samme problem. Jeg har engang haft en bryst piercering. Og i det bryst hvor den havde siddet havde jeg også smarter. STORE smerter. De gik dog over igen efter et par uger. Ivervejede ofte at bruge flaske i stedt. Men er bu glad for at jeg ikke gjorde det. Men egentlig underligt at det er en smerte man ikke bliver oplyst om. Held og lykke med det
som spændinger. Prøv at kør hånden lidt fast langs brystet, mod vorten, samme vej som mælken løber. sørg for at komme hele vejen rundt gerne imens du ammer. Det er lidt svært at forklare men du skal ligesom massere mælken ned så der ikke kommer "klumper/knuder" for det kan godt give brystbetændelse hvilket gør ulideligt ondt. tanja
Amning er hårdt arbejde, skide hårdt, specielt i starten. Men for mig var det det rigtige. Hilsen Jette - mor til 3 dejlige unger.
Åh nej, sådan noget må i ikke fortælle. Min datter ligger med 40 i feber på anden dag og sover hele tiden. Vi var ved læge igår, men de checkede slet ikke for andet end dehydrering 
så forfærdeligt at miste sit barn   Stakkels familie Man kan læse lidt om de forskellige meningitis former i dette link.: 
Jeg ved slet ikke havd jeg skal skrive! Stakkels stakkels familie! Bare ordet "Meningitis" får det til at løbe mig koldt ned af ryggen. Den sygdom frygter jeg næsten mere end noget andet. Det går så forfærdeligt stærkt, den rammer så hårdt og INTET kan man stille op! Puha, stakkels stakkels forældre. 
for den stakkels lille pige of familie.. jeg mener at der er flere slags menigitis, nogle mere smitsomme end andre, jeg ville hvis jeg var dig, ringe til egen læge eller hospital og høre hvordan i skal forholde jer, normalt bliver de nærmeste jo testet for sygdommen når der sker dødsfald, men jeg ved ikke om jeres barn har været i kontakt med den afdøde lille pige, men det smitter jo gennem luften så vidt jeg ved. men ring for at få lidt ro i sindet. Mette
... har helt sikkert styr på hvilken type meningitis, der er tale om. Selvsagt tager myndighederne jo også den sygdom meget alvorligt. Da jeg gik i 1.g var der en pige i 2.g som døde af meningitis. Der blev hele hendes klasse testet for sygdommen, men ingen havde den.
Økonomien er der, alderen er der, pladsen er der - snart, hjerterummet er der, lysten er der, men hvordan fanden får i det til at fungere?? Vi har været sammen i 5 år og er blevet enige om at det skal være nu eller aldrig, specielt efter al den snak om yasmin som er dem jeg tager, så nu dropper jeg dem helt. så nu har jeg har nogen spørgsmål: Hvor hurtigt efter man er stoppet ppiller før den er der , hvad kan man om ikke andet regne med? Hvordan med hund. Vi bor i lejlighed og bliver ved med det og min kæreste er ofte ikke hjemme morgen eller aften, så hvordan med at lufte hunden? Tager man bare barnet med selvom kl er 6? Eller lader man bare ungen sove, stikker babyalarmen i lommen og går det kvarter det tager (er lige rundt om hjørnet)... ja jeg spørger fordi jeg er helt blank ikke fordi jeg er ond , blot uvidende. Hvordan med SU og barsel osv.? Hvor lang tid vil jeg kunne fortsætte min uddannelse før jeg går på orlov..?
Hej, Fra jeg stoppede med p-pillerne til der var "bid" gik der kun 1 mnd. altså var der bid i første forsøg   Men det er meget forskelligt, min bror og hans kæreste har været både 1år og ½ år om at undfange. Vi har et vennepar der var flere år om det. Så det er meget svært at sige... Hvis du har baby liggende i liften så kan den jo nemt lige sættes over i barnevognen om bay sover eller ej og så afsted med baby og hund  Det er igen meget individuelt hvor længe du kan fortsætte din uddannesle... Får du bækkenløsning så kan du nok ikke særlig længe, men går det hele uden besvær så kan du gå fra 1 mdr. før termin som er normalen... Det kommer an på hvad din krop siger til at sidde meget ned... min ryg synes absolut ikke det var sjovt... Held og lykke med projektet 
okay   ja så lyder det da til at jeg måske godt kan gå i skole langt op i det, da det ER stillesiddende,hvor jeg faktisk bare kan gøre hvad der passer mig langt hen af vejen. Men uh, det er virkelig det med hunden der er mit dilemma- men altså hvis andre kan få det til at køre kan vi vel også. Men jeg synes det er sådan en skræmmende tanke lige nu.Samtidigt underligt blandet med at jeg gerne vil. Giver det overhovedt mening?
jeg tror aldrig man bliver helt klar! Jeg havde det selv sådan at der gik ½ år fra sidste pille til jeg blev gravid, og havde de sidste par måneder inden virkelig haft nedtur når mens kom, men da jeg så stod med den positive test, der blev jeg helt rundt på gulvet, for kunne vi nu overhovedet klare det! Men ja, nu er Silje her, knap 2 uger gammel, og rigtig dejlig - i morges var vi ude og gå kl. 5:30 - der sker altså ikke meget på det tidspunkt - hun ville ikke sove, så det var et desperat forsøg fra morens side på at få et par timer mere, det lykkedes ikke... Jeg tror man kan hvad man vil, så bare spring ud idet - man vokser med opgaven!
det er meget forskelligt hvor lang tid der går fra man har smidt pillerne. For os er der gået 4 år + hjælp før det lykkes. Men nu har jeg også en kæmpe mave  Ang barsel, så kan man ikke sige noget på forhånd. Men du har ret til barsel fra 4 uger før forventet fødsel. Mener man får noget ekstra SU men er ikke sikker. Der skal du nok snakke med en studievejleder. Ang hunden, så skal det nok løse sig når tiden kommer. Jeg tror sagtens du kan "smide" barnet i barnevognen, når hunden skal luftes, men har ingen erfaringer. held og lykke hjertelig hilsen katarina
Den med P pillerne kan jeg ikke hjælpe med da jeg aldrig har spist dem. Jeg gik i skole da jeg ventede Amalie, og jeg gik på barsel den 1/12 og hun blev født den 18/12. Jeg ville nu nok tage barnet med hvis jeg skulle gå med hunden, selvom det er lige rundt om hjørnet, og selvfølgelig kan du tage ham/hende med selvom kl er 6. Jeg fik su under barsel, du har 12 klip du kan bruge, dvs du kan gå på barsel 1 år, du kan også vælge at tage dobbeltklip, og dermed få dobbelt su, men altså så kun den halve tid..
Jeg synes jeg var klar til at få en baby, men ca. 1 md. før termin var jeg godt nok ved at fortryde - lidt for sent at få kolde fødder!! Jeg tænkte at vi da overhovedet ikke var klar til at tage hånd om en lille baby... Men da jeg lå med lille Victoria i armene var alle de tanker bare langt væk. Man vokser helt klart med opgaven! Jeg var bydt frustreret de første 5 uger fordi Vic bare græd og ville ikke sove, men pludselig kørte det bare på skinner og har gjort det lige siden 
Vi havde haft hund i 2 år, da vi fik barn. Det er gået rigtig godt. Hunden var på det tidspunkt 2 år, og "opdraget det den skulle" - altså den havde jo lært det grundlæggende og var en rimelig "fornuftig" hund (hvis man kan sige det om en hund!!)   . Der har slet ikke været problemer, men vi har også fokuseret meget på, at han (hunden) var med i det hele fra starten. Han fik lov at snuse til alt det nye udstyr og til baby med det samme vi kom hjem. De ændriger vi vidste, der ville komme fx. hundefri zone på børneværelset, indførte vi før baby kom, så det ikke blev forbundet med baby. Og ja, baby får lidt ekstra ture i barnevognen, når hunden skal ud  Nu hvor Tobias er 10 måneder har de så meget fornøjelse af hinanden, tumler og fjoller. Så go fornøjelse