dig siden fødslen. Nanna
Tusind tak for den smukke beretning, jeg var helt tryllebundet. Lidt pudsigt, for tidligere i dag da jeg var på HN, tænkte jeg på vi ikke rigtig havde hørt så meget fra dig siden fødslen. Nanna
.. for at vi måtte være med til at genopleve denne smukke oplevelse ! virkelig stort. Fik tårer i øjnene da jeg læste det. Mange gange tillykke -han er da lækker.. kærligst
Tak for en meget smuk beretning. -ville skrive mere, men jeg er rørt til tårer og kan næsten ikke se hvilke taster jeg rammer 
For en fantastisk beretning! Jeg er gravid med mit første barn og aner jo slet ikke hvordan det hele kommer til at gå, så det var skønt at læse, og man bliver da helt misundelig på sådan en hjemmefødsel - hvor er du bare sej! Og hold da op hvor har du kønne børn! WOW. Andet kan jeg ikke lige formulere!
understøtte i Nannas indlæg om at man skal undgå direkte kontakt med kropsvæsker fra personer i kemoterapeutisk behandling. Jeg ved at sengetøj, tøj etc. skal opsamles særligtpå hospitalet, da det skal vaskes på en anden måde. Vævsprøver bliver også mærket med kemo, jeg ved ikke med blodprøver. Men jeg tror ikke man gør det mere i dag, da man skal have handsker på ligeså snart du rører ved prøveglasset. Beagle.
Det har jeg da ikke hørt en pind om  Og tak Nanna   der er gode perioder og så er der de dumme.... den er lidt dum p.t :-/ Anne
Hejsa. Nu kører jeg taxa og hvis vi har en kemopatient med i bilen, når vi kører sygehuskørsel og patienten kaster op, må vi under ingen omstændigheder fjerne det, så må vi køre turen færdig og så køre ud og få renset bilen hos nogen der ved hvordan det skal gøres, for vi må ikke komme i kontakt med det... Mvh. Tanja
Man skal helst ikke i kontakt, men div ting aff.. osv. men, stine han kan sagtens holde Læke, det sker det intet ved  og aelf. bruger plejepersonalet hansker (hvem ville ikke det) jeg tror at det er meget begrænset hvor stor % sansynlighed der er for at det skulle kunne ske noget, men.. man passer jo på sig selv ( og barn ) jeg har en kusine, som er udviklingshemmet, som også hsr fået en store kemo, og vi har alle haft kontakt med hende, jeg har arbejdet med faget også med folk der gik dette, og aldrig været bange for at der skulle ske noget, havd angår berøring.
for en dejlig beretning og smukke og også lidt gakkede billeder   Stort tillykke med Bertram KH Katja
Dejlig fortælling om lille Bertram.  Husk at printe historien ud og gemme den   Tillykke med at I nu er en stor familie - sjovt, jeg kan stadig huske dig fra dengang du ikke havde børn   Åhja, HN er nu hyggeligt.
Sikke en super godt skrevet beretning og hvor er det nogle dejlige billeder at se. Det var næsten som at være der selv  Havde som nogen af de andre også tænkt på, hvor du mon var blevet af, men så kom forklaringen jo sidst i beretningen om indlæggelsen. Da jeg fik Victor var han også på neo pga en infektion, men fik dog ikke drop. Nu venter jeg bare på det bliver min tur igen. Er i dag 39+4
Har lige læst den igen for 3. gang  Smiler over du "lige" går ud og sætter en maskinfuld tøj over, lige efter du har født. Du er sq FOR sej!
Nu er jeg jo forholdsvis skruk og synes det var skøn læsning... har aldrig læst så meget om en fødsel, har kun min mors beretninger og de er ikke så rare... Synes det er for sejt at du kunne klare sådan en hård fødsel i hjemmet, er vildt imponeret...
Tak for alle jeres svar - dejligt, at I kunne lide den  Jeg skal have arbejdet mere på den, for vil gerne have lidt flere af vores tanker og følelser med ind - men det kræver, at jeg får det hele lidt på afstand før jeg er klar til det. Skægt at I syntes jeg var sej - det syntes jeg ikke jeg var da de stod på  Men bagefter kan jeg godt se, at jeg klarede det hele til UG og *.
jeg har læst til dato - tusind tak for at dele oplevelser og billeder og STORT tillykke med jeres fine mand.
Tusind tak for denne tråd! Jeg har fulgt lidt med i dine graviditetsindlæg her på HN og var nysgerrig efter, hvordan en hjemmefødsel måtte forløbe. Det var virkeligt fantastisk at se billeder og tekst på den måde -det vækker mange følelser og minder om min egen oplevelse. Og hvor er det iøvrigt en utrolig smuk dreng, I har fået! Stort tillykke med ham 
Jeg er snart ved at gå ud af mit gode skind... For 1½ uge siden spiste Kaya så fint så fint mens jeg har inde og blive opereret.. Det var mormor, morfar og far der passede ungerne... Kaya der snart bliver 7 måneder spiste så fint sin grød og gjorde det også dagene efter jeg kom hjem, men nu - nu gider damen bare ikke igen... Den med at hun spiser hvis hun er sulten virker bare ikke rigtig efter hensigten.. Hun bliver istedet stjerne tosset hvis hun ikke får sin flaske... Og jeg troede det var lettere med nr 2 barn - suk synes godt nok jeg har fået "kam til håret" i min lille hysse pige der har en mening om alt og er en fars pige.. Og Niels kan igen ikke få hende til at spise... Overvejer om hun overhovedet skal have ske mad så - men hun vågner altså flere gange hver nat og vil have en flaske - og det har jeg en lille debat med hende om om natten.. For jeg synes altså ikke hun skal have mad kl 19, 21, 23, 01.30 og 03... og så igen kl 05.30... Så hun får kl 19 og igen ved 23 tiden og så først igen næste morgen - men øv hvor føler jeg ond - men hun falder efterhånden rimelig hurtigt til ro... Nå men gode råd til hvad jeg stiller op med min lille frøken.. Nogen ideer???
mine de 2 yngste sprang skemaden over, og gik direkte til rugbrødshapser ( lyst bondebrød). Min SP var med på råd. tanja
Jeg har haft lidt samme problem her. Matteo vil i starten gerne spise både kartoffelmos og grød. Så blev til at han kun ville have grød og til sidst ville han kun have flaske. Jeg blev opfordret til at lege helikopter/flyver/noget andet larmende, og det har virket   Han synes, det er rigtig sjovt, når skeen "lander" ved munden, så han åbner munden og spiser. Jeg ved ikke, hvor længe det holder, men jeg nyder det, mens det varer 
Min lille pige (5,5mdr ca) var bestemt heller ikke vild med det skemad ad gå væk med   og hun vågnede også 2 gange om natten fordi hun kun vill have sin flaskemælk  Men så fandt vi da Vælling og det er bare KANON   så det begyndte hun at få ved 18-18.30 tiden i seng 19.30 og sov så til ca 1.00nat og så vælling igen og sov til ca 6 og mad kl 7. Så prøvede vi noget kartoffelmos ad nej ville damen heller ikke have ja vi prøvede majsgrød osv men nej   og sikke en kamp  men men men HIRSEGRØD MED ÆBLE NAMME NAM, Det er bare sagen hun er ved at krævle ud af triptrapstolen for at få mere og munden står åben, flyvemaskine lige ind i munden mmm  Ja og nu trækker hun den til 3-4 tiden med mad og sover til ved 7tiden, nu skal hun bare lære at springe måltidet over nat.. Kommer nok.. Måske det her kan hjælpe dig, nu ved jeg ikke hvad i giver hende?? Held og lykke med det og god weekend........
Hej til alle jer, som har født, og som har undgået varige strækmærker: Hvordan gjorde I? Jeg er i uge 26 og absolut ingen strækmærker endnu, men de har jo stadig lang tid til at udbrede sig i!  Hvad smurte I jer med og hvad virkede bedst? Og kan man overhovedet forhindre dem, hvis de "insisterer" på at komme? Jeg er godt klar over, at det selvfølgelig har noget med ens krop og bygning osv. at gøre, men forebyggende råd modtages alligevel gerne  På forhånd tak....
Man kan desværre ikke gøre noget for at forhindre at de kommer. Det er en skrøne (efter hvad jeg har fået fortalt af eksperterne) at man kan smøre sig i noget for at forhindre dem. Jeg har gået mine graviditeter igennem uden at få dem, men under fødslen af Melanie kom der nogle alligevel. De er stadig noget røde men farven er heldigvis ved at aftage. Og så forresten tillykke med graviditeten 
... forhindre strækmærkerne. Jeg gik også og troede at jeg slap for dem, men så godt en måned før fødslen fik jeg nogle lige over navlen. Og har i øvrigt også under brysterne og på hofterne 
Æv!   (var jo nok godt klar over det, men jeg levede med et spinkelt naivt håb...!)
jeg gik og troede at jeg slap, men lige 2 uger før fødslen fik jeg pludselig både på inderlårene, hofter, over navlen, og under navlen.. -og som om det ikke skulle være nok fik jeg på brystet på 3dag efter fødslen. (dem som kom før fødslen kom efter sigende pga. jeg fik så meget vand i kroppen, og derfor blev huden strukket mere end den ku klare..) -hilsen gitte, so er mere stribet af strækmærker end en zebra
stoppe midt i en pakke p-piller også får man jo sin mens også starte med at prøve at blive gravid efter denne mens eller skal man vente til man har haft endnu en mens...?? camilla
I praksis kan du jo stoppe med at tage p-piller når som helst. Men jeg ville nu nok foreslå at du tager dine piller indtil du skal have næste mens, og så der fra stoppe med pillerne. Det vil gøre det nemmere vil jeg mene, for dig at udregne hvornår du har størst chance for og blive gravid.
er hormonelt betinget. Nogle kvinder får dem tidligt, andre først når de føder og tilsidst dem der er begavet med ikke at få nogen som helst. Jeg har haft to graviditeter og er i den sidste gruppe. Jeg brugte olie på maven hver eneste dag fordi det var så skønt at nusse maven samt få has på den tørre hud (grunden til jeg smurte maven ind). Ikke fordi jeg var bange for strækmærker. Beagle.
er der ingen der har fået strækmærker   heller ikke mig, heldigvis 
og jeg har termin om 6 dage, så håber dæleme ikke de kommer nu.  Jeg har ikke gjort noget for at undgå dem. Jeg tror nu det er en gang ammestuesnak, at man kan hindre det ved at bruge creme eller drikke meget vand. Dog har jeg gjort begge dele, men det skyldes altså andre ting. Jeg har været enormt tørstig, og så hjælper cremen på kløen når huden strækkes.
jeg har fået at vide at de er arveligt betinget - dog har min mor ingen fået, og jeg ligner stribet flæsk   men måske det er fra fædre side ??? Og hvis det med vandet skulle passe kan jeg da oplyse at jeg faktisk er ringe til at huske at drikke nok vand...
Hmm.... min mor har ingen strækmærker, min søster fik en lille smule. Jeg smører huden ind hver dag, og maven får en ekstra omgang med olie. Men jeg er dårlig til at huske at drikke meget vand.... Ja jeg krydser bare fingre for at jeg er en af de heldige ... (og tager så lige et glas vand) 
Efter min datter er begyndt at sove igennem om natten (20-7)så kan jeg ikke holde min mælkeproduktion oppe, derfor kommer hun nu på flaske. Eftersom jeg er nybegynder i alt det der med flaske så kunne jeg godt bruge nogle gode råd f.eks med - hvordan det er nemmest at lave flaskerne - hvordan man gør når man er i byen - hvor mange flasker skal et barn på 4 måneder ca have Håber der er nogle der vil komme med deres erfaringer hilsen Pernille
indlægget skal ikke stå her
Jeg havde slet ikke fået nogen strækmærker igennem min graviditet, da jeg skulle have pigerne. Først 14 dage før fødslen fik jeg dem. Irriterende, men sådan var det bare. 
.. ladet mig fortælle at kopattesalve, ville forhindre det, jeg har brugt det, ved begge mine og har stadig ingen strækmærker, jeg er i uge 30 nu, jeg er lidt spændt på om det holder, for jeg synes godt nok min mave er ved at være udspilet.
Jeg fik først trækmærker inden for de sidste tre uger af graviditeten   Havde ellers håbet, men vidste de ville komme, for jeg har nogen fra da jeg skød i vejret som teenager 
- kan ikke hjælpe mod strækmærker. Som en anden skriver er strækmærker hormonelt betinget. Det skal forståes sådan, at kroppen producerer nogle hormoner der gør at bindevævet kan strække sig - så maven kan vokse. Når bindevævet strækker sig, kan der opstå små sprækker i huden, som gør at man kan "se ned til bindevævet". Derfor er strækmærker røde. Under fødslen laver kroppen også nogle hormoner der gør at ledbånd osv bliver mere fleksible, så bækkenet kan udvide sig - så man kan føde. Disse hormoner kan IKKE påvirkes ved hjælp af cremer osv - cremer opsuges i hudens øverste lag, og kan slet ikke nå igennem huden til bindevævet, så derfor har de ingen effekt.
Jeg er nu gået 15 dage over tid, men har testet tre gange og alle gange har testen været negativ. Kan man godt være gravid uden at producere det hormon der gør at testen skal vise positiv?
Jeg ved ikke noget om man ikke producere hcg. Men kan fortælle dig at jeg har nogen gange gået næsten 2mdr over tiden uden og være gravid, men det var fordi jeg gik og bildte mig ind at jeg var det (ville gerne være det) og derved udskyd mens dagen.. Så prøv og tænk på noget andet og så kommer det måske. eller tag til din læge og få en blodprøve, så kan han helt sikkert fortælle dig om du venter dig... 
ikke at producere hormonet   Men jeg ved, at mange tester negativ, selvom de er gravide.
Ja jeg ved godt det med psyken kan spille ind, selvom jeg synes det er noget pusseløjerligt noget når først jeg begynder at tænke på hvordan dét dog kan lade sig gøre   . Jeg tror jeg ringer til min egen læge d. 10. marts når jeg er tilbage på falster og bestiller tid til en blodprøve, hvis min mens ikke er kommet inden da, så jeg snart kan få syn for sagen og vide hvad jeg skal forholde mig til.
HCG bliver produceret i graviditeten d.v.s at man IKKE kan teste positivt uden at være gravid, fordi testen kun reagerer på HCG. Men i starten kan man sagtens teste negativ, da produktionen muligvis ikke er kraftig nok. Så du kan sagtens være gravid uden at teste positivt endnu. Omvendt kan du også bare være så opsat på at blive gravid, at din krop reagerer på det. Det er i hvert fald, hvad jeg har lært i gymnasiet omkring graviditet.
der aldrig tester positiv? Det synes jeg man hører engang imellem, at nogen simpelthen ikke kan få en positiv test, men at der menstruation udebliver og der 9 mdr. efter er kommet en guldklump til verden.
Jeg testede negativ på de der hjemmetest 4 gange, indtil jeg var 4 uger over tid, hvor jeg gik til lægen og er gravid i 3 måned nu, så der var altså gevinst.  Hjemmetestene fangede den bare ikke af en underlig grund.
Berit det var lige det jeg tænkte på. Altså det er bestemt ikke planlagt, er først lige begyndt at se til den måske kommende far, det skal dog siges, at vi har været sammen i fire år fra jeg var 16 til 21 og har så været fra hinanden i 2 år. Vi skiltes som venner, da vi mente vi blev nødt til at se andre fordi vi var hinandens første i alt ting. Så for, at vi lige pludselig ikke stod med villa, volvo og vovhund og så føle vi manglede at prøve noget, slog vi op. Jeg har dog ALTID sagt til mig selv, at kom jeg nogensinde i den situation som jeg muligvis står i nu, ja så var/er en abort ingen mulighed for mig, et barn er en gave og jeg aner ikke om jeg senere hen så ikke kan være i stand til at få flere børn.
... en graviditetstest kan godt være falsk negativ - men aldrig falsk positiv. Afsted til doktoren og få taget en blodprøve.
Hej Hn´er Jeg er idag 35+2 og ind imellem "uden varsel" får jeg nærmest et kæmpe stød/smæld i enten højre eller venstre side af lysken. Disse "stød" gør at jeg aftomatisk enten bukker mig forover eller i det heletaget fór i fosterstilling. Efter få sek. er der intet mere og jeg kan roligt fx rejse mig og gå videre... Nogen der har prøvet det samt kan fortælle mig hvad det er??? Har fået disse ubehagelige stød i omkring 2 uger. VH rikke
det er formentlig de tværgående ledbånd som giver sig i takt med at baby vokser. Det var den forklaring jeg selv fik i hverttilfælde 
Jep, det er dine ledbånd der giver sig. Havde det også selv, de smerter, men bare ikke så voldsomt som dine lyder til at være  Der er desværre ikke noget at gøre ved det 
Det kender jeg alt for godt.... Mine er også mega voldsomme og hver gang jeg nævner det, får jeg at vide af jordmoder + læge, "det er dine ledbånd". Det er bare fustrerende og jeg får lyst til, at skrige og sige, "ja det kan sku godt være det er mine ledbånd, men det gør @!#$ ondt, og jeg bliver nervøs hver gang". 
Hejsa  Er virkelig i tvivl om det er skoldkopper min søn har fået, syn's ikke rigtig det ligner, men de klør. De er på mave og ryg og er små knopper, ikke blærer som det ellers er... Er det her blot starten eller hvad? Har I ikke nogle skoldkoppe-billeder I kan vise mig? M.v.h. Sara.
Håber det kan bruges 
...for linket. Det kan jo se meget forskelligt ud, kan jeg se, så det kan godt være skoldkopper han har. Nu må vi se... Hvad bruger man iøvrigt til at smøre på? -Kan man bruge alm. zinksalve?
Nældefeber.. Det har min datter på 5 lige pt, grundet noget allergisk.. de ved ikke helt hvad det er endnu, muligvis nødder?? det ligner faktisk skoldkopper en smule, små knopper, ikke blære, meget rødt, ligner lidt når man er blevet brændt af en brændmand.. se 
det kan også være nældefeber, kan huske at de på sygehuset troede at det var skoldkopper da daniella pludselig slog kraftigt ud på ryggen... hun havde dog haft udslettet i 2 mdr. så fik da hurtigt overbevist dem om at det ikke var skoldkopper... flytter de sig? er det højst sandsynligt nældefeber. bliver de på samme sted og er du itvivl så kontakt lægen....
jeg tror at der er skoldkopper, men er ikke sikker. Det er røde knopper spredt over ryg og mave. Ikke i ansigtet (troede skoldkopper altid er i hovedet...) De flytter sig ikke. Kan det være loppebid? -nej, ikke når der er så mange vel? -har nu behandlet vovse for en sikkerheds skyld. Lillebror har skoldkopper, som han lige har fået og de startede på hals og ansigt og de var meget større og gule -ret ubehagelige at se på  Er der forskel på hvor hårdt de er ramt, altså kan den ene ha' kæmpe store skoldkopper over hele kroppen (selv på øjenlåg og i ørerne   ) mes den anden har nogle fine små nogle, som kun er på mave og ryg?
Jo der kan godt være forskel på hvor hårdt børn er ramt af skoldkopper, vores havde dem over hele kroppen og i munden   og mange af dem, men kusinen havde kun et par stykker. Der kan også være stor forskel på hvor dårlige børnene bliver af dem ,jeg har altid fået at vide at små børn ikke bliver lige så syge som store børn, men om det passer ved jeg ikke. S
Ja nu har jeg ikk selv børn, men jeg havde skoldkopper da jeg avr syv år gammel og kan tydeligt huske det hele. Derfor tænkte jeg at det osse kunne bruges selvom der ikk er billeder dog. Jeg opdagede slet ikk blærene- jeg havde ik nogen af dem da jeg gik i seng, men vågnede tidligt om morgenen/natten og havde bare alle de hersens små irriterende rigtig kløende små sår over ALT. Jeg havde ikk nogen i munden el noget, men hele min krop var bare dækket af skoldkopper. Om morgenen tog vi til vagtlægen og det bleb jo så konstateret- samtidigt fik jeg at vide at i det blærene var væk og jeg kun havde sårene så smittede det ikke og hvis mine lærere ville ha det/turde så måtte jeg godt komme i skole som jeg ville. Jeg har en 4-5 ar fra dengang af stadig.
Jah jeg har undret mig over dåb/navngivning.. Vi har en del venner der også har fået barn i 2007. De har alle valgt dåb, hvilket er helt fint, meeen så er det det undre mig.. * Vi har været til 4 dåber hvor den ene endte i vild druk! (vi tog tidlig hjem da det ikke var noget vi ville være med til) * nr 2 var der inviteret gud og hver mand.. der var ca 70 mennesker alt fra lidt familie (10stk) til alle andre de nu kendte. * nr 3 var i familie med nr 2 men der var så kun inviteret 20 mennesker.. Der fik det barn der skulle døbes i alt 7 gaver, mens store søsteren på 4 fik ca 20. Da hun jo ikke skulle snydes * Nr 4 fik vi nærmest skældud da de pakkede vores gave op! Det var ikke noget hun kunne bruge! vi købte en halskæde og armbånd med barnets navn! De ville have kvitteringen så de kunne bytte dem. Hvilket man ikke kan når der er indgraveret navn i.. Vi har valgt at lade Freya navngive, da vi ikke selv er troende, eller medlem af kirken (vores valg). Men vi har inviteret i alt med og selv 14 voksne og 5 børn( det er dem der kommer). Vi har valgt at holde det til den nærmeste familie og lidt venner. Kun vennepar nr 3 er inviteret da de andre er vi ikke så tætte med. Men helt ærlig er det ikke barnet det gælder? At få en hyggelig dag med sit barn og fam. og venner? For os er det bestemt ikke gaverne der gælder. Hva med jer?? Hvor mange inviterede/invitere i? Hva skal der laves den dag/aften? Ved godt at der er forskel for størrelse af familien. Vores er ikke så stor, mens der sikket er andre der har flere familiemedlemmer end vi har..
Her bliver det helt sikkert også bare kun til navngivning, der er ingen i mion familie der er kristne, så jeg kan ikke se, hvorfor jeg skal stå i kirken og direkte lyve om at opdrage barnet i guds navn. Jeg har planer om at bare holde en lille fest for spunken, men nærmeste familie og venner inviteret. Kan i øvrigt kun sidde og ryste på hoved af nogle af de eksempler du nævner der, med drukfest og hvordan kan man dog være så utaknemmelig og direkte sige at barnet ikke kan bruge sådan en flot gave. Tsk tsk. Men synes det er dybt forkert at lyve i kirken når man er ateist, tror at de fleste vælger dåben fordi det er en tradition.
hejsa, vi valgte dåben, da vi begge er kristne. Desværre skulle vores nøddøbes, så derfor var der kun familie med. Da vi så endelig kom hjem med hende og skulle holde frembringelse i kirken, bestød det meget for at vise hende til alle vores venner. Mener vi var ca 40 mennesker, hvoraf tæt på halvdelen var børn. Det er abselut ikke pga gaverne. Men det var en stille og rolig eftermiddag, men en masse mad og hygge. Det er da nogle grumme eksempler du kan komme med synes jeg. Det har jeg heldigvis aldrig oplevet. Hjertelig hilsen katarina
webster.. Jeg kan heller ikke få mig selv til at stå og lyve.. Slet ikke fordi der faktisk er nogen der ER troende hvilket jo er helt fint, men jeg ville have det møg dårligt over for dem. Det er da en sød tradition. Men det er navngivningen jo også.. jah det har bestemt ikke været sjovt at være til dåb for os i 07
Vores barn skal døbes. Vi er begge medlemmer af folkekirken, og begge vore familier er mere eller mindre troende (Altså vi går i kirke juleaften og bliver gift/døbt og konfirmeret) Vi skal efter dåben, spise en lækker brunch på et hotel med flot udsigt over Maribo søerne, og det er kun familie og så to venner, en af mine og en af kærestens der skal med udover. Vi bliver 36 hvis alle kommer... Det er kun forældre, søskende med påhæng, bedsteforældre og dem vi kommer meget sammen med af resten såsom moster, fætre og lign.
Det er bestemt også et lækkert hotel.. Vi holdte fødselsdag der for nogle år siden.. Håber i får en rigtig dejlig dag..
Vores søn er navngivet og skal så nu have sin barnedåb. Vi bliver 25 og 5 af dem er børn. Personligt sntes jeg en dåb er for de folk som viser interesse for barnet og så skal det være en personlig og hyggelig dag.
Puha, sikke nogle skrækeksempler du har oplevet. Men jeg vil nu sige til nr. 4; selvfølgelig skulle I ikke have skæld ud, men lige mht. indgraveringer, så er det et farligt område. Jeg er personligt ikke til alle de der traditionelle sølv-dåbsting, og fik vores barn en gave med ingravering, så er det da uheldigt at det ikke kan byttes. Men jeg ville nu ikke skælde ud over det!!! Vi har valgt at døbe vores børn. Vi ser ikke os selv som specielt troende, men vi holder da jul osv. og det er jo pga. af den kristne tro, at vi gør det. Så det ser vi som rigelig grund til at døbe vores børn. Så kan de jo selv tage stilling til det ved konfirmationen. Vi inviterer kun familien med, men det giver også 30 mennesker ialt, så det er rigeligt. Denne gang bliver det til brunch, og eftermiddagskaffe. Sidst var det frokost og kaffe. Men stille og roligt, og ja, det er jo en "fest" for barnet, men Tobias sov nu stort set hele sin fest væk, så mere hans var det nu ikke 
... dåb på søndag og hos os er der i alt inviteret 14 - Jespers forældre og søster, mine forældre og bror, og resten er venner. Jeg vil ikke sige at festen er for barnet, hun forstår jo ingenting af det   men nærmere en hyggelig sammenkomst i anledning af barnet. En sammenkomst som hverken skal gå op i druk eller i gaveræs.
Det kommer an på hvad det betyder. Jeg tror på der er mere imellem himmel og jord. Jeg nyder at gå i kirke til jul, og til bryllup, barnedåb osv. Og vi har valgt at døbe vores børn, fordi det er en slags velsignelse af barnet, ikke bare en navngivelse. Vi ønsker vores børn det bedste i verden, og accepterer de ikke den velsignelse vi har døbt dem i, så kan de selv vælge den fra i konfirmationsalderen. Der er asbolut ikke noget pres herfra til hverken det ene eller det andet. DOG !! Eksisterer nonfirmation ikke i min ordbog, og der vil absolut ikke blive holdt hverken det ene eller det andet. Når det kommer til festen, så havde vi inviteret hele familien, og alle de nære venner med. Det er en festdag, og en invitation til barnet ikke bare til den kristne tro, men bestemt til fællesskabet, og uden familien og vennerne så er der ingen fællesskab. Derfor var det i vores øjne, mere end bare familien. Ofte har man jo et tættere forhold til nogen uden for familien, end til onkler og tanter. Vores barnedåber har være hygge, og selskabligt samvær. Der har været serveret skøn mad, og med et glas vin til maden, samt lidt til kaffen og mulighed for enøl eller lign senere. Men det har absolut ikke været en anledning til druk. Fulde folk hører ikke hjemme til en barnedåb i mine øjne. Der er det samvær, og hygge der skal være i højsædet. Og sidst til gaverne.. vi ville blive lykkelige for en sådan gave, som et armbånd eller en kæde med graveret navn, i mine øjne har vedkommende som giver gaven jo totalt tænkt på barnet. Og det ville betyde meget for mig. Gaver til en dåb er til barnet, og ikke til forældrene. Nu skal vi jo holde dåb igen engang sidst på året, og der regner jeg godt nok ikke med at nogen skal komme med gaver til vores den mellemste (på det tidspunkt).. Er det normalt at man giver de andre børn gaver ???
skal døbes, da jeg selv er kristen. Min mand er så ikke medlem af folkekirken, men han forstår godt mit valg, da jeg jo tror på Gud. Vi er en kæmpe familie, da begge vores forældre er skilt og gift igen, og der er mange fastr, mostre og onkler - alle med børn... jeg fik et chok da jeg talte sammen: 50 voksne og 12 børn, inkl os selv... og så har vi 4 vennepar som vi ses meget med, som selfølgelig også skal med... 3 af dem har børn/er gravide, så der er nok en del flere børn til dne tid (jeg er endnu ikke gravid, men ret skruk  )... Det er godt nok mange mennesker og der er ikke nogen som man ikke kan invitere for vi er tæt på alle... SÅ vi får en kæmpe fest... Det er det samme til runde fødselsdage, bryllup... U name it... 
Med hensyn til vennepar nr 4.. Vi ved godt at det kan være "farligt" at give gaver der er ingraverede, meeeen.. Faderen er alkoholiker (ikke i følge ham selv, men når man HVER dag skal have mindst 10øl så er man! efter min mening) Og kan til tider falde helt i og tage dope! (Moderen er 20 og faderen er 30. Moderen hverken drikker eller tager stoffer.. Så det var vigtigt for os at købe noget han ikke bare lige kunne gå ud og endten sælge eller få byttet til penge.. til jannej.. Det er jo bare fedt at have så stor en familie og så værer tæt med dem alle, kan godt forstå at i gerne vil have alle med.. Og held og lykke med at blive gravide.. Ja det hiver bestemt i en når andre er gravide!!   .. Og tror næsten det smitter!! Først blev min kollega gravid og 1,5 md senere fandt jeg ud af at jeg også var..   Og fødte 1 md efter min kollega..
utaknemligt at sige sådan til en gave.. min mening.. Nå men vi var 22 det nærmeste famile, og vi startede i kirken kl 10 og derefter kørte vi i forsamlingshus hvor vi fik højbelagt smørebrød med vil, øl og vand, derefter var det kaffe/te øl og vand samt en lille likør til kaffen, hvor der så også var boller, kage chips og chokolade til  De sidste gæster gik kl 17.30 vi havde invitere til en hyggelig komsammen stille og roligt for vores datters skyld, fik en masse dejlige gaver alt ialt en skøn dag.. Vi har et vennepar der holdt igår, det var også med druk osv, og fik afvide de sidste gik kl 7 imorges, ja det forbinder jeg ikke med en barnedåb.. men okay sådan er vi heldigvis så forskellige 
Jeg har en dejlig datter på knap 7 måneder. Jeg har ammet hende fra starten og gør det stadig. Siden hun var 14 dage har hun fået flaske uden problemer når hun blev passet. Først med modermælk, siden med erstatning. For lidt over en måned siden startede jeg med at give vælling til nat og for nylig lidt erstatning om aftenen (begge dele i håb om mere søvn). I starten af denne måned blev hun passet af mine forældre, hvor hun fik erstatning en hel weekend, samt skemad. Nu er der så sket det, at hun ikke længere vil have flasken   . Skal siges at hun ikke rigtig kommer af med sin afføring i øjeblikket og ved ikke om det er derfor. Først blev hun rigtig sur, men nu er hun ikke helt afvisende mere. Hun skal selv holde flasken ellers gider hun den ikke. Er der nogen andre der har prøvet det samme? Ved simpelthen ikke hvad jeg skal stille op. Håber på nogle kloge ord 
Jeg har nok ikke fået skrevet det tydeligt nok... Sarah får skemad og har fået det siden hun var 4 1/2 måned. Hun er oppe på 3-4 måltider om dagen. Derudover fik hun vælling til nat. Ville langsomt trappe hende over på flaske, da jeg ikke føler at hun bliver ordentlig mæt på trods af skemad og vælling. Det der så er i det nu, er at hun ikke længere vil tage flasken   . Hun har lidt vrøvl med at komme af med afføringen i øjeblikket og ved ikke om det er derfor hun vælger flasken fra. Det jeg er bange for er, om hun vil begynde at tage flasken igen. Håbede at der var nogen der skrev, at det havde de prøvet, men at de startede på flasken igen   . Det er jo et problem i forhold til at hun ikke bliver mæt, samt pasning.
Hejsa jeg har et par tvillinger på nu 9 måneder. Jg måtte opgive amningen tidligt og de har derfor fået flaske. Vi har også i perioder haft bøvl med at få dem til at drikke fra flasken og det har haft sammenhæng med hård mave. Thoke har især haft problemer med hård mave og ville slet ikke drikke af flasken når maven gjorde vrøvl. Da han var helt lille fik han hjælp med laktulose saft og kiropraktor men nu får han jo bare lidt sveskemos hvis den er gal. Ja nu er vi jo næsten færdig med flaskeperioden- blir skønt at slippe for al den rengøring!
Liva er nu 6 mdr. Hun startede med at få flaske, men da jeg endelig fik amningen til at fungere, ville hun slet ikke have flasken igen. Nu hvor hun mestendels lever af skemad drikker hun af kop (men kun vand, erstatning gider hun ikke have!). Hun bliver så ammet lige inden sengetid og igen ca kl halv fem og så sover hun til kl syv. Så hvorfor ikke bare give en god, mættende skemad til aftensmad (fx kartofler med sovs og lidt kød) og så amme hende lige inden hun bliver lagt? Så slipper du for flaske-problematikken... Og når hun skal passes så får damen selvfølgelig bare lov til at få sine livretter af ske- mos på glas indeholder ofte så meget vand, at det ikke gør så meget, hvis de ikke vil drikke, når "fremmede" passer dem. Og kan varmt anbefale Nestlés sveskemos ved hård mave. Liva elsker det- og det virker indenfor et par timer!
Noget af problematikken lå i at hun ikke blev nok mæt af amningen, på trods af at hun får 4 måltider skemad hver dag. Hun fik både sveskemos og lactulose uden noget resultat. Efter en snak med sundhedsplejersken, valgte vi at lave "en kold tyrker". Hun fik sin skemad og vand som sædvanlig, men var hun mere sulten måtte hun tage flasken, ellers måtte hun undvære. Det var manden der overtog, så mor ikke stod og lugtede af mælk   . Efter 20 min. hvor damen var svært utilfreds, tog hun flasken og har taget den siden   . Hun fik sin sidste tår babs i fredags. Det sjove er så, at efter hun er startet på flaske er der kommet gang i maven igen   . Men mange tak for jeres svar og hjælp. Det er altid dejligt at høre om andres erfaringer.
Hej igen kære Hn'er så er vi hjemme efter et kort visit på sønderborg. Torsdag gik jeg som nogen ved med veer, som på et tidspunkt blev lidt kraftigere. Omkring kl. 16 gik de i sig selv igen   . Så jeg lagde mig på sofaen sammen med Kristoffer og nød aftenen. Det var vidst også klogt, for ved midnats tid begyndete veerne igen. Jeg kunne sagtens sove imellem dem, Det meste af fredagen gik, men kl 14,30 mente kristoffer det var tid til at køre, hvilkket jeg var uenig med ham i da det overhovedet ikke gjorde ondt nok og veerne overhovedet ikke var regelmæssige   . Da vi kom til sønderborg var jeg sikker på at vi ville blive sendt hjem igen. Jeg blev undersøgt og var 5 cm. åben. Så jeg kommer op i karet og ligger der og flyder rundt lidt   . jeg kommer op igen kl ca.17.30 og får kørt en strimmel, alt så fint ud og jeg bliver undersøgt igen og er denne gang 8 cm. åben. kl 18.44 går fostervandet. 18.57 kommer jeg op og stå og kl 19.04 efter 2 presveer bliver Nanna født med en vægt på 3120g og en længde på 49 cm. Lige en meget forkortet beretning her fra, og undskyld den manglende opdatetering i den anden tråd. Billeder kommer lige om straks Hilsen Betina
Jamen dog. Det er jo sådan en fødsel man går og håber på  Tillykke med den lille ny.
Stort tillykke! Glæder mig til at se billeder af guldklumpen.
hold da op, og så lå man selv der i 20 timer med veer osv pyhhh.. TILLYKKE MED DEN LILLE.... Glæder os til at se den lille 
Kære Alle. Det er længe siden jeg har været her på heste-nettet, men nu har jeg brug for et råd omkring mellemørebetændelse. Min søn Marius på 19 måneder lider frygteligt at mellemørebetændelse, jeg har ikke længere tal på hvor mange gange han har haft det. Han har fået sat dræn i to gange, den ene gang holdt de 5 måneder, og her 2 gang kun 14 dage. Den ene trommehinde har været sprunget, og så snart han er færdig med antibiotika får han problemer igen. Nu er han også blevet overfølsom over for penicillin, så efter et slemt nældefeber anfald, syntes jeg snart at det hele er ved at være nok. Er der nogen af jer der har erfaring med at fjerne komælk fra barnets kost? Når jeg læser på nettet er der delte meningen omkring det, men jeg er jo snart villig til at prøve hvad som helst. Er der nogen af jer der har prøvet zoneterapi mod dårlige øre? Eller har bare andre gode råd, så tager jeg imod med kyshånd, da jeg snart er træt af dårlige øre, og det er så synd for Marius. Det skal nævnes at Marius ellers er fuldstændig sund og rask, kommer fra ikke ryger hjem og går i dagpleje. Mange hilsner fra Marlene og Marius.
Hej Marlene. Har netop set en bog som bl.a. omhandler at fjerne mælk fra kosten og hvordan det kan påvirke børnene i positiv retning mht mellemørebetændelse, allergi, m.m. Den er baseret på forfatterens egne erfaringer med kostomlægning i deres familie. - Tror nok den hedder noget i retningen af "Kernesund familie.. (og måske noget mere..)". Jeg overvejer selv at købe den, lød virkelig spændende. Mange hilsner fra
Har du prøvet at køre ned i jernbanegade til Søren -kiropraktor??? Katrine gik der med kolik og var også forbi fordi hun bliver ved at få mellemørebetændelse. Nogle gange kan kiropraktoren gøre noget -det var noget med nogle udluftningskanaler der kan blive trykket på som kan give mellemørebetændelse. Men det er dog ikke alle der kan hjælpes den vej, men det kan de heldigvis fortælle når de har mærket efter. Ellers ved jeg ikke.... Jo jeg har hørt den der med komælk før- at det kan være allergi der der udløser mellemørebetændelse...... Her har vi fået sat dræn der heldigvis sidder stadig og når det flyder fra øret skuller vi med eddike/saltopløsning efter ørelægena anvisninger og kan nogle gange undgå behandling. Knus Randi
Min mindste datter sled også meget med ørebetendelse, og heller ikke på hende hjalp det med pennecilin. Jeg valgte at prøve soneterapi på hende og DET hjalp, hun har været kvit plagerne siden... var jo til behandling der nogen gange, husker ikke hvor mange men mindre end 10... Og så droppede jeg at give hende komælk, men gik over til rismælk i hendes godnatflaske men havde dog stadig al indelig mælk i madlavningen og sådan... Jeg tror på at begge dele hjalp, og øøøh, det er jo ikke skadeligt at prøve soneterapi... Hun slap dræn, som hun ellers havde time til på sygehuset  Lykke til. Mvh. Pia
... er der jo ikke noget naturligt i, at mennesker drikker komælk, så prøv da at fjerne det, og se om det ændrer noget. Kalken må han jo så bare have fra noget andet.
jeg led også som barn altid af mellemørebetændelse og desværre blev det ved helt op i teenageårene. jeg fik det altid mindt 1 gang i året. lige indtil jeg en dag fik det geniale råd om at holde mig fra mælk, og jeg har ikke haft mellemørebetændelse siden   Jeg drikker dog skummeltmælk og minimælk og det kan jeg sagtens. men drikker jeg bare 1 glas letmælk, så kan jeg straks mærke at det begynder at "murre" i ørene. Så for mig var det simpelthen en kæmpe lettelse og heldigt nok er jeg slet ikke vild med letmælk men elsker skummetmælk 
Ja ren nysgerrighed hvornår kunne jeres børn sidde selv og hvornår begyndte Han/hun at kravle/gå
Min dreng kravlede lige før han blev 7 mdr og kunne sidde da han var 5½ mdr ca. kunne selvfølgelig vælte osv..
oliver ....kravlede/krøb (han kravlede aldrig rigtigt han møvede sig frem som en soldat) da han var 4 mdr... rejste sig op som 7 mdr... gik få dage før han blev 1 år... daniella... kravlede som 8 mdr.... rejste sig som 1 års og gik som 13 mdr....
Christian begyndte at sidde selv i kortere perioder, da han var 4 måneder. Som 4½ måneders kunne han sidde "sikkert". Og der blev han så siddende   . Han kravlede først, da han var 9 måneder og 1 dag. Da han var knap 13 måneder gik han. Mange hilsner Mette
ja nok et lidt mærkeligt spørgsmål, men jeg tænker lidt i hverdagen. Hvad laver i med jeres børn for at være gode forældre som ikke har for travlt og hvordan får i det til at passe med at have hest samtidig???? Jeg har en hest på 2½ og den er fantastisk. Lige den jeg har ventet på, men er to gange i hverdagene nok og så i weekenden eller kan man ikke have hest sådan??? Den stå¨r selvfølgelig så et styed hvor de sørger for alt og gerne tjekker hende når hun kommer fra fold. Vi har 4 børn i huset hvor den mindste er 6 mdr, og jeg tænker bare om det så er for ego at beholde hesten og her tænker jeg mest tidsmæssigt??? Tager i i svømmehal og alt muligt i hverdagene??? Spiller i mange spil og laver alt muligt dejligt med jeres børn i hverdagene??? Prøver bare at se om jeg virkelig er helt ved siden af eller om jeg minder om de fleste mødre ... smil Lea!
Hejsa Vi har en datter på 2½ år. Hun er i dagpleje dagligt fra halv otte og til halv fire-fire. Når vi kommer hjem så er hun faktisk træt/brugt så rigtig ofte vil hun gerne tulre rundt for sig selv og lege m sine dukker eller sidde og tegne - eller evt. se en film. De dage hvor hun er lidt mere frisk er hun med til at lave mad (dvs hun ser på, hjælper med at skære agurk til salaten eller lign) eller hun er med ude at fodre heste og kører hø over til dem på sin lille trillebør. - Altså vi laver nogle ganske almindelige dagligdags ting sammen. Når vi har spist og været i bad så bruger vi gerne en times tid, hvor hun er i centrum: Læser bøger, laver puslespil eller laver "gymnastik" sammen. - Jeg går til fysioterapeut pga rygproblemer og skal lave øvelser hjemme dagligt - og det synes tøsen er herligt at være med til - så to fluer med èt smæk! I weekenderne og hveranden tirsdag hvor jeg har fri, da tager vi i svømmehallen (1-2 gange om måneden). En gang imellem tager vi i zoo eller lign - men det er ikke sikkert det sker hver månede. Ellershygger vi/slapper af herhjemme, hvilket jeg mærker hun nyder - og trænger til. Hun er ligeledes med til at gøre rent (ikke altid den store hjælp, men hun elsker det), kører brænde ind, er med i haven osv. Min holdning er at "kvalitetstid" er et opreklameret begreb! - Jeg tror på, at børn har mere ud af at være med i hverdagens små opgaver end at ræse rundt i svømmehallen, zoo, biograen, legeland mv hver weekend! (og slet ikke en hentydning til dig! Møder bare jævnligt børnefamilier, hvor det går meget op i at man kan fortælle hvor man har været henne med sine børn. - Og så kan det godt være at begge forældre var så stresset så de slet ikke nåede at opfatte hvilke dyr de så i zoo   ) Hos os handler det mere om at være tilstede, når vi er sammen med hende - uanset om vi er igang med at tørre støv af, skærer salat, læser bøger eller er i svømmehallen. Og endeligt så synes jeg også man skal huske på, at de kære små jo faktisk er blevet "stimulret" og har leget hele dagen, hvor de har været i pasning, så ofte har de også brug for at koble fra og slappe af, når de kommer hjem. Mvh Trine
vi jo enige... det er lige netop det jeg mener det med, at man vel godt kan være en god forældre uden at løbe til alt muligt konstant... smil... tak fordi du gad svare Lea!
Kan ikke huske hvornår Lukas kunne sidde, men han kravlede lige netop da han blev 9 måneder. Herefter kunne han rejse sig ved ting i en lang periode og han gik præcis en uge efter sin 1 års fødselsdag.
Jeg mener hun var ca ½ år da hun begyndte at kravle. 1 uge før hun blev 1 år kunne hun selv gå rundt uden at holde ved.
Snorre kravler endnu ikke, men møver sig frem/ormer sig med armene. Han er 8 måneder nu (og har gjort dette i 1 måneds tid). Han har siddet selv i 1½ måned, altså fra han var 6½ måned 
Emelie sidder selv nu og er 6½ måned. Hun er meget bestemt med ikke at ville ligge på maven i længere tid så det arbejders der heftigt på at hun skal syntes det er sjovt at ligge på maven. Mvh Sandra C
sad sikkert da han var 5½ mdr. og kravlede da han var 9 mdr. Fra en krøb til han kravlede og rejste sig op, gik det lidt over en uge, så det har kostet nogle blå mærker, for han er stædig som bare... Han vil bare op og stå, og når så balancen ikke altid følger lige godt med sååå  Nu her hvor han er 9 mdr. og 3 uger går han rundt lang ting og med støtte fra os... Så han har travlt.
sad da hun var knap 7 mdr, 14 dage efter kravlede hun og 14 dage mere rejste hun sig op ad alt. Nu 9 mdr gammel går hun rundt ved bord og sofa...
hvor det flot.. min datter vil gerne stå hele tiden altså når vi holder hende vil hun gerne stå og hun er virkelig godt til det.. men tænker lidt hjælper man dem med at øve sig i at sidde selv eller det bare noget de pludselig gør?? min trutter hun øver sig som bare i at rejse sig, dvs at når hun ligger på ryggen så prøver hun at komme op at sidde ved at løfte hovedet op og bruge en masse mavemuskler.. er det gode tegn??
da han var lige knap 6 mdr og rejste sig og kravlede da han var 6½ måned 
spørgsmål??? Hvordan faen kan jeres børn sidde selv som 4 mdrs... Du godeste.. Der kan de jo ikke engang vende sig endnu.. Bliver de plantet på røven og sidder med sammensunket ryg eller??? Jeg er rystet.... 
Jeg er godt nok overrasket over, så hurtige mange af "afkommene" i denne tråd er... Nægter at tro, at det bare er Liva der er langsom   . Hun er 6 mdr imorgen og hun hverken sidder sikkert (kan sidde et par sekunder uden støtte, så vælter hun) eller kravler endnu. Hun kan skubbe sig baglæns, når hun ligger på maven og hun drejer rundt, men kravle rigtigt, det kan hun ikke. Man er jo slem til at sammenligne med de 4 andre fra mødregruppen, og de har heller ikke kravlet eller siddet uden støtte som 6 mdrs. Så der er nogen HN'er der har endog aldeles fremmelige børn!
Vores ældste Mie sad da hun var 7 mdr., kravlede da hun var 8 mdr. og gik da hun var 11 mdr. Maiken, som er knap 15 mdr., hverken sidder, kravler eller går, men hun har også et handicap, som gør, at hun er udviklingshæmmet. Hun sidder faktisk flot, men faldereflekserne og koncentrationen er ikke udviklet optimalt - vi håber, at det snart kommer og vi leger/træner hver dag og hun træner også med fysioterapeut og ergoterapeut. Du spørger om man øver dem i at sidde selv - det vigtigste er, at de får lov at være på gulvet, hvor de triller, kommer op på armene og eksperimenterer med deres kunnen - de øver sig i at bruge deres krop og styrker på den måde de muskler, som skal gøres stærke før de kan/må sidde selv. Man lærer dem ikke at sidde selv ved at træne det. De skal være klar til det og det fornemmer man bl.a. på den måde, som de sidder med støtte. Det er meget individuelt, hvornår et barn er klar til at sidde, kravle og gå. Man skal endelig ikke lade sig frustrere over, at ens barn måske ikke lige sidder eller kravler så hurtigt som andre børn - men det kan være svært ikke at sammenligne. Din lille trutter øver sig, men har ikke fundet ud af, at man faktisk skal om på maven for at komme op at sidde - men det skal hun nu nok få lært. Bogen "Leg med din baby" har mange gode ideer til, hvordan man bedst leger med og styker barnets motoriske udvikling. Mange hilsner fra Christina
Asbjørn var læææænge om at lære at sidde, først som 7-måneders kunne han sidde m. støtte og som 8-9 måneders uden støtte. Det gjorde til gengæld at han mavede sig afsted som en lille kommandosoldat fra han var 6 måneder. Det blev han jo nødt til, hvis han ville opleve verden.  Og da det var så effektivt + vores gulv er meget glat er han først begyndt at kravle for nylig i en alder af 13 måneder. Han begyndte at rejse sig da han var knap 11 måneder. Han går stadig ikke, men kan nu i en alder af 13,5 måned stå uden støtte i et par sekunder.
jeg har jo endnu ikke børn, men jeg sad da jeg var 5 måneder, rejste mig da jeg var 7 måneder og gik da jeg var 9 måneder... sprang alt det med at kravle over... jeg er så motorisk udfordret, højste sandsynlig pga dette, da jeg ikke har lært det der med at bevæge arme og ben sammen 
det er stor forskel kan jeg se lige fra 4mdr til over 1år.. ja der kan man bare se 
Emma er i løbet af den sidste uges tid begyndt at kunne sidde selv. Inden da har hun ret hurtigt væltet til siden. Men nu sidder hun rigtig fint og rank - dog med en dyne i nærheden så hun ikke slår sig når hun vælter. Men hun sidder vel 10-15min før hun begynder at svaje. Hun er præcis 7 måneder og 3 dage  Hun ELSKER også at stå op når vi holder/støtter hende. Og hun kan selv rejse sig fra ryggen hvis vi bare holder hende i hænderne. Ellers gør vi meget med at hun skal ligge på maven og hun er også rigtig god til at komme rundt nu. Altså ved at skubbe sig bagud - fremad kan hun ikke rigtigt endnu  Og så drejer hun rundt, 360 grader   Hele tiden, hun ligger aldrig i samme position som vi lagde hende i hehe. Hun kan vende sig fra ryggen om på maven, ikke modsat - endnu. Det har hun dog kunnet en måneds tid eller sådan.  Jeg tænker også lidt, jer der siger jeres kunne sidde som 4 mdrs?? Det kunne Emma da også - men hun var meget sammensunken i ryggen så. Så det måtte hun da ikke - det er jo ikke sundt. Så hellere træne en masse med at ligge på maven = træne nak og ryg ved at strække sig.
Ja jeg var heller ikke "klar" og ved at fortryde det meget da jeg smed p pillerne. Men da testen vist positiv blev jeg så glad, men med blandede følelser, for det er da meget at taget ansvar for en anden persons liv! Men du "vokser" med følelsen...   Jeg er i uge 20 snart, og kunne ikke tænke mig et liv uden min graviditet og om små 5 mdr, en lille en at dele min hverdag med... Man bliver mere og mere skruk i graviditeten og mere bange for at miste det lille liv inden i dig, specielt når man ser junior på første scanning, begynder så småt at købe børnetøj osv osv. For ikke at tale om når du begynder at kunne mærke den lille sparke og bevæge sig derinde...  Jeg tror aldrig man bliver helt klar, men man skal være forberedet på hvad man gpr ind til, da det er en brslutning for livet!! For mig at se, lyder det dog til i sagtens kunne komme igang...
... man bliver ikke klar. For når alle de ting, du nævner der er på plads, så er der noget andet. (I øvrigt er der jo en produktionstid på sådan et barn, du har da i hvert fald ni måneder, hvor du kan nå nogle af de ting dér). Men tag da testen for dig selv "hvis jeg blev gravid nu ved et uheld, ville det så være en stor katastrofe? eller ville jeg glæde mig en lille smule?"
jeg har hele tiden haft en panik knap baghovedet..forstået på den måde at hvis jeg skulle blive gravid ved et uheld var der altid den mulighed at få en abort hvis jeg synes at de to streger var forfærdelige. Dog har jeg hele tiden vidst at dette ikke var en realistisk mulighed for når jeg først vidste at jeg var gravid ville jeg ikke kunne gøre det alligevel, men det har været min sikkerhedsventil hvis jeg gik i total panik. Men det er jo på ingen måde en mulighed hvis jeg selv har valgt at blive gravid, så er der ingen vej tilbage. Håber det giver bare lidt mening, ellers skal jeg prøve at uddybe hvis der er nogen der efterspørger det. Mht til det med at der altid vil komme nye ting "i vejen" er jeg helt enig, og det er jo også det der gør det så svært.
aldrig helt klar. For små 2 år siden smed vi p-pillerne da vi nu havde ok jobs, hus, hund osv. Så det praktiske var på plads... Blev gravid efter små 2 mdr. men graviditeten endte i en SA, hvilket jo nærmest rev tæppet helt væk under mig, da graviditeten jo ellers var planlagt en del. Derefter var jeg slet ikke klar til at forsøge mig med en ny graviditet (var jo bange for om det ville gå galt igen   ), så vi passede på. For nu ca. 28 uger siden kom jeg pludselig til at spekulere på at jeg syntes at min mens var lidt længe undervejs...   Tog en test, som viste 2 streger   Jeg gik nærmest i panik og alle "løsninger" blev vendt og drejet, både fordi jeg jo var vildt nervøs osv. og jeg havde skiftet job 15. maj 2007 så jeg havde ikke været på mit nye arbejde ret længe. Men hvor om alting er, så er jeg nu 32 +2 for jeg kunne under ingen omstændigheder få mig selv til at skulle have det fjernet. Men gu´ har jeg/vi da været nervøse undervejs osv. Men hvorfor skulle vi ikke kunne klare det - vi glæder os helt vildt til omkring d. 21. april 2008 hvor den lille forhåbentlig melder sin ankomst. Men i lyder da som om i kunne være klar, med det du skriver. Mvh. Ditte
jeghavde også 1000 undskyldninger og så til sidst sagde jeg at det kunne blive når jeg kom hjem fra min skydekonkurrence i USA.. men da det så var tid efter jeg kom hjem.. så tudede jeg for vildt og sagde "det kan jeg ikke og jeg vil slet ikke være mor osv" men vi var sammen den ene gang inden næste mens og så var jeg sgu gravid.. det endte så med 3 aborter og en hulens masse undersøgelser og scanninger hver uge fra uge 5 til 13 med Jonas men så blev han også hængende. Tina
Det er også det jeg tit synes at man hører der sker hvis folk venter...altså at det desværre tit ender i en SA eller at folk ikke kan på den naturlige facon.  mange gange tillykke med at det er lykkedes til sidst. Og tina hvor er det en køn lille dreng du har dig nu  Må jeg have lov at spørge hvor gamle i var da i blev gravide? Min mor fik mig da hun var 19, min mormor var 20 da hun fik den første og min oldemor var 21. Jeg er selv 23 nu, og er den første i ræken med en uddannelse. Min mor er meget nervøs for at jeg får nået alt det hun ikke gjorde inden jeg beslutter at få børn, og har af sammen grund også presset noget på ang. uddannelse, hvilket jeg faktisk er glad for. Jeg ved at min mor ville støtte mig og min kæreste 200% når jeg først bliver gravid, men tror hun vil prøve at få mig til at udsætte det hvis jeg snakker med hende om vores overvejelser inden. (i hendes øjne er jeg nok altid en lille pige   )
Man skal ikke tænke SÅ praktisk, når man overvejer at få børn, for så vil der ALTID være et eller andet i vejen for det. Man kan sagtens betale gæld af, flytte og lærer hesten at galopperer selvom man har børn   . Hvis du ønsker et barn - så spring ud i det! Jeg skal føde om 4 uger, men jeg er da lige ved at gå i panik, for jeg synes pludselig, at det er ved at være tæt på, og jeg er SLET ikke klar. Tilgengæld kan jeg huske fra sidste gang, at om ikke før, så ihvertfald når man får presseveer, SÅ er man klar   . Puha, der gjaldt det bare om at få afkommet til verden. Det kan jo også være at I ikke lige befrugter det først kommende æg, og så er man pludselig mere end klar, ja nærmest utålmodig. God fornøjelse. Mange hilsner Mette
ja! Men godt i tager hånd om det med det samme  Det skal nok gå det hele 
... skimmelsvampe gror i alt organisk materiale - og det er ikke sikkert du kan se dem. Derfor skal alt ud - også møbler. Jeres forsikring burde dække det.
Vi får en tømre ud og måler alle vores ydre vægge så vi kan se om der er mere. Han er ude og alt blev vasket osv. Det er bare så surt.
Ja, så er jeg atter hjemme fra kontrolscanning, som heldigvis er forløbet fint. Jeg fik af vide, at hvis jeg får smerter som ikke går væk eller ande ubehag, så ringer jeg bare, og kører afsted, og så sætter de fødslen igang. Det optimale er naturligvis at det sker af sig selv, men det er rart med støtte i baghånden. Derudover får jeg ikke lov til at gå over tid (Mangler en MEGET lettet smiley) da mine nyrer er for belastet af graviditeten. Også derfor jeg går til så mange scanninger. Jeg har fået en ny tid d. 31/3, og håber egentlig at have født inden...  Så nu kan jeg vidst så småt godt begynde at pakke de ting vi skal have med, for fra nu af går tiden jo - forhåbentligt - hurtigt  Rent faktuelt, så vejer hun nu 2775g, så hun er stadig inden for normalen og en smule over gennemsnittet. Det er jo rart at vide i tilfælde af at jeg føder før tid. Alt i alt har det været en rar scanning i dag, med en masse positivt, så jeg er glad igen og håber på at fødslen selv går igang inden alt for længe 
Hej Tine! Det lyder da godt med sådan en positiv skanning og ikke mindst, at du bare kan ringe dem op, hvis du får smerter/ubehag, hvor må det være en lettende/betryggende faktor   . Jeg glæder mig til at se billeder, når den lille er kommet til verden! Hilsen en der også bor på Falster (Nyk. F.)
Winnie: Ja, det er bare så dejligt at man har den ro omkring det, når nu jeg har haft så mange komplikationer hele vejen igennem... Håber jeg får en god fødsel og et sundt barn, for hellere det end nogle gode 9 mdr...
Alle de tanker, alle de bekymringer. Jeg har en dreng på 17 mdr. og i går kom hans far og jeg til at snakke om, hvor tit vi allerede har stået og lignet store spørgsmålstegn, når den lille skurk igen har udviklet sig/er midt i at udvikle sig osv. For tiden er hans temperament kolossalt, og vi kommer ofte til kort overfor hans hysteriske udbrud. Vi kan tydeligt se, at det meste skyldes at der er noget han gerne vil sige, og når han så ser at vi ikke forstår det, bryder hans verden sammen. I dp er han også sur og skriger/græder meget. Æv hvor er det hårdt! Dp har ved flere lejligheder sagt, at hun synes det er MEGET tidligt han er kommet i selvstændighedsalderen - men flere andre siger, at det da er meget naturligt. Hvornår kom jeres unger i selvstændighedsalderen? Og hvad gjorde i ved hysteriske anfald? Jeg synes godt nok det er svært...
var jeg nok aldrig blevet gravid, hvis ikke "skæbnen" havde klaret det for mig/os. Glemte en p-pille midt i en pakke og vupti så var/er jeg gravid - skal lige siges, jeg glæder mig helt vildt, tillige med manden. Nå men.. jeg havde altid en undskyldning for at udskyde "projekt-barn". Så skulle jeg lige køre lidt mere lastbil, så lige en hest mere,så lige udvide hestepensionen lidt mere, så lige..... og så lige... Tror jeg var bange for, at gå glip af noget, skulle altid lige prøve noget nyt, havde svært ved at gearer ned... Så nu er jeg gravid for 1 gang i en alder af 35 år... og hold da op, jeg glæder mig bare så meget  Hilsen Tina
Hvis du skal have alting på plads inden, så får du aldrig børn. Der vil altid være ting, man gerne ville have nået inden, men omvendt så er det jo ikke sikkert, man når at få de børn, man gerne vil. Og det kan ihvertfald ikke gøres om. Jeg kunne da også godt have tænkt mig, at få min studiegæld ud af verden inden, betalt noget mere af på hus og bil, skrabe penge sammen til videreuddannelsen jeg drømmer om, og tage uddannelsen, bygge ud, få nyt køkken.. Men helt ærligt, så er det bare urealistisk. Hvad i alverden skal jeg så lave resten af mit liv?  Der er jo altid for og imod'er. Jeg var da også lidt i tvivl, da vi besluttede det, men jeg var fuldstændig klar, da jeg var blevet gravid. Og så undervejs kan man da godt kortvarigt blive ramt at en panikfølelse, men det er jo meget normalt, og det går over igen. 
den lille kommer ud (bliver 29 til juni). Og jeg har faktisk altid sagt at skulle jeg have børn, skulle den første være der (eller i hvert fald undervejs) inden jeg blev 30 år. At jeg så var villig til at strække aldersgrænsen for mig selv lidt i forbindelse med min SA (og det at jeg ikke rigtig turde springe ud i en ny graviditet) er en anden sag. Men nu når jeg jo i hvert fald fint at blive mor første gang inden jeg runder hjørnet til de 30   - så "planen" ender alligevel med at holde vand, selvom det jo mere var skæbnen der hjalp end os selv (tjo, vi gjorde jo selvfølgelig det "hårde arbejde", men det var jo ikke planlagt at der skulle følge en gevisnt med). Men jeg kan godt forstå at din mor har skubbet dig i retningen af en uddannelse, når hverken hende selv eller din mormor har nået det. Det er unægteligt hårdere at læse/uddanne sig når der er børn, end at gøre det før de kommer. Men pøj pøj med projektet. Mvh. Ditte
Jeg fik bare aldrig nogen da jeg var gift (og jeg ved godt at det med at blive gift ikke er en garanti for yngel, altså, griner!) - så jeg affandt mig med at sådan skulle DET bare være. Jeg satte pris på min frihed (.. nåja frihed og frihed... med to æsler i stalden, hund, kat osv er den jo ret begrænset, men jeg kunne da drikke det kvantum rødvin jeg ville NÅR jeg ville! Og hunden er let at have med..) Nå, men da jeg så pludselig i min høje alder (35) en dag tænkte "jeg er gravid" (og det var jeg så!)blev alt det med friheden pludselig underordnet!! Selvom jeg får nogle ordentlige kuldegys en gang i mellem ved tanken om, hvad det egentlig er, jeg er gået ind til!
små babyer er helt vilde med de vaskeanvisningsmærker, som sidder på alt tekstil? Dem, der feks. fortæller om det er 100% bomuld og om det kan tørretumbles osv. Min datter på 6 mdr. foretrækker ofte disse små mærker fremfor diverse farverige stykker legetøj, der kan sige sjove lyde. Hun kan bruge lang tid på at kramme dem og smage på dem, men jeg fatter ikke helt, hvorfor de er så tiltrækkende?
Der er faktisk en eller anden (tysker?) som har taget konsekvensen og er begyndt at lave babylegetøj der nærmest kun består af disse vaskemærker  De koster vist spidsen af en jetjager - underligt... Gad vide om det er en succes? Tror måske det er fordi det er blødt, og hvidt og skiller sig ud fra resten af tekstilet? Derfor tror jeg måske ikke det er en succes hvis man laver en orm eller hvad ved jeg kun af disse, da de jo så er overalt = uinteressante? Ved det ikke... Men ved at Emma elsker at sutte/pille/lege med vaskeanvisningerne på de ting jeg ikke har klippet dem af     
lidt over det da Tera var lille bitte er, at det skiller sig ud fra "alt det andet".. og at det er dejligt blødt.
se passer bare super godt lige ind i en våd babymund  Silje er 9 mdr og elsker dem stadig.
er vaskeanvisningerne et hit  Victor på 5 år SKAL have dynen i betrækket så vaskeanvisningen stikker ud af enden (altså på betrækket   ), for så kan han nemlig nulre. Han nulrer i ALT..... Da han var lidt mindre og jeg havde en bestemt vest på, så gik han bag mig med den ene hånd oppe på min ryg og nulrede i foret på vesten   Han er en nulregøj... Mille på knap 1½ år elsker også at gå og gnave i de mærker på alle dukker og bamser og hvor hun nu finder dem.... 
Lille David er jo efterhånden krøbet op i str 68cm, og nu synes jeg det er svært at finde en natdragt med fødder i. De har en i HogM med Pluto på. Den har vi så 2 af nu. Men de skal jo ikke være ens alle sammen. Har du set et sted på nettet feks hvor de har et udvalg af sådan nogle? Jeg synes dem jeg kan finde er uden fødder i alle sammen nemlig.. /Mia
Hvad med Bilka? De har i hvert fald haft.
Har købt natdragter i str. 74 i Kvickley lige efter jul - så mon ikke de stadig har dragter med fødder Hilsen Rikke
fået købt en i Exit i str. 74 (eller er det nu 80?) med fødder - så der har de dem i hvert fald. Jeg bryder mig ikke om dem med fødder - så jeg har en helt ny dragt liggende, stadig med mærke 
Vi har natdragter i str. 86 fra Pippi, Name It og JOHA. Vi har også købt nogle natdragter med fødder fra Steffens i Bilka, som vi er rigtigt glade for. Jeg vil helst have dem med fødder, da han ellers skiller og for tiden ligger han det meste af tiden uden dyne, så er hans fødder da i det mindste pakket ind  Dragten fra JOHA kan bruges både med og uden fødder, så den er rigtig smart - og har endda kostet en hel 20'er 
me and you i næstved kan man ihvertfald, de har en masse smart tøj..
Du kan også få den i babysam, der køber jeg mine, og hun bruger str 68, og der er også større størrelser. Fast pris, 3 stk for 99 kr.
... det fænomen kender jeg ikke endnu, og jeg klipper også de vaskeanvisninger af. Måske skulle jeg lade dem sidde på? Som barn kan jeg huske, at jeg selv altid lå med dynen omvendt, så jeg kunne tygge i/sutte på bendlerne.
Nu er jeg jo kun i uge 18, så min er ikke helt begyndt at sutte på vaskemærker endnu - måske er det derfor min fantasi er lidt udfordret i denne tråd. For de vaskeanvisninger sidder da oftest i nakken eller indeni tøjet i siden - hvordan hulen får jeres børn lejlighed til at sutte på dem...  Griner lidt af billedet....
Det er nok nærmere varemærker eller hvad de hedder vi tænker på... Altså dem der sidder på diverset tøjdyr/stoflegetøj  Så du kan godt afinstallere dit billede igen  :D
Æv - jeg havde ellers lige glædet mig til at få sådan en super gymnastisk baby der kunne sutte på mærker i nakken af det tøj han/hun havde på!   Louise
Hihi, ja det kunne nok være det man kalder hypermobil?  Men "desværre" så meget snor min datter sig nu ikke - tror ikke engang hun ved de mærker også sidder i hendes tøj, i hvert fald ikke det hun har på - kun det der ligger ved siden af hende kan hun finde dem på  Ellers meget interessant billede der kommer frem ved dit "bud" 
Denniz' yndlingsbeskæftigelse når han er træt eller ked af det, er at nusse de der vakseanvisninger rundt i ansigtet. Det har han gjort siden han var lille og gør det stadig selvom han nu snart er 3 år. Han slapper fuldstændigt af når han bare ligger og nusser med dem i øret eller ved øjnene... Han er aldrig interesseret i hvordan hans bamse ser ud, bare den har et godt vaskemærke. Og nogle er absolut bedr end andre 
til hvor man kan købe en lille pude fyldt med vaskemærker  Den er på tilbud så den kan fåes til nette sum af 104 kr ca. med venlig hilsen Gitte
Hvorfor købe? Man kan da bare selv klippe en masse mærker af hjemkøbt tøj/legetøj og så igang med nål og tråd...  Selvom jeg nu personligt tror barnet (stadig) er mest interesseret i de mærker der sidder på legetøjet, istedet for legetøj fyldt med dem... Igen, de skiller sig jo ikke specielt meget ud fra det øvrige når/hvis det er desideret lavet af mærkerne...?  Emma er i hvert faldt LANGT mere interesseret i den fine, bløde hvide - end de små lyserøde/lilla/andet som også oftest er mindre bløde og sværere at fat i...? Som Thildepuden jo er (knitrende og farveglad) er den jo bare "endnu et stykke legetøj på gulvet"...?          
Hejsa Er der nogen der kan henvise til en hjemmeside hvor man kan se hvor gammel og hvor stor børn skal være før de må sidde på siddepude ? Vi har nemlig et problem med at have 3 autostole på bagsædet, og overvejer at få slået vores airbag fra på forsædet, for at en af drengene kan sidde der, men føler ikke det er optimalt. Vi kan så have drengene omme på bagsædet hvis den ældste kan/må sidde på siddepude.
Du kan prøve her: Mvh. Marlene Tandrup
Hej Helena Vores søn har lige fået den sidste autostol(15-36 kg), dvs. den hvor han sidder fastspændt i bilens sele. Og han fylder altså først 3 til juni, dvs. er fra '05. Kriteriet er at de vejer min 15 kg, for at kunne udløse bilens sele ved en kollision. Min søn vejer godtnok kun 14,7 kg, men med tøj må han veje 15 kg. Han er kommet over i den store autostol da hans hoved var helt oppe ved kanten på den anden autostol(9-18 kg), og så er den altså ikke sikker længere. Så jeg vil mene at din ældste sagtens kan komme over i den stolen 15-36 kg. Den fylder heller ikke så meget som 9-18 kg. Og jeg synes altså også at babyautostolen 0-13 kg fylder helt vildt meget! Alternativt vil jeg da slå airbaggen fra, kører personligt med min den lille i babyautostolen foran i min lille micra, da bagsædeselen simpelthen ikke er lang nok til at nå rundt om babyautostolen.
Denniz kom også på selepude da han vejede 15 kg, som han måtte. Jeg har så i Bildillen købt en seleholder. Man putter den på selen, som gør at selen ikke gnaver i halsen, når barnet ikke rager så højt op   Man kan købe dem flere steder og de koster en lille hundredekrone. Min kostede 80. Jeg har desværre ikke kunnet findenoget billede på nettet af den.
er hvad man må en anden ting er hvad der er mest sikkert! Man ANBEFALER at børn sidder i stol med ryg indtil de vejer 35 kg..
Jeg synes mange butikker giver dårlig rådgivning på dette punkt. Min kærestes søn har siddet på den der autopude med armlæn i hvert fald det sidste 1½ år, og han er 4½... Læser man så på hjemmesiden står der at den anbefales fra 5 år og op efter... Altså over to år i noget uforsvarligt... Mit barn skal i hvert fald ikke sidde på sådan noget bras før tid, uanset hvor lidt plads der er i bilen
Hej Er der nogle herinde er har haft protein i urinen tidligt i graviditeten? Og hvorfor har man det? Jeg var hos jordmoder i dag 13+3 og havde protein i urinen. Hilsen Mette
At hvis der er spor at protein i urinen kan det være tegn på at du har blærebetændelse. Det er vigtig du kommer i behandling da det ellers kan sætte fødslen igang. Men sagde jordemoderen slet ikke noget til dig. Her sidste gang jeg var til jordemoder havde jeg en lille bitte smule spor af protein, men da jeg var i uge 39+5 betød det ikke noget. Men ellers synes jeg du skal ringe og spørge lægen. Ring heller en gang for meget, end en gang for lidt 
Hejsa, Nu er Vic 8 mdr og skal i dagplejen. Hun har været der nede i formiddag, og var noget mor-pylret da jeg hentede hende. Altså hun havde sovet fint formiddags lur og spist fint - men viser altså at hun helst vil ha sin mor og far ;o) Hvilke erfaringer har i med indkøring i dagplejen? Og gode råd til den stakkels mor, som bare ønsker det skal blive rigtig godt..... Mvh Lene
allerede gør det godt. Kort tid i starten og så forlænger du stille og roligt. Husk det jo tros alt er et nyt sted nye mennesker osv, så det er kun naturligt at du har været savnet. Det bliver meget bedre med tiden. Nogle dage vil min datter slet ikke med hjem 
hvadfor et barn man har - forstået på den måde, at nogle børn nok har brug for længere tids indkøring, mens andre stiller sig fint tilfreds med få dag. Da min søn skulle køres ind havde jeg egentlig lang tid, men i samråd med dp-mor valgte vi at se på Carl hver eneste dag...: Var humøret godt? Sov han fint dernede? Hvordan klarede han det når en af de andre unger græd? Summasummarum blev det til, at han startede med 1 dag hvor jeg var der sammen med ham i et par timer. Næste dag afleverede jeg ham - han var der fra 9-11, og det samme d. 3. dag. 4. dag kom han kl. 9.00, legede sammen med de andre unger, spiste frokost og hun puttede ham ud at sove fordi han var ved at skvatte i søvn over frokosten  ) Derfra kørte det slag i slag, at han var der ca. 6 timer dgl. Man kan vist ikke sige noget generelt om hvordan og hvorledes, det kommer også an på dp-mor...
Hej alle jeg er bare så træt træt træt af at være på barsel. Ja samtidig med at jeg skriver den sætning blir jeg ramt af den sorteste samvittighed. Jeg orker bare ikke at gå hjemme længere og har idag tænkt mig at ringe til pladshenvisningen og høre om jeg kan få plads til drengene før beregnet. Drengene er nu 9 måneder og jeg havde egentlig troet jeg ville gå hjemme næsten et år. Jeg føler mig bare så fastlåst og begrænset at det næsten ik er til at holde ud længere. Jeg elsker mine drenge over alt på jorden men tar mig selv i at blive utrolig irieteret på dem og syntes efterhånden at det er svært at bevare gejsten og det gode humør dsgen igennem. Ja for ik at tale om natten..... de sover stadig ikke igennem og vi kæmper pt med at få dem vænnet fra nattespiseri. Puha så fik jeg luft... gode råd eller andre i samme båd? Hilsen en meget træt Dorthe
Lige i øjeblikket har jeg det lidt ligesom dig. Elsker min datter, men er ved at gå lidt død i det herhjemme. Hun er så 7 måneder. Planen er at jeg skal starte arbejde d. 1/8. Jeg vil dog gerne skifte arbejde og går snart i gang med at søge. Jeg er indstillet på at starte 1/6, hvis det er nødvendigt. Hun starter dagpleje i juni under alle omstændigheder, for at køre hende ind inden ferien. Tror simpelthen jeg trænger til lidt mere voksenkontakt og faglige udfordringer.
Hej Dorthe. Jep jeg kender det. Elsker også min datter højt, men hvor vil jeg dog ønske at hun var startet i dagpleje. Er træt af at være på 24 timer i døgnet. Føler ikke at jeg kan stimulere hende nok. Hun trænger til at komme ud blandt andre børn og andre voksne. Så du er absolut ikke alene om det. Dog ville jeg gerne blive ved at gå hjemme. Men det er nok nærmere at der er en masse ting jeg skal have afklaret. Men jeg forstår dig. Hilsen en lige så træt mor
Jeg syntes på ingen måde du er en dårlig mor eller skal havde dårlig samvittighed over at du gerne vil begynde at arbejde igen.. For husk EN GOD MOR ER EN GLAD MOR. Hvis det er sadan du har det så i dagpleje med de unger og afsted på arbejde med dig, det er på ingen måde nogen skam..
min datter er dog "kun" 5 mdr.. men jeg glæder mig til at komme igang med job. Skal starte om 2 mdr..
og dorthe du er slet ikke alene om de følelser... for at gøre en lang historie kort ja så vidste jeg på forhoånd da jeg blev gravid at jeg ikke ville kunne holde 1 helt års barsel grundet mit studie som kun starter op en gang om året. da jeg var gravid accepterede jeg bare den kommende "korte" barsel, for jeg havde jo ikke andre valg.... jeg elskede min søn som baby og han var ikke spor besværlig (kun en gang imellem   ) men da han blev omkring de 9 mdr,begyndte jeg faktisk at tælle dage til hvornår jeg skulle starte skole igen, for jeg kunne simpelthen ikke give ham de udfordringer han søgte. dagene blev ens og skønt jeg bor i byen og gik flere ture dagligt ja så var det ikke det samme som at lege med andre børn. til en anden gang (hvis der bliver sådan en) er jeg ikke sikker på jeg vil holde et helt års barsel derimod tror jeg hellere jeg vil have ekstra nedsat tid i starten for på den måde at bruge min barsel helt op. min søn var så glad for at komme i dagpleje, ugen efter han var stratet begyndte han blandt andet at kravle, så jeg fortryder intet set i bakspejlet, men nu skulle jeg selvfølgelig heller ikke vende tilbage til et 37 timers job som jo lige pludselig er mange timer når man er vant til at gå hjemme og lave ja alt og alligevel ingenting    mange hilsner mette
i DP da han var 9 mdr og det er nok det bedste der længe er sket, både for ham og mor. Så nej, du skal ikke have dårlig samvittighe over du gerne vil UD...
Tusind tak for svarene og hvor er det dejligt at høre at jeg ikke er fuldstændig gak. Jeg har nu fået plads til drengene allerede fra på mandag. Det er en kæmpe lettelse at være så heldig. Vi starter ud med et kort besøg og så begynder de med et par korte dage fra Tirsdag. Ja så skal jeg lige nå at nyde at være lidt børnefri inden jeg begynder at arbejde. Glæder mig og jeg tror også på at de små pus trænger til udfordringer. Jubii fra en nu glad og lettet mor
Hej Ja jeg kan så slet ikke forstå Jer, men jeg har den dybeste respekt for at I tør stå frem og fortælle det!!! Jeg har 3 børn, og jeg har elsket hvert et minut jeg har gået hjemme med dem, og selvom jeg også elsker at arbejde, så ville jeg sgu gerne gå hjemme, men det får vi ikke brød på bordet af   . Jeg vil blot sige at jeg håber I vil give Jeres fædre muligheden for at få noget barsel. Her har min mand haft ca ½ års orlov med ungerne og mig. Det har været så fedt at gå hjemme alle sammen i 2 x ½ år. Så tøser, måske det var en mulighed, eller som en anden skriver, arbejde på nedsat tid. (Vi har haft to gode arbejdsgiver der dels har givet fuld løn til mænd under orlov og jeg har haft anden orlov derfor kunne det lade sig gøre) Hilsen Jette
Hej lucky. Jeg kan bestemt godt følge dig i dine tanker! Og tillykke med at det er lykkedes dig at få plads så hurtigt. Min søn startede også (laaaangsom) indkøring i dagpleje da han var 9 måneder. Og faktisk er det ofte nemmere at køre dem ind i den alder, end når de først når at blive et år - ikke én gang var han det mindste ked af at jeg gik. Jeg var egentlig glad for at gå hjemme og have ham hos mig hele dagen, men jeg skulle starte på studiet igen og det var mest praktisk i forbindelse med semester start. Jeg er sikker på, at du selvfølgelig også nyder dine børns selskab, men situationen er unægtelig noget anderledes, når man har dobbelt op! Du er jo, som du skriver, bundet til huset! Det er ikke nemt at tage nogen steder, for det fylder jo helt vildt med tvillingevogn og 2 barnesæder + det løse. Det jeg nød allermest ved at gå hjemme var den frihed man havde til at tage lige hvor hen man ville, når man ville. Men med to at trøste, holde styr på, made osv - så er det noget HELT andet. Tillykke med din nyfundne frihed! Mange hilsner Mette
... da ikke noget at have sort samvittighed over. Jeg holder kun et halvt års barsel, netop fordi jeg   at jeg ellers går helt i frø 
Jeg begynder jo at føle mig helt ok igen. Jeg har også snakket med et par veninder og jeg må sige at meningerne er mange. Dog får jeg masser af back up og det er skønt. Ja jeg tror også at det der gør forskellen for mig er at jeg har tvillinger, Jeg er enormt begrænset og alt er meget hårdt og opslidende. Jeg er en stædig fighter så jeg har bestemt ikke holdt mig tilbage med hensyn til mødregruppe, strøgture osv dog med visse hensyn. Det er bare svært at blive ved at trække overskud op af posen.... Med hensyn til at dele barslen var det faktisk en mulighed vi har snakket om men min kæreste magter det bare slet ikke og har ikke lyst. Han syntes det er en kæmpe opgave med 2 og jeg kan egentlig godt forstå ham. Vi er så heldige at lede et opholdsted hvor vores arbejde er lige på den anden side af hoveddøren. Det gir os begge mulioghed for at være meget sammen med drengene selv om de er i dagpleje. Jeg har været lidt bekymret i forhold til deres alder fordi de er ret glade for deres forældre- på godt og ondt! De er heldigvis lette af aflede og vi har ingen problemer når vores barnepige eller andre ser efter dem. De kravler begge så mon ikke de kan "Være med" når der leges i dp. Lige et andet spørgsmål.... hvad skal de egentlig ha med i dp.... flyverdragt, regntøj osv? Ja endnu engang tak for de mange svar
Jeg kan følge dig 100% jeg elsker også min datter over alt på jorden og elsker at være sammen med hende, men at gå hjemme dag ud og dag ind er virkelig trættende jeg ser sku frem til kæresten kommer hjem fra job og kan tage over og også bare det at der en en hjemme man kan tale med.. Glæder mig til min lille guldklump (5mdr) skal i dagpleje.. Har dårlig samvitttighed hver gang jeg tænker hvor jeg dog ikke syntes det særlig sjovt at gå herhjemme, og jeg beklager mig ofte over det, men ja sådan er det jo!! Må bare bide i det sure æble, men vi har da heldigvis ofte gode stunder herhjemme min datter og jeg, hun er meget meget nem, problemet ligger også bare i at det er det samme hver dag!!
ikke have dårlig samvittighed.. jeg var ved at dø for at komme på arbejdsmarkedet efter 5 måneder og hldigvis for mig havde min mand ½ års barsel også.. for ellers var jonas blevet sat ud på græsplænen når han var for umulig   ... jeg synes du skal ringe og se om du ikke snart kan få en plads.. Jonas er nu 1½ og når weekenden er gået, så vil han gerne ned til de andre børn.. tror vi er lidt for kedelige, selvom vi ræser rundt og går og leger med ham.. Tina
Min søn er startet i dagpleje 1 feb. og var kun lige blevet 7 mdr. Det er det bedste for ham. Jeg kunne ikke stimulere ham nok og han havde brug for at lege med nogle som kunne tumle med ham. (han er født med en raket i bagdelen) Så efter han er kommet afsted er hans søvn også blevet bedre og har nogle dage sovet igennem flere dage i træk. I dag skal han være hjemme pga BOEL-prøve og er ved at gå ud af mit gode skind allerede nu ha ha.. Så du skal slet ikke ha dårlig samvittighed. 
Lige en update. Vi har i formiddags været på besøg hos vores nye dagplejemor og vi gik derfra med en rigtig god fornemmelse. Der gik kun et par minutter så var vores drenge i fuld gang med at undersøge alt og lege med de andre børn. Vi fik en kop kaffe boller og masser af praktisk info. Vi har nu aftalt at jeg kommer med drengene imorgen kl 9 og henter dem igen kl 15. det passede rigtig godt ind i deres program og område pædagogen der også var med vurderede drengene til at være yderst klar til at starte. Syntes det var lidt overraskende at de skal være der så længe første gang men jeg stoler fuldt ud på at de ved hvad de snakker om. Vores dagpleje har 22 års erfaring og var super flink og havde glædet sig til at møde drengene. Jeg glæder mig helt vildt til imorgen og er bare så spændt på hvordan det kommer til at gå.
At der stadig findes kvinder der tør indrømme, at de også ønsker et liv væk fra deres børn. Hil dig 
Ja det er vist tydeligt at vi er mange der har det som dig - jeg havde allerede totalt lyst til at komme på arbejde efter ½ år - og nu er vic 8 mdr og er lige startet i dp. Syntes det er skønt at vide der er andre der har det ligeså - spec fordi man hører så mange sige - Åh hvor er det skønt at gå hjemme, det kunne jeg gøre altid..... hmm ikke mig. Husk at muligheden for at bruge noget af den resterende barsel - på nedsat tid er der. Det gør jeg, fedt!!! Mvh Lene
..jeg ville gerne starte arnbejde alerede nu.. men malene er kun knap 3 mdr, så jeg må vente min. 3mdr endnu (har plads i dp fra 1juli) ..mit problem er bare at jeg bor ude på lars tyndsk*ds mark, og kun ser baby dagen lang... og jeg keeder mig!
Min lille Prinsesse har i nat fået sin første tand! Jeg kiggede for sjov i min egen "barnets bog" og kunne se at Emma er foran mig. Emma er 6 måneder og 26 dage gammel (ung) Jeg var 7 måneder og 12 dage gammel (ung) Vi fik den begge to i undrmunden først. Hvornår fik din bette sin første tand? Over eller undermund? Men er du gal hvor hendes tunge bare kører rundt der hele tiden hehhe     
Carl var 8½ mdr. da han fik sin første, i overmunden, så fik han ellers 7 tænder den næste måned, det var ikke sjovt.
... fem en halv måned da jeg fik min første tand i undermunden. Emma er nu lidt over to måneder, og min mor insisterer på at hun nok allerede er ved at få tænder, meeeen det tror jeg nu ikke helt på. Det ville da være usædvanligt tidligt - det normale ligger jo omkring seks måneder for de første tænder.
har for ca. 14 dage siden fået en tand i undermunden, han var ca. 8 mdr. Ved ikke om det er rigtigt, men har hørt at der fødes børn MED tænder...
3 måneder.. der var ingen om morgenen, men ved spisetis var der brudt 2 igennem i undermunden.. Tina
7½ måned var Snorre Nu har han to i undermunden  Ja der er børn der fødes med tænder...   Se bare her 
Der er også født børn med tænder i danmark De sidder for det meste meget løst og kan være et problem mht amning og kvælning (hvis de selv falder ud) En tandlæge fjerner dem med lidt overfladebedøvelse og barnet mærker ikke noget til det. Dog afhænger tidspunktet hvor man fjerner dem lidt af hvor løst de sidder. Sidder de så meget fast at det kan risikere at bløde venter man til barnet er 13 dage gammelt, da blodet først kan størkne rigtigt på det tidspunkt. Så vidt jeg husker i hvert fald. Havde en tandlæge der havde oplevet det som underviser da jeg læste til tandplejer.
Jeg er i uge 30 og dette er første gang jeg er gravid og alt har kørt på skinner indtil nu. Jeg har siden onsdag sidste uge lidt af kvalme og svimmelhed hvor jeg bliver så dårlig at jeg må ligge ned ellers er jeg bange for at jeg falder om. Jeg har lagt mig syg fra mit arbejde da jeg er alene på jobbet i min 6-7 timer hver dag og ikke har mulighed for at lægge mig og hvile hvis jeg skulle få det dårligt pga kunder. Jeg har været til lægen i sidste uge, som ikke rigtig kunne gøre noget andet end at fortælle at alt ser normalt ud og at det er normalt hos nogle gravide. Nu har min chef ikke bestilt andet end at blive ved med at ringe dagligt de sidste 3 dage og spørger om jeg ikke snart er rask og endag fortælle at jeg bliver nød til at komme på arbejde da han altså skal til møde. Jeg bliver stadig svimmel, kvalmen er gået hen og blevet til opkast, Jeg har ondt i maven i perioder og appetiten er der ikke meget af. Andre der har prøvet dette og evt. kan komme med nogle gode forslag så jeg får det bedre andet end at jeg skal drikke en masse vand ??
... det bider sig lidt i halen her. Hvis ikke du får mad indenbords bliver du dårlig og føler dig svimmel. Er det noget mad du kan spise uden at det ryger op igen. Det kan være hvad som helst - mariekiks, chips, piratos? Helst noget salt, så du også holder saltbalancen oppe. Derudover tror jeg du skal huske at spise noget jerntilskud, så produktion af røde blodlegemer holdes oppe. Ellers må du få en lægeerklæring at vifte under næsen på din chef, og så må han finde sig en afløser.
må ikke ringe til dig når du er sygemeldt fra arbejde.. færdig slut..... gå til fagforeningen... hvad vil din chef gøre når du går fra på barsel? ringe til dig dagligt i et år eller hvad? når det så er sagt... så skal du spise en masse i små potioner, drikke en masse... en god ting mod kvalme er knust isterninger, de hjalp helt vildt på mig...
Hejsa alle sammen. Jeg ved ikke helt hvordan jeg skal formulere mit spørgsmål, men jeg prøver. Ja hvornår er man for "gammel" til at få børn? Jeg ved godt at man hører om dem der får børn i en alder at 45-50. Jeg er 27 nu bliver 28 til sommer. De fleste jeg har snakket med siger at jeg er ved at løbe tør for tid, at det helst skal være inden jeg bliver 30, for ellers bliver det sværer at få børn. Hvor i mod at min kæreste mener at jeg har masser af tid. Fakta: Jeg vil gerne have to børn med 2-3 års mellemrum. Jeg har ingen børn nu, og har aldrig været gravid før. Hvor når er det "for sendt" for mig, hvis man kan sige det sådan. hilsen Bonnie
Hejsa... Det er vel meget forskelligt....kommer nok lidt an på ens holdninger. Jeg har altid sagt at jeg ville have børn tidligt, men dog ikke før jeg var moden til at og havde styr på det hele...hus, mit livs kærlighed, økonomi osv. Jeg synes bestemt ikke du er ved at løbe tør for tid... Min personlige mening er at man i mine øjne helst ikke skal være mere end 35 år. Men på den anden side er der en fra min mødre gr. som var 42 med hendes første og eneste barn. Hun havde mødt faderen til sit barn sent og ville ikke have børn med hvem som helst. Og jeg er overhovedet ikke i tvivl om at hun overhovedet ikke er for gammel for sin lille datter. De er en rigtig fin lille familie. Så alt i alt synes jeg overhovedet ikke din tid er ved at løbe ud...
Hej De "klog" som forkser i såanne ting, siger at omkring 30 års alderen, så bliver det markant sværrere. Dermed ikke sagt det bliver umuligt, men man ved jo ikke hvor hurtigt man bliver gravid, og om man har så svært ved det at man skal have hjælp. Generelt har jeg ikke et behov for at have en holdning om hvornår man er for gammel til at få børn, blot der er tid, lyst og kærlighed kan jeg ikke se det store problem i det. Nu ved vi da heldigvis de færreste gange hvornår vi skal i "et-værelse med låg" men jeg har selv tænkt, at jeg helt skulle kunne lægge ca 18 år til min alder for at kunne sende mine børn godt igennem barndommen og ud i voksenlivet før jeg kan "tillade" mig at dø. Forstået at hvis jeg er 45 og lægger 18 år til, så er risikoen for at jeg skal til himlen sgu unægtelig noget større end hvis jeg kun er 26 når jeg bliver gravid..... Håber du forstår pointen.  Hilsen Jette - mor til 3 skønne unger.
Altså jeg er 32 nu og når at fylde 33 inden jeg har termin d. 4. juni. Og jeg synes absolut ikke, det er hverken for sent eller for tidligt. Jeg har ikke været parat før nu... men hvad nu hvis jeg gerne vil have flere børn om et par år... er jeg så for gammel?? Nej, det synes jeg absolut ikke. Det er helt op til én selv efter min mening. Men ja, selvfølgelig bliver det sværere, jo ældre man bliver, og det skal man have med i overvejelserne. Så hvis du er 27 nu, så tag det heeeelt roligt!!!
Hm... Jeg vil mene at man i hvert fald bør være under 40... Måske yngre for kvindens vedkommende.. Jeg kan kun snakke ud fra min egen erfaring, har en far der var 39 da jeg blev født. Har ikke umiddelbart haft "problemer" med dette, til gengæld har min kusine som er 3-4 år yngre end mig lidt flere da hendes far er min fars storebror og er vist 2-3 år ældre end min far. Det kommer nok også an på personlighed og ens fysiske styrke, for jeg vil da gerne kunne tumle rundt med mine børn. Jeg har altid gerne villet være ung mor, og det må man jo trods alt sige jeg er med mine 21 år når mit barn bliver født. Jeg kan ikke helt lure om jeg vil have et mere, da kæresten har et fra tidligere forhold, og dette giver "besvær" i forhold til børneværelser og så har det været en meget barsk graviditet, og er ikke sikker på jeg ønsker det en gang til... Min kæreste er 35 når barnet bliver født (Ja, ved godt der er stor aldersforskel....) Så derfor skal vi jo rimelig hurtigt blive enige om, om vi skal have flere eller ej fordi vi begge er enige om at han ikke må overskride de 40 år inden et evt. næste barn skulle komme... Jeg har jo ikke ligefrem de problemer... Hm, det blev lidt langt, men konklussionen må være at det i den grad kommer an på personlighed og fysik, men ja, sandsynligheden for at kunne få børn bliver jo ikke større med alderen, det skal man jo også have med i baghovedet...
... alder for produktion af børn ligger i 23-24 års alderen. Derefter går det ned af bakke   Samtidig øges chancerne for sygdomme som Downs Syndrom med årene. Så ja, du er ved at rende tør for tid. (Men man kan jo så meget nu om dage, hvis det skulle vise sig at være problemer produktionsmæssigt).
af de ældre 1 gangs gravide - 35 år. Har termin på min egen fødselsdag den 20 juni, hvor jeg bliver 36 år. Jeg glemte p-pillerne i 1½ døgn og blev gravid, har altid gerne ville være mor, men tiden rendte lidt for mig, skulle liiige nå det og det og det.... Men nu skal det altså være, og manden og jeg glæder os så meget   . Men hvis jeg skal være helt ærlig, så var det nok også på tide vi kom igang. Jeg kan på ingen måde mærke alderen trykke, hverken fysisk eller andet, tænker blot mit barn behøves ikke alt for gamle forældre. Hilsen Tina
Ellere rettere sagt min krop er for gammel. Det er utroligt hårdt ved mig, og jeg er kun 3 måneder henne. Men det var noget lettere da jeg fik den første som 18 årig. Da jeg fik vores yngste for snart 2 år siden, var det oså hårdt for min krop, og det var svært at regenere kroppen igen, hvilket aldrig er lykkedes. Så nu håber jeg bestemt det lykkedes efter denne gang. Nu er det ihvertfald definitivt slut, og absolut sidste barn. Vi steariliseres efter denne gang
man er først for gammel når overgangsalderen sætter ind. Indtil da er det fysisk muligt at blive gravid (såfremt alt andet er ok selvfølgelig). Personligt synes jeg, at jeg ser flere "ældre" klare det at ha´ børn bedre end de "unge" (under 25). Til gengæld er de unges krop nok mere rustet til det end de ældres. Tror personligt ikke jeg ville ønske børn efter de 45.... men det tilkommer da ikke mig at dømme dem, der gerne vil - og der kan være masser af faktorer, der spiller ind. MVH  Anne *der IKKE skal ha´ flere*
Denniz var omkring 11½ måned da han fik sin første tand, i undermunden, og en måned senere fik han den ved siden af, i undermunden. Hun fylder nu 3 år og først for 4-5 mdr siden fik han de allersidste kindtænder, så han har været sen på den med tænder.
Liva fik sine to første i undermunden samtidigt- nøjagtigt en uge før hun blev 5 mdr. Den sidste måned er der så ikke kommet flere- men det er utroligt, så hurtigt hun fik lært ikke at bide, når hun bliver ammet 
11 mdr. da den første brød igennem og han har stadig kun 7 (han er 17 mdr nu). Det var den forreste i undermunden...
Ja, der er jo (som ventet) forskel hva'  Emma fik nr. to tand i undermunden 2 dage efter - såå nu har hun 2 bisser   
Det er jo altid relativt at sige hvornår man er for gammel. Det kommer jo an på mange ting. Men min personlige mening er se at komme igang. Men det er også mere fra min egen erfaring. Det har taget os 6 år at få nr 1. Heldigvis behøver det ikke gå sådan for jer. Vi har været i behandling for at få hende nemlig. Jeg har altid sagt, jeg ville have den første inden jeg blev 30. Det kom så ikke til at holde helt. Var gravid, da jeg fyldte rundt. Men jeg ville gerne have 3 - 4 unger, men de skal komme inden jeg er 40. Jeg vil ikke være en "gammel" mor. Skal siges, jeg har selv gamle forældre. Det er ikke altid sjovt, slet ikke som barn. Ikke fordi de ikke har kunne tumle os eller noget, men mere pga andre børns reaktioner og kommentere. Samtidig vil jeg gerne være frisk til evt børnebørn. Man har jo lov til at håbe     . Det kræver dog vi selv får flere, da vores datter ikke kan få lov selv. Med mindre hun adoptere. Men det er en anden historie. Men tilbage til spg, rent biologisk er du først får gammel, når du kommer i overgangs alderen. Held og lykke med beslutningen. hjertelig hilsen katarina
Hejsa alle i kloge h'ænder nu skete der igen noget, som jeg lige skal høre kan have sin rigtighed. med hensyn til strækmærker så ved jeg de er arvelig betinget, og da jeg altid har været en lille tyk pige med kæmpemæssige strækmærker på lår og mave, så var jeg jo ikke spor i tvivl om at jeg under min graviditet ville komme til at ligne stribet flæsk  jeg ved også at strækmærker i starten er brede, røde (nogle endda næsten blålilla) og så kan de klø som bare pokker. alt dette er ganske ok med mig for det har jeg oplevet før  MEN igår aftes da jeg skulle i seng, gjorde maveskindet noget ondt, og lige som jeg skulle ligge min luksusvom på madrassen, så føles der som at blive svipet af en kæmpemæssig elastik. det hele gav sig i et stik og bagefter var der bare kæmpe brændende fornemmelse.  jeg kom endda til at sige av halv højt, og lå bagefter med hånden på stedet for lige som at give det lidt varme så den brændende fornemmelse kunne lindres lidt. jeg kunne da godt mærke at de strækmærker der var der i forvejen føltes meget hævet, men ikke som var der sår nogen steder. jeg falder i søvn og tænker ikke mere over det. næsten morgen kommer jeg til at kigge på strækmærkerne og de er helt blodige, som når blodet trækker ud gennem huden og ligger sig i et skjold henover strækmærkerne. lige nu ser det ud som om mine strækmærker er ujævne snitsår der er ridset ind i maven med en ru kniv.    er der nogen af jer der har haft lignende tilfælde ?? doktormanden sagde at det sagtens kunne ske og jeg skulle bare smøre maven med noget fugtighedscreme. jordemoderen siger hun har hørt om det men aldrig set det før, så hun er jo helt fascineret og har været i gang med at tage billeder af det gyslige syn til "videnskaben" lige nu er strækmærkerne ok - det gør ikke ondt, men klør som ind i en hvis ting - men det er da bare lidt skræmmende synes jeg at maveskindet lige frem sprækker på den måde (og det er ikke engang fordi jeg er særlig stor endnu) hvordan skal det ikke gå ?? de kærligste hilsner Mithril
- det lyder da rigtigt ubehageligt! Kan da godt forstå du er noget bekymret over det videre forløb. Kan desværre ikke sige noget klogt....! Louise
Jeg havde samme problem, jeg fik sår inde i stækmærkerne, det gjorde bare så ondt. Desværre hjælper dvs. creme ikke og der er ikke andet at gøre end bare at se til. Jeg er idag meget plaget af dem, og viser ikke maven frem nogen steder, sys det er meget pinligt. Kunne så godt tænke mig at syarte ril baby svømmning med Christian, men bar tanken om at skulle trække i en badedragt nej tak! Det eneste jeg har hørt skulle hjælpe er A-vitamincreme.
Ved godt at man ikke må sammenligne børn med hinanden men nu bliver jeg helt bekymret for min dreng på 6 måneder. Han kan endnu ikke støtte på benene når man sidder med ham. Alle de andre babyer i mødregruppen kan stå på deres ben - selvfølgelig med støtte fra deres mødre. Jonas falder bare sammen i knæene når jeg gør det. Han kan simpelhen ikke støtte. Da jeg var til 5 måneders undersøgelse ved lægen prøvede han også og kunne heller ikke få ham til det, synes jeg kunne mærke på ham at han synes det var mærkeligt at han ikke ville bare et par sekunder. Nu er jeg blevet lidt nervøs for om der er noget galt med ham - er der andre der også har haft en baby der ikke ville det ???? Han er ikke bagud med andre ting synes jeg kan griber efter legetøj, vender sig fra ryg til mave og omvendt, flytter legetøj fra hånd til hånd, sutter på hans tæer o.s.v. Nogle gange bliver man nok bare lidt bekymret - er jeg for pyldret !!!! Hilsen Rikke
Hejsa Min søn er snart 6mdr og han kan heller ikke stå på hans ben... Han kan støtte i ca 5sek og så knækker de sammen vis du forstår... Det med at trille om på maven gider han ikke han tager den om på siden for han ved at han ikke kan komme tilbage igen smiler... Klog knægt syntes moderen. hihi. Jeg ville ikke bekymre mig.. For det skal nok komme når babyen er klar til det.. Men nej du er ikke pyldret, tror at vi alle tænker over hvad vores børn kan og andre kan. Det er ganske normalt..
Min Jonathan på 5½ mdr. støttede heller ikke på benene - også her kunne alle de andre det i mødregruppen og havde gjort det længe... Jeg spurgte så min sundhedsplejerske sidst hun var her - og jeg kan desværre ikke huske hendes forklaring, men jeg skulle i hvert fald slet ikke bekymre mig om det - der var mange børn der var langt ældre, som heller ikke gjorde det... I går aftes gjorde han det så lige pludselig - og så kunne han bare. Så bare vent, lige pludselig fanger din søn pointen, og så kan han også...
Tror bestemt heller ikke du skal bekrymre dig, men datter 5,5mdr kan godt nok sagtens støtte på benene og har kunne det længe, men vi har et vennerpar hvor deres datter på 5,5mdr ikke kan og falder bare sammen når de prøver,men hun var så ekstremt hurtig om at lære at vende sig hvor vores datter først lige har lært det!!
Ja så skete det at min veninde fødte en lille pige ved akut kaisersnit her i fredag 29/2, da alt vandet gik og hun fik veer. en lille pige på kun 1760g, som valgte og komme ud lang tid før termin. Hun var sat til 28/4 så to mdr fortidligt. Men hun trækker vejret selv så både hende og moren har det begge godt... Er der nogen af jeg der har prøvet at føde så lang tid før termin????
min kusine blev født hele 3 måneder før termin og det var vel at mærke i 1982 -hun vejede kun sølle 1000 gram, men har det den dag i dag fint... hun blev født under en slem snestorm og de forsøgte at overflytte hende til århus, under turen gik hendes hjerte i stå, og da ambulancen måtte vende om pga vejret kørte den over et "bumb" og det satte hendes hjerte igang igen...
Hej. Mine piger kom til verden ved akut ks. i uge 31+5, dvs. 2 mdr. før tid. De vejede 1590 og 1780 g. Hvis du har lyst til at lsæe om vores forløb, så kig på vores hjemmeside, se signatur, men jeg må advare om at ikke alt er lige rar læsning... Håber alt det bedste for din veninde, hendes lille pige skal nok vokse sig stor og stærk. Mange tanker, stine.
Hej Jeg har et venne par, hvor hun fødte deres tvillinger i uge 28, drengen vejet 1050g og pigen 960g. de har det i det store hele fint, der var/er nogle ting, som er lidt mere besværtligt, såsom der skulle være mere ro omkring dem, da de var helt små ( de er nu 4½ år) de kom i en dagpleje, hvor der kun var et barn udover dem selv feks. Hilsen janne Håber det kommer til at gå godt.
Min veninde havde termin 7/4-08 men fødte den 17/12-07 altså næsten 4mdr før tid.. Pigen vejede kun 700g, og blev kørt for fuld udrykning til Rigshospitalet hvor hun lå i kuvøse i lang tid! I dag vejer pigen lidt over 2000g og de (mor og datter), er nået så langt i systemet at de er kommet til det lokale sygehus hvor de forhåbentlig kan komme hjem fra omkring påske! Hos mig går pigen under navnet "Turbo-Tøsen" - hun kæmper og kæmper og jeg elsker at følge hendes vægt dagligt!  Mvh Sanne
Hej alle sammen! Jeg er ny bruger af dette forum.... havde ikke lige set at det var om børn og graviditet, som jeg kunne jo nok have hentet lidt informationer herinde, som første gangs fødende. Jeg vil lige fortælle lidt om min fødsel den 17/2. Jeg havde termin d. 5/2. Lørdag d. 16 gik mit vand kl. ca. 8.00 eller vi vidste ikke om det var vandet der var gået, fordi det var så lidt. Så vi slog det lidt hen og jeg havde lovet Tomas at jeg nok skulle køre os til en marsvineudstilling i Sig, fordi han havde købt 2 dyr han skulle have hentet, så det gjorde vi. Vi trillede til Sig og snakkede om det mon var vandet der var gået, men der var jo ingen veer endnu, så vi tog det stille og roligt. Vi fik hentet dyrene og kørte hjem til Tomas's far for at spise frokost og der ringede vi til fødegangen, for at høre om det kunne være vandet. Det var det sagde de og at de gerne ville se mig deroppe om eftermiddagen, så vi kørte hjem ved 14 tiden og fik puttet alle tingene vi havde pakket til hospitalet i bilen og kørte hjem til mine forældre (deres bil), så kørte min far os op på fødegangen og jeg blev undersøgt, stadig ingen veer, men jeg var 1 cm åben og kunne køre hjem igen. Vi spiste aftensmad ved mine forældre og blev derefter kørt hjem til os selv. kl. ca. 19.00 begyndte de første veer at melde sig og så gik det lige pludselig stærkt ved 21 tiden havde jeg så kraftige veer at jeg ringede til fødegangen og sagde at jeg gerne ville derop, men fordi jeg kunne snakke i tlf. ville de ikke se mig endnu, så var veerne ikke kraftige nok. Så de bad os vente 1-2 timer og så ringe igen. Da der var gået 1 time fik jeg Tomas til at ringe, selvom jeg godt kunne snakke i tlf., men denne gang ville jeg ikke snakke med dem, bare afsted. Så vi ringede efter min far og kørte derop igen. Det skal lige siges at jeg bor i Ribe, så vi havde en halvtimes kørsel oveni. Da vi kom derop skulle jeg undersøges igen og der var jeg 9 cm. åben og kom direkte på en fødestue og de sagde at det var heldigt at jeg havde insisteret på at komme ind ellers havde jeg født i bilen på vej derop. Kl. 22.45 ca. begynder presseveerne og vi "går" igang, da jeg har presset og presset i en time begynder det at gå lidt i stå, så jeg får ve-drop, selvom jeg bestemt ikke havde lyst til det(Meget stor nåleskræk). Jeg pressede yderlig i omkring 1 time, men den lille lå bare og gled frem og tilbage og ville ikke komme ud. Det viste sig så at jeg ikke havde ret meget plads til det og til sidst blev blev baby taget med sugekop(av av), men ud kom den. KL. 01.54 kom han til verden. Han var 53 cm. og vejede 3390g. Lige et lille billede af ham, fra fødselen   Så skulle vi bare vente på moderkagen, men efter 1 time havde den ikke løsnet sig, så jeg skulle ind og have den fjernet. Så mig ind og få den væk og baby blev plantet i Tomas's arme i 1½ time.   Så en hurtig fødsel fik jeg, selvom den gik lidt i stå. Håber ikke det blev for langt og for kedelig læsning. Hilsen
Skøn læsning for en anden førstegangsfødende, som er meget nervøs for sin fødsel...Tillykke med den lille ny... Han ser dejlig ud...
... altid spændende læsning   I øvrigt   til den kommentar om at når du kan tale i telefon, så har du ikke ondt nok! De beder sgu da selv om, at det er den gravide der ringer, og ikke manden. Nu må de da lissom vælge. Jeg fik også efter min fødsel at vide, at de egentlig havde regnet med at skulle sende mig hjem, fordi jeg ikke så ud til at have "ondt nok". Ja tak, men folk viser jo smerte på forskellig måde. Jeg bliver for eksempel meget stille. Næste gang tror jeg nok at jeg skal brøle højt  Tillykke med bebsen
Tak for de pæne ord... Jeg må sige at jeg også var lidt bange for at føde, men det var overhovedet ikke så slemt som jeg havde troet det ville være. Jeg kan heller ikke forstå hvordan de over en tlf samtale kan vide hvor ondt man har og de kan heller ikke vide hvordan ens smertetærskel er. Så jeg blev lidt sur da de sagde at jeg ikke måtte komme ind endnu. Hilsen
Ih hvor e rhan bare fin, og stort tillykke med den forholdsvis lette fødsel. Jeg håber, også som førstegangs, at min fødsel bliver lige så let.. Det føltes som om noget vand gik igår, men der er ikke kommet mere siden igår aftes, så vi venter lige lidt.. Synes det er rigtig svært, for der er jo mange ting man ikke har mærket før som fx, vandafgang, så hvordan ved man lige det er dét?? Anyways, vil ikke stjæle dit indlæg, bare sige tusind gange tillykke, han ser fuldstændig skøn ud
med den lille basse.. han er godtnok fin! ved i hvad han skal hedde?
Tillykke og tak for den fine beretning. Han ser dejlig ud jeres dreng 
Takker for de pæne ord igen! Han skal hedde Ebbe, da vi vil have et navn som ikke er så almindeligt, for at han ikke skal kaldes sit efternavn, som både faren og jeg er blevet. Hilsen
Jeg har lige et spørgsmål, om hvornår i skiftede tremmesenge ud med en Juniorseng. Emilie er snart 2 år (22 måneder), og når hun sover om aften kan man høre at kammer mod sidderne når hun vender og drejer sig i sengen, så jeg tænkte på om det hvar ved at være tid? Kan i anbefale nogle? Hilsen Janne
de kom i juniorseng
bliver 2 år her d. 3/4-08, og han fik en juniorseng i starten af januar   Han er glad for sin nye seng, og er kun 2 gange gået ud af den efter at være puttet  Mikkel har en Emil udtræksseng fra ILVA, som jeg syn's er meget fin. Helt hvid, men afrundede hjørner, og ganske diskret  /Eva
bliver 3 år til maj og hun fik ny seng i januar.Vi valgte en halvhøj seng,med hule under,da værelset er lille. desværre elsker kattene at snige sig ind og op i fodenden. Og så er den bred nok til at man kan ligge og læse godnat historie for hende. Tine
Nogle herinde som ejer en TRILLE pose til deres barn? Jeg overvejer at købe en nemlig..og ville høre om den lever op til forventningerne...
hej ja kan kun sige de gør
Jeg har også en, og er bare super glad for den. Den er virkelig alle pengene værd!
Jeg har netop købt en Trillepose, er super glad for den og glæder mig til og kunne ligge baby i den  Jeg fandt to hjemmesider der havde den på tilbud, der stod at det var med bæreplade og vinterdyne. Super hurtig levering, så der har jeg kun ros til overs. Men så er det jeg undrer mig lidt over, at inde i brugervejledningen, står der at den leveres komplet med bæreplade samt vinter og sommerdyne. Hvad skal man så forholde sig til, det de skriver på hjemmesiden at der kun følger vinterdyne og bæreplade med. Eller er det det som står i brugervejledningen som gælder?
har skam også en den er emma glad for især når hun er vokset fra liften er den god... tjek tøjbamsen.dk de har dem med forskellige motiver
Ja min nieces mor, ønsker sig ikke de traditionelle ting, så tænkte jeg ville finde et anderledes smykke til pigen når hun skal døbes, også købe Peter Plys Samlede historier.. Ville I have blevet glade for det, til jeres børns dåb?
lige en gave for mig. 
... for mig til at være temmelig traditionelt hvad angår dåbsgaver det der. Alt efter selvfølgelig hvad det anderledes smykke er.
købe en dåbssten fra   ?
jeg håber det er okay at jeg lige "stjæler" tråden til et enkelt spørgsmål.. hvad er traditionelle dåbsgaver? (vi holder dåb den 9/3 og jeg er blevet spurgt om hvad hun skal have, men jeg aner det virkelig ikke.
vores ønsker på lister jeg fandt på internettet og tilføjede så lidt selv også: