Jeg hørte om det i dag, da min lillebror fortalte det. Anede ikke hvem manden var, men kunne så forstå at det var en af skuespillerne fra Fast and Furious-filmene, som jeg dog aldrig har set. Så tragisk at dø i en så ung alder. Det minder mig lidt om Steve Irwin - han døde også mens han gjorde det han nød mest. Paul Walker kunne vidst rigtig godt lide at køre i hurtige biler osv, men det ændrer jo desværre ikke på hvor tragisk det er, tænk kun at blive 30 år gammel 
at han blev 40 - men ikke desto mindre alt for ung til at dø. The Fast and The Furious-filmene har jeg KUN set, fordi min forlovede synes, at de er fede - så jeg vandrer troligt efter ham ind i biografen for at se dem. De er slet ikke min type film   Men jeg har kunnet læse mig til, at Walker gjorde meget i velgørenhed, og det synes jeg altid er dejligt at se, når folk er kommet til mange penge.
Rigtig nok at blive 40 år - men stadig ingen alder... Som alle andre der dør for tidligt er det super tragisk. Et kæmpe tab for hans venner, familie og mange mange fans. R.I.P.
trist ja, men lige så trist at hans kammerat også døde.
for begge personer og alle deres pårørende...
Ja, men vel ikke mere tragisk end alle de andre mennesker, der hver dag omkommer i trafikken, men som kun får en lille notits i avisen, hvis overhovedet, fordi de ikke er kendte...
Ups ja, 40 år, det var en tastefejl  Synes i øvrigt det er vildt at alle "glemte" ham kammeraten i bilen til at starte med, i nyhederne osv..
Hej alle. Nogle er jer har nok fulgt mig og Flickas rejse sammen. Den rejse er nu forbi, og der er startet et nyt kapitel i hvert vores liv. Hun er kommer hen til en dame der holder så meget af hende, og de har super kemi. det er jo skønt, men jeg savner min Flicka, og det er på tide at jeg komme 100 % videre. Så tænkte om i vil hjælpe mig ? Jeg skal ud og kigge efter min EGEN hest, som ikke kan blive solgt for snuden af mig, og som jeg ikke mister om og om igen. Min helt egen. Jeg har fået lov af mine forældre, og det er på plads. Jeg kunne rigtig godt tænke mig en Dv, gerne fra føl. Har i ideer til andre racer som vil egne sig som dressur stjerner, lige som dv ? Vil meget gerne høre jere " heste-budget " hvad i bruger om måneden osv. God 4 december til jer ænder 
De fleste varmblodsheste fra de nordeuropæiske avlsforbund egner sig enten til dressur eller spring. Her er det vigtigt at kigge på afstamningen, da det langt fra er alle heste der gangartsmæssigt er egnet til dressur. Jeg tror du vil blive ked af at købe et føl, der går jo rigtigt mange år før du kan komme ud at ride, og en 1-2 års er ikke så meget dyrere, det er først når vi nærmer os tilridning at prisen stiger rigtigt meget.
Tillykke med din fremtidige titel som hesteejer. Jeg vil give Charlotte ret, lad være med at købe et føl. Du lyder ikke så gammel og der sker 1000 ting for dig de næste 5, 10 15 år som gør, at hvis du vil ride så find en hest der kan rides NU. Fordelen er, at du kan prøve den inden du køber den så du véd, hvad du får og måske har den nogle bedrifter du kan have med i forhold til hvad hesten kan og hvad du søger. Når det er sagt, så vil jeg faktisk anbefale dig at finde en GOD konkurrence hest som er lidt oppe i årene og som du virkelig kan lære noget af. Vælger du en hoppe så kan du jo også sætte den ifol når du får mindre tid til hesten pga. uddannelse og lign. Man hører så ofte om nogle som har købt et "drømmeføl" og når den bliver 3 - 4 år så er den blevet for lille, eller den er blevet skadet eller den er super, til noget helt andet end det man gik i flere år og håbede på... Jeg har i år tilredet et afkom af egen avl og en indkøbt. Den ene er kold som is, selv i situationer, hvor den "burde" gå i panik (fordi den er ung og nytilredet), den anden som af natur er ret rolig, den lader sig dog   let stresse op. Sidst jeg red den, så fandt en af de unge på folden ud, af at når den " " så gik den jeg red på, (vi har ridesti forbi folden) fuldstændig ud af sti gode skind.... (og så blev det pludselig smadder sjovt for den på folden, som bør have point for sin kreative tankegang og evne til at få HELE flokken med på sine narrestreger...   ). Jeg kunne heldigvis godt se det sjove i situationen og har så mange års erfaring, at jeg   har nogle skrubler ved, at sadle dén hest op en anden gang, men mange ville nok syntes at det var knap så underholdende. Derfor vil jeg anbefale dig at prioritere dine ønsker og behov, knivskarpt! Hvad er formålet med hesten og hvad vil du med den? I forhold til, hvad der skal ske i dit liv over de næste år.
Tak for jeres svar, grundt til at jeg gerne vil havde en ung en er at jeg kan følge den fra starten. Også fordi jeg ikke har 40.000 til en lære - hest. Og vil gerne selv kunne lære den alle tingene, og havde den til den ikke kan mere. Men synes i det lyder helt tåbeligt hvis jeg køber en tilredet 5 års ?
nogen der kende anlægsfladen på en kieffer inn AT? og evt bredde i kammer?
Kære HN folk, hjælp mig med lidt inspiration. Jeg synes, jeg kører rundt i de samme retter til aftensmad hele tiden, så nu er det vist tid til lidt input på den front. Jeg efterlyser retter der er forholdsvis nemme at gå til, og som ikke kræver al for megen tilberedningstid. Det må også meget gerne være børnevenlig mad, da jeg har en dreng på 7 år og piger på 3,5 år. De retter som vi kører rundt i er: Risengrød Boller i karry Hjemmelavede burgere Hjemmelavede Hot Dogs Pitabrød med forskelligt fyld Totillas med forskelligt fyld Kyllingbryst med pommes Stuvet makaroni med frikadeller Fiskefileter med en eller anden form for kartofler og salat Chili Con Carne (Knorrs) Lasagne (Knorrs) Please please kom frem med dine yndlingsretter.......
nøj hvor jeg kender det (og mange af de nævnte retter) Fiskefrikadeller af færdig fars - evt torskefars tilsat citron og revet ingefær - hertil frisk pasta og "hapse grøntsager" - dvs tomatbåde, agurke-, gulerods, og perberfugtstænger "vores lasagne" - kogte pastaskruer e.lign. i fad med kødsovs (oksekød med lidt løg og hvad vi har af revet gulerod, porre,revet aubegine/squach.. og lidt krydderier) henover - uden tomat.. - og så revet ost og en tur i ovnen hjemmelavet kartoffelmos - med lidt rodfrugter - ikke for meget - hertil hakkebøffer/koteletter/... og "grøntsagshapsere" kogt skinke - med kartofler og friske grøntsager resterne - og væden fra skinken kan der laves suppe på dagen efter - med spaghetti, stykker af kartoffel og gulerod (størrelse så vores unger kan vælge til og fra..) eft porre eller hvad der nu passer   - den er lidt minestrone agtig
Hold nu op hvor vi glæder os.. Nok allermest min datter som glæder sig. I de sidste års tid har min datter kæmpet for at finde den helt rigtige pony.. Ja, det er svært at finde en maks kat 3 med kapacitet og lyst til at springe det helt store, og samtidig kunne håndteres af en 7 årig.. For ældre er hun altså ikke. Hold nu op en jagt med ponyer der stak af, lavede rodeoserier osv. Nå, men en stædig ponyejer fra Nordjylland insisterede på, at hun havde Jennifers næste springpony... ja, tak tænkte jeg.. Måske med lidt for åbenlyst himmelvendte øjne.. Kan det ses igennem telefonen?? Deb havde gået som kat 2 pony, for datteren var for gammel til kat 3, var tilkørt og havde fået føl.. Hmmm.. Lød ikke umiddelbart som en pony for os, og jeg afviste hende i telefonen. heldigvis var hun stædig nok til at ringe igen. Hun ville enda komme til Sjælland med ponyen, og hente den igen efter en uges tid. Der viste sig, at min datter og ponyen klikkede med det samme. Er hende dybt taknemlig for hendes stædighed. Den er blevet målt som 3'er og de har allerede vundet deres første LA sammen til C-stævner. Og på torsdag går hendes store drøm i opfyldelse.. Hun skal ride Christmas Warm up på Vilhelmsborg. Tænk engang at nå alt det som 7 årig.. Hold op hvor er jeg stolt af hende   - og hun er jublende lykkelig. Vi tæller dage, timer og minutter til, at vi tager afsted til Vilhelmsborg 
Rigtig god fornøjelse.   Håber i får en god oplevelse. 
Det er da godt! Stort tillykke!
Hahahaha... Hvor FEDT at ejer var så insisterende!!  Tillykke med pony og pøj pøj til Christmas warm up, kan godt forstå glæden og spændningen er stor! 
held og lykke,tro godt man vil se billeder af dem
Hehe... Ja, det var altså fedt at forrige ejer var så insisterende    I kan følge hende live på hendes facebook side: Jennifer Nisted Florboe Hub opdaterer fra hendes træning og stævner. Hun er SÅ stolt over at havde fået sin egen side, så gå endelig ind og Like siden, så bliver hun rigtig glad 
Hvorfor er de fleste rytter i heste verdene sådan nogen snobber ? Hvorfor kan de fleste af jer ikke behandle hinanden med respekt ?
Hvorfor stiller du disse spørgsmål?
... hvad du forventer vi skal svare? Jeg kender faktisk ingen som er snobbede - og jeg kender vist kun et par stykker, som ikke opfører sig ordentligt, men det er ikke nogen jeg beskæftiger mig med  Hvor jeg kommer for at ride, kan vi både snakke hyggeligt sammen og være tavse og koncentrerede. Jeg har aldrig problemer med at omgås mine medryttere på en ordentlig måde. Men den slags går jo to veje - har du tænkt over, hvordan du fremtræder for andre? Hvis du virker mut/sur og lukket, så får du ikke meget snak tilbage  Hilsen Sif
Tror vi opholder os i forskellige dele af heste verdenen... Der hvor vi har parter er jeg uden tvivl den der SER mest snobbede ud, men jeg vil nu vove at påstå at jeg er meget flink og behandler andre meget pænt. Men som du selv siger i din signatur, what you give is what you get
Flyt evt. stald? Jeg har kun oplevet meget få "hestesnobber" i de stalde jeg er kommet, så måske er du bare uheldig.
Det er der fordi man selv vælger hvem man synes virker snobbede og du TS synes så åbenbart at hestemennesker virker snobbede. Så hvis man synes der er mange snobber i ens omkreds, bør man måske kigge lidt på sig selv og sin egen opfattelse af andre.  Og er det ikke en slags snobberi at se ned på andre fordi de "åbenbart" er snobber. Jeg kunne så undre mig over hvorfor er der så mange søde, sjove, skægge, skæve, hjælpsomme mennesker inden for hesteverdenen?
Hej, Jeg kan ikke lade være med at fnise lidt, når jeg ser TS' spørgsmål i forhold til TS' egen signatur "What you give is what you get"  Jeg har mødt meget få snobber i hesteverdenen, men jeg tror, at visse mennesker kan opfattes som sådan, hvis de f.eks. er meget generte eller distræte af væsen (det er jeg selv) og derfor måske ikke altid følger med i al snik-snakken i stalden o.s.v. og bare passer sig selv. Eller hvis man går meget op i stil og farver i forhold til sit udstyr - men det er jo ikke at være snobbet; det er jo bare et spørgsmål om stil (hvilket jeg bestemt ikke ejer   , men andre er hjerteligt velkomne). MVH Jette
Da jeg var ung ridepige i midt 90'erne, oplevede jeg ofte at jeg følte at mange af de andre ridepiger var snobbede. Når jeg i dag tænker tilbage på den tid, kan jeg godt forstå de havde svært ved at sætte sig ind i mit mindset og jeg ikke kunne mødes med dem. Jeg var ikke interesseret i drenge, mode og byture. Talte meget metaforisk og var i heletaget meget i min egen lille drømmeverden. Jeg var mere interesseret i at tegne og spille på min violin. Det eneste vi havde til fælles var heste. Det var ikke nok til at vi kunne socialisere os sammen og tale om noget andet end det der skete i stalden. Jeg syntes de var lidt overfladiske, og jeg er rimelig sikker på de også syntes jeg var lige lovlig abstrakt. De grinte nogle gange af de mærkelige ting jeg sagde, og jeg lod som om det ikke rørte mig på nogen måde. Jeg blev aldrig direkte uvenner med nogen af dem, men vi talte bare ikke samme sprog. Heldigvis er det meget lettere når man er voksen. Jeg har stadig min krøllede hjerne, men mine venner i dag er alt fra den fattige kunstner til overklassefruen. Jeg synes det er helt fantastisk og spændende at være sammen med mennesker der kommer fra en helt anden verden end jeg, og jeg oplever også de synes det er sjovt at være sammen med en tosse som mig. Det er bare meget lettere når man er voksen. Det er svært når man er helt ung, og når man så er tidlig voksen og er anderledes end normen, så kan mange af disse krøllede mennesker have en tendens til at gå i forvsar inden man når at hilse ordenligt på et menneske fra den anden verden, og så skaber man med det samme en mur imellem. Så kære TS. Gå du bare over til de snobbede ridepiger og vær åben og smilende. Jeg er sikker på du får det samme tilbage fra de fleste af dem.
Det er jo Satire!  alt fra rokokoposten er satire 
Du har jo ikke selv læst artiklen? Nå, men denne tråd må da være en kompliment til rokokoposten 
Hehehe - rokokoposten er altså god humor, men det skal heller ikke tages for mere   
Godt at i ser det 
Nu kendte jeg ikke Rokokoposten da jeg læste artiklen, så blev også forargret. Men heldigvis er det jo så kun skrevet som provokation. Men skal vi lige prøve for sjovs skyld at tage den alvorligt? Det er da okay at forældrene kun vl have deres julepynt i "årets farver". (Dog ret koldt og kedeligt efter min meing) Men de bør stadig elske deres barn så meget at der kan gøres en undtagese med lidt pynt i "forkerte farver". Rent praktisk, så er det jo nemt nok at give besked via mail til institutionerne om hvilke farver der skal indkøbes hvert år. Men det vil da blive alt for dyrt. Som det er nu købes der jo blot så de er sikre på at have nok. Overskydende kan så gemmes til næste år. Men skal faverne skiftes ud hvert år, så kræves det også at der skal købes HELT nye forsyninger hvert år. Skal der så i stedet til at laves begrænsninger på hvor meget julepynt det enkelte barn må lave?
Jeg har simpelthen været nødt til at smide et link til denne tråd til rokokkopostens redaktør 
Hvis jeg skal hoppe på forslaget om at tage artiklen alvorligt... bare for sjov  Nu er jeg ikke selv forælder, og kender ikke umiddelbart nogen der ville gøre som i artiklen, men jeg ville faktisk ikke blive vildt overrasket, hvis der VAR nogle forældre, som ikke ville hænge "fejlfarvet" julepynt op. I hvert fald at de ville gå lidt på kompromis med synligheden... men jeg ved det ikke. Mon der sidder nogle Ænder, der kender sådan en type? Måske bedsteforældre, onkler, tanter eller andet? Kom nu - sig der er så skruppelløse og øretæveindbydende folk derude!   
det er på grund at Golden showers hint til redaktøren, men jeg har lige været inde for at læse Sisses link og få lidt sjovt til eftermiddagskaffen. Artiklen er jo "spækket" med "advarsler" om at Rokokkopostens nyheder er opdigtede OG parodier   - det er da meget svært at tage det som "noget rigtigt". Sidste år var der et helt radioprogram en lørdag formiddag, hvor de udelukkende brugte Rokokko-postens "nyheder" som "breaking news" - jeg lå flad af grin i to timer - troede først at det var noget som programværterne selv havde fundet på men fandt til sidst ud af hvordan det hang sammen. Men prøv at forestille omtalte "nyhed om farvevalg til julepynt" serveret som om det var en katastrofe - for nyhederne var i den stil - suverænt. 
Min stedmor er vaskeægte englænder (eller skotte, for at være helt præcis, men har boet i England det meste af hendes liv.) Hos hende og min far er julen hvert år smukt koordineret, det hele er på plads, og FARVEkoordineret, kan i tro! I det års julefarver! Stilen er kørt gennem hele hjemmet, og flot ser det da ud, når alle farver passer sammen. På de af juletræets grene, der vender allermest ud i rummet, så ALLE kan se pynten herpå, hænger de forfærdeligt grimme julehjerter og trylledejsfigurer i gyslige farver, som jeg lavede i børnehaven/skolen til min far og stedmor!  Resten af træet er farvekoodineret 
Golda Showers Hvorfor har du det? Det jo mig der ikke har fået læst det ordenligt 
Showers, du var altså mere fornuftig dengang du havde et pænt navn  Nu risikerer vi at rokokoerne opdager HN, og så kan de udgive årbøger - eller kvartalsbøger - i stedet for daglige artikler. Tænk hvis de ser tråden "Man ved man er hestepige når ...". Eller forvilder sig forbi HN-museet? 
Lad os da ikke håbe de kommer forbi indlægget med de frosne ærter!!! 
Altså, nu "abonnerer" jeg på Rokokoposten på facebook og der er virkelig nogle perler af nogle artikler imellem..... Bortset fra det, så var jeg engang i mødregruppe med en mor, som beklagede sig over sin 3-årige søns grimme børnehave-producerede nisse - som han insisterede på skulle have en plads i stuen. Når han ikke så det, gemte hun den bag en lampe, for den passede jo ikke til hendes trip-trap-nisser.... Se, det var en vaskeægte historie - og ikke så lidt uhyggeligt.  Det var så dengang jeg fandt ud af at livet simpelthen er for kort til mødregrupper!!
Fordi hun vil synes det er sjovt, det er ikke første gang det er sket at folk ikke har vidst det var satire 
Det er jo lige tid for suppe. Helst hjemmelavet, men kan sagtens købes fra frost, og så kan man pimpe den, med flere suppegrøntsager fra frost (Gulerødder, selleri og porrer) og en omgang kødboller (Jeg kan ikke li' melboller) Og så en groft flute til. Kylling i karry med ananas, rosiner, kokos og andre sjove ting. Paprikagryde med svine- eller oksekød i tern, løg, champignonger og cocktailspølser med kartoffelmos. Gullash er heller ikke svært at lave. Hakkebøf med bløde løg og brun sovs. Krebinetter med stuvet spidskål og/ eller stuvet kartofler eller stuvede ærter og gulerødder. Fiskefrikadeller (Mange steder sælges der fiskefars på frost eller frisk)
Glemte korteletter i fad med ris
Græskarsuppe - må jeg anbefale hokaido, dem behøver man ikke skrælle. svits hvidløg og ingefær og andet godt (løg, karrypasta, spidskommen) i olie og tilsæt græskartern. Hæld vand + boullion over til det lige passer. Kog græskarene møre, tilsæt evt. en chili (det tager ikke så lang tid måske et kvarter) og blend suppedasen. Ovnbagte græskar skal man heller ikke kimse af som tilbehør til noget mindre spændende, de giver bare en mumsesmag til alt hvad man tager med på gaflen. MUMS
Det er jo ret svært at vurdere hvad der er børnemad og hvad der er nem mad  Falafler er nemt og billigt men kræver lidt forberedelse. Wok ris. Jeg plejer at gøre sådan: Wok med nudler: Farsbrød (med massere af grøntsager), en ret overset ret  Mad på spyd. Kylling stegt i hoisnsauce (købes færdigt) enten serveret i vietnamesiske ripandekager (med bladgrønt, agurker i tynde strimler, forårsløg og nudler) eller bare med nudler/ris og en peanutsauce og dampede grøntsager. Ovnbagte rodfrugter (skær småt, så går det hurtigere i ovnen) med whatever kød. Frikadeller på andet end flæsk (hakket kylling, lam, ko, kalkun) med forskellige krydderier (frisk persille, hvidløg, koriander, citronskal, rosmarin eller noget helt andet) Udvid din krydderihylde, det kan gøre den samme grundret til noget nyt hver gang 
Jeg har aldrig opereret med børneretter, mine børn har fra helt små været vant til at spise hvad der blev serveret. Jeg har derfor to børn som er helt syge med rosenkål og som meget sjældent siger der er noget de ikke kan lide. Men anyway når jeg løber ind i perioder spørger jeg børnene hvad de gerne vil have at spise så plejer der at komme lidt inspiration  Vores madplan for denne uge er lidt kedelig, men den lyder således; Mandag... Chili con carne lagt i salatblade istedet for at servere med ris Tirsdag...Grydesteg i crockpot med gulerødder, kartofler og rødvin Onsdag... Ovnbagte kartoffelbåde, hjemmelavet bearnaise og kød fra tirsdag Torsdag... Tunsteaks med små kartofler og en creme fraish dressing Fredag... Hjemmelavede pizza Lørdag... Kylling med ris og satay Søndag... Vi spiser hos noget familie
Jeg kan anbefale Mettes menu søndag; nemmere kan det da ikke blive  Til TS: Som en anden skriver ovenfor, så er fyldige supper geniale på denne årstid. F.eks. grønsagssupper, hvor du putter alskens grønsager i - hvad I nu foretrækker. Blend det hele sammen, så får det også en lækker konsistens. Masser af godt, groft brød til - evt. lidt ristet bacon/chorizo/purløg osv. osv. på toppen af suppen. Hvis du vil spare tid, kan du eventuelt afsætte en søndag eftermiddag til at skrælle, pille og vaske grønsager, og så lave masser af suppe, der kan fryses i passende portioner. Ellers er Mettes forslag også gode, synes jeg, men måske lidt mere tidskrævende. Har du kigget omkring på nettet? Der må da være sider med inspiration til hurtig og sund hverdagsmad. Og jeg vil da sige, at den mad, du serverer nu, bestemt ikke er børnevenlig! Velbekomme
Hvor er der allerede kommet mange gode forslag og flere ligefrem med opskrifter til. Tusind tak. Jeg er ikke sundhedsfanatiker, men jeg forsøger altid at servere grøntsager, og grove varianter af brød og pasta. Det er heller ikke sådan, at jeg altid laver mad, jeg ved, børnene kan lide. Det er super fedt med nye indtryk og det kan jo være børnene synes det samme. Selvfølgelig kan jeg lede på internettet, men det bliver hurtigt uoverskueligt, og det samme bliver det, når jeg kigger kogebøger. Jeg har allerede fået inspiration til nogle retter, jeg vil lave i næste uge, bl.a suppe (Ungerne gider IKKE spise suppe af nogen art, men det gider jeg!) Nam nam jeg bliver helt sulten 
Hi hi -netop sådan en med massere af pasta stykker, kartoffelstykker og eks. skinke stykker - gjorde at vi fik stillet vores behov for suppe - og børnene for noget der var mere mad mad i deres verden end suppe  Vores unger nyder nu at der i en kartoffel/porre suppe serveres brødtern ristet på panden i olivenolie mums  til græskar suppen kan der ristes græskarkerner i olivenolie (tålmodighed de skal begynde at poppe før de er klar) - drysses med salt mums til suppen 
Jeg vil lige indskyde at det er meget sjældent jeg bruger mere end 30 minutter i køkkenet  Men jeg har også en crockpot som kan stå og passe sig selv i flere timer. Den laver jeg fx chili, stege, grød, bolognese og supper i. Det skærer tiden i køkkenet voldsomt ned 
Mine små søskende ELSKER denne ret, og den tager ingen tid at lave 
Supper. Herhjemme elsker vi ærtesuppe, minestronesuppe, rodfrugtsupper, kartoffel-porresuppe, forskellige thaisupper. Laver dem selvfølgelig fra bunden. Det tager ingen tid at lave, og det mætter, smager himmelsk og er sundt med alle det grønne.  Som regel bager jeg noget groft brød til også, men i bund og grund mætter supperne så meget, at det ikke er nødvendigt. Det eneste der tager lidt tid, er minestronesuppe. Man skal ordne en del grøntsager til den 
Nemt hurtigt men ikke det sundeste i verden er: Pølsepasta  1 pakke wienerpølser 500 gram fersk pasta(de tynde) 2 store hakkede løg 1 stor dåse tomatpure ½ liter fløde(piskefløde er bedst) løg svitses sammen med pølser skåret i stykker, krydres med salt peber og paprika, fløde og tomatpure tilsættes, samtidig skal pastaen i det kogende vand, når pastaen er færdigkogt efter ca 4 minutter, hældes vandet fra, pastaen blandes i tomatsaucen og vupti, klar til servering
super gode forslag i har  Jeg ved godt du siger ikke meget tilberedningstid, men med det mener du så mon tiden i køkkenet, eller tiden det tager for retten at blive færdig. En af mine yndlingsretter hurtig mad er flæskesteg. Flå den ud af fryseren, i et fad og 3-4 timer senere står den færdig, uden man skal røre en finger. Flæskesteg kan varieres på utallige måder. - med pastasalat - som burgere med rødkål, syltede agurker osv. - med pommes frits og bearnaise - skæres i tern og drysses i en gang flødekartofler der også bare passer sig selv i ovnen. - til smørrebrød / rugbrød med rødkål og hvad man ellers kan lide til Jeg syntes flæskesteg er genialt, og laver man det ikke med kartofler, sovs, brunede osv, så det faktisk en nem og meget overskuelig spise  -------- pølsemix er også lynhurtigt. varm pommesfritterne i ovn eller friture, og steg pølserne på panden eller i frituren, og server så en lækker salat til. ------------ hjemmelavet pizza, køb færdig bundene, hæld fyld på og 20 min senere uhmmm ----------- pirogger køb færdig butterdej, rul dem ud og klip dem over i 2 halve. smør pikant ost ud på dejen, ikke helt ud til kanten. drys skinke, champingnon, rød peber eller hvad i nu kan lide ud over. Luk dejen forsigtigt sammen og lige tryk kanterne med en gaffel, og 20 min på varmluft og vupti aftensmad... jeg serverer altid en god salat til 
Hej HN'er  Jeg arbejder som tjener på et steakhouse og i går havde jeg en gæst som havde nogle meget specielle præferencer når det kom til mad - han informerede at det var af religiøse årsager men han ville ikke oplyse mig hvilken religion der var tale om. Jeg kan ikke selv gennemskue hans religion, men måske nogen af jer kan? Det vigtigste var at han ikke måtte spise steaks - dog måtte han gerne spise den pigvar vi har på kortet. Dog måtte fisken ikke tilberedes på noget hvor der har ligget kød - helst  . han foreslog selv om den kunne laves i ovnen men da den jo også bruges til kød var det ikke helt optimalt (altså, den bruges ikke til kød   men ovnen vil jo være "forurenet" med kød). Det ender dog med at vi tilbyder at lave hans fisk i ovnen og pakkede den ind i sølvpapir så den undgik direkte kontakt med kød-omgivelserne. Han måtte gerne spise æg og fortalte at han også gerne måtte spise   former for ost men det kom an på præcist hvad det var for ost... Gæsten talte engelsk i var mørkere i huden end os selvlysende danskere men jeg havde svært ved at lure hvor han evt. kom fra. Tænker måske det var omkring øst/mellem-europa'ish. Det skal lige siges at gæsten var rigtigt flink og stressede mere over situationen end jeg gjorde  Men nu er jeg jo super nysgerrig efter at finde ud af hvilken religion der måske er tale om! Første tanke var Kosher - men de må da gerne spise bøf fra kvæg? (jvf.  ) Så nu går tankerne lidt på buddisme af en art for de må vist kun spise bøf og kød hvis ikke dyret er slagtet på deres vejne. Nogle gode ideer? 
mit bedste bud er at han har været en eller anden art af hindu. Jeg arbejder sammen med en som ikke er mega religiøs og han spiser således mad der er tilberedt sammen med oksekød, men altså ikke oksekød. Køer er ifølge hinduismen hellig og det er derfor man ser køer alle vegne i india. De må ikke slåes ihjel. Man må gerne spise mælkeprodukter, men der er garanteret regler for hvordan og hvorledes.
Der findes, ligesom i mange andre religioner, et hav af måder man kan tolke de her tekster på. Der er således grene af hinduismen der spiser kød og grene af den der ikke gør. Ligesom med mange andre religioner er der også en del kultur blandet ind i det her.
Hvis ikke hindu, kan han måske have været adventist? Mange af dem er, så vidt jeg har forstået, vegetarer, og måske har han selv troet at fisk er vegetarisk, ligesom så mange andre tror :b
Hej HN  Jeg står og skal købe en 2,5 års Frederiksborg vallak direkte fra avler. Jeg skal have ham handelsundersøgt og jeg er i tvivl om jeg skal få røntgen af ben også? Evt ryg? Han har et rimelig fladt kryds og jeg ved ikke, om der kunne ligge noget deroppe pga det flade kryds, eller om det slet ikke får nogen betydning, fordi sådan er han bygget. Jeg skal bruge ham allround og til stævner, når han bliver gammel nok. Jeg skal give 35.000 for ham. Hvad er jeres erfaringer? Er det nødvendigt? Hvad har I betalt for røntgen?
Det skal lige siges at sælger ikke ønsker at få lavet bøjeprøve, da hun mener at man nemt kan komme til at ødelægge hans ben af det og at den kan være misvisende.
Hvad lægger i under jeres hestes vinterdækkener når det er rigtig koldt ?? Har kigget på et Catago cooler dækken i uld/acryl, men er i tvivl om at det er en god idé at lægge uld under.  Håber at der er nogle der kan give mig et godt råd  //Dorte
Vores får et flis tæppe eller hvis det er rigtig koldt et uldtæppe (goldenstribe) under. Det er fint at lægge uld under så længe hesten ikke får det for varmt. Har altid gjordt det og har ikke oplevet at hesten skulle få hudpoblemer af det, bruger det dog kun om natten ikke 24/7 
Øhhhh giver dem ét dækken på der kan holde dem varme nok?? Hvorfor skulle man lægge ekstra under? Det er da kun med til at hæmme deres bevægelsesfrihed og åndbarheden i det allerede eksisterende dækken?
Tjo, så er vi jo måske nogen der har en stald fuld af kuldeskær heste, der har brug for et ekstra tæppe under det store vinterdækken nogle nætter, derudover er der ihvertfald for os, også et økonomisk punkt, der gør at samtlige af hestene (unge heste i deres ypperste orale fase) ikke kan få 2-3 vinterdækkener hver. Hvis jeg ved at vi får en periode med ekstra kolde nætter, så får de et tæppe under, hvis det er nødvendigt. Og jo, det ville da være 100 gange nemmere hvis man lige havde det perfekte dækken, til enhver temperatur, men jeg syntes egentlig at det er nemmere at tilpasse med et flis eller uld tæppe.
Nå, nej hvor sjovt... Tænker bare man jo kan få dækkener fra 50 gram til 800 gram, hvis ikke mere, så kunne ikke lige lure at behovet for ekstra i form af uld eller fleece var nødvendigt  Jeg har bare altid givet et tykkere dækken på de dage hvor det har været ekstra koldt... Men mine har heller aldrig gået med mere end 360 gram som max 
Vi har også et til at lægge under. Det er et specielt underlagsdækken fra 4Horses. Er rigtig glad for det  Det er på 200 gram. Når det nemlig bliver rigtig, rigtig frost agtigt får damen 400 gram tykt på med hals og vi har ikke tykkere end det og det dækken med hals er super vandtæt og lækkert og hun går i løsdrift. Så det har vi ikke tænkt os at skifte ud til et der er varmere når det fungerer. Så lægger vi underlagsdækken under dette og hun ender - på den koldste vintertid - på 600 gram  Hun er klippet.
Kender de fleste HN takket være deres meget effektive søge-whatever der linker HN til Google. Søg og HN dukker op, mon ikke også det er derfor det bliver brugt i radioprogrammet jeg ikke kan huske hvad hedder. Al satire har vel rødder i en sandhed og der er med garanti forældre derude der synes at det ville være fremragende hvis man gjorde som i artiklen.
Jeg synes sgu næsten altid HN dukker op, uanset hvad jeg søger efter på Google 
Det er fremragende humor, desværre må det jo bare tage udgangspounkt i noget virkeligt? Og hvis det gør, håber jeg de forældre som tænker sådan får røde øre! Og HN kan give svar på alt. Min kæreste lagde aldrig mærke til HN's stille overtagelse af googles rolle før han fandt mig - nu udbryder han jævnligt når han google noget "Hvorfor er det lige at HN dukker op først med svaret på barbermaskiner til mænd? El-installationer? Matematisk kodninger? (sæt selv ind) Mit svar: "HN ved alt... hvorfor søger du overhovedet på Google?"
... fordi googles søgemaskine er nemmere at bruge til at søge på HN med, end HN's søgemaskine er.. Selvfølgelig 
jeg kører helt klart snobbestilen... ala ungernes hjemmelavede julepynt.. eller min mors.. det er yderst begrænset hvad jeg har brugt af penge på julepynt, så min kreative mors ting og ungernes laveselv ting er nærmest det eneste julepynt jeg har... og dette er så MIN STIL i huset.. farver.. tja.. det har så været ungernes helt egne valg 
Når vi skal have noget nemt, så bliver det tit spaghettiret som min mor lavede det, da jeg var barn   - min mand æælsker det! Spaghetti koges (vi bruger altid fuldkorn), så der stadig er lidt bid det. Imens svitses et hakket løg i en smule olie eller margarine. Når løget er klart, tilsættes hakket oksekød (vi bruger max et halvt kilo, og ofte en af de små 350 grams pakker), og det krydres med salt og peber. Når oksekødet er brunet, tilsættes en af de små runde dåser med tomatpuré, og kødet steger videre for svag varme, til spaghettien er kogt. Spaghettien dryppes godt af, og hældes ned oveni kødet. Der røres lidt forsigtigt rundt, og retten er klar. Serveres med ketchup - så kan man tilsætte lidt eller meget, som man har lyst til  Hilsen Sif
For ½ år siden var jeg også kørt fuldstændig træt i mad, det blev altid til de samme retter. Så googlede jeg madplaner, dem findes der et større udbud af. Her faldt jeg over madplanen fra Superbrugsen, udarbejdet af kokken Karsten Kyster. Hver dag sin lækre ret, det tager omkring ½ time at tilberede og det kræver et minimum af indkøb, så ud over spændende og velsmagende retter, har det også gjort vores madbudget væsenligt billigere. God fornøjelse. 
at lave Chili con carne og Lasagne fra bunden.. Det er en helt anden oplevelse og så tager det maks. 10 minutter mere at lave det selv.. Ellers er der gullashsuppe.. Det er ret hurtigt i forbedelse, bliver dog kun bedre af at stå og simre.. Evt. lav det dagen før, så det blot skal varmes..
Jeg ville få den røngtenundersøgt i ben og ryg, de 2-3000 kr det vil koste, er peanuts i forhold til senere, hvor fejl en alm undersøgelse ikke kunne finde, kan koste dyrt 
2-3.000 er nok jyske pris og ikke sjællandske pris for røntgen. Men derud over, jo tag røntgen. Skal den forsikres også, så kommer du dog næppe udenom bøjeprøverne også, da de oftest er et absolut krav fra forsikringerne for at uanvendelighedsforsikre. Mvh
Land og By Dyreklinik har et tilbud på 1600 kroner for røntgen af alle 4 ben + 3 billeder af ryggen, det koster kun 1600 alt inklusive.
Mange tak   det skal helt klart undersøges! Spørgsmålet er så bare om de kører helt til 4863 Eskilstrup 
Man laver oftest ikke bøjeprøver på heste under 3-4 år - men røntgen er derimod en rigtig god idé   Er der så en mus eller andet derinde kan du få lavet en vurdering af dens betydning og få avler lidt ned i pris på den baggrund (et eksempel jeg ved forekommer jævnligt rundt omkring). Når hesten koster "så meget", så ville jeg ikke spare penge lige der 
Der kan man bare se, kan godt mærke på nogle punkter at jeg kun har købt "færdig hest" førhen 
Hjælp mig! Hvad har jeg glemt  - har undersøgt hvilket forsikringsselskab jeg skal have - opstaldningsstedet er underrettet - klargjort ejerskifte certifikat - hesten har pas og er chippet - hesten er ude af konsum - dyrlæge med røngten af 4 ben er igang med at blive bestilt - ekstrafoldgrime er fundet frem, just in case den skulle ødelægge den dagen efter, den kommer hjem  - sælger transporterer hesten hertil - sælger er igang med at udfærdige kontrakt og sender den til mig asap - budgetkonto til hesten er oprettet i banken Hvad mangler jeg? 
Hehe vist kun hesten efterhånden  Og gulerødder!
Haha, jeg tror du har ret   Han kan bare komme an kan han!  Jeg er igang med at få undersøgt om min lokale fodermand vil levere nogle til mig 
Du mangler da vist kun et "Pøj Pøj" til hestens helbredsundersøgelse  Opdater endelig her, NÅR den er strøget igennem med bravour 
Det kan man altid bruge  Jeg glæder mig allerede til at vise alle de billeder, jeg har taget af ham, da jeg var nede og se ham 
Glæder mig til at se dem! Han er en lækker dreng 
Tirsdag d. 10. skal han til handelsundersøgelse - jeg er edderspændt 
ØV der er da læææænge til 
Jeg har optil 500g i et dækken, ka med go vilje lave 700g. Men det håber jeg så slet ik jeg får brug for, for så får min stakkels hest slidgigt i knæene inden sommer, med at det vægt. Så intet under vinterdækken her
Så længe der er tale om UNDERdækkener, hvor åndbarheden netop er tilpasset dette (de er fx ikke vandtætte) - eller et åndbart materiale som f.eks. uld eller fleece - så kan jeg slet heller ikke se problemet. Det er jo præcis samme koncept, skiløbere bruger: Noget ekstremt åndbart inderst, et isolerende lag af f.eks. fleece og så en yderskal der er vand/vindtæt. Og faktisk kan luftlaget mellem de forskellige lag bidrage til yderligere isolation. Det er først når man putter 2 udedækkener oven på hinanden, at der opstår problem med åndbarhed. I
underdækner fra Horseware.. Har et Rambo Duo, hvor hele meningen er at man kan ligge forskellig tykkelse underdækken på.. Kan lave alt fra 100 til 600 gram (de 600 gram er incl. medfølgende halsdækken, som jeg dog kun bruger på dage med heldags regn, sne eller slud)..
Jeanette- hvad et sjovt?
LS Horses...... Forstår jeg dit indlæg korrekt, når jeg læser, at jeres heste står med store vinterdækner inde om natten og så også sommetider får noget under? Maria
LS: Bare at jeg ikke så det som en selvfølge, at man selvfølgelig kan gøre som dig...  Jeg er selv fortaler og bruger af Liner systemet, men det ser jeg ikke som det samme som fleece eller uld... Begge dele noget jeg aldrig ville give mine heste på til at gå med 24/7  Havde jeg boksheste, ville jeg intet have imod at give dem uld på, aldrig fleece, det er bare for statisk og synderen bag mange slidmærker 
En smule provokerende.... jeg undskylder på forhånd... Jeg giver mine mere wrap
Altså... Jeg har en hest som får wrap ad libitum og går med 800g med hals ude og vinter stalddækken inde om natten - og stadig ligner en isbamse i pelsen... Og en anden der går ude med overgangsdækken, vil skyde på 200-300g som slet ikke har skyggen af vinter pels. Og de er brødre... Hvorfor så stor forskel?
Jeg vil nu give Jeanette ret .. Under vinterdæknet er der .. en hest ... Mine får nu også bare et tykkere dækken på .. Mine har begge så de kan få 600+ på .. Netop for at åndbarheden er den rigtige
fleece er noget overvurderet men hvis det er til mere end blot et par timer så skal der enten almindeligt dækken under eller over.. Dækkenerne skal efter min mening have inderside af nylon så den er glat og ikke river i pelsen. Har set heste med ulddækkener som nærmest er raspede i pelsen især omkring hofte- og mankeben men også på skulderen. Fleece synes jeg efterlader dem meget statisk elektriske og ligeledes ikke ødelægger det pelsen. Selv hvis det er enkelte nætter så synes jeg stadig at det at man kan se hvad der sker med pelsen bevidner at det ikke kan være rart for hesten at stå med. Dækkener med linersystemerne er da helt geniale 
Maria- Vores får max 600g plus evt tæppe under. Som skrevet, jeg kan ikke se grunden til at skulle købe 10 600+ dækkener, hvis de kun er nødvendige i korte perioder af året   pt. Ser langtidsprognosen fornuftig ud - mild vinter, med bare sidste år havde vi da en nat hvor det målte minus 20 
Hej HN! Hvordan sørger I for vand på foldene, nu hvor det fryser? Har I nogen geniale tips/råd?
Ja, men det var det eneste tidspunkt sælger kunne levere - der er alligevel 175 km   og så fik jeg tilbud på røngten af ham 
Hehe ja okey, så må man væbne sig med tålmodighed  Fedt, hvad skal du give for det så?? 
1600 for billed af alle ben og ryg 
Dælme iorden pris! 
en isoleret vandbaljekasse.. Vi fik lagt nyt tag sidste efterår og der var en masse lægter i overskud, dem skrudede jeg sammen til kasse, isolerede sider og bund med 10 cm flammingo.. I toppen er skruet en kraftig krydsfiner plade fast, vi har savet hul, så der kan hænge en 90 liters sort murerbalje.. Som låg, har jeg en gammel bordplade fra et køkkenbord på 60x60 cm.. I år skal den også isoleres, men det gik fint med at holde vandet frostfrit alligevel sidste vinter.. Jeg fylder altid vandtruget om aftenen, ligger låg på og fjerner så låget næste morgen, når jeg lukker hestene ud.. Imorges hvor det havde frosset 8 grader, var der kun en meget meget tyndt lag is på.. Her er et lidt dårligt billede af min løsning.. Men du kan jo nok se hvordan den er bygget op.. Det er selvfølgelig lidt en skrummel og baljen skal enten være helt tom eller man skal selv tømme den, for at rense baljen.. Man kan jo ikke bare lige tippe den ud, så den tømmes.. Men det syntes jeg faktisk er et plus, for jeg er sikker på at hestene altid har vand, for de kan ikke vælte baljen..
I vinters klarede vi os med en stor balje, halm i bunden, en lidt mindre balje oven i - og så proppe halm ned langs siderne imellem de to baljer... Og så et tæppe og en plade oven på om natten.. Ikke total frostfrit - men bare lige at sparke på baljen, så er der vand 
gode forslag! Kan det holde det frit, selv når der er minus mange grader??
bor noglen huller i den yderste, vend det hele på hovedet, køb noget biligt bygningsskum 20 kr, i nogen forretninger.tøm indholdet ud i mellemrummet via hullerne. luk evt mellem rum imellem de to baljer foroven med gaffatabe, gøres inden skummet sprøjtes ind. lav et låg til natten, med en plade hvor du monter en flamingo plade der er skåret til så den passe i hullet. husk at skære overflødigt skum af med en hobbykniv, hvis der er noget der bobler udenfor, men vent til det er stivnet.
Sidste vinter gjorde jeg enligt ikke det store. Kunne det meste af tiden bare lige spakke hul i isen om morgnen. Men forsøgte mig så med et brændestykke i og det hjalp lidt. Har dog fået anbefalet at købe et varmelegme til et akvarium og sætte i. Havde enligt købt et sidste år, men fik købt et alt for langt et og fik ikke købt et mindre i stedet for. Jeg er dog ved at skille mig af med hestene, så derfor gør jeg ikke noget ved det i år.
problemer med is på mit vandtrug.. Der har maks været en centimeter is på og jeg gjorde den opdagelse at jo ældre vandet i truget blev, jo nemmere frøs det.. Så da der virkelig var frost, fyldte jeg den kun halvt op og skiftede så vandet hver anden dag, så var vandet faktisk slet ikke frosset til i løbet af natten..
Jeg har tænkt lidt den sidste tid over følgende og jeg må heller inde følgende skrives ned, notere at jeg pr 1 januar går fra barsel til at blive studerende.. Jeg er 30 år gammel, 4 børn mand og gård, og en af dem som aldrig har været på kontanthjælp eller dagpenge udover barsel.. Jeg har nu valgt at tage en anden uddannelse, fordi jeg på længere sigt ikk kan se mig selv som fodermester- medhjælper på en gård som min egentlige uddannelse er egnet til- Faglært landmand.. Planen er at jeg gerne vil læse til sygeplejerske og skal igennem et forløb med enkelfag på VUC og derefter sygeplejeskolen. Mine tanker drejer sig om de "gamle" kontanthjælps regler og Su en.. (jeg har aldrig været på SU heller) Hva er grunden egentlig til at SU'en er så lav i forhold til at være på kontanthjælp. Jeg syntes det er skræmmende at man får/fik mere end dobbelt ved at "stå til rådighed" på arbejdsmarkedet, end når man har valgt at tage en uddannelse.. Jeg er klar over at der nu er ændret i reglerne så der nu skæres ned på kontanthjælp, så den kommer til at "ligne" SU'en, dette vel kun for dem med partner???
Hej med Jer... Jeg ved ikke om det er det rette sted at skrive, men ellers må det jo flyttes. Vi købte for en månedstid siden denne helt igennem vidunderlige pony, der har gået som elevpony på en rideskole igennem 10 år. Ponyen er 14 år gammel og er 124 cm høj - en pæn og velholdt pony, der ikke var træt af rideskole livet, men så det var tid til at komme ud og nyde livet uden rideskole. Den er købt til min 6 årige datter, der har gået til ridning i 1½ års tid godt og vel og hun er blevet rigtig god - rider alle 3 gangarter, stadig lidt usikker i galop, men kan lide det og hopper gerne over små spring. Vores nyindkøbte pony var roligheden da vi var ude og prøve ham - og hun var helt tryg ved ham - og det gik så fint. Jeg tænkte - god rideskolepony der er vant til lidt af hvert - og en pony hun kunne vokse lidt med - god alder og fornuftig på stald. Nu har vi haft ham en god månedstid og han har slået en koldbøtte - er ikke den samme pony. Han er stresset, nervøs, for livlig, for svær at ride. Han ser spøgelser, springer til siden, reagerer voldsomt når det blæser og ja, han er ikke sjov for en lille ikke så erfaren rytter hverken på staldgangen eller ridemæssigt. Jeg har givet ham tid - og forsøgt i det stille - men han virker til at savne rideskolen. Vi har haft ham med på vores lokale rideskole, hvor min datter red ham i ridehuset - en helt anden pony var han og slappede helt af inde i stalden. Nu er Kaya blevet bange for at ride ham - jeg tør ikke lade hende ride alene og ja jeg er selv for stor til at tage ham... En måned er ikke længe og han får også noget tid endnu - men jeg synes det er så synd for Kaya at hun er ved at miste modet... Jeg ved ikke om han sørger over at være flyttet - om han kan trives med ikke at blive brugt på samme måde, men det er tydeligt at han ikke synes om at ride på vores udendørsridebane. Hvad vil jeg med dette - tja, måske høre hvad andre tænker eller modtage et godt råd...
Nu har han jo givetvis været vant til at gå 2-3 timer dagligt i et lavt tempo og en helt anden rytme i dagligdagen med andet foder også. Var det en mulighed, at lade ham stå på den rideskole og de så låner ham eks. 3-4-5 gange om ugen, så han laver hvad han er vant til? Dels får du nok nedsat staldleje, men så kan din datter nøjedes med at ride ham en eller to gange om ugen og (forhåbentlig) genvinde sin tillid til ponyen. Og så kan I gradvis trappe ham ud af rideskolen i stedet for den omvæltning, som det nok har været for ponyen arbejdsmæssigt. Eller find en eller to søde ponypiger, der kan ride ponyen det ekstra?
Camilla hev ordene ud af munden på mig - tænkte AKURAT det samme som hende. Lån ponyen ud til rideskolen imens din datter genvinder tillid og ponyen vender sig til ikke at blive brugt så meget. 
Mon ikke hesten primært er vant til at gå i flok? Og måske endda primært indendørs?  Jeg har 3 råd for at få ham til at kunne gå hjemme hos Jer: 1) Gå selv med - evt. med snor i indtil din datter har sikkerheden igen. Du kan fint agere hesteflok  2) Køb en fransk ponypude/ Norton ponypude - den har bløde horn foran som holder hende sikkert og trygt i sadlen. Fåes her:  3) Kig på foderplanen - får pony for meget "krudt-mad"? Held og lykke med pony - det skal nok komme til at gå. De fleste af os må jo nok erkende, at blæsevejret her om vinteren kan fyre lidt ekstra op under vores 4-bendede venner 
Først lidt spørgsmål. hvor mange gik han på hold med før? Rider din datter alene nu eller sammen med andre? Hvor meget gik han før? og hvor meget går han nu? Gik han på fold før?, med hvor mange? og hvad med med nu?  Hvor mange heste stod han i stald med før, og hvad med nu?  Har han gået "alene" før? eller har han kun gået hold med en underviser på midten? Jeg syntes det lyder som seprations angst, det er derfor jeg spørger ind til de ting 
Hvad tænker i når i ser på billedet?   Det er i forbindelse med min uddannelse, jeg har lavet det ud fra 3 forkellige ord, men hvad forbinder i de forskellige billeder med? Ingen ord er dumme eller mærkelige, kom med hvad i tænker 
Kaos. Verden. Mangfoldighed.
Måske sammenhold på tværs af farve. eller mangfoldighed.
Mængder, sammenhold og verden
De farvede hænder, her tænker jeg United coulors of Benetton. Sammenhold Karriere Moderne samfund
Jeg synes også det var underligt, og ja, jeg tror ikke, der er nogen logisk forklaring på, hvorfor kontanthjælpen var så stor i forhold til SU. Det er korrekt, at kontanthjælpssatsen ændres for unge under 30 (tror jeg), så den minder om beløbet for SU. Der er dog én fast sats, sådan har det altid været, og så er det sådan, at hvis man ejer noget eller bor sammen med sin mand eller en kæreste, så kan man slet ikke få kontanthjælp. Kontanthjælp er slet ikke nogen særlig attraktiv ydelse, selvom den umiddelbart virker høj. Man må ikke have en opsparing på over 10.000 kr, og ikke eje noget af værdi, der kan sælges. Så forventes det, at disse penge bruges først. SU er derimod mere "large". Det kan alle få, hvis de er indskrevet på en uddannelse. Der er mulighed for SU-lån, for at tjene penge ved siden af, at have opsparing, og den påvirkes ikke af ens kærestes/ægtefælles indtægt.
Hov... Der skulle hellere stå: Hvis man bor sammen med en mand eller kæreste OG DENNE TJENER OVER EN VIS SUM, så kan man slet ikke få kontanthjælp. Det er de nye regler om forsørgerpligt.
Uden at vide det, tænker jeg at baggrunden måske har været at den ene ydelse er et aktivt valg man tager. Du bestemmer selv at du vil påbegynde uddannelse og har mulighed for at planlægge din tilværelse, så det kan lade sig gøre økonomisk. Arbejdsløshed er lidt sværere og planlægge sig ud af.
Den helt store forskel er at du må tjene penge ved siden af SU'en, det er umuligt med kontanthjælpen. Jeg er lige gået igang med en fuld HF som enkeltfag, hvor keg har to Jobs ved siden af. Jeg har to eftermiddagsvagter af 3 timer pr. Gang og derudover er jeg handicaphjælper en weekend om måneden som giver 32 timer oveni. Jeg har tid og overskud til det, men desværre så tjener jeg for meget hver måned i forhold til hvad jeg må for SU styrelsen - hvilket jo er sindsygt. Du du kan vælge at tage HF over flere år og så have deltidsjob ved siden af eller gære som jeg gør med at finde et job der giver rigtig mange timer på en gang og så har du fred i hverdagen til lektier, børn osv. Der er vist noget med at din mand kan søge om et su forsørger tillæg fordi han kort til at forsørge dig og børnene. Det kommer dog an på hvad han selv tjener.
Årsagen er nu meget simpel,det har aldrig været hensigten at en studerene,skulle leve alene af SU,de skulle have studie relevant arbejde ved siden af. På SU må du som sagdt tjene penge ved siden af,du kan optage lån,ingen af de 2 ting,er en mulighed på kontanthjælp.
Af uransagelige årsager mener man, at der er studiejob nok til alle studerende - og at alle studerende har overskud til at arbejde ved siden af deres studier. Men det er klart at det er problematisk at der er det skel.
At det aldrig har været meningen at studerende skulle levende SU'en? At de skal arbejde ved siden af? overhovedet ikke sandt  Jeg læser på universitet i Aarhus, og da jeg begyndte, var noget af det første vi fik at vide, at studiet er et fuldtidsarbejde, og at man ikke bør arbejde ved siden af.. Jeg var økonomisk afhængig af at have et arbejde ved siden af, og jeg arbejde og kunne fint få begge ting til at hænge sammen.. Men da jeg senere fortsatte på en anden studielinje, var det ikke muligt.. Tiden var der bare ikke! Og jeg havde ikke engang hest dengang  Så meningen er bestemt at man skal arbejde mens man læser.. Studiet er ens fuldtidsarbejde! Mange gør det, men det er selvfølgelig ikke det optimale 
Lad os lige få lidt tal på bordet - der er så mange myter som florerer når det kommer til mennesker på kontanthjælp, så alle småborgerne i DK rigtig kan sidde og forages, mens de nikker samtykkende til at milliarderne fosser ud af DK og i skattely.... På SU må du arbejde og tjene penge ved siden, du må have formue, du må eje bolig m.m. og du kan få alt det du vil af dine forældre og andre uden det giver dig problemer: Su-takterne er:  (før skat) Hjemmeboende: 2.860 kr. Udeboende: 5.753 kr. 1.473 kr. 5.753 kr. 2.298 kr. Kontanthjælpstakterne - som ændres ved årsskiftet så alle under 30 år kommer på den laveste takst: Alle takster er før skat:  Du kan max få 13.952 kr. (2013), afhængigt af hvor mange børn du betaler børnebidrag til. Hvis du fx betaler børnebidrag til et barn, vil du være berettiget til 8.014 kr. (Svarende til 6.767 kr. som udeboende under 25 år + 1.247 kr. - normalbidrag for et barn).
ikke spørgsmålet..... Man skal da ikke gå på kontanthjælp hvis man er arbejdsdygtig, og det er man vel hvis man kan studere ? Håber det for trådstarter lykkes at nå hendes mål   Men selvfølgelig er det hårdt at leve på SU, men jo også en investering i fremtiden. Ps - Søs nej jeg er ikke ligeglad med at pengene fosser ud af vores land i skatteskjul - men det forekommer mig også at der under denne regering bliver gjort lidt ved det.... Mvh Janni
JLH og søs: Der er dæleme mange på kontanthjælp som er arbejdsdygtige, og unge og raske (søs) - men som ikke har lyst til at tage en uddannelse i stedet. Og det er dém jeg taler om - absolut ikke psykisk eller fysisk syge, som naturligvis skal kunne leve for deres kontanthjælp!
Idet du er sammelevende så kan det overhovedet ikke betale sig for dig at komme på kontanthjælp fra 1/1-2014 i det at din sammelever vil få gensigdig forsøgerpligt for dig. Så hvis han tjener over kontanthjælpssatsen så sættes kontanthjælpen ned og forsvinder HELT hvis han tjener 2 gange kontanthjælpssats. Og nej kontanthjælp er ikke kun for syge borger. Men jeg vil så give ret i at man ikke skal udnytte kontanthjælpen, når man kan starte uddannelse på SU. I øvrigt er du fyldt 30 år så det er ikke sikkert du bare får lov til at starte på uddanelse på kontanthjælp. Vil gætte på at de vil sige at du skal søge SU. Ang. kontanthjælp og uddannelse efter d. 1/1 er det nemlig for unge under 30år som de vil have i uddanelse.
Rammer den nye kontanthjælps Reform alle på kontanthjælp, eller kun dem under 30 år?
kontanthjælpsreform rammer ALLE som modtager eller gerne vil søge om ydelsen. Vi har idag haft lidt undervisning i denne og jeg siger stakkels Jobcenter ansatte som skal begynde at sætte borgerne i de forskellige bokse med de tilhørende ydelser. Og os i Ydelser får et mega hyr med at beregne og omregne kontanthjælp. Der er sågar en ovegangsordning som også skal bruges. Mit bedste råd til alle jer som kan tage en uddannelse: Gør det og tag det SU lån så I kan betale en billig husleje. For regeringen har sørge for at det ikke bliver nemt på kontanthjælp - og med rette, for ingen burde tage et "sabbat år" på kontanthjælp.
Dem over 30år bliver kun ramt hvis man er i et forhold. Ellers bliver du ikke ramt på pengepungen. Dog forsvinder match gruppe 3 som indeholder de syge så har meget svært ved at komme ud. Dog har jeg snakket med min egen sagsbehandler idag og igen siger hun at jeg skal tage det helt stille og roligt da jeg ikke bare bliver sendt ud i alt muligt jeg ikke kan holde til eller overskue. Jeg skal være klar til det m.m. Men økonomisk går det ud over dem under 30år samt ugifte par der nu skal til at forsørge hinanden. De vil dog begynde at lave flere saktioner hvis man ikke møder op til møder, ikke overholder aktivering osv.
Alle på kontanhjælp bliver ramt på den ene eller anden måde. Det er ikke kun samboendereglerne og reglerne for dem under 30 der bliver lavet om. Fx. forsvinder matchgruppe 3, dem som ikke skal aktiveres, sådan at alle i princippet skal aktiveres i en eller anden form. Med mindre det er direkte skadeligt for helbredet. Jeg tror der bliver kæmpe kaos i det nye år, tænk bare på alle dem der skal til at flytte fra hinanden og finde bolig så de slipper for den gensidige forsørgerpligt. Og så er der hele digitaliseringen, der kommer en del ældre og svage borgere i klemme der.
Bare husk, hvis du går over på SU, så skal du være forberedt på, at de er ved at indføre hurtigere-ud-reformen (den politikerne kalder studiefremdriftsreformen). KU er netop ved at lave regler for, hvordan de har tænkt sig at overholde den nye reform. Orlov på kandidaten forsvinder helt, mens orlov på bacheloren forkortes fra et helt til et halvt år. Så hvis du tænker på at tage orlov til fx frivilligt arbejde i fattige lande, forskning eller studierelevant arbejde, så kan du godt glemme det. Ydermere må du ikke dumpe større fag, for så har du ikke bestået 45 ECTS point om året, og så bliver du smidt på porten. Det er KU's plan, de studerende skal ind og demonstrere mod den her på onsdag. Vi må håbe medierne også snart vågner op. Det er bare lige så du er obs på, at hvis du tager orlov, eller forlænger din studietid, eller dumper et fag (hvilket er ret almindeligt), eller skal have forlænget din studietid fordi det er for svært eller for hårdt (også almindeligt på tunge studier), så kan du risikere at få taget din SU, eller endnu værre, blive bedt om at gå ud af uni's porte igen. Det er blot for at fortælle, at det ikke kun er kontanthjælpsmodtagere, som får strammet rebet om halsen. Med det sagt, så tror jeg altid SU er et bedre valg, da det er en investering i din fremtid (medmindre du læser noget med stor arbejdsløshed, og så piskes til at gennemføre lynhurtigt af regeringen, så du kan komme hurtigt ud og på kontanthjælp). Men det giver trods alt mulighed for at arbejde ved siden af, til et vidst niveau, og så tror jeg heller ikke at kontanthjælps-systemet er specielt rart at være i! Du må ikke eje noget, ikke tjene noget osv. Der tror jeg klart SU er mere mildt. Ved godt du skriver sygeplejerske, men det var bare til hvis du ombestemte dig og valgte noget andet. Adskillige personer fra mit studie er ved at komme gevaldigt i klemme mht denne nye reform, så ville bare advare.
ponyen har fået lavet helt om på livet , det er godt og fortjent når han har gået på rideskole så lang tid. Jeg er sikker på at han nok skal blive sig selv når han lige har vænnet sig til ikke at være i flok mere samt at være udendørs og pt i den kolde farlige tid, det ser vi også på vores ellers rolige heste. 10 år er meget lang tid og det tager mere en en måned at lave om på hans liv, nogle er mere omstillelige end andre, tror dog nok han skal blive den søde pony igen. kommer han på fold inden ridning- hvis nej kan 10 min i longe lige fjerne det værste krudt til han bliver helt tryg ved stedet. du kan evt fungere som trækker til din datter igen er tryg ved ham og han ved jer og det nye sted, samt lige får vænnet sig til de nye rutiner. jeg ville ikke byde ham nye/flere ryttere, han har vist taget sin del på de 10 år, og det er jo din datter han skal koncentrære sig om nu. held og lykke med ham
Tidligere har han stået i en stald med vel omkring 10 andre heste - i en ponyboks - her kom han i en stor boks, men min søde mand har simpelthen lavet en total lækker boks hvor han har mere overblik og den passer til ham i størrelsen. Tidligere var han ikke ude så mange timer - her er han ude det dobbelte. Der er 4 andre i flokken - har været 5, men den ene er lige blevet aflivet.. Det er nogenlunde det samme som sidst - men ingen tvivl om at han har svært ved at være ude så længe.. Han har helt klart gået på hold og formentlig ikke redet alene, men har haft ryttere i forskellige størrelse. Jeg lader ikke min datter ride alene uden at jeg går ved siden af og løber med rundt, det er simpelthen for farligt. Han har været alene på vores ridebane og sammen med en anden og de andre heste har været i folden ved siden af i mens. Foder får han godt med hø - står på halm og får stivelses og sukkerreduceret foder (horselux easy og fiberpiller) Han lider klart af seprations-angst - men ingen problem at tage ham alene ind. Det som jeg synes er så synd er at min datter er ved at miste modet - hun er ved at blive nervøs og er bange for ham fordi han er så voldsom for hende. Jeg håber han falder ind for han er virkelig en skøn pony...
tag barnet af ponien kort sagt  Og træn fra jorden, til ponse falder ned, luk ham evt løs på ridebanen? alternativ longer ham og gå rundt med ham derude alene i korte intervaler, så snart han slappet af igen, tager i ham ind i stalden, og sådan udvider i langsomt. Han er helt klart forvviret, så små doser vil jeg anbefale, så når din datter heller ikke at blive ræd overfor ham.
Nu ka ponyer være nogle små bisser. Selv om han ik har lavet ret meget andet, tænker jeg om det er hans rigtige jeg - en bølle. Måske har han været undertrykt de sidste mange år, men ka nu mærke "frihed" Det er jo en lille pige, der måske ik har helt kontrol, så han har mulighed for at lave numre. Det er set før på rideskoler. Men det er self osse en anden verden, mindre ridning, et friere liv osv.
Det var også en meget rolig pony, der blev flyttet og blev utrolig forvirret og reagerede derefter. Meget, meget svær at komme i kontakt med, på trods af, at den var det sødeste, roligste nussehoved, hvor han var før. Der var ingen af mine børn her, der turde have med ham at gøre. Jeg kunne som voksen lede ham til at være noget mere tilpas - men det var jo til børnene han var købt. Jeg blev nødt til at hjælpe ham til at slappe af et par måneder. Det gjorde jeg med Relax Me - et tilskud, der virkelig hjalp. Det gav ham ro til at fokusere på det gode, der skete omkring ham, og langsomt faldt han ned og blev tilpas. Efter et par måneder med dette tilskud begyndte vi så småt at arbejde mere med ham - og det hele faldt på plads med ham. Han er nu ynglingsponyen og passer på de små i stalden og på ridebanen. Virkelig forsigtig og superskøn pony - uden at det har taget hans krudt. Min ældste kan let tænde ham til konkurrencer nu, så han virkelig viser sig flot. Men tilskuddet hjalp os i den svære start med ham. Kan varmt anbefales. Det gav ham lidt ro i hovedet - uden at han blev sløv eller andet. Han kunne bare koncentrere sig op "opgaverne" han fik. mvh Tina
Måske han lider af magensium mangel. Nu har han jo skiftet foder. Jeg har oplevet heste som bliver som din her om efteråret/vinteren hvis ikke de får en omgang magensium tilskud. Så det ville jeg i første omgang prøve. Det hjalp rigtig meget på min tidligere hest.
for ca to år siden flyttede jeg min ellers super stabile unghest fra en stald til en anden. han ændrede sig fuldstændigt! Han gik fra at være rolig, omgængelig og meget letridelig til at være urolig, nervøs og det var med livet som indsats at ride ham. Det tog er par måneder med udelukkende hygge i stalden og at gibve ham tid til at vænne sig til de nye omgivelser. herefter havde jeg igen min gamle gode hest. Rolig og stabil og vi kunne fortsætte træningen, og begyndte at starte stævner med succes. Det er self ærgeligt at have "spildt" to måneder, omendt gav det os et bedre bånd, og den dag i dag kan jeg sagtens tage ham med til diverse stævner, uden problemer overhoved, også selvom det betyder overnatning i fremmede stalde. tag er dyb indåndng og giv ponyen lidt tid, og lad i mellemtiden din datter bruget tiden på ham i stalden hvor han er afslappet. han skal nok falde til, men han kommer jo fra en tidl lidt stresset tilværelse, og skal lige have lov at finde roen:-)
Hej, Jeg har kendt flere ryttere, der har løskøbt rideskoleheste enten til selskabsbrug/pension sammen med deres egen ridehest, når de flyttede på landet selv, eller til hyggebrug/pension. Alle disse gamle, rolige heste er vågnet op og fået deres anden ungdom ved at komme væk fra rideskolen. Et eksempel: En ældre hoppe, som havde været godmodigheden selv og den allerpålideligste rideskolehest gennem mange, mange år, begyndte at bukke og blive en rigtig turbotante, da hun havde været hos sin nye ejer et par måneder. Naturligvis spiller miljøskift en stor rolle, og så har den sikkert en masse overskudsenergi nu, hvor den ikke bestiller helt så meget. Alle udetimerne er nyt for ham og kræver en masse energi af ham på en anden måde end rideskolearbejdet. Det tager nok nogen tid at omstille sig. Prøv at give den mere at lave hver dag (det kunne være longering, løsspringning eller andet) ud over din datters ridning. Hold din datter i snor eller longe i et stykke tid. Hvis det ikke bedres, så kunne jeg også tilslutte mig koret om at prøve at lade ponien være deltidsrideskolepony i en periode, til din datter bliver lidt mere rutineret og mere tryg ved ham igen. Held og lykke med ponien! MVH Jette
Jeg kan huske min oldgamle ridelærer for 25 år siden sagde at en hest, der blev flyttet til et nyt sted skulle bruge mindst 6 uger på at vænne sig til et nyt sted. Han satte aldrig nogen på nye heste før der var gået 6 uger. Og der blev det en enkelt rytter, der startede langsomt op. Den samme som havde taget sig af hesten de 6 uger. Det var fast rutine i hans stald. Der er måske noget om snakken - en gang imellem skal man måske lytte til de gamle råd. Mvh Tina
Sammenhold ( som jeg kan se flere har skrevet - det var min første tanke) kærlighed fremtiden
En lille smule fremtid, men umiddelbart mest rod og kaos.. 
- Fællesskab - Sammenhørighed - Kommunikation Det var hvad jeg helt personligt tænkte på, og jeg scrollede hurtigt over de andres indlæg for ikke at læse dem og blive påvirket. Lene
på billeder, kom jeg til at tænke på; Udmattende kundeservice Sammenhold på kryds og tværs Stargate (fremtidsbilledet   ) .
tænker jeg også noget med mangfoldighed sammenhold fælleskab
Stress, fritid, sammenhold...
Farver, Sammenhold og Kultur
Karriere fremtid og kultur  ) er det jeg kom til at tænke på
Kommunikation, globalisering og udvikling..
Nu er det oftest sådan at man lægger mærke til forskellige ting, og inspireres ud fra det *G* Jeg lagde mærke til det underlige fraværende opgivende udtryk tlf damen har + moderen med børnene. Og tænker noget med: Dagdrømmeri, stres, fremtidsdrømme, distration, Ellers fællesskab, sammenhold
Jeg lagde også mest mærke til mødrene med telefonerne... Så jeg tænkte: Farver, stress, teknologi
Må vi få at vide hvilke tre ord billedet er lavet ud fra?
regnbue-nation
Puhaaa.. jeg føler mig som et stort nederlag!!  Det er dælme ikke lang tid siden, jeg stolt kunne skrive et indlæg om hvordan jeg havde kæmpet mig op fra ingenting.... .... og nu føler jeg at jeg er kravler tilbage i hullet igen  Sagen bunder nok i at jeg har min diagnose ADHD, som jeg for det meste kun mærke på den måde at jeg får depressioner og stress, som andre får en snotnæse.....   Jeg skal simpelthen passe SÅ meget på mit helbred, ellers ryger jeg ned igen, og derfor har jeg psykiater der følger mig, og jeg er så igang med at lære at klare mig 1. uden medicin igen, og 2. så kunne mærke når det hele er ved at falde og så kunne rejse mig selv!  Og syntes bare det har gået så godt....!!! Fik et arbejde, ny lejlighed, kæreste, wehuuuu det kørte der ud af - til nok fik nok.... Mit arbejde gik fra drømmen til mit helved.... Jeg fik lovet, og regnede med, et helt normalt arbejde med en hverdags vag og en weekendvagt, det endte så meget hurtigt ud i tomme løfter, et MEGET ubehageligt arbejdssted, med ingen kontrol over ting - og wuptiii - så blev jeg pludselig fast nattearbejder HVER WEEKEND (gerne både fra fredag-lørdag og igen lørdag-søndag).. Troede i starten det bare var "i en periode", men pludselig havde jeg ikke lavet andet end nat i flere måneder, og havde aldrig set skyggen af en hverdags vagt.  Det var starten på mit helvede, som endte op i at jeg ikke kunne sove om natten, lå vågen inden vagten selvom jeg vidste jeg SKULLE sove, havde højt blodtryk langt tid efter arbejde, og min depression voksede sig større og større.. Var også tanken om at HVER weekend følte jeg at jeg levede mens folk sov, og gjorde mig dybt ulykkelig... Jeg begyndte med at få taget de fleste af mine vagter og det hjalp slet ikke, skulle jo have penge for at kunne få økonomien til at fungere!!  så prøvede og kæmpe mig på arbejde, som endte ud i panik anfald, bange for at tage på arbejde, lå med højt blodtryk og søvnløs 5 dage før arbejde, jeg grad og grad og grad.... og før jeg så af det var jeg fanget i en slem depression og stress, og prøvede at kæmpe mig igennem hverdagene.... Puha jeg lyder svag.... Men når man ikke har været der kan man nok ikke forstå det... Jeg arbejder/arbejdede på McDonalds som havde døgnåbent, og var det populære sted for fulde mennesker, vi havde ledere der råbte og skreg i tide og utide, arbejdstider blev ændret hver uge osv osv.. Alle jeg arbejdede med da jeg startede havde sagt op, flere af stress.....  Når men jeg begyndte og lede efter arbejde, for vidste godt det ikke kunne gå... Jeg meldte mig syg en weekeend... Meldte mig syg weekenden efter igen.... og så fik jeg et opkald, jeg skulle til jobsamtale i IKEA!!  Lykkelig som jeg var trådte jeg ind til jobsamtalen, og da hun begyndte og spørger ind til mcDonalds, DER røg jeg ud over kanten og bare følte jeg faldt... Jeg brød helt sammen i gråd, og kunne intet gøre.. Hun afviste mig og erklærede mig uegnet til jobbet da jeg var for følelsesmæssig... Og DER fik jeg nok !!!! DER indså jeg at INTET job var mit helbred værd... Jeg var helt knust og grad non-stop ned dag, og var helt panisk.. Ringede til jobbet og meldte mig syg på ubestemt tid, og lagde samtidig min opsigelse grundet alvorlig stress. Og nu sidder jeg her, sygemeldt med stress, jobbet sagt op, og NU burde jeg jo slappe af og komme ovenpå. Og hvad gør jeg hver dag?  Bonker mig selv oven i hovedet og fortæller hvilken kujon jeg er, og har MEGA dårlig samvittighed med at jeg ikke er ude og arbejde   føler slet ikke jeg kan acceptere det her, og føler mig så svag og er mega skuffet over mig selv....! Jeg vil så gerne kunne slappe af hele december, komme oven på HELT, før jeg gør noget andet, vil gerne kunne slappe af med god samvittighed!  Men nu jeg kaldt til en ny jobsamtale, og en knuder opstår i min mave igen... vil SÅ gerne have det arbejde, men ikke nu, først om en måned måske var min tanke   men jeg ved jeg burde tage det... føler bare ikke jeg er klar?  Puha en lang smører... Har bare så ondt i maven hele tiden, og ved jeg burde tage det job pga økonomi, men kan simpelthen ikke få det værre, så begynder det og blive direkte farligt for mig selv... what to do  Vil rigtig gerne høre fra andre der har været igennem det evt eller noget, og få et andet syn på dette?   (og skal nok lige sige at der selvfølgelig er en MASSE andre ting i mit liv der også spiller ind, især mit helbred fysisk også hvor jeg konstant render rundt med rygsmerte, migræne osvosv...) Sikke et hulke indlæg 
Jeg har i mit arbejde haft mange stressramte igennem og de siger og tænker alle som dig. Jeg burde, jeg bør, jeg er svag, jeg er en kujon, det er min egen skyld osv osv I skraldespanden med alle de Negative skyldige tanker!!!! Du skal for alt i verdenen ikke pine dig selv med den slags tanker. Det medvirker til stressen og det er jo ikke din skyld! Hvis du er sygemeldt med stress skal du bestemt ikke søge arbejde mens du er så meget ude på kanten. Det er du da slet ikke klar til. Du skal passe SÅ meget på dig selv, så det ikke går hen og bliver kronisk for dig. Stress er jo faktisk en ganske alvorlig ting som kan have voldsomme psykiske og fysiske konsekvenser for dig, så det skal du ikke tage let på! Du har selv svaret: Nemlig at du er ikke klar til at arbejde, så det skal du lade være med indtil du er mere sammenhængende og knuderne i maven løsnes. Du er ikke rask pt, du er sygemeldt og du bør ikke arbejde nu. Du skal lære at acceptere dig selv for den du er med alle de udfordringer du nu har. Så kan du også blive bedre til at sige fra i fremtiden over for de stressorer der findes i dit liv. Brug din psykiater - Måske er det for tidligt du er på vej ud af medicinen? Måske vedkommende kan tilbyde samtaler der kan hjælpe dig ud af de negative tankemønstre. Brug det du er ved om at rejse sig når man falder. Bekræft dig selv i at du er god nok, stærk nok og du kan klare dette også som du har gjort det før. Tro på dig selv! Du ved godt hvad der skal til. Og husk at du har masser af værdi og succes som menneske selv om du er midlertidigt snublet og at du ikke skal hænge alt dit værd op på om du er psykisk stærk eller ej.  Man er IKKE en fiasko fordi man er på et lidt skrøbeligt sted i livet og man er nødt til at råbe timeout et stykke tid.
Ih altså Maya - sikke en trist tråd  Men det jeg vil sige til dig er, at DU skal passe på DIG. Du må ikke slå dig selv oven i hovedet - det er nogle vanvittige (for dig) arbejdsforhold, der har fået dig så langt ud. Hvad siger din læge/psykiater til det? Har du været til nogle samtaler, altså fået noget hjælp til hvordan du kommer videre? Ellers er det nok det allerførste skridt. Så du kan kommme videre og "glemme" din gamle arbejdsplads, så den ikke skal spøge hos dig i fremtiden. Men samtidig kan du jo også tage ved lære af dine oplevelser - nu ved du lidt mere om hvad du kan/vil/skal finde dig i i forhold til et nyt job. Mht. at finde nyt job, så vent til du er klar! Du får absolut ikke noget ud af at komme for hurtigt igang, især ikke så længe du sætter dig selv under pres. Rent praktisk ved jeg ikke så meget om emnet (udover jeg selv har en røv af en chef), men få talt med nogle profesionelle og få sat gang i "helingen" af din stress   Det nytter i hvert fald ikke at bebrejde dig selv - det kommer du ikke videre af  Pøj pøj 
Okay.... et mega panik indlæg fordi jeg bare skal ud med det...!! Sagen er nok også at da jeg ringede til min far og sagde jeg havde sygemeldt mig og sagt op fik jeg kold og kontant "så skulle du aldrig være flyttet hjemmefra".....  og i forvejen hjælper mine forældre mig SÅ meget... og min gæld vokser bare... Så idag for en halv time siden, ringede en anden afdeling i IKEA og vil have mig til jobsamtale imorgen... Panik panik, og ender med at sige ja   nok fordi at jeg ved jeg SKAL have et job.... Når ikke nok med det, siger de så at de gerne vil have mit gamle arbejdsstted nr så de kan ringe der til, jeg går fuldstændig i panik og ved ikke hvad jeg skal gøre.. For hvis de ringer dertil får de jo afvide at jeg er sygemeldt og sagt op på grund af stress og hvad tænker de så ikke   ved slet ikke hvad jeg skal stille op! Nu kan jeg jo ikke "Komme uden om det" og har samtidig en familie der presser på for at jeg skal tage det. Og samtidig har jeg seks afleveringer i næste uge, og tre mega opgaver i december.... Så havde lige set frem til en december uden stress med arbejder  Hvordan redder man sig lige ud af den seng man så fint selv har redt? kan man godt sige man først kan arbejde fra der og der? Jeg tænker bare, hvis jeg ikke havde sygemeldt mig på mcD, så ville jeg jo heller ikke kunne starte med det samme?  oh gud er der mon nogle der kan samle mine tanker   , ved godt det dumt det her, men ved slet ikke hvad jeg skal gøre, hvis jeg siger nej til det og så ikke finder et arbejde! regningerne kommer jo stadigvæk  Vil lige sige: TAK for jeres indlæg allerede! HAR virkelig læst dem igennem, og puha hvor ramte i plet... Jeg skal til psykiater på næste onsdag, og skal måske nok begynde og komme lidt oftere igen, kan mærke livet ramler foran næsen på mig. Og desværre stoppede jeg på medicin fordi jeg blev dårlig af det..   så kan slet ikke overskue at skulle op i den lange proces igen!  men tror virkelig også jeg skal begynde og acceptere at jeg er som jeg er. Jeg er MEGA flov over mig selv, især over for kæresten. Syntes det må være SÅDAN et nederlag for ham, at have "trukket nitten", og fået den psykisk syge kæreste 
En ting ad gangen. Går du i skole pt? Hvilken skole går du på siden du skriver du har afleveringer osv? Hvordan trives du i skolen? Får du SU? Jeg synes du skal tage til din læge. Har du snakket med din læge overhovedet - for det nævner du intet om? Det er første skridt og du skal IKKE sige ja til medicin hvis lægen tilbyder dig det. Du virker ked af det som du skriver fordi du er syg. Men prøv lige at slappe af en gang og se alle tingene igennem inden du går i total panik   Som regel hjælper det at få et overblik over situationerne. Jeg har selv været nede med stress og en depression, men jeg kom ovenpå igen. Det tog lidt tid og man skal have hjælp - den rigtige hjælp, så skal det nok komme. Men du bliver nødt til først at accepterer at du skal have hjælp og sige til dig selv at det er okay at være svag en periode. Man kan ikke altid være den stærke 
De andre har egentlig sagt, hvad jeg ville sige. Og jeg har i øvrigt selv prøvet at være sygemeldt fra job med stress og depression, så kender lidt til det fra mig selv   Men giv for alt i verden dig selv den tid, du behøver!! Kan i øvrigt anbefale bogen "Aldrig mere stress" af Birgitte Hultberg - den er lille, letlæselig og billig og har SÅ mange KONKRETE forklaringer, råd og tips til hvordan du håndterer det og kommer godt afsted igen. Jeg har gentagne gange brugt den efter min psykolog i sin tid stak mig den i hånden, den er guld værd  Og så vil jeg lige sige, at jeg synes du skal melde ærligt ud til kommende samtaler, hvis snakken falder på McD jobbet. Fortæl at det var et elendigt arbejdsmiljø, at du ikke var interesseret i nattevagter og at du ikke følte indgåede aftaler blev overholdt - og at du derfor endte med at sygemelde dig, da det slet ikke kunne hænge sammen for dig. Og så skift derfra over til hvad det er du mener du KAN - at du KAN arbejde om dagen og i et ordentligt arbejdsmiljø osv. Jeg tror det er bedre at du kommer med din version først, end at de ringer til McD og hører det og tænker, at du prøver at skjule noget for dem. Der er ingen skam i at skride fra en elendig arbejdsplads 
 De sidste års mange uhyrlige velfærdssager med heste, der har rullet ind over de Britiske øer siden finanskrisen for alvor satte ind, har på de eneste nået nye højder, som end ikke politikkerne længere kan sidde sig overhørig. Med de seneste skandalesager, hvor velfærdsorganisationer har kæmpet for at redde hundreder af heste, er krisen nu så alvorlig, at det har bragt emnet på dagsordenen for politikerne i det Engelske parlament.  Ifølge velfærdsorganisationerne er det udbredelsen af princippet der populært kaldes 'fly grazing', der er den primære årsag til at hestekrisen har ramt Storbritannien særligt hårdt. 'Fly grazing', er et udtryk for den udbredte form for hestehold, som går ud på at placere heste på græsningsjordlodder uden at der er indhentet tilladelse fra lodsejere eller myndigheder, og hvor hestene overlades til at klare sig selv efter bedste evne, uden videre opsyn eller øvrig forplejning. Metoden praktiseres blandt talrige skrupelløse britiske hesteejere.  De nuværende love vurderes utilstrækkelige til at der kan gribes hurtigt og effektivt ind overfor 'fly grazing'. Lovgivningsmæssigt skal der i England i dag trækkes på op til 8 forskellige paragraffer, afhængig af den konkrete situation, for at kunne gribe ind i vanrøgtsager som følge af 'fly grazing'. Det gør det utroligt vanskeligt for velfærdsorganisationerne at gribe ind og handle effektivt. Derimod kræver det juridisk assistance og megen procestid, at gribe sagerne korrekt an - tid som der ofte er meget lidt af - hvis hestene skal reddes i tide.  Netop den komplicerede og langsommelige juridiske proces, har nærmest skabt kaotiske tilstande i Wales regionen, som i disse uger gennemlever den seneste større velfærdsskandale, hvor 100 heste har måtte aflives og 300 yderligere måtte forflyttes alene på en enkelt landområde ( se omtalen  ). Disse graverende sager, har nu ført til, at man på delstatsniveau har hasteforelagt lovændringer igennem det walisiske parlament. Det er målsætningen at lovforslaget som er navngivet 'Control of Horses Bill', vil give myndighederne lovhjemmel til, at gribe langt mere direkte og effektivt ind overfor 'fly grazing' problemet.  En række nationale og verdensomspændende dyrevelfærdsorganisationer har indbudt til debat i Westminister, London, tirsdag den 26. november 2013, for at drøfte alvoren og de dyre- og samfundsmæssige konsekvenser som hestekrisen har for Storbritannien. Repræsentanter for hestevelfærdsorganisationerne: Redwings, World Horse Welfare, Blue Cross, HorseWorld og British Horse Society, har taget initiativet til høringen, og har inviteret medlemmer af det engelske parlament til at holde indlæg om, hvilke konsekvenser de ser at hestekrisen har for England.  Det forventes på høringen at parlamentsmedlemmerne vil opfordre til, at der indføres strengere love, for at dæmme op for 'fly grazing' problemet. Man mener at 'Fly Grazing' er den primære årsag til at det vurderes at op imod 7.000 heste er farezonen for vanrøgt og udsultning og for at blive overladt til deres egen skæbne. Ca. halvdelen af de heste der vurderes at være truet på deres velfærd, lever under 'fly grazing' lignende forhold.  Det er hestevelfærdsorganisationernes forhåbning, at der med høringen i Westminster, kan introduceres tilsvarende lovgivning for det Engelske område og forhåbentligt på nationalt plan. Alternativt frygter man at udviklingen fortsætter og får endnu større udbredelse, og flere hundrede heste mere, vil betale prisen herfor.  Ifølge hjælpeorganisationen Horse World, har situationer hvor loven ikke har kunne yde hestene beskyttelse, ført til følgende eksempler på farlige og tragiske situationer.  Chefen for organisationen World Horse Welfare udtaler: "Problemet vil ikke gå væk af sig selv. Loven er ikke anvendelig til formålet, og de lokale myndigheder behøver de nødvendige magtmidler og ressourcer for at kunne gribe ind." Dette følges op af talsmanden for den engelske afdeling af den verdensomspændende dyrevelfærdsorganisation RSPCA: "Hvis Westmster ikke slutter op omkring de initiativer der er taget i Wales, med at introducere skrappere lovgivning, vil politikerne bevæge sig som søvngængere ind i en hestekrise i England af usete dimensioner, der vil brede sig ud over det ganske land". Der er klare indikationer på, at hestekrisen allerede er eskaleret. Efter at de walisiske myndigheder er begyndt at stramme rebet om 'fly grazers' er hundreder af heste efter sigende blevet drevet væk fra Wales til mere lovløse lokationer i Hampshire og Surry. Her er de er blevet efterladt til selv at finde føde, hvilket bl.a. har skabt store straffikale problemer på vejene of på togskinner. Organisationerne RSCPA og Red Wings Sanctuary, har efterfølgende måtte rykke ud mange gange, for at komme de mange heste til undsætning.  Ifølge chefen for Redwings Horse Sanctuary gør den svage lovgivning, det meget vanskeligt for hjælpeorganisationerne at gribe ind: " Vi er vidne til utallige situationer på tværs af England og Wales, der afslører omfattende svigt og 'fly grazing', og til alvorlige velfærdssvigt, men de lokale myndigheder har været ude af stand til at gribe ind på grund af det meget komplekse og helt utilstrækkelige lovgrundlag.  Dyrevelfærdsorganisationerne har bed offentligheden om at opfordre deres lokale politikere til at deltage i høringen i Westminster og tage del i kampen mod den omfattende praksis, der forårsager så store velfærdsproblemer og lidelser for hestene og som samtidig truer de lokale farmeres livsgrundlag og skaber kaotiske situationer på vejene. Det vil vise sig om de får held med deres mission.
Stakkels dyr! Er der slet ikke krav om pas og chip mærkning af heste derovre? Så var der en reel mulighed for at finde frem til ejer og stille nogle krav! Helt uforståeligt at man kan behandle heste sådan.   . Hvorfor overhovedet have hest på den måde.   Den kan ikke være meget værd som ridedyr, hvis den ikke passes. Vores Weslh er moderlivsimport.. tænk,   kunne være en af de stakler som gik rundt på den måde! Næste gang han er en bølle-bandit så vil jeg fortælle ham, hvor heldig   egentlig er. Tænk, jeg havde egentlig højere tanker om engelske hestefolk, men dér blev jeg godt nok snydt.   .
Der ER krav om registrering og pas in UK, men disse hesteejere er de brodne kar, og desvaerre er der en del af dem, specielt i relation til specifikke befolkningsgrupper. En af dem sidder pt. inde i 2,5 aar for dyremishandling, men man har endnu ikke fundet alle hans heste - vi taler estimeret over 2.500 dyr fordelt paa aabne arealer rundt omkring. I den henseende er England og Wales enorme arealer at afsoege efter dyr!
2.500 dyr..   .. Sådan mennesker har brug for mere / andet end en tur i spjældet! (Hvorfor tænker jeg Tjele/Polen..   )
Hvorfor har man 2500 heste? Det er jo helt ekstremt... Er det heste der skulle have været slagtet eller? Det er jo helt ubegribeligt at én mand overhovedet kan have så mange heste... Tænker bare lidt: hvad i alverden tænker sådan nogen mennesker på? Køber de en masse heste og smider dem på en mark for derefte at lade dem dø af sult og dårlig pleje? Jeg mener, det giver jo ingen mening!!! Håber bare at den engelske regering vælger at gøre noget ved lovgivningen i en fart! Det kan ikke være rigtigt at sådan noget skal forekomme. Puha! Og stakkels den gruppe mennesker der var ude og fjerne 400 heste pga. deres levevilkår og derud af aflive 100 heste. Prøv lige at tænke sig engang... at aflive 100 heste på så kort tid. Tror bare man føler at det er et mareridt uden ende puha. Sender dem en varm tanke og jeg håber bare at de 300 heste de fik reddet har det godt.
Så kan jeg vist godt "slappe" lidt af pt, lyder til min mand og jeg ikke bliver mere ramt end det vi er nu, hvis jeg fortår det rigtigt :-/ Det er bare ikke til at hitte ud af, med alle de nye reformer.
Jeg vil lige komme med lidt "pip" i forhold til den nye reform.  gælder, hvis du og din samlever er fyldt 25 år. Forsørgerpligten gælder kun med ½ virkning i 2014. Man siger som par, at man skal have 2 x 13.952 kr at lede for. Tjener man over, så vil den der modtager kontanthjælp blive modregnet - men som sagt kun med ½ virkning i 2014. Derudover har man, for dem   30 år,   en erhvervskompetencegivende uddannelse erstattet kontanthjælpen med uddannelseshjælp i stedet for. Dvs. at dem der sidder med beskæftigelsesindsatsen (sagsbehandlerne) skal revisiterer dem under 30 år i én af tre grupper: 1. Uddannelsesparat 2. Uddannelsesparat inden for et år 3. Aktivitetsparat Dem der bliver vurderet uddannelsesparat kommer ned på SU takst, hvorimod dem der bliver vurderet aktivitetsparat og siger ja til aktivitet beholder deres sats (og dem under 25 der vurderes aktivitetsparat vil faktsik få mere). Dem der er over 30 år og er sammenlevende vil blive ramt. Dem der er over 30 år og IKKE er sammenlevende vil IKKE blive ramt af reformen. Som det også tidligere har været, er der ved visse psykiatriske diagnoser (fx. skizofreni) stadig mulighed for forhøjet takst. Hvis der er nogle som har spørgsmål, vil jeg gerne prøve og hjælpe så godt jeg kan. Jeg arbejder som socialrådgiver på et jobcenter - men som sagt, er det hele jo også nyt for os!
Jeg syntes det er meget spændende læsning, men vil lige pointere at jeg IKKE skal på kontanthjælp, men på SU. Jeg undre mig bare over at jeg på SU får 5750kr ca og i "gamle" dage fik man 13500kr på kontanthjælp.. Jeg vælger en uddannelse og vælger SU. Mange folk på kontanthjælp vælger denne løsning fordi de kan.. Jeg syntes faktisk godt om de nye regler for mht kontanthjælp, da jeg syntes for mange slipper igennem med "fed" fortjeneste for ingenting..
En anden grund til at SU'en er så lav i forhold til kontanthjælp er nok også, at man får en gratis uddannelse - kvit og frit! - som for de videregående uddannelsers vedkommende koster samfundet i omegnen af kr. 50.000-100.000 p.a. afhængigt af fag. I flere andre lande koster det snildt, hvad der svarer til en lille million at uddanne sig som læge. Det synes jeg, man skal have i tankerne, når man brokker sig over SU vs kontanthjælp.
Kirstine *jenson* Nu er der ingen der brokker sig, men man må vel undres.. Det er for mig en helt ny verden jeg bevæger mig ind i. Det er så mulig at man får en gratis uddannelse, men det er så også noget der kan komme til at gavne mange mennesker på sigt.. Nu har det så også kostet i omegnene af 13500kr i mdr at have en pers på kontankthjælp altså ca 160000kr om året... og hva har vi fået for det??? Kan lige hive dovne Robert eller hva han hedder frem.. han har efter hans egen udsagn hygget sig for skattekronerne de sidste 10 år faktisk uden at lave en skid- fordi han gang på gang har ment at hans kompetancer rakte til langt mere end skrubbe toiletter osv.. Det har kostet 1,6 mill ca...
Kirstine: hvem her i tråden brokker sig over SU? Ikke nogen jeg kan se ihvertfald. TS spørger til hvorfor der er forskel, men jeg ser ikke hun nødvendigvis kritiserer det. Jeg er glad for, at vi ikke skal slippe en million for at blive læge, men nøjes med 8-10.000 kr om året på studiebøger. Det er jo ingenting i forhold til en million. Det bedste er, at alle med vilje og dygtighed kan læse på universitetet i Danmark. De lande der tales om, hvor folk siger "se, de har ikke SU!!!", der er det kun de rige, der kan gå på universitetet, og det skaber en frygtelig opdeling af samfundet. Se bare på USA, det er et perfekt eksempel. De fattige forbliver fattige. Men hvis man har lyst til at få amerikanske tilstande i Danmark, så skal man endelig fjerne SU'en og få uddannelsen i sig selv til at koste penge. Det ville da være frygteligt!
Jeg siger ikke, at der er nogen, der brokker sig over SU, men at der generelt bliver 'brokket' over SU   KH - altså undren over, at man får mere på kontanthjælp. Selvfølgelig gavner uddannelse generelt samfundet (det ser i det mindste bedre ud i samfundsstatistikkerne med flere studerende og færre ledige   ), men uddannelse er vel kun en gevinst for samfundet i de tilfælde, hvor den uddannede bruger sin uddannelse, og/eller bruger den til at tjene penge i eller for Danmark? Dovne Robert er et oplagt eksempel på en person, som tilsyneladende har været en ren udgift for landet, men hvad med dem, der får gratis uddannelse (+SU) og aldrig bruger den, fx fordi de ikke har behov for at arbejde / de har taget en 'brødløs' uddannelse, eller fordi de straks tager til udlandet for at arbejde og ikke har noget at gøre med Danmark, før de 20 år senere sender deres børn hjem, så de kan få en gratis uddannelse (+SU), som de har krav på, som danske statsborgere? I det mindste er Dovne Roberts kontanthjælp gået til at holde hjulene i gang i lokalsamfundet  Undskyld, jeg driller, men nogen gange er det nødvendigt at sætte ting på spidsen...
Jamen man kan altid generallisere.... Det er nok en brøkdel som smutter til udlandet og bruger sin uddannelse der istedet for i DK, men i det mindste bliver den så brugt.. Mht os der har en uddannelse og ikke bruger den (jeg er en sådan) jamen så sker der nogen gange ting i livet der gør at man ikke for evig kan bruge uddannelsen til noget.. Derimod syntes jeg at man som samfundsborger burde gøre mere for at gide finde et arbejde istedet for at sige der aldrig er noget.. Tænk man har råd til at være kræsen.. Så sent som i morges snakkede jeg med en forældre, som fortalte at hun for 1½ mdr siden var blevet fyret fra hendes arbejde- dvs hun kan ikk vende tilbage efter barsel her d 1 dec. Hun havde søgt et par stillinger indtil manden sagde til hende, at hun behøvede jo ikk gøre noget endnu. for pr 1 dec røg hun på fagforening også kunne hun jo hygge sig med det vinteren over.. Helt ærlig så syntes jeg der er mange på kontanthjælp og fagforening som har en meget lad indstilling til livet.. I min verden er der arbejde til dem som gider lave noget.. Men ak længe leve kontant hjælp..
Dine LA-skrigeskinke-argumenter bliver du nødt til at dokumentere.
Hmmm - det forstår jeg ikke. Jeg har lige været med et par stykker på jobcenter (både under og over 25 år) i anledning af at de skulle informeres om den nye kontanthjælpsreform. Begge blev erkendt akvitetsparate, men ikke uddannelsesklar. Den person under 25 får intet ændret vedr.kontanthjælp (stadig samme laveste takst), den person over 25 år får sin kontanthjælp nedsat til under 25 års satsen??? Østerhjelm: Du kan ikke sige, at du kun får  1.473 kr. 5.753 kr. 2.298 kr
børn og Jeg forstår ikke helt hvorfor man sammenligner de to tal. Den høje kontanthjælpsats kommer sig af, at man har børn. Og ja, jeg forstår sådan set godt den er på 13.0000 kr. Jeg ved ikke om folk ville kunne holde lejlighed, evt. bil ( som ikke er de 10.000 kr værd eller en man SKAL ha' for at være til rådighed på arbejdsmarkedet ), 2-3 børn og 117 andre ting. Mod folk på SU der OFTE ikke har børn og derfor bedre går med en sats på de 5500 kr. Ligesom man her kan have et arbejde ved siden af, eller tage sig et meget billigt lån. Man har så heller ikke så tit gæld på SU mm. - altså ofte en del mindre udgifter. Og så vidt jeg husker, så er SU'en forhøjet hvis man har børn. Har været kort tid på kontanthjælp, men det er bestemt ikke fedt. Kommunen er SÅ tung og danse med, ganske irriterende og virkelig navlepillende grænsende til det latterlige. Virkelig bare et system der nærmest er lavet til at gøre folk skøre og melde sig syge. Det er ikke særligt fedt. Oven i, så skulle jeg gå ledig 3 måneder = ingen indtægt i tre måneder, før jeg kunne få kontanthjælp udbetalt. Godt for kommunen, at jeg ikke har børn eller andet og at kæresten og jeg kunne klare det. Som plaster på såret så og sige, fik jeg engangsydelse oven i kontanthjælpen. Kontanthjælp og engangsydelse endte på 8000 kr - hvilket ikke gør sig ud for hvis man ellers havde modtaget kontanthjælp hver måned.  Så nej, jeg kan ikke se hvordna man ØNSKER og være på kontanthjælp og bare er det. Det er virkelig de færreste folk der får lov til at lave ingenting. Især hvis man er under 25 og uden uddannelse, så får man ikke lov til at gå og spankulere rundt der hjemme og hygge sig, til man finder på noget og lave. Men det er en eller anden fordom folk har, fordi de ind imellem hører om nogen der gør - men så glemmer de lige alle de andre, der ikke har lyst til at være på kontanthjælp, men ikke kan andet imens de på livet løs søger job.
Dovne Robert er ingen ting, i forhold til indvandre på kontanthjælp. Det vil man ha læst om, hvis man læser aviser. De er et overvejende fleretal i den kategori, og mange gider ik engang lære at leve i samfundet og lære sproget. Jeg vil tro Dovne Robert får satsen for kontanthjælp, men en omtalt gangster indvandrefamillie ka malke kbhs-kommune for 300.000 om måneden. Så der er nogle der forstår, at udnytte systemmet og andre der bare prøver at overleve. Og om ik så længe, blir de samlevende med arbejdene kæreste, osse umyndiggjort. I takt med de ska til at forsøges, og dermed ikke har sine egne penge, til egne regninger. Mon ik der blir en masse fusk på den konto?? Men godt du ska på SU, for så er du da fri til mange ting.
Mht. at vi "får" betalt vores uddannelser - så betaler vi jo også alle skat som er med til at gøre vi kan benytte offentlige tilskud. 
Forskellen er vel, at på SU er det meningen (som en anden påpeger), at der er mulighed for studiejob ved siden af. SU er blot en støtte også kan man arbejde sig til flere penge - eller tage et SU lån. Huske også de mange andre goder der er som studerende i form af billig bolig, billigt buskort, rabatter mange steder osv. Dem får en kontantshjælpsmodtager ikke, de skal betale en fuld lejlighedspris frem for en billig ungdomsbolig. Jeg er så også enig i, at nogle uddannelser er mere end fuldtid, så job ikke er muligt. Men så er der jo en hel sommerferie til at arbejde i. Om det så er fair nogle har en arbejdsbelastning med studie på 25-37 og andre på 60 timer om ugen - det er så en anden sag. Men så er det da godt studielånet findes   Hvis det ikke var meningen der skulle arbejds ved siden af, hvorfor så indføre handicapstøtten til os der ikke kan arbejde 
Nuwara En fejl i dit oplæg, gensidig forøsgerpligt gælder ikke kun folk over 25, jeg er 22 år, og jeg står til at miste hele min kh og min kærste skal forsøge mig og vores barn fordi vi har boet sammen i over 2 år. Jeg hopper så på su pr 1 januar fordi jeg skal til at studere på hf 
Jeg er helt enig, Pernille. Det er heller ikke sjovt at være på SU. Det som trickede mig i denne tråd var, at der blev lavet sammenligning med kontanthjælp hvor mennesker på den så gøres til syndebukke. Men jeg bifalder din konklusion til fulde og den fortjener en gentagelse  Jeg selv måtte arbejde hver lørdag aften og hele søndagen fra 12-24 for at få tingene til at løbe rundt igennem hele min studietid. Men jeg nægtede også at tage lån - gad ikke hænge på den efterfølgende  Jeg havde dog også fri juli til september og igen hele januar. Jeg ved ikke om det er sådan længere - men gud hvor jeg ELSKEDE de lange 'ferier'.
Søs: Drop nu din arrogante nedladende tone! Du bliver altid sådan når du er uenig med folk. Jeg kan berolige dig med at jeg ikke kunne drømme om at stemme LA. Hvis du ønsker dokumentation, må du selv søge på google. Jeg har andet at bruge min tid til. Men jeg kender selv folk på KH som ikke fejler noget, men bare er arbejdsløse - og jeg taler da ikke dårligt om dem?? Faktisk taler jeg slet ikke dårligt om folk på overførselsindkomst. Jeg svarede blot på TS's oprindelige spørgsmål (som vist ikke handlede om at svine nogen til?)
Kirstine: det er jeg helt enig med dig i. Dem som ikke bruger sin uddannelse, eller rejser væk, ja det er "spildte" penge. Spørgsmålet i denne sammenhæng er dog, hvor mange procent det drejer sig om? Som en anden i tråden nævner, så kan der ske uforudsete ting som gør, at man bare ikke kan bruge ens uddannelse. Super ærgerligt, men det kan man ikke beregne for. Den slags ting sker jo. Personligt ved jeg ikke hvad man "kan gøre ved det", og jeg mener heller ikke at det drejer sig om specielt mange, men der kan jeg tage fejl.. Og så må jeg give Nuller ret - billige boliger og studiejobs? Hvorhenne siger i??   alle er ramt af krisen, også de studerende, som må tage mange jobs, og så er der ikke til alle! Jeg er meget priviligeret at have et studiejob, det var REN tilfældighed at jeg kendte nogen, som kendte nogen som lige havde sagt op, og jeg var derfor hurtig at sende en uopfordret ansøgning. Før det havde jeg søgt vidt og bredt i 1,5 år (ja, også i Netto og andre upopulære steder. Det var ikke fordi jeg var kræsen!). Jeg boede billigt på et tidspunkt - det var på kollegie i Rødovre. Køkkenet var så klamt at det burde komme i karantæne, jeg dumpede eksaminer fordi folk hørte høj musik samt satte brandalarmen i gang midt om natten for sjov, så alle måtte ud og vente på brandvæsenet. Dette var natten før en eksamen, som jeg sjovt nok dumpede. Jeg blev truet umotiveret af min ene nabo, og følte mig generelt MEGET utryg. Jeg blev bestjålet, både tøj nede fra vaskemaskinerne, hvor folk stoppede maskinen mens den kørte og stjal dit tøj, og så er jeg blevet bestjålet fra selve mit værelse, for en værdi af cirka 2.000 kr. Der var i øvrigt intet socialt sammenhold. Så billige kollegieværelser - ja de findes skam. Efter et halvt års ventetid kan du få lov at bo sådan et sted. Så kan man se hvor mange år man holder dét ud. Jeg var på kanten til at droppe ud af studiet, da jeg var dybt ulykkelig der, utryg og græd når jeg skulle hjem. Man skal huske at nogle kollegier er fantastiske, og nogle er rædselsfulde, og det er oftest sidstenævnte der er kortest ventetid på, og derfor dem man får tildelt først. I øvrigt uvidende om hvor slemt stedet er, hvis man er fra en anden by. Nå, det var bare for at sætte det med "billige boliger" i perspektiv   Jeg ELSKER min SU, jeg ELSKER at kunne arbejde og tjene til mad osv ved siden af, og jeg ELSKER at være studerende! Ingen tvivl om det! Men det er ikke fordi det nødvendigvis er super sjovt at bo i billig ungdomsbolig og deslige  Jeg er meget heldig og er siden flyttet et andet sted hen, hvor der ikke er de samme problemer, skal det lige siges   så alt er vel nu 
der er så svært ved at være på kontanthjælp? Altså ikke at få det, men at være på det? Er det de forpligtelser det indebærer? Jeg har selv været inde om kontanthjælps systemet og synes egentlig jeg fik meget hjælp til at komme videre mod selvforsørgelse og det ordinære arbejdsmarked. Nu har jeg heller aldrig set kommunen som en fjende, men som en allieret der kan hjælpe, i alle fald den kommune jeg tilhører. Jeg ved at jeg er ret priviligeret med mine lejlighedskontakter og jeg har aldrig haft problemer med at finde studiejob i mine studier (heller ikke i 90'erne hvor ungdomsarbejdsløsheden var højere end nu) OG min familie har altid støttet mig og jeg har gode venner der hjælper mig - meget priviligeret i forhold til mange andre mennesker på kontanthjælp, især kontanthjælpsmodtagere i den tungere ende. I min studieordning står der iøvrigt også at det er et fuldtidsstudie hvor man ikke skal regne med at der er tid til at arbejde, alligevel har godt 70% af min klasse studiejob.
Jeg syntes man skal ikke generalisere og sige der er mange som er lade, når de er jobsøgende, uanset deres indkomstform (kontanthjælp/fagforening. Der er jo forskellige årsager til at man kommer på kontanthjælp eller kommer på fagforenings ydelse. For mit vedkomne, måtte jeg stoppe i et job jeg var glad for, for snart 2 år siden. Desværre havde jeg en Leder, som ikke var en leder alligevel. Jeg var på en kvinde-arbejdsplads, og de var alle ældre end mig. Ikke noget problem i det, men det var sådan, at jeg ikke havde ytringsfrihed som mine andre kollegaer. Der var meget ansvar i jobbet og man havde mange timer alene, hvor man skulle selv tage stilling. Hun gjorde meget forskel på hvordan man blev behandlet. Det endte desværre med, at jeg måtte sige mit job op på grund af stress og depression. Jeg har det stadig svært med det....jeg har fagforening og jobcenterets ord for, at jeg blevet moppet på arbejdspladsen og det der er sket ikke var i orden. Jeg har fra min fagforening og jobcenter, altid haft et godt samarbejde, da jeg passer det jeg skal i jobsøgningen, men selvom der jobs der bliver opslået, er man jo rigtig mange om budene. Og det er desværre ikke alle jobs jeg kan tage. Jeg lider af slidegigt i mit højre knæ samt har jeg lige fået konstateret at jeg har slidgigt forandringer i ryggen. Ergo kan jeg ikke tage alle jobs, uanset hvor jeg ville. Og selvom man søger jobsene, så er man rigtig mange om at søge job. Jeg har aldrig sparet på mig selv når jeg har arbejdet, så jeg bestemt ikke betragte mig selv som lad  . I 2008 blev jeg uddannet som Sundhedsservice sekretær, en uddannelse der var lavet for at skulle hjælpe lægesekretærene. Men eftersom uddannelsen er meget mangelfuld, hvilket jeg ikke vidste inden jeg gik igang med den, så er det svært at få job med den uddannelse. Dem jeg kender der er ansat, er kvinder som har en uddannelse inden for sundhedsområdet. Min kæreste har været selvstændig siden 1998 og ind til 2011. Han er uddannet Driftleder, landbrugsmaskine-smed mekaniker, haft egen maskinstation, svinefarm, men måtte stoppe på grund af det blev for hårdt for ham. Han startede så op som montør/selvstændig og var indlejet i forskellige firmaer. Men gik desværre på tvangsaktion i 2011 fordi kunderne ikke kunne betale osv. På et tidspunkt, da han gik ledig og fik kontanthjælp havde han op til 10 forskellige på jobkunsulenter på kommunen. Han er blevet snydt for 1 måneds kontanthjælp, fordi man mente at han kunne starte i job lige efter en 4 ugers praktik, men selvom lederen af virksomheden deroppe forsøgte at forklare hvordan det hang sammen, at han først kunne starte i august, pågrund de var igang med at fyrer en medarbejder, der ikke passede hans arbejde, ja så holdt de på jobcenteret på deres, og der var ikke noget at gøre. I dag har han et job på et firma som laver lastbiler og kraner. Han laver mange forskellige ting på virksomheden, alt lige fra bygge en lastbil op til at sandblæse og male. Det er altså ikke alle der lade når man går på enten kontanthjælp og fagforenings ydelse......
Om man er lad eller ej Lotte er en smags sag. Jeg syntes at når folk (og det er selvfælgelig ikke alle) ikke vil gøre noget aktiv for at få et job, så er man lad.. Vil man arbejde er der arbejde, man skal jo starte et sted, let popoen og opsøg de steder man kunne ønske at være.. Alt andet lige, er det nemmere at få andet arbejde når man er i arbejde.. Jeg syntes, det er dårlig stil at fravælge de "dårlige" job, fordi man ikk vil lave det eller det, eller fordi man får samme "løn" for at gå hjemme på kontanthjælp.. Begge dele har jeg hørt folk sige. Jeg ved selvfølgelig også at der er folk i det danske samfund som har deres psykiske og fysiske problemer, der gør at de ikke kan være tilgængelig på arbejdsmarkedet som mange andre kan og heldigvis blir der taget hensyn til det.. Jeg har valgt at starte ny uddannelse fordi jeg ikk ønsker at skulle på kontanthjælp efter barsel. Jeg kunne selvfølgelig søge andet arbejde og er sikker på jeg også kunne få det, men på sigt ser jeg uddannelse som en ny chance for at kunne være på arbejdsmarkedet resten af MIT liv og som prikken over i'et kunne hjælpe mange andre med mit kommende fag.. Tanken med mit indlæg var bare en undre om hvorfor der var den "store" forskel i "løn".
Men den store forskel var der så heller ikke 
Apropos SU og offentlige ydelser 
Det som man ser på det..
Meget apropos denne tråd:
Det er muligt der ikke lige er et job, men det laver jo ikke om på, at SU'en er beregnet som et tilskud sammen med et job. Selv går jeg på en uddannelse hvor der slet ikke er tid til job for de fleste- der er en forventet arbejdsbelastning på min. 60 timer pr. uge. Så er det jo heldigvis muligt tage studielån, hvis udgifterne bliver for høje. Nej - det er da ikke luksus at leve på su, men det er da muligt at få mad i munden og tag over hovedet. Nøj, de udenlandske studerende misunder os.. (og de kan da forresten sjovt nok godt finde et job..) Ja, der er finanskrise - men det vel også derfor mange ender kontanthjælp - men så er det da heldigt vi studerende alligevel får penge på kontoen hver måned. I Aalborg ligger alle nye studieboliger med fjordudsigt, dem med fælles køkken/bad bliver nedlagt og priserne stiger - men de andre kunne ikke lejes ud.
Chris: det lyder lidt vildt, det med Aalborg. Mon ikke det er fordi det ikke er en af de største studiebyer? Andre steder står man da længe på venteliste til et skrækkeligt lille kollegieværelse med fælles alting. Kan ihvertfald ikke genkende det fænomen du beskriver i hverken Odense eller København  I hovedstaden har de netop anført nye lækre ungdomsboliger på Amager - og de har så brillieret ved at lave en husleje, der er højere end det man får udbetalt i SU. Svømmeklap til dem.... 
Der er lang venteliste i Aalborg og mangel på boliger (folk bliver henvist til vandrehjem), men de boliger der ligger bare lidt uden for bymidten og de der havde fælles bad/køkken har været meget svære at udleje. Der er nogle tilbage med fælles køkken, men det er er ikke mange. De nye der bliver bygger har en husleje der ligger på min. 3500,- og op, er 50 m2 og gerne med fjordudsigt. Derudover er de placeret i centrum af byen og påtrods af nogle uddannelser er flyttet den vej, så ligger Aalborg uni faktisk udenfor byen. Så med sådan en efterspørgsel, så er studerende selv med til at øge deres forbrug. Jeg går på en international kandidat og det er meget de udenlandske studerende heroppe der søger mod et bare at få et værelse, fremfor en lejlighed.
Chris: det lyder ret interessant - og hvis det er som du beskriver, ja, så har du ret i, at så vælger de jo selv "til" med hensyn til højt forbrug. Det lyder bare helt skørt synes jeg, men jeg tror på hvad du siger. Det er en underlig mentalitet, som jeg heldigvis ikke kan genkende blandt mine egne medstuderende, men der findes jo så mange forskellige mennesker. Og jeg kan næppe sige jeg kender et stort gennemsnit af alle danske studerende  Jeg vil dog også selv indrømme, at jeg måske hører til en af de mere kræsne. Boede egentlig fint nok på de 13 kvm kollegieværelse; men støjniveauet kunne jeg ikke tolerere i længden, samt at der generelt var meget ubehageligt at bo. Min veninde er mere hardcore, hun er på 3. år og har boet hele studietiden på et værelse, som hun lejer hos en familie. Til frygtelig overpris, og de er 4 mennesker om et mikro badeværelse og hun har én hylde i køleskabet og en halv skuffe i fryseren. Samt indtet privatliv i øvrigt, da væggene er papirstynde. Og hun betaler endda mere end de 3500 kr som du selv giver som eksempel på husleje. Men ja, det kan man jo tillade sig at tage i leje, når der står så mange studerende uden tag over hovedet! Syntes alle studiebyer skulle tage at bygge nogle studieboliger, som kunne betales for en SU, så man ikke havde folk der lejede sig ind sort eller sov på en vens sofa. Men der er så meget man kunne ønske sig, hvis der var uendelige penge til regeringen 
Det der er svært ved at være på kontanthjælp er at man er jaget vildt. Og de færste på kontanthjælp er som dovne Robert. Rigtig rigtig mange er langtidsyge borger der nægtes førtidspension og tvinges til skadelige behandlinger som feks. lykkepiller eller operation i ryggen for diskusprolaps, som gør dem endnu mere syge. Det er ikke menneskeligt at være på kontanthjælp. Du bliver behandlet som @!#$ og regnes med at være ingen ting. Du sendes ud i div. aktivering som du ikke kan bruge til noget. Feks. jobsøgningskursus på jobsøgningkursus også selvom det ikke er relevant for dig. De fleste bliver fastholdt på kontanthjælp i stedet for rent faktisk at hjælpe dem. Jeg siger selvfølig ikke at alle bliver behandlet på den måde og ikke bliver hjulpet. Men sandheden er desværre at sådan bliver urtolig mange på kontanthjælp idag behandlet. Især de syge. Er medlem at flere grupper på facebook og det er ikke småting som folk er ude for. Og jo i skal sku være glade for der overhovedet er noget der hedder SU, for det er godt nok de færste lande der har det. I andre lande får du ikke en rød øre for at tage en uddanelse. Så der må du klare dig på andre måder. Og nej det er ikke meningen at du skal kunne leve af den, det er og bliver et tilskud. Så jo det burde i sku være glade for.
Tequilla: der er ingen der brokker sig over SU! Undskyld, men jeg er SIMPELTHEN så træt af, at vi skal høre på det der konstant! Vi freaking elsker vores SU! Vi danser på bordene hver gang den går ind! Jeg er så TRÆT af at høre fra ALLE, at "ja i skal sgu være glade for jeres SU!!" Øhh, har vi sagt vi var kede af den? Nu må i simpelthen holde, det er til at brække sig over! "Ja i USA får de ingen SU!" Nej, i USA er det kun de rige der kan studere, det er helt rigtigt. Og sikke godt det fungerer for dem.... Det er som om, at hvis man er på SU, så skal man bare lukke numsen, og må ikke kritisere at der bygges studieboliger med en husleje på 8.000 kr! Jo, det må vi i dén grad kritisere! Det betyder IKKE at vi ikke er glade for vores SU! Jeg ved ikke hvorfor folk altid antager det?? Vi elsker den, sgu!!!  Jeg beklager gallen men jeg er simpelthen SÅ træt af at høre, at vi skal være glade og taknemmelige, på trods af at vi aldrig har påstået andet! Nu må folk holde 
Jeg var til Store Hestedag i dag og ved en tilfældighed faldt jeg over mounted games - hvilket i første øjekast virkede som en sjov sport for både heste og ryttere. Der var fart over feltet, ponierne vidste lige hvad de skulle og så ud til at nyde det - men - holdene skiftede, børnene blev yngre og nu begyndte tvivlen at sætte ind - der blev flået i biddene, ponierne vægrede sig, benene blev brugt til den store guldmedalje, for at få mest fart på, hestene blev "flået" rundt, da rytteren glippede målet og så videre og så videre. Kan det virkelig passe at ryttere kan få lov at ride så grimt uden nogen former for irrettesættelse fra trænereedommereeforældrer holdkammeraterer etc.. Jeg blev oprigtig ærgelig over at en sport, der ved første øjekast virker sjov for både hest som rytter, i den grad bliver " voldredet" ved næste øjekast? Burde der ikke være en form for regelsæt på dette område og i fald der er det - bliver det overholdt? Hos os har børnene altid lært god omgang med hestene, ikke sporer dem, ikke flå dem i biddet, ikke være hårde men retfærdige etc.  Synes det er ærgeligt at denne sport lærer børn netop al det modsatte af hvad jeg mener børn bør lære i omgangen med heste!  Er jeg galt på den og har du erfaringer med mounted games, hører jeg det gerne, indtil da sidder jeg med en meget ærgelig smag i munden. mvh. Julie Ledige bokse, til gode og ordentlige mennesker, haves nær Hillerød...
Jeg vil give dig ret i, at ikke burde være tilladt. Men da jeg ligesom dig, ikke kender reglerne for sporten, kan jeg ikke udtale mig yderligere om det. Men det lyder bestemt ikke rart og at børn lære at ride sådan - det er helt uforståeligt. Stakkels ponyer.
Jeg kender Signe Sehested, der er landstræner i mounted games, og jeg kan garantere jer for, at der ikke er nogen ryttere, der får lov til at behandle en pony dårligt under hendes ledelse. Rytterne lærer at ride med vægten og har stort set ikke fat i munden på ponyen. De lærer også at få ponyen til at reagere på fine hjælpere, så de ikke sidder og sparker til den. Ponyerne får lov til at løbe med hovedet højt, fordi de så er lettere at vende. Det skal man nok lige vænne sig til, hvis man er vant til dressur. Desværre er det i denne disciplin, som i alle andre, ikke alle trænere og ryttere, der er lige dygtige. Man ser også meget grim ridning i dressur og springning. Nu ved jeg ikke, hvad det var for nogen ryttere, du har set; men normalt er de ponyer, der går mounted games så selvgående, at rytterne ikke behøver drive på dem. De ligner nærmest små galopheste. Det lyder mere, som om det har været ponygamesryttere, der ikke har været klar til at ride så hurtigt på de lange baner. I ponygames rider man meget langsommere på kortere baner, så alle har mulighed for at være med, også på halvsløve rideskoleponyer. Vh Elisabeth
Tak for dit uddybende svar. Som skrevet var det langt fra alle der red på denne måde og sjovt så det ud for både børn og heste.  Nu har jeg aldrig set mounted games "live" før, måske derfor virkede det noget voldsommere?  Det var rart at få det belyst. mvh. Julie Ledige bokse, til gode og ordentlige mennesker, haves nær Hillerød...
ja jeg har det skønneste æbletræ, som virkelig laver dejlige æbler, de er søde og store, MEN de skal og jeg mener SKAL have frost før de bliver gode, ellers er de så sure at ja et vist huk snørre sig sammen og man får en virkelig kedeligt udtryk i hovedet  men jeg kan simpelthen ikke huske hvad sort det er, måske i ved det?
Vi har også madæbler i haven, som gerne skal have lidt frost vores mener jeg hedder Bella de Boskoop.
Hej, Der er nogle gode, gamle sorter, der netop skal have en snert frost for at blive rigtigt gode. Et af mine favoritæbler er Ingrid Marie. Så vidt jeg husker er Cox Orange også et af dem, men de er ikke ligefrem store æbler, så det er nok ikke dem du har. Belle de Boskoop er et madæble og derfor ikke ligefrem sødt, så det er det nok heller ikke. Jeg vil gætte på Ingrid Marie, hvis æblerne også er meget røde... Ellers må du tage et æble med hen på en planteskole og spørge  MVH Jette
jeg har været en tur på min lokale planteskole, og det er et ingrid Marie Æble... mange tak for hjælpen...
Kommer julehesten i år? 
Ja det kan du tro den gør 
Ihhh hvor hyggeligt 
Ja, de findes i hvert fald. Jeg har nemlig selv en 3s mini, og på den har jeg et gennemsigtigt plastic cover på bagsiden. Desværre bor jeg i Italien, så jeg kan ikke sige dig hvor man kan købe det i DK, men de findes.  Lene
Hej. Jeg har købt flere gange fra denne side til min galaxy s3:  Der går godt nok lang tid før man modtager sine varer, men de er meget billige! Et cover koster ca. 5 kr   Men husk at du max. må købe for 80 DKK ellers skal du betale told  Mvh. Rikke
Her kan du få alt muligt tilbehør - og de levere lyn-hurtigt
Prøv at kigge på ebay, der kan du få mange til næsten ingen penge 
betragtning af "legene" og var dette foregået på store heste var der lydt et ramaskrig - men min opfattelse af det hele blev "det er jo så sjovt for alle" at ridningen var ok - omend hensynsløs og "hjernedød" overfor ponyen. Halvstore (kraftige) ryttere på en "for lille" pony så jeg også flere steder   . Jeg kender ikke sporten/reglerne og håber der kommer en - som var på SHD - på banen. Synes det jeg så på Dyreskuet var noget helt andet. Bemærkningen om at "hesten for lov at løbe med hovedet højt... " lyder i mine øre som noget vrøvl for når hesten bliver lang er mindre vendinger (i mit hovedet) svære end når hesten er kort (samlet). Bare kig på Equistion (staves???) hestene der var lige 700m derfra.
I sidste weekend havde vi klubmesterskab i rideklubben og derfor også i ponygames.Jeg var dybt forarget over den måde hestene blev revet rundt i munden på og hvor meget sporerne blev brugt når de stod ved start osv. Jeg gik straks videre med at få den "sport" taget af stævnet næste år, men blev bare mødt af uforståenhed, "Vi plejer jo altid at have mesterskab i ponygames..." Ja,men så vil jeg foreslå at børnene bliver ordentlig undervist i at bruge deres vægt og få hjælpere i stedet for det vold imod hesten som jeg så. Det værste var næsten at forældrene stod og grinede højt og heppede på dem.  
på SHD. Det så ret voldsomt ud.. men ved også at de unge ryttere red om et DM og det kan sikkert få dem til at ligge alt bag sig.. De er jo kun børn.. -Men det er jo ingen undskyldning for noget af det ridning jeg så, inden vi gik videre. Jeg har aldrig set MG på denne voldsomme måde før. Jeg vil give jer ret i at der burde være et regelsæt der måske gav strafpoint til dem som red på den måde. MG er jo en rigtig sjov sportsgren som holder mange unge til ilden.. Men rart at høre at træneren Sine underviser sine ryttere så godt. Det er dejligt at høre. Det ville ikke være tosset hvis alle underviste på den måde Elisabeth fortæller om. -Men måske ville rytterne kunne tage mere af undervisningen med ud til konkurrencerne, hvis der var et regelsæt der gav strafpoint? -Hvis ikke der i forvejen er et?
Jeg kender ikke sporten, men har da undervist i ponygames, hvor jeg lagde træningen sådan at de lærte at styre med vægten og skulle ride pænt.. Men pony'erne opfatter hurtigt at det er skide skægt at løbe, og det er derfor også sværere at styre dem korrekt, man kan ikke ride samlet og pænt når det samtidig skal gå rigtig stærkt, men jeg giver jer ret i at der var nogle der red pænere end andre.. At sammenligne det med det de spanske heste lavede syntes jeg ikke er fair, det er jo noget helt andet, hestene er samlet, og det er i et helt andet tempo, dog syntes jeg ikke om den form, da de efter min mening er samlet, så mulen rører halsen, og det er med kandar på, jeg har set flere billeder fra St. Hestedag på det.. Men alt er jo en smagssag, der findes pæn ridning og grim ridning i alle ride grene, og jeg syntes at at MG rytterne er super seje, der var ikke mange af os andre der ville turde det de gør, og hestene så ud til at være helt med på den.. Det er bare min mening..
Hverken sporer eller pisk er tilladt  Du kan henvise din klub hertil: Der er mulighed for, at straffe eller disse i henhold til reglerne/bestemmelserne 
Jeg har lagt mærke til i denne tråd, at nogle taler om "mounted games" og andre om "ponygames". Såvidt jeg er orienteret er der tale om to vidt forskellige ting (uden dog på nuværende tidspunkt at have mulighed for en uddybning). Måske der er nogen derude der kan komme med en forklaring på forskellen mellem disse to discipliner? Mere så der kan tales om det samme. Ellers er det vel at sammenligne pærer og bananer? mvh Kirstenj
jeres hjemmeside er nede i øjeblikket?
Tak til Signe for den uddybende forklaring. Jeg håbede, at du ville komme på banen. M.h.t. ponygames kan jeg fortælle, at vi i breddeudvalget er opmærksomme på, at nogle holdledere ikke er kritiske nok m.h.t. rytternes vægt i forhold til ponyens størrelse. I forordet til næste års breddereglement gør jeg opmærksom på problemet, og vi vil også bede vores distriktsbreddeudvalg om at tage de kritiske briller på, når de afholder kvalifikationer. Det er ude i distrikterne, at børnene skal have at vide, at de skal finde en større pony at ride på. Det er sværere at udelukke dem, når de først har redet kvalifikationer og står på Vilhelmsborg med ponyen efter at have kørt flere hundrede kilometer. Som Charlotte skriver, er hverken pisk eller sporer tilladt, så jeg håber, at Fogtmann vil bede arrangørerne i sin klub om at rette sig breddereglementet, når de arrangerer ponygames. Det er i øvrigt heller ikke tilladt at bruge tøjler eller rekvisitter som pisk eller at lade som om, man vil slå med dem. Jeg har selv undervist en del i ponygames,og det er svært at undgå, at børnene bruger benene meget, når de skal have en doven rideskolepony op i tempo. Vi arbejder med at gøre ponyerne lydhøre for finere hjælpere; men det er ikke let, når de også skal kunne rides af begyndere. De fleste rideskoleponyer er glade for den afveksling, de får, når de deltager i ponygames. Selv gamle,sløve ponyer liver op, når de er med i træningen. Vh Elisabeth
Og så lige den sidste ting, det hedder vel egentlig ponylege og ikke ponygames, bare tjek DRF's hjemmeside    Et gammelt navn, kan være svært at ændre på 
Hej elizabethBJ  jeg ville bare lige spørge om du vidste hvordan jeg kan komme igang med at ride mounted games! har min egen pony (138cm) jeg kunne super godt tænke mig at prøve det, og tror også han ville syntes det var sjovt 
Dejligt at der kommer nogen "gamle i gårde" og deler deres erfaringer. Jeg har simpelthen allerede for en del år siden bandlyst MG eller PG arrangementer, da det simpelthen har set så gyseligt ud, ligegyldigt til hvilket stævne/hvilken klub man kom. Så jeg ved af gode grunde ikke hvordan det ser ud "derude" i dag  Jeg synes det er ærgeligt at trænere ( sågar endda landstrænere) ikke har viden omkring hestenes fysik og psyke, når de skal træne folk i en prof. sport!.  Jeg mener at en hest der ELSKER noget.! Den står på PINDE for at udføre opgaver, men den er ROLIG!. Dvs den kan stå bum stille, for en løs tøjle og i samme øjeblik rytter med et mikro signal siger GO- så bevæger den sig hurtigt afsted. Når den når et mål, skal den kunne stå helt stille, hvis dette kræves. på samme måde kan rytteren dreje en hest uden fysisk kontakt, hvis hesten ellers var helt KLAr og tilfreds med opgaven-.. Sådan noget har jeg endnu til gode at se!. Det vi ser er ponyer i totalt stres, der ikke kan stå, ikke vente, ikke sænke halsen, ikke kan dreje / stoppe på 1 kg træk i tøjlen, osv. At påstå at disse ponyer elsker det- er for mig som at påstå at voldsofre selv har bedt om det!   Vis mig den hest som ØNSKER at blive sparket, og trukket voldsomt i munden, for så at blive totalt stresset til at løbe alt hvad den kan..?? At sige at ponyerne holder hovedet højt,fordi det er lettere at dreje dem, er da vist en mild underdrivelse! Hvis undervisere i MG satte sig ind i hestens fysik, så ville de vide at hestene instinktivt beskytter deres rygge ( og munde) når de smider halsen i vejret, og sænker ryggen. Og sådan som for tunge ryttere, der kaster sig op på ryggen af dyrene- ja så kan jeg SÅ Sandelig godt forstå hestene bliver nødt til at smide næsen i vejret!. Der er naturligvis også andre fordele for hestens fysik lige i nuet!. Det eneste det hele har til fælles, er at det på lang bane ikke gør noget godt for hestens krop. Vi går altså helt i modsat bane som feks dressurridning, som trods alt, udspringer af at kunne forbedre hestens fysik, så den kan holde til mere.. At kalde det noget andet- synes jeg lidt er at gøre grin med folk  Sig det nu som det er: MG er ikke en sportsgren der på noget tidspunkt handler om hestens velfærd, hestens trivsel, bevægelse, sind, hestenes balance, hestens psyke/fusik, styrke og bæring, hestens velbefindene, Samarbejde mellem hest og rytter eller noget lignende. MG er en sport der udelukkende handler om MENNESKET.. Det eneste hesten skal er at løbe hurtigt, og ellers finde sig i en masse udefrakommende stressorer    Og fred være med det  At nogen synes det er en værdig sportsgren, dem om det   Men jeg kan så sandelig godt forstå hvorfor så mange mennesker synes det tangerer mishandling. ( jeg har godt læst en af Jer, prøvede at undskylde det med at dressur og spring også er gyseligt)- Suk. Altid godt at kunne sige: Vi er ikke dårligere end de andre   - Nej, men ØV!.
Så du inden du svarede, hvornår tråden var fra? 
Som overskriften lyder, har i nogensinde prøvet dette? Jeg har været sammen med (min nu x) siden d. 24 april i år! Vi har haft et utrolig godt forhold, men selvfølgelig os lidt start-problemer, som alle jo har. Han er den mest perfekte mand jeg nogensinde har mødt (er 26), han har gjort alt for mig og mere til. Han kunne aldrig finde på at gøre en flue fortræd, han falder bare så godt ind i mit liv på alle tænkelige måder!! Ja jeg kan ikke sige noget decideret "vildt" skræmmende negativt om ham!! Det er det der er så pisse frustrerende!! At mine følelser så har valgt og sige STOP!! Ham her skal du ikke have flere følelser for!! Jamen for fanden da!! Hvorfor gør ens følelser sådan??  Onsdag aften da det gik op for mig, at det her det blev ikke ved med at gå, og torsdag formiddag da jeg valgte og smide bomben, brød jeg fuldstændig sammen! Jeg måtte sige farvel til den fyr jeg et eller andet sted havde håbet og troet på var min eneste ene, forhelvede det var hårdt! Specielt fordi jeg altid har fra tidligere forhold, haft et problem, der gjorde at det her gik bare ikke... Men ham her er bare så fantastisk!!    Jo Jo, når jeg mærker efter var der 3 ting som jeg ved et evt. flyt sammen projekt IKKE på nogen måde ville kunne leve med... Men har vi ikke alle ting som vi ikke kan leve med vedr. den anden?? Jeg ved også godt at samtalen den anden aften angående børn, gjorde at jeg indså at uanset hvor højt han elskede mig, var jeg nødt til og give slip... Vi havde slet ikke samme ønske til børn, og jeg kunne mærke at det gjorde ondt og skulle slippe ham, men samtadig skal han have en han kan opfylde de samme ønsker som ham vedr. børn. I starten jokede han med at han nok skulle få mig vendt om, og jeg troede egentlig at han var villig til at droppe det for min skyld (det har man jo hørt om før), men nej samtale den anden aften gjorde at jeg fik et helt andet syn på vores forhold, og det plus 2 andre ting gjorde bare at min følelser forsvandt sindssygt hurtigt!! på 0 , 5  Jeg er blevet slået op med, jeg har haft en fyr der var løgner og utro, og jeg kunne blive ved... Men at selv slå op pga følelserne bare ikke længere er der, og fyren er så perfekt, og man så ikke har samme drømme... Det er lige godt det hårdeste nogensinde! Hold kæft han blev ked af det... Så ked af det at han INTET sagde imens jeg sad og sagde at det her ikke kunne blive ved med at gå... Han har sågar ikke spurgt om grundene til hvorfor det her ikke gik.. Måske kommer det senere, måske ikke.. Måske når han har fået tingene på afstand, kan han godt selv se det ikke gik.. Men at få en sms fra en fyr hvor der står: Det er fandme hårdt det her! Alle vores planer og drømme er bare revet væk på ingen tid, ved aldrig hvordan jeg nogensinde skal komme videre!! Puha.. Det er bare IKKE sjovt!! hvorfor er kroppen så dum? Hvorfor kunne følelserne ikke bare blive stærkere istedet for at forsvinde ?? 
når man er angst eller at ens forsvar bliver aktiveret kan man ikke føle kærlighed men har bare lyst til at komme væk. Om det er det der er sket for dig ved jeg ikke men jeg forstår godt hvilken sørgelig situation du står i. Er du sikker på at du var gået hvis din kæreste havde kæmpet for at beholde dig? Under alle omstændigheder håber jeg at du får et rigtigt dejligt kærlighedsliv på den ene eller anden måde 
Lige et lille glædesindlæg  Ja som overskriften nok siger... Så er jeg lige i øjeblikket smaskforelsket i min dejlige kæreste   den 14. december har vi 5 månedersdag, og det føles stadig som var det kun en uge siden vi mødtes   det er bare helt vildt at tiden er gået så stærkt og det sjoveste er, at vi allerede har mødt hinandens familier osv. efter vi havde været sammen i 14 dage som kæreste skulle jeg hjem til Bornholm på sommerferie (er så skør at have bosat mig på Als fordi jeg fik tilbud om en elevplads   ), så der var jo ret langt, og jeg kedede mig de første 4 dage jeg var hjemme og vi savnede hinanden så forfærdeligt, så det blev til, at min skønne kæreste kom og besøgte mig, og blev på øen sammen med mig hele 10 dage og fik til min fars og min fødselsdagsfest som vi holdt for hele familien, mødt stort set hele min familie hehe, bare efter at have været sammen i 3 uger. Han var også nede og sige hej til min hest inden han blev solgt, og han er så småt ved at vende sig til lugten af hest haha   I weekenden var jeg så til julefrokost ved hans mors familie og på fredag skal vi til hans farmors fødselsdag. Hans familie er nogle rigtig søde mennesker, og i det hele taget går det hele bare fantastisk   jeg har aldrig haft det sådan med en fyr før. Han er hjemme hos mig næsten hele tiden (lille kollegielejlighed på ca. 26 m2) men alligevel kan vi få det til at fungere og jeg føler jeg har den plads jeg har brug for, og alligevel den nærhed jeg har brug for. Jeg er jo bare helt skudt!!  Er der andre derude der har det på samme måde? Og lige et tillægsspørgsmål: hvor længe gik der for jer, før forelskelsen blev forvandlet til kærlighed?   Jeg har jo selv erfaring med, at kærligheden godt kan holde for evigt. Mine forældre er et godt eksempel. De blev pennevenner helt tilfældigt, og det endte med at min far tog fra Bornholm til Tyskland (min mor kommer fra Tyskland), han blev der i 4 uger og tog så min mor med til Danmark. Tror de havde været sammen i et par måneder derefter, før de blev gift, og nu har de været gift i 35 år. (min mor er 55år og min far er 60 år)og de har nu 4 børn hvor jeg er den ene af dem. De har haft gode stunder og dårlige stunder sammen, gået gennem en konkurs sammen samt min fars stress og depression. De er stadig sammen, selvom det har været utrolig hårdt. Min søster og jeg har ofte tænkt, at deres ægteskab ikke holdt, men tror faktisk ikke de vil kunne leve uden hinanden. Sådan et forhold vil jeg også gerne have   - Undskyld at det nu alligevel gik hen og blev langt.   men sådan er det vel når man er forelsket 
Sikke et dejligt indlæg, tillykke til jer begge!!  For at svare på dit spørgsmål: ja, vi er andre der har det sådan  Min kæreste og jeg har været sammen i 5 år til februar. Han er pt 22 og jeg 21, så vi er stadig unge   vi mødte hinanden i gymnasiet (han var 3.g'er, så jeg følte mig pænt sej da vi begyndte at komme sammen!   ). Vi har hængt sammen som ærtehalm lige siden  Og ja, selv efter 5 år, har vi det stadig helt fantastisk, og får stadig de her vilde udbrud af forelskelse, selvom kærligheden egentlig tog over for et par år siden (for at svare på dit spørgsmål). Jeg kan stadig få helt kriller i maven ved tanken om ham, og nogle gange opfører jeg mig helt tosset, hvis den lyserøde forelskelse lige dukker op til overfladen, hvilket stadig sker nogle gange  Det er simpelthen så skønt at have det sådan. Kan sagtens huske det med, at man havde brug for at være sammen KONSTANT i starten - havde nogle meget tålmodige veninder i gymnasiet heldigvis  Jeg tror faktisk, at grunden til vi stadig er helt tossede med hinanden, er fordi vi ikke bor sammen endnu. Jeg var hos ham konstant gennem gymnasiet, men så skete det jo at vi begge skulle på universitetet - vi søgte begge København, men hans studie har et langt højere snit der, og desværre kom han ikke ind! Han kom i stedet ind på sin 2. prioritet, samme studie men bare i Odense i stedet! Rigtig øv, vi havde GLÆDET os til at flytte sammen. Men faktisk tror jeg det er med til at bevare gnisten i forholdet. Jeg er helt på den anden ende, når jeg ved han kommer med toget i dag, går rundt og glæder mig og er skør i hovedet hele dagen indtil han kommer  Så vi savner hinanden, vi glæder os til at ses, når vi ses bruger vi virkelig tiden SAMMEN, modsat dem for hvem der er gået hverdag i forholdet. Og det synes jeg er lækkert. Er det ikke hårdt? Jo   . Især om aftenen efter han er taget hjem, så er der så tomt i lejligheden. Men man indretter sig: vi ringer godnat hver eneste aften, og snakker lææænge sammen om alt mellem himmel og jord. Og hver gang han har været her, efterlader han en af hans t-shirts som jeg kan sove i. Det hjælper virkelig meget!  Nok snak om mig   nyd din forelskelse, den er så skøn, og for os har den ihvertfald varet læææænge ved! Men vil sige at kærligheden er ENDNU bedre! Det er sådan en dyb, varm følelse, som hele tiden er der, men uden det der kriller som forelskelse giver. Det er en tryghed. En vished om at man er elsket og at man selv elsker en anden  Jeg vil sige vores forhold faktisk kun er blevet bedre; vi er kun kommet tættere på hinanden med tiden. Vi har haft nogle fights - også de rigtig slemme - men vi har altid fundet hinanden igen, fordi de passer perfekt sammen (er jeg overbevist om   )
Tillykke med en fantastisk forelskelse.   . Dengang jeg mødte "ham" en af de første gange, stod han der i kæmpe "karl-smart"  og   RESLEKTERENDE solbriller..   . Dén type faldt jeg bestemt ikke for; sagde jeg til mig selv! Det er så over 26 år siden nu. Der har været 'kanter' der skulle slibes, men hvilke rejse det har været! Fantastisk følelse, at have gået så lang en vej sammen. Lykke til på jeres rejse. 
Åh, hvor er det et dejligt indlæg. Jo, jeg har det præcis på samme måde. Vi har været sammen i lidt over et år, og jeg fatter stadig ikke at man kan være så totalt blæst væk i et andet menneske. Alt ved ham fascinere mig på en måde, som slår benene væk under mig hver dag. Jeg føler mig som den heldigviste person i hele verden - og det har jeg følt mig som i over et år nu.  Jeg har ellers altid gjort et stort stykke arbejde ud af at være totalt selvstændig og klarer mig selv, og lade andre vide at jeg ikke havde tænkt mig at blive afhængig af en mand - men det er jeg godt nok blevet, følelsesmæssigt that is.. Vi flyttede sammen efter 5 måneder, og det går bare fantastisk.
at første gang jeg mødte ham, var efter vi havde skrevet sammen over Dating.dk i et par uger. Så aftalte vi, at vi skulle mødes og spise en is sammen. Vi aftalte, at han mødte mig ved busstationen, da jeg så ville tage bussen ned i byen. Da jeg så stod ud af bussen så jeg ham og tænkte: nej, det kan ikke passe at det er ham. Han er jo simpelthen så lækker, så heldig kan jeg ikke være. Men det var det så   vi mødtes kl.16 og det der kun skulle have været en gåtur på havnen med en is, endte med at han fulgte mig hjem til kollegiet, hvor vi mødte 2 af mine venner, så satte vi os ned i poolkælderen og fik en øl, og han cyklede først hjemad kl.01.00 om natten   der var HELT sikkert kemi fra første blik 
Hejsa!  Jeg skal debutere i MA1 med min søde hest på lørdag - med hele udstyret, altså kjole, hat og det hele! Der skulle vel aldrig være en som kom og tog billeder? Det er en stor dag for mig, da jeg aldrig nogensinde har turde håbe på at vi skulle nå så langt! Men nu skete det skisme   Det er lørdag aften på Hjallerup Rideklub.
Hej Frida   Jeg kender måske en der skal derop, kan lige prøve at høre hende. Jeg kom gerne, hvis jeg ikke sad i Australian   Held og lykke i Hjallerup! I har klaret jer ret godt på det sidste   Lea ( mig der har taget de billeder af Chopali fra stævnet i hjallerup for et par år siden)
Ville gerne høre hvordan andre i har en sund livsstil, vil gerne leve noget sundere, men ved ikke hvordan jeg skal komme igang.
Du kan måske prøve at finde en god motivation  Måske vil du gerne have mere energi? Slippe af med skavanker (acne, før høje/lave tal af det ene eller andet osv.), leve mere "etisk korrekt"? Leve mere miljøvenligt? Jeg synes det blev meget nemmere at tilpasse en sund livsstil til mig selv, efter jeg fandt en motivation for det   Noget, der er lidt "større" end vægttab.
For mig hjælper det at holde styr på hvor meget jeg indtager. Jeg bruger madlog, som mest er til at holde styr på kalorier, men jeg bliver altså vildt stolt og glad når jeg om aftenen kigger igennem og kan se at jeg har fået det protein jeg behøver eller kan se hvor mange gram grønt jeg har indtaget  Men er det opskrifter, hvad vi indtager i løbet af en dag eller noget 3. du er ude efter? 
ja først skal du gøre op med dig selv, hvad det er der gør din livstil usund, ændre så meget af det som du kan uden at det bliver så stramt at du bliver kvalt i sundhed, så mislykkes det ofte. køb råvarer og lav din mad selv, så er pomme friter ikke så sjove. Dyrk noget motion, om ikke andet gå en tur på en ½ til en hel time, i rask tempo hver dag. Men skriv en liste med, hvad du ønske at slette fra din nuværende livsstil, bagefter skriver du en liste med, hvad du kan erstatte det dårlige med eksembel mayonaise cheasy hytteret pasta grønsager osv god fornøjelse
På at ens følelser kan forsvinde, fra det ene øjeblik til det andet.  Men jeg tror, du har følt dig presset, pga af jeres forskellige syn på at få børn.. Og du har panikket og sagt fra.. Du skulle nok istedt for, taget tyr en ved horne, og få sagt din mening om emnet, så i sammen kunne tage en beslutning og fremtiden. Kan forestille mig, du ikke vil have børn, det ville jeg egentlig heller ikke, men fik alligevel en skøn datter, som jeg idag slet ikke kunne eller ville undvære hun er lige blevet 28.  Jeg interessere mig ikke for andres børn og børne børn, har svært ved at se, det nuttede i dem, Men er sikker på den dag jeg får børnbørn/ Barnebarn, så er de verdens mest vidunderlige børn...
nok være hårdt.... Jeg vælger at tro at du har dine grunde til at gøre som du har gjort.... Og så er jeg for øvrigt enig i, at følelser ikke bare forsvinder fra det ene øjeblik til det andet....
I har faktisk ret i at NEJ man kan ikke miste følelserne for en person fra det ene minut til det andet.. Måske beskrev jeg min situation LIDT forkert... i må endelig ikke forstå det som om at det er en beslutning jeg har taget uden og kæmpe, uden og give det chancer osv.. De her ting der har gjort udslaget , undtaget det med børn, men de andre ting, var ting vi ikke kunne sammen med efter bare 3 mdr.. Så tro mig jeg har prøvet, virkelig! Men det er bare ting jeg ikke kan leve med resten af mine dage! og GU er det hårdt, selvom man er den som gør det forbi!! Ingen skal nogensinde tro det er nemmere når man er den som gør det, for jeg holdte SÅ meget af ham! desuden er det ikke bare ham jeg mister, jeg mister en hel "familie", ved at gøre dette! Jeg er nok bare selv lidt rystet over at jeg er så sindssygt nedtrykt, ked af det, og jeg føler mig sku lidt som om det er ham som slår op med mig... Det er ikke mig som poster statusopdateringer op om at nu er man i byen, at nu skal man drikke sorgerne ud.. osv.. Men jeg ved også godt det er sådan fyrer kommer videre, det er at tage i byen og komme videre! Men jeg bliver nok bare nødt til at give mig selv et par dage til at komme ovenpå, for jeg fortryder ikke det her, men derfor kan det stadigvæk godt være hårdt!  Tak for jeres svar.. 
Jeg har stået på "den anden side" - og været den som blev slået op med, fordi følelserne pludselig var væk.. (og så blev jeg endda slået op med, på mail) Men efter et par år skrev jeg sammen med ham igen, og bad om en "forklaring".. Og efter han havde tænkt over det, så var det ikke følelserne som var forsvundet... Det bundede simpelthen i usikkerhed og "mistillid" fra hans side af, da vi havde et distance forhold og kun såes i weekenderne.. Så måske når du kommer mere ud på "den anden side" af "chokket", at du så kan mærke der ligger en anden grund gemt et sted..
først er man jo forelsket og på et tidspunkt går det over og så kommer kærligheden som er en helt anden størrelse og faktisk temmelig hårdt arbejde at bevare og det kan kræve kæmpe rutsjeture op og ned. Som udgangspunkt tror jeg for at man kan holde sammen, så skal ens grundlæggende værdier og drømme stemme overens. DE behøver ikke være de samme men de må ikke konflikte med hinanden. Fx kan det ikke nytte noget at være sammen med en mand som vil noget så fundementalt anderledes end en selv, såsom børn hvis man ikke selv ønsker dem. For børn er VIRKELIG en dealbreaker, for man kan ikke fortryde eller sælge videre hvis det liv bare ikke passer en. Desuden tænker jeg at det er yderst fornuftigt af dig at se i øjnene at du ikke kan ændre ham og at han måske går og drømmer om at du en dag ændre dit synspunkt, når det så engang går op for ham at du ikke ændre dine følelser omkring det med børn og hvad I ellers har af issues så ville han jo forlade dig under alle omstændigheder hvis en familie er hans store drøm og dit mareridt. Men jeg tror alligevel når støvet har lagt sig, at du skal tage en lang snak med din ex omkring dine valg og ønsker så I begge kan få lukket forholdet på en god måde.
Jo, man kan godt miste følelserne for en person fra det ene øjeblik til det andet. Hvis de er væk, så er de væk. hvad er du mest nedtrykt over? At miste personen eller at miste "drømmen"?
Klemme / LS Horses: Tusind tak for jeres svar. Jeg har virkelig tænkt og tænkt de sidste dage, netop som en af jer skriver, om hvad er den EGENTLIG kerne til det her brud!? Det er problemet BØRN!  De andre ting, er jo noget som man kan snakke om, og virkelig få bearbejdet, men det der er mest skræmmende er BØRNE- emnet!  Det var det som gjorde udslaget til den her beslutning! Der er sket meget siden mit sidste indlæg!  I mandags valgte han at poste et facebook opslag hvor han tilfældigvis er ude og se fodbold sammen med et par kammerat OG en pige!  En pige som har været et lidt mysterium i vores forhold, når jeg snakkede om hende, var han ikke meget for at svare på spørgsmål osv, alt i alt, sagde han altid at hun var IKKE nogen! Hmm okay!  Jeg blev SÅ ked af det, da jeg så det opslag! At jeg reagerede som man nu desværre gør når man oplever noget der er så sårende! Uden og tænke over grunden til hvorfor HUN lige sjovt nok var med ham ude og se fodbold, fløj den ene besked efter den anden om 1000 spørgsmål!  Alt i alt endte det med han fortrød hans opslag, han kunne pludselig godt se EFTER min reaktion, at det var sku nok ikke så sødt gjort! Manden troede simpelthen at mine følelser var pist væk mht. fra den dag jeg gjorde det forbi! At jeg ikke ville blive såret over at han allerede efter 4 dage "ses" med en ny pige=veninde!  Da jeg spurgte ham hvordan han selv ville have det, kunne han godt se problemet i det!  Jeg bad ham IKKE om at slette opslaget, fik bare fortalt hvor ondt det gjorde på mig! Uanset hvad min reaktion, var OVER THE EDGE! I know...!  Jeg fandt jo hurtigt ud af at når man er den person som gør det forbi i et forhold, JAMEN så kan man bestemt IKKE være ked af det! Det kan umuligt være hårdt for mig for jeg tog jo selv beslutningen!  Gjorde jeg så det!? Tog jeg beslutningen HELT alene?  Så vidt jeg ved er han da også problemet i det, jeg har alle dage lært siden min helt unge dage at der skal 2 til at ødelægge et forhold uanset hvordan man vender og drejer det!  Efter at være kølet ned, fik han idag en besked hvori der stod at JO jeg har stadigvæk følelser for ham, og JO jeg er sku lige så ked af det som ham mht. det her! Men når han vil have børn og jeg IKKE vil, hvorfor skulle vi så fortsætte sammen?! At han jo også havde muligheden for at åbne munden, og sige nogen ting?!  Han svarede tilbage at han var ked af situaitonen med facebook, og at det var ikke hans mening og gøre mig ked af det! Desuden skriver han at han er IKKE enig i den beslutning med at stoppe vores forhold, fordi han er ubeskrivelig GLAD for mig!  Jeg skriver igen at jeg har det heller ikke særlig sjovt, men at han er nødt til at forstå den her beslutning med IKKE og skal have børn, ikke er noget jeg er kommet på bare lige pludeslig, at det er noget jeg ALLE dage har sagt, og at det ikke er for sjov at min familie har nævnt det samme i forskellige samtaler, og at den glæde vil jeg ikke tage fra ham, ved at blive sammen med ham, når jeg ikke har det samme ønske!  Det er som om han ikke kan forstå at jeg har det sådan her , som om han tror det er noget som ændre sig, men det er det bare IKKE!  Jeg venter nu svar på denne besked. Skrev desuden at det nok ikke er et emne og diskutere over sms, men at jeg jo også sagde det den anden dag!  Hvis han virkelig kom og jeg kunne mærke på ham at han mente det, når han sagde at børn er ligemeget, så længe han kunne beholde mig, ville de 2 andre ting være noget vi kunne arbejde med HELT SIKKERT!! Men jeg har set ham sammen med børn, han ELSKER dem! Han forguder dem! Mens jeg står i baggrunden og tænker: NEVER EVER!  Fortsættelse følger..... Hvor er den her situation ikke sjov, skal til min psykolog om en uge, og ser frem til og have en samtale med hende om det her! Min veninde sagde igår: "Jeg ved godt du er ked af det, og det er en hård beslutning du lige har taget, men for fanden hvor er det flot at du kan se udover din egne behov, og give slip på en person, for at han kan få sit ønske opfyldt, det er SÅ stort, og jeg tror ikke ret mange mennesker kan gøre dette!   Er han ikke enig i din beslutning, må han jo også FORTÆLLE dig det, og virkelig mene det! Men der er gået snart 1 uge og du har ENDNU IKKE hørt ham sige det, så ergo, er han, selvom han også er hårdt ramt pt. nok enig i din beslutning alligevel, men selvfølgelig skal han også bruge tid på at tænke det her igennem" 
bliver i tvivl om det er dig eller x'en der har slået op.? For mig lyder det som om at det er dig der er mest såret og nærmest vil bestemme hvem han går til fodboldkamp med.! Slet ham fra Facebook og lad være med at hænge dig i hvad han laver, det er DIG der har sagt stop.. Det er fint at være ked af det, men når jeg læser dine indlæg her, så har du stadig big time følelser for manden.. Og jeg har på fornemmelsen at du ikke er ret meget mere end et par og tyve, det er tidligt at beslutte at man ikke vil have børn.. Hvis han var bevidst med at du ikke ville have børn, må det være hans beslutning at gå fra dig, hvis han ikke kan leve uden børn..
Slet ham fra facebook - det medie er ren tortur, når man lige er kommet ud af et forhold. I kan jo stadig snakke sammen på andre måder, hvis I har behovet, og man kan altid tilføje hinanden igen senere, når følelserne har lagt sig. Man kan godt være venner uden at være FB-venner 
Annemette: Kan godt forstå du bliver i tvivl om hvem der har slået op, men det kunne lige så godt have været ham eftersom det gør lige så ondt på mig som hvis det var ham, men nej det er mig der har slået op! Men jeg har jo slået op fordi vores mening ikke stemmer overens med børn, og jeg vil IKKE sidde om 3-4 år og få skyld for at han ingen børn har fået og han har spildt hans liv, når han rigtig gerne vil have børn! Men mine følelser for ham stopper jo ikke bare fordi vi er gået fra hinanden på dette grundlag! Han er så perfekt for mig, at det er det der gør så fandens ondt at det er sådan noget som det her der så går ind og ødelægger vores forhold!  Er ked af du det siger det med alderen, specielt fordi vi er i en verden hvor folk får børn fra de er 15 og opefter! Men jeg er 26 år og han er 27, så vil nok mene vi er i den alder hvor netop dette emne popper op i fremtidsplanerne! Sine (Aslan),: Du har så MEGA MEGET ret i at facebook er virkelig en KILLER hvad angår ar på sjælen efter et brud, men slettede ham faktisk i morges, og senere idag kom der den her besked med undskyldningen om at han havde postet det opslag og om ikke vi kunne være venner derinde igen...! Har givet det en chance... ved ikke hvorfor, for helt sikkert sker det da igen at han ses med nogen, hvilket jeg jo egentlig intet kan sige til... men det gjorde bare ondt specielt når man på intet tidspunkt har hørt ham snakke om hende her... så tænker man: han er hurtig ude!  Åhhh i dont know what to do...! Føler lidt det er op til ham nu og få tænkt det igennem og finde ud af hvad han kan være tjent med...
Hej du  Det er nu rigtigt nok at man allerede i starten af tyverne begynder at tænke over det der med fremtid og børn. Da jeg var 26-27 (er 28 nu) var jeg også voldsomt meget i tvivl om hvorvidt jeg nogensinde ville have børn - og hvis jeg ville, skulle de helst adopteres (det er stadig noget jeg kraftigt overvejer når jeg engang kommer så langt). Ligesom dig, lå jeg faktisk utroligt meget til at overhovedet ikke skulle have børn. Flere venner og kollegaer (som er ældre end mig) har altid grint lidt og sagt "bare vent til du bliver ældre" men jeg har aldrig følt det der "moderinstinkt" som flere får når de kigger på babyer - mange af mine venner begyndte allerede at blive skruk som teenagere og mange af mine jævnaldrende har født og er igang med barn nr. 2! Og jeg må indrømme, at tanken om en dag at få børn lige pludselig ikke længere ligger så fjernt... Man ændrer sig med tiden og selv jeg var for 2 år siden SIKKER på, at jeg aldrig skulle have børn - ja så begynder tanken at snige sig lidt ind på mig nu... Når det så er sagt så går der nok min. 4-5 år for emnet seriøst skal diskuteres med min kæreste  Nu kender jeg dig jo ikke og dine grunde til at vide allerede nu at du ikke vil have børn kan jo være mange og ikke noget jeg vil blande mig i... Men med frygt for at lyde super-gammel (!) så syntes jeg faktisk at der sker meget med ens hoved når man runder de sidste år i tyverne... Men ok, jeg slog altså også selv om med en kæreste som talte ALT for meget om børn for 2½ år siden og det kunne jeg slet slet ikke overskue og jeg følte mig presset (der var også andre langt alvorligere grunde til at jeg gik fra ham men den der børnesnak freake mig også ud). Så jeg forstår dig godt TS 
Kender godt det med, at man ikke har følelserne for lige netop den mand, der ville være bedst for en. Det lyder ikke som om dine følelser er væk fra det ene øjeblik til det andet, men mere som om det egentlig aldrig har været den vildeste forelskelse?  Havde en kæreste igennem 5 år. Vi var PERFEKTE sammen, og hverken han eller nogen andre kunne forstå min beslutning om at stoppe det. Men jeg har egentlig aldrig været MEGET forelsket, når jeg tænkte videre over det. Jeg elskede ham, men havde ikke den vilde sommerfugl i maven.. Jeg tænkte, at det måtte komme.. Jeg ville være et skarn, hvis jeg ikke gav detn chance.  Beslutningen blev taget, fordi jeg forelskede mig vildt i en anden lige pludselig (manden jeg den dag i dag er gift med, og har været sammen med siden august 2005).  Det var SÅ hård en beslutning at tage, og i 2-3 år efter kunne jeg stadig få dårlig samvittighed. Han gjorde ALT for mig, og så forlod jeg ham bare... Jeg måtte gå til psykolog til sidst, fordi min dårlige samvittighed var ved at tage over på alt andet. Det hjalp, og jeg fandt ud af, at jeg ikke var så dårligt et menneske alligevel. Følelser styrer man ikke selv. Punktum. Og jeg holdte op med at slå mig selv i hovedet.  Den dag i dag er min ex lykkelig gift og har 2 børn   Og jeg er SÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅ forelsket i og lykkelig sammen med min mand, som jeg venter ønskebarnet med   (Han vil i øvrigt også gøre ALT for mig, (og jeg for ham).  Den rigtige mand er derude for dig... Helt sikkert.
Et godt ordsprog: Blæse og have mel i munden. Du vil/kan ikke leve med ham på grund af hans ønske om at få børn. Men han må heller ikke se andre.
Cecilie A P: Tak for dit uddybende svar! Det er sku rart og vide at man ikke er alene i det her med og have det sådan. Du har ret, et eller andet sted var jeg konstant i tvivl om det skulle være også, men der har også været andre faktorer der har gjort at jeg har give disse faktorer skylden for at mine følelser ikke ALTID var på det højeste. Så jeg har længe gået og tænkt: Har jeg de rette følelser? Eller har jeg ikke? Jeg tror måske også at børne emnet, gjorde at jeg bare havde en ALVORLIG grund til at gøre det forbi, fordi det kan man jo ikke bare lave om på et menneske! Vi har været ved og gå fra hinanden 3 gange siden vi fandt sammen d. 24 april i år! Min veninde har sagt, at sådan skal det jo ikke være allerede i et forhold. SÅ jeg ved også godt at det her var den bedste beslutning for ALLE! Men derfor gør det stadigvæk EKSTREMT ondt, når man lige ser at han allerede ses med en ny pige! Alle de spørgsmål der popper op i hovedet på en, om han har set hende mens vi var sammen, om det var derfor han tit om aftenen når vi ikke så hinanden var så fjern og fraværende, og jeg kunne blive ved med alle de sygelige tanker, som jeg godt VED jeg kun bliver skør af og tænke over! Ved godt min krop reagere helt naturligt, for det er IKKE første gang jeg er ude af et forhold, hader bare den her fase hvor man har alle de tvivl! Jeg har nu slettet ham fra facebook! Magter det simpelthen ikke, desuden har jeg fra min brødre som er venner med ham, hørt at han postet et indlæg om en joke, og den kan jeg ikke se, så han har jo tydeligvis begrænset min adgang til at jeg kan se alt på hans profil, underligt han SÅ gerne vil have vi skulle være venner derinde, men det var jo nok for at han kunne styre hvad jeg lavede, men jeg må ikke se hvad han får tiden til at gå med! Jeg har da også den tanke, at måske er der en fyr derude hvor jeg bare tænker: Ham her kan jeg godt få børn med, der er jo mange overvejelser inde i det her! Bestemt synes jeg ikke min X var særlig ansvarlig, sommetider følte jeg virkelig jeg var hans mor, og det gør jo heller ikke at lysten til at få børn med ham bliver særlig stor! I har ret, det bunder nok i mere end børn.. Men jeg hæfter mig nok bare mest ved det her problem, fordi det var det som gjorde udslaget! Skallstorp <<sverige>> : Nej fandme nej må han ikke se ny pige!! ( ironi) Hvem ønsker i den her verden at ens x 3 dage efter allerede ses med en pige, som man ALDRIG har hørt ham nævne? Det giver pludder i mit hoved og mine tanker løber løbsk!! Når man samtidig modtager beskeder med at han savner mig, og vil have mig til bare... Hvis man virkelig ønskede en tilbage, er det nok ikke lige den opførsel man skal ligge for dagen ....  Men det er ligemeget. Har besluttet og lade det her ligge, og komme videre... Heldigvis har jeg den helt fantastiske psykolog, som vil kunne fortælle mig de helt rigtige ting til at komme videre og over det her.. ! Tusind tak for jeres fantastiske indlæg, og også lidt debat.. I har også gjort jeres til at jeg ind imellem fik et <<spark i røven>> 
Jeg har altid levet sundt, troede jeg. Vegetar, super meget fukus på indhold i fødevarer, altid vælge fedtfattigt, altid undlade "øv"fødevarer (som de så pænt skriver på min bon når jeg handler i føtex...) altid være den 'besværlige' gæst og altid syg......   . Sygdommene er kommet snigende som træthed, dårlig hukommelse, sovende hænder, alt for mange kilo på vægten, altid en frossenpind (normal 26 - 28 grader i stue, soverum osv.), ømme muskler, ledsmerter i en grad så jeg kun kan gå med besvær (ikke løbe ~ ingen dyrskuer osv.   ), kramper i benene osv. osv. osv. Jeg har alle symptomer på for lavt stofskifte. Bad så min læge undersøge mig for lavt stofskifte, men det nægtede han!   . Jeg købte og læste Helle Sydendal's bog om lavt stofskifte og kunne sætte x ved næsten alt hvad hun skrev. Men lægen var hverken til at hugge eller stikke i!   . Så kontaktede jeg en privat praktiserende læge i Århus og det var så det der vendte op og ned på mit liv og helbred. Han gav sig god tid, tog nogle blodprøver og forklarede hvad de viste. I korte træk så forklarede han om blodet. Blodtransfution (?) og hvorfor nogle mennesker ikke tåler blod fra andre med mindre det er samme type. Fødevarer indeholder også lektiner som blodet, DERFOR bliver en type 0 feks. syg af at spise type A kost! Jeg er type 0 og spiste type A. Jeg var vegetar og burde leve at røde bøffer... Da jeg begyndte at læse om emnet så står der   under sygdomme som rammer type 0 der spiser forkert "Helbredsmæssige risici:  " Den sov jeg lige på et par nætter, men jeg var desperat og klar til at prøve ALT for at blive rask. Det første lægen bad mig om var at udelukke, kaffe, hvedemel, kartofler, majs og mælk mælkeprodukter, i bare EN uge. Efter 3 dage havde jeg ikke kramper i benene når jeg sov og efter endnu et par dage så spurgte jeg forfor i alverden manden havde skruet op for fyret! (Det stod på 24 grader!) I går bemærkede jeg at soveværelset havde 15 grader og det var dejligt at være i rummet. Jeg har fået det SÅ meget bedre og der er kun gået 5 - 6 uger. Mit tøj er blevet løst og min livvide er skrumpet med 8 cm.   . Der er lang vej igen men jeg kan mærke en kæmpe forandring på min krop. Det er et spændende emne og jeg syntes det var værd at prøve og jeg håber at mange flere får øjnene op for blodtypekost! Forresten så er jeg begyndt at løbe med ponyerne når jeg er ude og gå med dem.   . Tænk hvad det kan blive til med SÅ mærkbare forandringer efter SÅ kort tid, hvad venter der så ikke når der er gået et år... 
Sund livsstil har for mig ikke kun noget at gøre med hvad man spiser det har også noget at gøre med hvordan man har det, med det man spiser. Anette har i adskillige indlæg den seneste tid, prøvet at overbevise sig selv og andre om at det er livsnødvendigt for hende med røde bøffer og tro kan jo flytte bjerge så den livsstil hun har valgt må jo så være den rigtige for hende. En meget stor del af verdens befolkning har i genenerationer levet uden at spise kød og de oplever ikke nær så mange livsstilssygdomme som folk i de kødspisende lande gør. Min personlige erfaring er, at jeg efter at have levet vegetarisk i mere end et år, aldrig før har haft det bedre. Jeg fik for nylig taget en lang række blodprøver og lægen udtalte at det var de fineste blodprøveresultater han længe havde set. Det er selvfølgelig dejligt at vide men det der betyder allermest for mig, er at jeg ikke længere er med til at støtte en industri og nogle mennesker der opdrætter dyr under kummerlige forhold, med det formål at de skal spises. For mig er en sund livsstil at vide at jeg gør hvad jeg kan, for ikke at gøre levende væsner fortræd, at der så følger en masse spændende og utroligt lækkert mad med som sidegevinst, det er jo bare skønt. Billedet herunder bør give stof til eftertanke for det illustrerer netop den dobbeltmoral der hersker når man skal retfærdiggøre at industridyr ikke har de samme rettigheder som vores kæledyr har.   Karen , Different culture, same evil. Dog boiled alive in Korea. Pig boiled alive worldwide. Both wanted to live. Both equal in their suffering. 
 Her kommer altså også børn og teenagere herinde. Kan du ikke ligge sådan nogle billeder som et link? Det er simpelthen respektløst det der!!!!!
,du har ret det er aldrig rart at se hvilke konsekvenser det har at vi mennesker har valgt at spise kød, det ser man dagligt billeder af i aviser, tv og på internettet. Jeg synes så det er respektløst over for dyrene at folk ser igennem fingrene med det, men der er vi åbenbart forskellige. Her kan du få et link til en lille sød video med en masse kælegrise.   Advarsel, du risikerer at komme til at se grisene som levende væsner og ikke produktionsenheder!!!
Karen/ ER du naturlig blond? Ja, det er jo ikke direkte forbudt...   . Prøv at se her:   Jeg kan nemlig godt finde ud af at kopiere et link   . Der er forskel på, hvilke blodtype folk har og DERFOR også hvad de hver især har det godt med at spise! (og hvad man bliver syg af!) Jeg prøver på INGEN måde på at overbevise dig om, hvad du skal spise! Du er også velkommen til at springe over mine indlæg, hvis de provokere dig så meget!   . Factum er at folk med blodtype 0 bør spise kød, folk med blodtype A bør IKKE spise kød osv. Fordelingen af 0, A, B og AB kan findes på linket. Det giver mere mening, hvis folk undersøger ud fra egen blodtype og interesse!   . Der er heldigvis mange som har en naturlig og sund interesse i deres eget helbred og livsstil. Forøvrigt så er jeg landmand og har ejet og passet grise, kvæg mm i rigtig mange år, og hvad du ser et sted er IKKE nødvendigvis dén måde dyr lever på, på alle bedrifter. Nej, lad os lukke øjnene og købe noget billigt Østeuropæsik kød så langt væk så vi ikke ved en hylende fis om hvordan kød, eller grøntsager eller frugt er produceret for den sags skyld. 
En omlægning til sund livsstil kræver en eller anden form for motivation - i hvert fald, hvis der er tale om en større en af slagsen, indtil den sunde livsstil er blevet en del af dagligdagen. Der findes nogle ganske udemærkede officielle kostråd, der som udgangspunkt er rigtig gode at følge, hvis man husker at tage til efterretning, at mennesker er forskellige, så det, der er sundt, ikke nødvendigvis er godt for den enkelte (her tænker jeg intolerance overfor forskellige madvarer, som eksempelvis mælk, gluten osv., som mange slæber rundt på uden at være klar over det). Det handler om at lytte til sin krop, og mærke efter, hvornår man er tilpas med sin livsstil. Jeg har for nyligt omlagt mine madvaner fuldstændig, og her har det hjulpet mig at være meget systemastisk omkring projektet, i og med jeg har lavet madplaner og søget for, det har været lækkert at spise sund vha. lækre madopskrifter. Samtidig har jeg sikret, at der altid er noget i huset, jeg kan spise, så jeg ikke falder i gamle vaner. Motionsdelen af en sund livsstil handler for mig om at finde en motionsform, jeg gider - ellers sker det ikke! For mig er det ridning og staldarbejde, der for mig op af sofaen - havde jeg haft en hund, havde jeg også vandret lange ture med den. Ovenstående er mine personlige erfaringer - ved ikke, om det samme virker for andre. ... Den drejning, tråden har taget ang. kød og produktionsdyr, synes jeg hører hjemme et andet sted, så den vil jeg ikke kommentere yderligere.
Hopper lige uden om dyre etiken. I febuar lavede jeg min livs stil om, smed kartofler, ris, paste,alm brød, sukker og fedt + frugt ud af min kost. Jeg spiser Kød, grønsager og magere mælkeprodukter.  Jeg tabte 13 kg på 12 uger, fik en pænere hud, færre heldbredsproblemer og har det i det hele taget meget bedre.
Ja, jeg hopper også uden om dyretikken, som ikke rigtig hører hjemme i denne tråd. Så til TS' spørgsmål: Sund livsstil handler ikke kun om mad, men det er klart, at det er et sted hvor du skal sætte ind. Spis varieret og brug friske råvarer. Undgå færdigretter, som indeholder en masse unødvendige (for kroppen) E-numre og ofte for meget sukker, salt og/eller fedt. Husk mange grøntsager hver dag, rå eller tilberedte. Ikke alt for meget frugt, selvom frugt er sundt. Om du er vegetar eller ikke, det kommer an på dig selv, ingen andre. Motion er vigtigt, men det behøver ikke hverken at koste mange penge eller være meget kompliceret. Som andre skriver, så er en rask gåtur rigtig godt. Du får motion, og du får luft og dagslys, hvilket især er vigtigt i de mørke vintermåneder. Gode sko og fornuftig påklædning er det eneste du behøver. Udover det kan du sagtens lave gymnastik hjemme på stuegulvet. Du kan låne en bog på biblioteket eller finde en masse øvelser på Youtube. Det eneste du behøver er et tæppe på gulvet. Søvn er en tredje vigtig faktor i en sund livsstil. Sørg for at få ca. 8 timers søvn hver nat. Lad være med at sidde foran computer eller tv lige indtil du skal i seng, lyset fra skærmen påvirker din hjerne, så den ikke kan falde til ro. Lad være med at have tv i soveværelset, det er et sted man sover (og måske "andet"). Undgå rygning og for meget alkohol. Det er ikke sundt for kroppen. Undgå også for meget sukker, f.eks. sodavand, som tilmed skader dine tænder. Forsøg at finde ro i krop og sind, uden stress, hvis muligt. Her er en god gåtur i naturen en god måde. Eller måske meditation hvis man kan lide det. Lav ting som giver dig glæde og energi, med eller uden andre mennesker. Start et sted, og husk at det tager 3-4 uger at danne nye vaner, så du skal ikke forsøge det hele på een gang. Held og lykke!  Lene
tak for mange af jeres gode svar, ville prøve og se, om jeg ikke kan finde motivationen, til at ændre min livsstil lidt. Er ihvertfald så småt begyndt at ændre på nogle ting
Sund livsstil for mig er en kombination mellem fysisk og psykisk velvære! Hvis det ikke gør mig glad, må jeg finde noget andet der gør. Det mantra bruger jeg når jeg træner - jeg træner primært TUNG styrketræning (50-90kg løft!) og løb, fordi begge sportsgrene gør mig glad og overskudsagtig. Når jeg er i Danmark træner jeg crossfit hvilket giver et fantastisk overskud i min hverdag! Jeg ser de timer jeg bruger på træning som mit frikvarter: Det er "mig tid" og kvalitets tid for mig! Måske er det derfor jeg har let ved at holde motivationen når det kommer til træning? Mht kost så LYT TIL DIN kROP! Den fortæller dig ofte præcis hvad du har brug for - og nej det er ikke to poser chips (det er dit hoved der overbeviser sig selv for det!) mit bedste råd til ikke at spise junk er, at lade være at have det i huset. Jeg handler 1-2 gange ugentligt og lavet madplaner, hvilket gør at min lyst til at snacke mindskes betydeligt, fordi jeg ved at hvis jeg vil have chips må jeg ned i supermarkedet og købe dem (bor på Island hvor supermarkederne lukker tidligt!!). Noget andet det hjalp mig i starten car at for hver "gode 3.dage" tog jeg 10kr og puttede i en krukke. Efter en masse gode dage kan man lave dejlige ting! Men det var hvordan JEG gør, det er ikke vigtigt, hvad der derimod er vigtigt er hvad DU gør. Nedenstående er min hjemmelavede plan til hvordan man kan opnå en sundere livsstil  1. Find ud af hvad du vil opnå med den sunde livsstil og sæt et realistisk mål! Da jeg selv startede car målet "at opnå større psykisk overskud" - find DIT mål og skriv det ned. Klister eventuelt målet op på køleskabet så du bliver mindet om det hvis du får akut mad lyst. 2.find ud sf hvad der kan lade sig gøre for dig. Hvor mange gange om ugen passer det dig bedst at handle? Har du tid til meget motion eller er 2 intensive gange ugentligt nok? (Tag dig tid til hvad du synes er vigtigt!!). 3. Planlæg din tid! Planlægning er i den grad vigtig især i opstartsfasen! 4. Vær stærk og tag tingene i DIT tempo! Lad være at sammenligne dig selv med andre, men hold øjnene på dit mål! Synes det er en god ide at starte med at ændre små vaner - før du ved af det er de fleste dårlige vaner blot minder! hpber u kunne bruge lidt af det 
Måske en dumt spørgsmål, men ved lægen (bare sådan) hvad ens blodtype er? Eller kan man se det et eller andet sted? Eller skal man ned og have taget en ny blodprøve for at finde ud af hvilken blodtype man har?
Er man gravid eller soldat så får man som regel taget en blodprøve der også fortæller om hvilke blodtype man er. De fleste læger vil godt tage prøven, men bestemt ikke alle. Min "Århus-læge" kunne med sit drevne blik godt se, hvilke blodtype jeg var, da jeg trådte ind af døren, men han tog også en blodprøve så jeg fik et svar sort på hvidt. Prøv at google blodtype kost. Det er faktisk ret spændende. 
Her kommer lige et til måske dumt spørgsmål. Jeg er rhesus negativ, er det den blodtype der hedder 0?
Hej Anja. Du kan se blodtyperne her 
Jeg vil ikke sige, at jeg har det på samme måde men jeg forstår dig sagtens. Jeg har haft heste (kun 2-3-4 stk af gangen) i mange mange år og boede med min daværende kæreste på et skønt hestested, som jeg holdt utroligt meget af. Pga skilsmisse måtte jeg flytte, lånte to ponyer ud og havde så kun mit store ridedyr. Jeg flyttede i et lille rækkehus, som jeg hadede i starten. Min hest (bedste ven gennem 15 år) måtte aflives med et dårligt forben. Og der stod jeg så....uden hest. Det, som havde været SÅ stor del af mit liv! Det, som havde skaffet mig rigtig mange af vennerne. Det, som på en eller anden måde var en stor del af min identitet. Jeg troede, at jeg aldrig ville blive glad igen. Men jeg blev faktisk rigtig glad for mit nye liv. Bedre økonomi, ikke bekymringer når det stod ned i stænger og jeg ikke kunne komme til hesten, mere tid til min datter osv. Så flyttede jeg på landet igen.....(mødte en landmand) Fik de to små ponyer hjem. Det var hyggeligt og lidt "uforpligtende". Men nu,- 2 år senere, står er 6 heste/ponyer i stalden. Jeg får aldrig redet, synes at staldarbejde er helt fint men bare svært at passe ind efter arbejde her om vinteren. Så tanken kan da også strejfe mig, om ikke vi har for mange heste og om ikke jeg savner livet uden. Det er sådan lidt ambivalent. Så jeg synes, at det er klogt af dig at skære ned på hesteholdet. Og jeg håber, at du får din hesteglæde igen. Og hvis ikke, ja så skal du jo bare være uden heste måske i en periode. Maria
Jo da drømmen om et sted på landet med plads til masser af heste, ja den er så absolut ikke altid det fedeste alligevel ! Kæresten og jeg købte gård for 6 år siden, som vi går og renoverer på, og jeg fik rimelig hurtig 3 heste at pusle om - heldigvis var de to af dem plage, så jeg havde kun den gamle ridehest at ride på. Og kæresten var "benhård", jeg fik "kun" 3 bokse, for ellers vidste han at jeg ville fylde dem op med heste !! ( klog mand) Nu er der gået 6 år, vi renoverer stadig på gården. Antallet af heste er nede på 2 stk - og de opstaldes ude på fuldpas fra september til april ! Jeg ELSKER at have dem hjemme om sommeren, se dem gå på græs, læsse dem i trailer i solskin - og ja jeg har masser af energi om sommeren. Om vinteren er det SKØNT at afleverer dem på fuldpas, og "bare" komme og ride og hygge sig. Og har de fri, så har jeg også fri. Og oven i købet, så kan jeg mærke, at det er hårdt for mig at holde to rideheste kørende på det niveau jeg synes de skal holdes på. Og tanken har passeret mig, at jeg på et tidspunkt formentlig kun ønsker at have 1 ridehest. Så sådan kan ens prioriteter ændre sig - jeg er gået fra et job i det offentlige med fast arbejdstid, til et job med rejsedage og hårde perioder timemæssigt. Jobbet gør så altså heldigvis, at jeg har økonomi til at opstalde dem ud. Jeg valgte så også at sige farvel til min gamle ridehest. Han gik med en gammel skade og var småhalt i frostvejr og ved høj aktivitet på fold, så han skulle ikke videre fra mig af. Og her har en klog veninde en gang sagt, at det er svært med gamle og/eller skadede heste, når man har plads til dem selv, fordi man lader dem bare gå/1 fra eller til i flokken betyder jo ikke noget, synes man både selv og ens rideveninder uden gård. Men det betyder jo alligevel noget - de skal passes og plejes, have sko og dyrlæge, måske ekstra tilskud ect. Så der er ikke "bare" at lade de gamle og syge gå ! Så fuld forståelse herfra - du er ikke alene ! mvh Charlotte
Hej MameLise, Det er da næsten ikke til at bære, hvis du skal aflive sunde og friske heste. Send mig evt en besked, hvis der er nogle at vil at med i stedet til et kærligt og blivende hjem, i stedet for at skulle aflive, måske vi har plads til en ekstra pony  kh Chris
Til Christina S., jeg ved, at hvis TS vælger at aflive, så er det kun de heste, som hun er i tvivl om helbreds- eller sindsmæssigt. Så det skal du ikke være bange for. Det er hun 100 pct. proff. til at afgøre  Til ML: kære dig, du har fundet en ny interesse, og det får jo supergodt for dig, så er det vel ok, at følge den vej? Ønsker dig det bedste. Kram Sus
Hej Sus, Jeg stiller på ingen måde spørgsmålstegn med MLs kompetencer til at kunne træffe den vurdering... Overhoved!   Jeg tror du læser mit indlæg forkert. Det var blot et venligt tilbud, hvis hun ønsker at komme af med en på en anden måde, end at skulle aflive.
Kære Christina S., det er jeg ked af, min mening var ikke at være negativ, så beklager, hvis det er skrevet i sådan en tone. Super du har meldt dig på banen, hvis TS har behov for "omplacering". Jeg har studeret/æst sammen med TS, og jeg havde behov for, at udtrykke mit kendskab til hendes evner i forhold til at vurdere om, hendes beslutninger er korrekte; her er hun særdeles kompetent, det er altså ikke en hesteejer i økonomiske eller psykiske problemer, som man desværre ofte oplever. De bedste hilsner Sus
I have no idea, hvad jeg skal være... Nu har jeg taget sosu, hvor jeg hurtig fandt ud af at det ikke var mig.... Og nu er jeg igang med grundforløbet som ernærings assistent, og det ved jeg nu at jeg ikke skal være. Det jeg ved, det er at jeg synes det kunne være spændende at arbejde med *traumatiserede børn/unge *guide folk (evt mentor af en art?) *noget med salg. Nogle med nogle ideer hvad for nogle udd. man kan tage? 
Pædagog? 
det har jeg også selv tænkt lidt på 
Hvis du vil ned i materien ift. traumatiserede børn og unge, så er det nok psykologuddannelsen du skal kigge på. Der findes pt. ikke en overbygning til pædagoguddannelsen som giver autorisation som psykolog. Alternativt kan du uddanne dig til coach. Det koster 30- 50.000 så man skal nok liiiige have et job ved siden af. Der kan dog være en hvis fornuft i at tænke salgsdelen ind først og fremmest, pga. jobmuligheder, og så se hvordan mentordelen senere kan komme ind over. Evt. en uddannelse i salg, og så senere opgradere med noget HR
Hvad med at tage en HG? Eller måske en HHX for at åbne op for flere muligheder (eller anden gymnasiel, nu er HHX bare mest handelsorienteret   )
mennesker, coaching osv. Socialrådgiver...
Prikken: Jeg vil meget gerne tage HG eller en anden form for gym. Desværre er jeg ikke "faglig stærk" nok til gym (Dog klare jeg mig utrolig godt med erhvervs udd.)  trille4: Er der ikke andre muligheder, at arbejde med traumatiserede børn ud over psykolog? Golda Showers: Har tænkt lidt på det, har bare fået af vide at det er et ret hårdt psykisk og man holder ik ret længe....
Måske skulle du besøge et sted hvor de har en HG en dag   Mit indtryk er at langt de fleste kan være med på HG niveau   HG ER jo netop en erhversuddannelse, så det kunne jo være at det var det perfekte for dig 
Men, det vil jo altid være hårdt at arbejde med traumatiserede børn (?). Jeg er pædagog- og læser nu til socialrådgiver. Men hvad er det for nogle traumatiserede børn du tænker på? Jeg tror jeg ville tænke mere bredt. Hvad med at arbejde med anbragte børn/unge, på børnepsyk etc.. Der 1000 vis af muligheder med en pædagoguddannelsen.
For en del år tilbage blev jeg totalt afhængig af Happy Chews salte kastanjer. I nogle år har jeg ikke kunne finde dem, og jeg er DESPERAT! Jeg går ud fra at Haribo er stoppet med at producere dem af uransagelige årsager, men kan der ligge et lager et sted? Er der nogle der ved hvor jeg i så fald kan købe dem? Jeg har søgt nettet igennem, men har ikke fundet guldet endnu  Et lille billede af lækkerierne:  
De har dem som spot varer indimellem i Netto  Ellers mener jeg bestemt at have set dem (dog i store pakker) i Metro.
Prøv at skrive til Haribo direkte, måske ved de, hvor man kan finde dem eller måske genoptager de endda produktionen!  Lene
De er stadig på hjemmesiden, og jeg er ret sikker på de ikke er ude af produktion. De hører dog under Maoam (som er en undergren af Haribo)
Hov, om de lige findes i salte skal jeg dog ikke kunne sige 
så ville jeg nok sælge hende, når du nu allerede ved at du ikke har råd til at have hende i xx år. hvis det bare var for 1-2 år så var det fint nok, men ikke når det drejer sig om længere tid så vil det nok være bedre at sælge hende nu, og så læg pengene væk, til du får råd til at have hest igen. Så kan du købe dig den rette hest på det tidspunkt. Jeg har ingen erfaring med udlån, men har selv været på su med først 1 hest senere 2 heste, men jeg valgte at bo hjemme. Pt er jeg på kh og har stadig to heste. Men de går som foldbumser, da de ikke er tilredet - og nok aldrig bliver det pga mit helbred. Men jeg har hest fordi jeg syntes det er sjovt at hygge med dem. Ridning siger mig ikke så meget. jeg har aldrig kunne se det sjove i at skulle udlåne sin hest. For har man ikke råd til at have dem, så er det da bedre at få den solgt så den får et fast og stabilt hjem istedet for at blive lånt ud til måske flere forskellige stedere. Og hvad nu hvis udlånere lige pludselig af en eller anden årsag ikke kan have hesten mere og sender den retur, hvor gør man så lige af en hest som man ikke selv har råd til at have ?
Hvad med at finde en part ? En som betaler en vis procentdel af udgifterne, men det er stadig din hest ? Jeg har selv part på en hest fordi ejeren ikke har tid/råd til den. Jeg betaler et fast månedligt beløb og har så hesten som min egen. Ejeren må dog stadig bruge hesten, men skal "varsle" mig om dette. Det fungerer super fint og har kørt sådan i 1 år nu.
Mine heste er mine hjertebørn, og har de det ikke godt, så har jeg det heller ikke godt. Jeg vil gøre ALT for dem  Jeg har lånt min ene hest ud, og hun har det så godt. Med den oplevelse kan jeg i hvert fald kun tale positivt om udlån. Jeg kan slappe af, for jeg ved at hun for det første har det som blommen i et æg, men jeg ved også at hun stadigvæk er min, så sker der noget kan jeg altid tage hende hjem. Hun skal også tilbage til mig om nogle år, og det SKAL hun, derfor er salg slet ikke en mulighed fra min side 
Anja: Jeg skriver i xx antal år, det bliver nok omkring 2 år, da jeg så er på en uddannelse hvor jeg har råd til at betale opstalding  . Mht. hvis de sender hesten tilbage, kan jeg godt betale for at have den til at stå hvis det skulle komme så vidt   Iben: En part ja, det var også en mulighed med så alligevel ikke, for så skal jeg stadig betale for smed osv osv, og det bliver bare for svært at trække ud af budgettet når det er tid til det.   Camilla: Tusind tak for at dele dine erfaringer, har det på nogenlunde samme måde.
ja jeg ville ikke selv turde, men her bliver jeg dobbelt moralsk  for som skrevet ville jeg ikke selv turde gøre det, men på den anden side er sådan et udlån en drømme aftale for mig, det ville være lige den slags jeg søgte så ja jeg er lidt splittet 
hej Jeg ville sælge hesten hvis jeg var dig, det ville jeg fordi: Hesten er ung og har et lang liv foran sig. Du er ung og har også et langt liv   foran dig. Hvis du vælger at låne hesten ud, bør du altid være klar til at tage den "hjem". dvs med opstalgning og de penge det må koste. Find en dejlig køber til din hest og nyd din studietid og glæd dig til den dag du får mulighed for igen at have hest
Jeg har haft lånt hest ud, og jeg tror ikke at jeg kommer til det igen. Ikke fordi hesten har haft det skidt de steder den har været, men fordi det er alt for usikkert pludseligt at hesten blev sendt retur. Hesten nåede at være hos 3 lånere på de 4,5 år jeg lånte hende ud - altså foruden de to steder jeg pludseligt måtte ud at finde opstaldning fordi de to tidligere lånere ikke kunne have hende mere. Det var ikke fair overfor hesten. Min tidligere hest havde ikke meget værdi pengemæssigt (travhest), hvilket også var årsagen til udlån frem for salg - jeg turde ikke at sælge til en så lav pris, man ved ikke hvor den ender. Jeg besluttede derfor, allerede da hun kom til sidste låner, at hun ikke skulle flere steder og derfor aflives. Hvis jeg stod med en hest som din, ville jeg sælge.
Jeg er 100 procent sikker på at TS er fuldstændig kompetent (og hverken i økonomiske eller psykiske problemer  ) - det syntes jeg bestemt ikke at jeg har sat spørgsmålstegn ved, til at tage den beslutning, og vil sine heste det allerbedste - det vil vi vel allesammen over for vores heste  Så mit svar var sådan set bare for at være venlig. Hvis jeg en dag ikke kunne have min hest mere, ville jeg hellere give/sælge hende til at godt og blivende hjem end at sige helt farvel, derfor mit tilbud.
lysten til det, da jeg havde mistet soulmate nr. 4 pga. skade. Jeg har ikke haft egen hest siden 4/10-10.  I juni 2012 flyttede vi så på gård, for drømmen var stadig at få hest igen, dog uden opstaldning ude. Nu har jeg efterhånden fået modet tilbage. Planen er at jeg køber hest igen i forår/sommer 2014, for da står stalden helt klar. Men der bliver slet ikke tale om så mange. Tænker en ridehest til mig og en selskabshest, som også kan rides med på tur (såselskabshesten ikke bare skal stå og rådne op på en fold).  Jeg ved, jeg ville køre surt i det, hvis jeg fik for mange heste. Jeg vil have tiden til den enkelte.
I øvrigt bliver der kun lavet to store bokse  Og så vil jeg da lige sige, at jeg synes det er en fornuftig beslutning du har truffet.
Hatten af for din beslutning om at avlive! Flere af din slags. Vi har haft heste i rigtig mange år. Vi flyttede fra gården for 4 år siden. Valgte at have 2 heste opstaldet ude i starten. Nu har vi så solgt dem. Jeg savner da heste og stalden. Men hvor er der maget jeg ikke savner. Vejret, bekymringerne mm. Rigere er vi ikke blevet, det fatter jeg så ikke   Men hvor er det dejligt uden heste!
.. man løber sur i, men bondegården, der for mange viser sig at være rigtig meget arbejde, uforudsete udgifter, overskredne budgetter -og tidshorisonter, meget transport med børn, til indkøb, m.m., nedprioritering af ferier, andre fritidsaktiviteter, hyggedage og ikke mindst ridning. Der er dejligt på landet (bor der selv), men der er også en bagside, som nogle ikke gør sig forestillinger om eller måske negligerer (det går nok...) inden de flytter derud   .
Julen nærmer sig med hastige skridt, og jeg er sikkert ikke den eneste, der er en smule idéforladt hvad angår julegaveønsker... Så lad os inspirere hinanden og fortælle, hvad der står på ønskelisterne i år 
ikke for at skuffe dig,men der ligger allerede en tråd om samme. men jeg kunne godt bruge nogle nye ridestøvler.
ja jeg får at vide om jeg får førtidspension efter på fredag, håber sådan jeg får den. jeg ville gerne arbejde men jeg er for langsom til nutidens arbejdsmarket, der er ikke rigtig en plads til mig. jeg er meget langsom og jeg vil havde alt står snore lige. så er der også den hendring i at arbejde er, at jeg har asperger symdrom ( mild form for autisme.) så kan ikke klare tingene ikke er som det plejer at være, jeg har også ADHD som viser sig ved at mine tanker går for hurtigt til at jeg kan følge med, jeg begynder at slå mig selv når det sker pågrund af min asperger. jeg lider desuden af soisalfobi i en mellem grad, jeg har også boderline lignene træk, uden dog at havde det. men jeg får medicin 3 forskellige perperater, det hjælper jo ikke lige frem på det at jeg er langsom, jeg er desværre blevet endnu mere langsom, men jeg kan ikke leve uden mine piller, for ville gå i en evig angst. da jeg tog de første piller mod min angst, blev jeg så glad da jeg mærkede at det var mugligt at leve uden at gå rundt med en evig angst, og ja det er min phykriater der har ordineret dem til mig, vi snakker skam også om de ting der gør mig angst, men uden mine piller ville jeg ikke fungere i min hverdag. alt er afprøvet, arbejdsprøvning 5 gange, arbejde og praktik. alt er prøvet af, jeg kan bare ikke. så jeg håber sådan jeg får min førtidspension, så jeg kan få fred.
Fingre for dig, søde, du har sørme dit at slå med.. Jeg er selv FP'er pga. kroniske smerter.. Og det giver en ro at få pension.
at det er et godt budskab du får på fredag. Du er ikke så gammel, men da der tilsyneladende er forsøgt en masse, vil det sikkert kunne give dig noget ro af få en afklaring. Det er ikke rart ikke at føle sig tilpas på arbejdsmarkedet og da der ikke er udsigt til at du bliver bedre, ja så kan jeg godt forstå at du håber det bedste. Piller er gode nok at tage, så længe man husker at de kun tager symptomerne på det der er galt - ikke årsagen, men jeg synes at jeg kan læse at du også gør noget ved "selve problemet". Jeg kan godt se at du er nødt til piller for når angsten fylder dig kan du jo heller ikke handle og gøre noget godt for dig selv - og det er du jo den nærmeste til at gøre  Ønsker alt det bedste for dig. Venligst Helle
Det håber jeg også for dig, at du gør   Det vil klart kunne give noget ro. Men jeg håber dog også at du får en masse hjælp til at forstå og kompensere for dine handicaps. Hvis du får den rigtige hjælp, kan du opleve at blive mindre angst og borderlinetrækkene forsvinder. Det kan være overbelastningstegn, at du har det sådan. Jeg håber virkelig at du får noget kompetent støtte for det kan hjælpe rigtig meget. Herudover vil jeg lige korrigere: Nej. Aspergers syndrom er en form for autisme. Selvom mennesker med Aspergers syndrom, i modsætning til mennesker med infantil autisme, har et veludviklet talesprog, har de ikke mere eller mindre autisme end dem, der har en anden diagnose inden for autismespektret.
Jeg håber også det bedste for dig TS  Og vil lige give et lille hint angående angst - der findes behandlingsforløb, som din læge kan henvise dig til i psykiatrien. Jeg har selv været igennem et sådant forløb, og det var enormt lærerigt, og alle i min gruppe nåede rigtig langt 
Håber for dig du kan få mere ro på, og du får din førtidspension  Anja.
ADMK: tak har brug for det, hvor er tiden dog lang. helle thomsen: nej jeg er ikke så gammel kun 33 år, men der er forsøgt alt. nej det er ikke sjovt at få at vide der ikke er plads til en på arbejdsmarket, men har accepteret det. og changsen for at jeg bliver bedere er der bare ikke. ja vi gør noget ved problemerne for der er mange og de bliver ved med at poppe op. tak for det. søs maggi: tak for det. jeg får hjemmevejleder hver uge i 2 timer, hun hjælper mig med at tjekke post, betale regninger og at købe ind, der er simpelhen for mange ting i et supermarket til jeg kan finde det der står på min liste, der er for mange oste på hylden til at jeg kan vælge, det hjælper hun mig med. Jeg viste ikke at asperger sumdrom er autisme på den måde, jeg har altid fået at vide af min phykriater at det var en mild form for autisme, man lærer noget hele tiden. Bigwopper: tak for det. jeg vil spørge min phykriater om det næste gang jeg skal op til ham. anjabj bastian: tak for de ord
kram til dig  Jeg håber det lykkedes for dig.
varmblod: tak for det.
Hvordan ville I dele udgifterne til den nye lejlighed op? Skal man bare skære alle udgifterne (inkl. lån) til lejligheden lige over eller er det kun fair at han bidrager til selve lejen?  Vi bor idag sammen i en lejelejlighed som koster lidt mere end hvad den (måske) nye vil koste med lånet og nu deler vi udgifterne lige over.
Jeg ville lade ham betale huslejen og forbrug og så deles om mad. Du tager dig selv af lånet, da det er din lejlighed. På den måde kommer I begge til at betale noget, men også sidde ret billigt i det per person. Først og fremmest skal I vel have en god snak sammen om de forskellige muligheder. Held og lykke
Jeg synes, det er fair, at du beder ham betale det halve af huslejen og forbrug. Afdrag på lån og udgifter til forbedring må ejer stå for. Hvis jeg var ham (og jeg tjente ds eller mere end dig), ville jeg så tilgengæld tilbyde at betale for noget andet eller betale en større andel, fx hele elregningen, eller give dig nogle gode gaver  Man kan selvfølgelig sige, at uden din opofring (lånet) ville I skulle sidde i en dyrere lejlighed, men uden ham som samboer, ville du skulle sidde med hele udgiften, og desuden står det dig jo frit for at smide ham ud til enhver tid.
Altså hvis man forestiller sig, at en husleje i en almindelig lejebolig ikke dækker ejerens renteudgifter på lån, så forestiller man sig noget forkert   Når man bor til leje, betaler man ikke, når et vandrør springer og skidtet skal laves - men det er helt sikkert, at den udgift også er indregnet i den løbende leje. Jeg synes, at når den samlede udgift på boligen bliver lavere end den i har nu, så er det ganske fair, at han betaler halvdelen af det hele, og så betaler du for reparationer i den lejlighed, der er din. På den måde falder hans samlede udgifter, og så kan han vel strengt taget ikke have noget at klage over. Dine faste udgifter falder også - men det er dig, der bærer risiskoen og betaler regningen, den dag taget falder ned, eller vinduerne skal skiftes. mvh. tina
Jeg synes det er fair at han betaler ½ delen af det hele. Og så må du skulle stå for div. vedligehold. Det lyder mærkelig i mine øre at I ville bo der næsten på lige fod men at han kun skulle betale det halve af huslejen altså 1000 kr og du så skulle smide 5000 kr og så 50-50 af de andre udgifter vand varme el osv Det virker ikke rimeligt. Han betaler jo ikke af på lejligheden, han bor til leje-agtigt hos dig. Hvis man køber en lejlighed og så lejer 2 værelser ud så får de lejere jo heller ikke ejerskab over "stenene". Husk at regne på om du kan bo i lejligheden alene, hvis det alligevel viser sig I ikke bliver sammen.
Tak for svar allesammen 
Vi købte hus da vi havde været kærester i halvandet år. Jeg var på SU, så hus og lån er i kærestens navn. Det var vi meget enige om, da vi godt vidste der var en risiko, når vi trods alt ikke havde været sammen længere. Så vi ville gerne kunne gå fra hinanden med sindsro, i stedet for at være bundet sammen af økonomi og besværligheder. Jeg betalte kun en lille del af huslejen, da jeg var på SU, men tanken har hele tiden været, at vi delte alting. Jeg købte en ret stor gave til ham til 30.000 kr. da jeg blev færdiguddannet og fik mit første job, som tak for "sponsoratet" undervejs. Vi har været sammen i 8 år nu. Vi deles om alle udgifter til vores fælles bolig, og så til hund og kat. Ellers har vi seperat økonomi, på biler og på alt andet. Det er aldrig et problem, at han ejer huset, det er bare en teknikalitet, som i øvrigt kun er træls når jeg skal regne på, hvor meget vi hver især skal betale til lånet, fordi han får fradrag for renterne. HVIS vi en dag skulle gå fra hinanden er det selvfølgelig rigtig træls for mig, men det spekulerer jeg ikke på, for det er ikke aktuelt. Jeg synes ikke det gør nogen forskel, hvem der ejer det, når man bor sammen. Jeg har for nyligt hørt et argument, som hedder "han skal jo alligevel bo der hvis jeg flytter, så han kan bare betale hele huslejen nu også". Det dur ikke. Hvis vi deler bolig, så deler vi også udgifter, sådan er det kun fair. Om man ejer eller lejer kan være lige meget i den sammenhæng, begge skal stadig have tag over hovedet.
jeg fik min førtidspension. de traf afgørelsen idag og jeg har lige fået brevet om det i min ebox. det giver ro nu at vide jeg er sikkeret. jeg har gået som på nåle de sidste par dage, nu kan jeg slappe af.
Det var dejligt at høre   Godt at det stadig er muligt i dagens danmark. Tusind tak for din opdatering 
tak for de søde ord. ja det er muligt i dagens danmark åbenbart. det jeg fik at vide var at de især havde lagt vægt på det min phykriater og læge har sagt hele tiden er at der ikke var nogen mulighed for mig at komme ud på arbejdsmarket på sådan en måde at jeg ikke gik neden om phykisk og at jeg har asperger symdrom, sosial fobi og handlingslammene angst lage de også vægt på. de viste godt at selv om jeg tog medicin ville det ikke få mig ud på arbejdsmarket nogensinde.
Vi har en spisestue med virkelig dårlig akustik- what to do? Jeg er klar over, at troldtekt kan være en løsning, men eftersom vi har trælofter i resten af huset vil det ikke se super smart ud. Der er rå murstensvægge (80'er hus), klinker på gulvet og et koskind under bordet. Nogen med smarte indretningsidéer?
Rå vægge og klinkegulv, ja, det er en udfordring rent akustisk set. Et koskind giver heller ikke meget, da det ikke er så tykt. Det bedste til at give bedre akustik er stof. Er der mulighed for nogle vinduer med lange gardiner? Kan koskindet udskiftes med et tykkere tæppe, måske et ryatæppe-lignende? Der er jo nok ikke mulighed for tapet, men det er ellers også noglet der hjælper på akustikken. Dug på spisebordet er også godt. Hynder på stolene, hvis der ikke allerede er det. Har I andre møbler i nærheden? Stole hvori der kan være pyntepuder? Lene
Noget andet er at I f.eks. kunne lime kork eller lignende materiale under bordpladen. Læs i øvrigt her: Lene
Hej, Min mand arbejder med bl.a. indeklima og akustik og har fortalt, at man kan få kunst til at hænge på væggene, der består af nogle bløde, lyddæmpende materialer. Arealet skal udregnes efter, hvor stort rummet er, og så skal de hænges på 2 vinklede vægge, altså ikke lige over for hinanden. På den måde absorberes lydbølgerne bedst. Ellers kunne et flot vægtæppe nok også gøre gavn, og/eller et tykkere og større tæppe til gulvet. Det er samspillet af de mange hårde overflader i rummet, der giver problemerne. MVh Jette
Vi har samme problem i vores køkken, så jeg har indkøbt noget tykt filt og limet det på undersiden af vores spisebord. Derudover har jeg i   købt lyddæmpende billeder, har fået dem lavet på lærred i 50*60 med flotte billeder af vores børn. Og så har jeg købt noget flot stof og beklædt en blød masonitplade, og så hængt den op som opslagstavle. Jeg så også en fed idé på nettet med sådan en rigtig lang, blød masonitplade beklædt med sort stof, og så havde familien fået lavet en hel del fotos i flotte farver i 20*30 og havde hængt op hele vejen hen ad pladen, sådan at hvert billede havde en flot sort kant hele vejen rundt om. Svært at forklare, skal prøve at finde billedet igen....
Her er billedet jeg fortalte om, plade betrukket med sort stof  
Wow den plade med billeder er SUPER fed. Ideen med at lime noget under bordet er også rigtig god. Må prøve at stille en polstret stol derud også- og så er jeg jo ellers rigtig glad for min ko, men det kan godt være den må skiftes ud med et tykkere tæppe (selvom de er temmelig dyre)... Tak for de gode råd!
Julen står for døren og ønskesedler flyver rundt. Nogle ønsker er ikke så dyre og andre dyre eller endda meget dyre. Nu er det jo ikke altid at de "dyre" gaver bringer mere glæde end dem der er billigere og eftersom det kan være svært, at finde på og holde julegavebudgetet så tænkte jeg, at det kunne være sjovt at hører i andre ad, "hvad er din bedste julegave"? Jeg tror min "top 3" ser nogenlunden sådan ud: Får faktisk sjældent "heste ting", men har fået nogle rigtig gode strigler hen ad vejen af dem med "ægte hår" som er ret uundværlige. Hvad er din "top 3"?
min bedste julegave til mig selv i år, er et far Dr. Martens støvler. det er lang tid siden jeg har haft så fede støvler. ellers bliver den bedste julegave fra mine forældre, den ejer-lejlighed som er i forhandling 
Vores yngste (12 år) har lige skiftet skole pgr. af mobning. På den gamle skole blev han mobbet af to drenge fra klassen, i starten gav han dem et par på hovedet, det var selvfølgelig ikke så smart, og vi havde møder med lærerne og fik aftalt at han havde et sted han kunne gå hen på skolen når han var ved at eksplodere. Men disse drenge fulgte bare efter ham og til sidst begyndte han så at køre hjem istedet, så var det et stort problem, mente lærerne. I det hele taget blev vores dreng opfattet som værende problemet, for han skulle lade være med at reagere så voldsomt, og da vi så endelig nåede dertil så var det et problem at han kørte hjem. Gennem hele processen føltes det for os som forældre, at ingen lyttede til hvad vores søn fortalte (og heller ikke til os forældre) og at han i det hele taget bare blev opfattet som et problem. Nu går han så på en friskole (siden sommerferien), og jeg har lige haft en samtale med hans klasselærer. Hun er begejstret over drengen og siger han er meget socialt intelligent, hensynsfuld,god til at løse konflikter og faktisk meget pædagogisk overfor de yngre børn. Så er det jo jeg tænker, hvordan kan to lærerer have så forskellig opfattelse af et barn ???
Hejsa jeg så Lewis i går aftes, eller det vil sige, jeg så det meste  men hvem var morderen og hvorfor ? Normalt er jeg ligeglad med afslutningerne, da det ikke er første gang jeg falder i søvn inden morderen afsløres   Men lige den her, ja der har det irriteret hele dagen, så hvis nogle kunne fortælle mig hvem det var, så vil det være dejligt på forhånd tak
Morderen var Gideons far - altså den myrdedes "svigerfar". Ham der arbejdede med aber. Motivet?? Noget med at hun ikke var den person, som hun blev fremstillet på billederne ved hende fotografen. Hun blev "ødelagt" eller sådan noget. Tror ikke jeg helt liiige fik fat i motivet. Sådan kan det gå når man vil multi-taske sent om aftenen. 
Det der med at falde i søvn foran flimmeren kender jeg alt for godt...   . Derfor er det en solid vane, at optage alt muligt og ser jeg det til ende så slettes det bare igen. Falder jeg i søvn, så kan jeg se det på et andet tidspunkt og slette bagefter. Den der optager er virkelig guld værd.   . Det var en genudsendelse men jeg havde dog glemt, hvem morderen var. Ham far'en (hvor babysitteren blev fundet) hvor havde han været? Det passede jo ikke at han havde siddet i sin bil for enden af indkørslen. Prøvede han bare at dække over at være ude og "lufte chefens kone"? Jeg troede seriøst det var ham der var morderen.   .
Fordi der er 70.000 lærere eller noget i den stil og de er ikke ens. Der er rigtig mange gode lærere og så er der nogle dårlige - sådan er det. Den lærer, som ikke var god for dit barn, er måske lige den rigtige for et anden barn. I øvrigt mener jeg ikke, at en lærer alene kan løse den problematik, som du beskriver. Hvor var forældrene til de andre drenge? Jeg fortæller altid "mine" forældre, at jo mere de er sammen og viser børnene, at de kan lide hinanden, jo bedre bliver børnenes indbyrdes forhold. Den gruppe forældre jeg har nu hygger sig totalt i hinandens selskab og mine unger i 4. klasse kan ryge lige så meget i totterne på hinanden, som alle andre, men de løser langt de fleste konflikter selv og siger undskyld uden voksen-indblanding. Mine unger..  Dejligt at din søn har fundet en god skole. Han har fået en frisk start, som han heldigvis lyder til at nyde og værdsætte og så med de erfaringer han har om konflikt-optrapning og konfliktløsning i baghovedet.
De andre forældre blev skam kontaktet, men de mente bestemt ikke at deres poder mobbede, og var faktisk slet ikke til at tale med. Min oplevelse af skolen, var at der kun blev symptombehandlet, og at så længe der var ro i timerne så kunne hvad som helst foregå i frikvartererne. Vores søn er så ikke den eneste som er flyttet pgr.af mobning. Indenfor de sidste to år er der flyttet to andre drenge fra klassen med samme problem. Og jeg ved at det er et generelt problem på hele skolen, den friskole han er flyttet til er der en flere børn fra hans gamle skole.
Det er ikke kun et lærerproblem. Jeg genkender mig selv i fortællingen som "hystaden" og det var også klart lærernes og desværre også flere elevers opfattelse af mig. I virkeligheden var/er jeg nok noget meget sensibel end gennemsnittet og jeg har derfor en (uønsket) tendens til at overeagere   Selvom min fornuft RÅBER af mig, at jeg bare skal tage mig sammen, så er det ekstremt svært! Din søn gør/oplever det samme... Jeg havde (heldigvis) eller rettere min forældre havde held med at tage en god snak med min værste mobbers forældre. HAN blev sidenhen flyttet over i en anden klasse og han rørte mig aldrig siden (jeg garanterer dig for, at han forældre har givet ham en reprimande af de helt store...). Sensibiliteten lærer man at kontrollere lidt bedre med alderen og som ens omgangskreds også vokser op og mobningen gradvis ophører (og jo - jeg har også oplevet voksenmobning). --- En anden lille fortælling: da jeg var blevet student, så tog jeg en overbygning til gymnasiet på en ny skole. Klassen var som udgangspunkt i det store hele temmelig homogen og få kendte hinanden fra tidligere. Der var særligt én knægt, der var lidt... han var lidt nørdet, speciel, lang og ranglet. Og vi knuselskede ham alle sammen   Pigerne var lidt vilde med hans 'awkwardness' og drengene så ham på ingen måder som en konkurrent (tror jeg). Det halve af skoleåret trissede af sted, da jeg talte med en af de andre piger, der kendte ham fra tidligere skole. Til min store overraskelse, der havde han været den, som blev mobbet og jagtet  Men det nye miljø og klassekammerater favnede ham og han var simpelthen sådan en dejlig fyr! Jeg tror, at han havde et rigtig godt skoleår!
er voldsom adfærd en reaktion på et andet problem, det burde de fleste der har med børn at gøre vide og agere efter. Dejligt at han fik flyttet skole, det må være hjertevarmende at få så meget ros, i er garanteret vokset 10 cm. alle sammen  Og så synes jeg iøvrigt det er helt sindsygt at forældre benægter at deres barn er en mober, det er jo også en reaktion på noget andet. Sørgeligt og synde for de mobbende børn at ikke og de får lov til at opleve en sucess 
Camilla : Med de ting han kom hjem og fortalte om, at blive spyttet på, få smidt et bat efter sig, blive spærret inde på toilet osv., så synes jeg faktisk ikke han overreagerede. Jeg havde sgu selv lyst til at smække de drenge en på hovedet !!!! Golda showers : Vi talte netop meget med vores søn om hvorfor de to drenge mobbede, og ofte havde han selv analyseret sig frem til hvorfor det lige skulle gå ud over ham. Og ja jeg blev simpelthen så glad, da hans nye lærer roste ham sådan, så jeg fik faktisk tårer i øjnene   . For hun så jo den dreng, som vi altid har set ham (og som de faktisk også oplevede ham i børnehaven).
Nej, du misforstår mig.  reagerer han på de ting, som du fortæller. Alt andet ville da være dybt unaturligt! Men han reagerer formentlig   på mindre ting end mindre-sensible børn ville gøre det. Forstået på den måde, at der har jo været nogen afskyelige unger (mobberne), der har fundet denne overreaktion og dermed i deres små forskruede hoveder (ja, min objektivitet mangler totalt her) finder det uhyre morsomt, at chikanere og mobbe din søn  Og SÅ eskalerer tingene og mobningen bliver mere og mere grov og tenderer med tiden rå vold  For jo mere lede mobberne er, jo større en (over)reaktion får de og det "trigger" jo så et eller andet hos dem, så de bliver ved og ved og ved... De ville jo ikke få samme syge "glæde" af at drille en, der slet ikke reagerede, vel? Men dejligt, at DU og DIN SØN har fundet en løsning ved at fjerne ham fra det dårlige miljø   Hans tarv må komme i forreste række 
Camilla Hvor for du fra at ts søn er sensibel? Det er da en helt normal reaktion på det hendes søn har været igennem, og sensibiltet følger jo som beskendt en, så var han sensibel, ville den nye skole nok have set det, eller man ville have set det i andre sammenhænge også:) Ts Ja jeg fatter ikke hvordan 2 der uddannet i præcis det samme kan se det samme barn så forskelligt, jeg vil gå så langt at kalde 1 lærer for inkompetent, uanset hvem der har "skylden" i mobbe sitationer skal der slås hårdt ned på problemet ikke personerne. Skønt din dreng har det godt nu, hvor er det fedt for ham (og dig) at han trives og hans personlige kompetencer bliver set og anerkendt 
Det er et bud ud fra egne erfaringer. NOGEN reagerer bare stærkere på (bestemte) oplevelser og påvirkninger end andre. Hvad du kan synes er pivligegyldigt kan jeg synes er drønvigtigt - og hver vores reaktion vil afhænge af dette. Kald det sensibilitet eller noget andet - I don't care. Folk reagerer forskelligt i samme situation. Og jeg tænkte nok, at der ville komme en omskrivning af, at "nissen flytter med". Og jeg tror på, at TS' søn vil reagere på samme måde igen, hvis han sættes i samme situation! Men på den nye skole er der angiveligt større opmærksomhed på den slags og tingene kan derved afværges. Så når TS' søn   sættes i de dybt pressede situationer, så vil han jo opleve en hverdag fyldt med små succes'er  Og det kan han da kun blive glad af! 
Måske reagerer han mere end andre børn, fordi han netop er opdraget til at være selvstændig og ikke finde sig i hvad som helst. Mine børn er nemlig ikke opdraget til at dukke nakken og krybe langs fodpanelerne !! På hans nye skole bliver han netop rost for at kunne håndtere konflikter på en god måde, og han er faktisk god til at læse situationer og andre mennesker. Varmblod : det er jo lige det som undrer mig, de har da samme uddannelse og som lærer har man vel i sin uddannelse lært noget psykologi og noget om konflikthåndtering ???
Som Camilla har jeg også oplevet at få en ny klassekammerat, han kom midt i 8. klasse og blev hurtigt en populær knægt. Han så brandgodt ud   , var udadvendt og på alle andre måder normal. Efter nogle måneder fik vi at vide at han havde været mobbeofferet nummer 1 i sin gamle klasse, både fra klassekammerater men hvad værre var også fra lærere. Hans far er en ganske kendt politiker, som der åbenbart var lærere der ikke var enig med, men hvorfor lade det gå ud over sønnen.   Alle i vores klasse sagde bare; Nå hvad rager det os, vi kan godt lide ham, og så blev der aldrig snakket mere om den sag.
Nu er det jo ikke sådan at læreruddannelse lukker studerende ind for så 4 år efter at lukke dem ud igen, som små ensrettede maskiner, som har det samme i bagagen. Lærere er lige så forskellige i deres tilgang til deres fag, som folk er i andre fag. Og jo selvfølgelig har man psykologi på seminariet, det betyder igen ikke at lærere ser ens på den samme situation. Konflikt-håndtering? Nææh, det kan jeg godt nok ikke huske at have stiftet bekendtskab med undervejs på seminariet - det er noget jeg har måtte erfare mig til at klare bedst muligt. I min tid på seminariet brugte vi mest tid på "undervisning" og fag. Hvilket selvfølgelig står i en underlig kontrast til den hverdag man arbejder i - hvor selve undervisningen slet ikke udgør størstedelen af jobbet.
He, Tina du fik mig lige til at tænke Pink Floyd der !!! Nå spøg til side, Så må jeg da nok sige, at jeg synes læreruddannelsen trænger til en renovering. Og ja mennesker er forskellige og opfatter ting forskelligt, men der burde da ringe en klokke et sted, når det er den 3. elev som smutter fra klassen pgr.af mobning !!! Jeg ved der går en anden dreng i klassen som de også er efter, men han reagerer ved at blive indelukket, og hans mor har fortalt mig, at han ikke vil fortælle hvad der foregår fordi han ikke vil være "stikker" !!! Hun fandt kun ud af hvad der egentlig foregik, fordi jeg kontaktede hende, med nogle ting som min søn fortalte de havde gjort ved hendes søn. Hun blev meget ked af det, men følte ikke hun kunne gøre noget ved det, når hendes søn IKKE ville have at hun ringede til lærer eller de andre forældre (sørgeligt !).
Jeg bliver så ked af det, når jeg hører, hvad din dreng har oplevet. For mig lyder det som om, der er nogle lærere, der ikke helt har forstået hverken at se din dreng eller at sætte nogle klare grænser for eleverne for, hvad der er acceptabel adfærd. De to ting hænger jo nok sammen... Og hvor er det SKØNT at høre, at han er kommet sådan et godt sted hen og trives. Tillykke  mvh. tina
Camilla Jeg kan stadig ikke se hvordan ts dreng er sensibel, han reagere helt naturligt på vold og mobning, og vil reagere naturligt hvis han bliver mobbet igen. Drengen reagere jo på mobning "som det eneste" det gør ham næppe sensibel, og reagere han igen på mobning vil det stadig ikke gøre ham sensibel. Jeg mangler virkelig noget mere klart fra din side, noget håndgribeligt og ikke "bare" en reaktion på mobning.
Vil bare sige at det er så dejlgit at læse om forældre, der med det samme reagerer på mobningen, forsøger at få det løst, og derefter flytter deres søn til en bedre skole! Jeg var selv mobbeoffer i folkeskolen, og bærer stadig præg af dette desværre, det slipper man nok aldrig af med. Jeg er så glad for, at din søn får en bedre tid i skolen fra nu af  Det skal selvfølgelig siges at det ikke var fordi mine forældre ikke ville flytte mig til en anden skole. Men ligesom en anden dreng der beskrives her i tråden, så vendte jeg det indad (typisk pige-reaktion), og de vidste det derfor ikke. Men dejligt at det fik en lykkelig slutning for din søn   selvom jeg sidder og får ondt i maven over den anden dreng, som ikke vil fortælle om det. Det kan jeg godt forstå, sådan havde jeg det selv. Men han skal hjælpes :/
Tak Sophie. Jeg har også medlidenhed med den anden dreng, jeg håber at det at jeg fik gjort hans mor opmærksom på det, gør at der vil blive gjort et eller andet for ham ! Men tænker desværre at han nu vil blive mobbeoffer nr1 nu vores søn er væk, for det var jo netop det som skete for vores dreng, efter de to første var blevet mobbet ud af klassen.
Nej hvor forfærdeligt, står mobbeofrene nærmest i kø?! Er der virkelig ikke nogen voksne, der kan se, at der skal gribes ind der?? Nå nej, åbenbart ikke. Håber at de andre kommende mobbeofre får hurtig hjælp af deres forældre :-/ mvh. tina
Ja hvad kan jeg sige, det er sgu sørgeligt  Den ene mobbers mor er med i skolebestyrelsen, og hun er utrolig dominerende, og det har altid virket på mig som om alle de andre blev lidt kyst af hende til forældremøder osv. Da jeg ringede til hende i forbindelse med vores søn, endte hun op med at side og skrige til mig i tlf. om at jeg ikke skulle sprede rygter om at hendes søn mobber. Så jeg går ud fra at læreren har forsøgt sig med noget samtale der, men er blevet enten sweettalket eller skræmt fra vid og sans 
Lige en lille opdatering. Vi var til skole/hjemsamtale igår, og det var simpelthen bare en fornøjelse. Efter han startede har han haft en konflikt hvor han valgte at køre hjem, men efter en snak med hans klasselærer, hvor hun sagde til ham, at det var iorden han gik hvis han følte sig presset, så længe han bare kom tilbage når han følte sig klar ! Ja, så har der faktisk ikke været noget tidspunkt hvor han er gået fra skolen pgr. Af konflikt. Bare det at han følte sig forstået og accepteret har gjort, at han bliver på skolen og evt. Opsøger en lærer istedet. Rent fagligt har han taget et kvantespring, han er sprunget to bøger i engelsk og en bog i matematik. Dansk som han har haft svært ved, er han nu på det niveau som han skal være, og allerbedst, han kan nu LIDE dansk. jeg er simpelthen bare så glad, og stolt af min skønne dreng.
Det er jo lige til at blive glad i låget af at høre   Tak for update. mvh. tina
Ja, og som bonus kan i lige få hans begrundelse for at gå hjem den dag. Han sagde, at han var blevet så vred/ked af det, så han var bange for at han ville lade det gå ud over hans klassekammerater, hvis han blev på skolen, og det ønskede han ikke, så derfor kørte han hjem. Knuselsker sgu den dreng <3