Hej. Jeg havde den fornøjelse af at være medhjælper til auktionen hos Schou her i lørdags d. 26.. Var der nogle, der var nede at kigge?? Eller måske købte en hest?? 
var der mange mennesker? Hvor mange blev solgt? Er der nogen der knna fortælle lidt om hvordan det gik dernede?
liste over hammerslagene et sted? Mvh Camilla
Jeg var jo som sagt dernede.. Der var okay med mennesker.. Man kunne måske have ønsket lidt flere mennesker, når der var brugt så mange ressourcer og tid på det. Mener det var ca 11 af de 21 heste, der blev solgt. Ved ikke med en "hammerslags-liste". Men jeg ved, Copycat blev solgt. Mener det var til Mexico. Men jeg synes, det var rigtigt godt stillet an. Hestene blev vist rigtigt professionelt frem, og der var styr på alting. Jeg håber, dette initiativ også bliver taget næste år  Så alt i alt må man jo sige, det var en stor succes!!
Jeg ville vildt gerne havde været derud og se, men skulle dersværre arbejde. Ved du om katalog nr. 18 Landmädchen blev solgt??
hvor kan man få det?
Uh jeg skal til eksamen i dag og er bare hammerende nervøs. Ville egentligt helst have været oppe først på dagen så det kunne blive overstået, men der er jo en der skal være den sidste  Nogen der har gode råd til at tøjle sin nervøsitet, så man ikke sidder og hakker og stammer ved det grønne bord?
men træk vejret dybt og vær godt forberedt, så går det nok -siger jeg, der selv sidder og er nervøs over eksamen imorgen :s
finder du ud hvordan så skriv det lige... skal op i skriftlig erhvervsøkonomi i morgen... og så kommer der 5 mundtlige eksamner...
Jeg røv keder mig, burde lave engelsk opgave til min eksamen, men kan ikke helt komme igang.. Har været ude og lukke heste ud og ordne heste samt og ride, så der er ingen undskyldning for ikke lave den  Så hvad laver i ude i det danskeland?
Jeps. Landmädchen blev også solgt. Kan ikke lige huske hvor til.. Desværre.. Til Margrethe fra Stald Sortebjerg: Er det dig, der har avlet Copycat?? Synes det var en rigtig fin hest, men den var desværre lidt for dyr til mig. Ellers havde den stået i min stald nu  Så hvis du har flere til normale folks pengepung, hører jeg da gerne nærmere 
Jeg var nede og se både fremvisningen, springklasserne og noget af auktionen. Jeg synes at det et rigtig godt arrangement de havde stablet på benene med god fremvisning af hestene. Jeg havde også forelsket mig i en af disse heste, men nåede desværre ikke at se hvad han evt. gik for. Det var Gammelbys Con air, ef. Come Back 2 og Lagano. Har et mobil billede af ham på min præsentation. Ved du hvad han gik for?? 
Ja, jeg havde også 2-3 stykker for øjet. Men kunne desværre ikke komme derned   Skulle ellers også have hjulpet. De heste jeg havde øje på var: Lachica Copycat Mr. Sinclair Nogle der ved hva de gik for og hvor til?
Jeg vill ønske, jeg kunne svare jer på, hvad de forskellige heste gik til og hvorhen.. Men mange af hestene blev købt over telefon, så der ved jeg ikke lige, hvor det var til. Kan desværre heller ikke lige give en eksakt købspris.. Det er svært at huske det hele  Håber I bærer over med mig og min manglende hukommelse...
nu er jeg ikke helt med... du skriver mange af dem blev købt over telefon, hvordan kan de lige det når det var en auktion??? ved ikke om det bare er mig der er dum, men den forstår jeg ikke helt???
Jo jo... Det er skam meget normalt at heste bliver købt over telefon ved auktion. Det sker også til auktionen ved Hingstekåringen i Herning. 
jeg har lige været til trim med min lille westie og nu sidder jeg i min seng og tjekker mail osv.. har haft en hård weekend så er stadig mega træt... nårh, ja og så læser jeg til eksamen...
Jeg skal i gang med at gentegne en muldvarp. Så det hygger jeg mig lige med ikke at tage mig sammen til, der er jo kun 20 min. til hestene skal af græsset for en lille pause. Ellers glemmer de at trække vejret mellem bidderne. :Pia
Pudser vinduer...for det så ud som om det var tåget udenfor, men solen skinner jo 
og så kan man jo lige supplerer de tørre tal med lidt HN. Og ellers glæde sig til man har fri. Hilsen Mumse
Jeg ligger i sengen, forsøger at tage mig sammen til at læse til billedkunsteksamen, samtidig med at jeg forsøger at dæmpe sygdomssymptomerne til jobsamtale i eftermiddag på drømmejobbet.
ryggen er dum -igen  Min datter er hjemme fra dagplejen, da hun har været syg i pinsen. Hun sover til middag, så tillader mig lige at hvile ryggen lidt. Men i aften skal jeg ud til hesten og så kan ryggen bare tage sig sammen når den har fået lidt rideterapi  /Anette
Jeg er stadig halv død og øm i hele kroppen efter weekendens festival, så jeg sidder og stener ind i skærmen og prøver på at få min KA opgave til at lave sig selv, det virker bare ikke helt.
Arbejder Eller det tror min arbejdsgiver  Heidi
snakket med min forhåbentligt nye arbejdsplads, og om lidt skal sønne og jeg ind og putte.. Jeg er syg og han er bare træt.. 
Jeg sidder og stener indtil jeg skal ud og cykle i det dejlige vejr   . Skal til gruppeterapi lige om lidt.. Gitte
men har hjulpet min mor på hendes arbejde...  Er lige kommet hjem... Har lige lavet en koppe kaffe..AAA  Vil nyde den inden jeg skal igang udenfor.. Louise
en pære Bagefter skal jeg gå med hundene
Jeg har lige lavet et skema over hvad jeg skal læse hver dag for at nå at blive klar til årets eksamener og årsprøver. Holder fri idag  Nu vil jeg i ridetøjet og ud og ride Plethesten. Hun blev snydt igår - og så skal jeg nok lige have mig en snak med hendes ejer 
egentlig støvsuge og gøre rent i hytten  Det bliver bare ikke rigtig til noget, jeg kan overhovedet ikke finde ro, jeg fiser frem og tilbage, mellem stuehus og fold, for at følge med i om der sker noget. Min hoppe ligner en der kunne finde på at fole idag, hun løfter hale, skraber i jorden, er blodsprængt i skeden og et svulmende yver, så jeg kan overhovedet ikke finde ro, det er så spændende at det næsten ikke er til at holde ud, hold op hvor jeg glæder mig til føllet ser dagens lys  Hilsen Helen.
Jeg sidder sammen med min gruppe og retter på vores bachelor projekt. Dette bliver vi nok ved med indtil meget sent i nat. Knus jeanette
Jeg BURDE have været i skole, BURDE have gjort rent men i stedet hygger jeg med min datter og spiller spil og stener lidt på nettet. Skal til frisør senere i dag
Sidder og leger lidt i Photoshop og venter på at mine filer er overført...
Har endelig givet mig selv fri for den næste 1.5 time!  Har været oppe siden kl 6, men først spist morgenmad nu ( er dårlig til at tage mig tid) men så er 12 af hestene osse kommet på fold, huset er rydtet, stalden er muget og alle indkøb gjort. Så nu tager jeg mig lige en slapper inden ungerne (alle 4 voksne) kommer fra arbejde, og der skal rides, undervises osv. Så det bliver nok sent endnu en gang før vi havner på sofaen!!! Hilsen Ann
Efter en køre tur på 60 km. Skulle hvae købt wrap, men det var alt for vådt, så det blev en køre tur med hænger på 
ja, jeg er ved at skrive dansk stil   , men jeg skal snart ud at ride 
fra bla arbejde, og en tur i banken. Fik lukket samtlige kort i lørdags, da jeg troede at min taske var væk for good. Dog blev den fundet, og nu skulle jeg så lige punkt et have det åbnet, og punkt 2 have sørget for at de gennemførsler der var bestilt gik igennem. Så har jeg lavet et budget efter jeg er kommet hjem. Og nu skal jeg igang med at arbejde på mit projekt,som åbner på fredag, og jeg syntes jeg mangler en milliard ting, før jeg er helt klar   Men sådan er det vel altid.
jeg ryger mig en smøg er ser tvavis, som lige er skiftet over til sport.. hehe vh.
Rikke Fejrskov: Hvorhenne på Mallorca??? Har lige været af sted i 14 dage  Ellers så har jeg fået handlet, købt nogle mangaer som var så frække at udkomme mens jeg var på ferie, fået hentet mutterne fra ferieplejen, været ude ved hesten (kæft det var hårdt at undvære uhyret i 14 dage), så nu tillader jeg mig at slappe af med en is mens mutterne drøner lalleglade rundt om mig med mælkebøtter i gabene   Og så har hunden indtaget den anden ende af sengen og snorker så hele huset ryster 
Puha... Det måtte jo ske. Idag sad jeg for første gang i omkring 3 år på en hest. Må indrømme at jeg var noget nervøs, for kunne jeg nu huske det hele. Heldigvis viser det sig, at det er med ridning som det er med cykling, det er ikke noget man bare lige glemmer. Min balance i traven var ikke så god, men det gik OK, efterhånden som jeg fik lidt mod på det. Dog skridtede jeg mest, for jeg har jo aldrig siddet på hesten før. Den var heldigvis rigtig flink. Og de andre der var på banen, sagde at det så OK ud. Jeg var også så heldig at få lov til at få et par ture, så jeg kan komme lidt bedre ind i rutinen, inden jeg forhåbentlig snart kan ride min egen. Lige et kæmpe tak til Katrine fordi jeg måtte låne din Thor 
Et klap på skulderen til dig og   .. Min mor har tabt en del kg. og har prøvet min hest. Hun har redet sidste gang 20 år siden eller mere... Men hun sagde ligesom dig. Ligesom at cykle. man husker det hurtigt igen. Hun red dog kun i skridt og letridning, og balancen var der ikke meget af. Så er det godt at min hest er sød(til tider) Hilsen nanna Og held og lykke fremover.
I går havde EB.dk en artikel om en 7-årig pige der vejede 222 kg. Debat her på HN: Idag har de så en opfølgning for det er åbenbart gammelt nyt, og pigen er nu 9 år og vejer "kun" 85 kg. Selvom hun nu har nogle følgesygdomme, er det flot at de har fået vendt processen. Kunne nu heller ikke forstå hvordan man bare kunne lade stå til mens pigen åd sig ihjel.
HEJ JEG SKAL TIL DEMISION PÅ HANDELSKOLEN VED MIN BONUS SØN. JEG ANER BARE IKKE OM MAN SKAL HAVE EN BLOMST ELLER LIGN MED ELLER HVA MAN LIGE GØR. ER DER NOGEN DER KAN HJÆLPE VH MARIANNE JENSEN
Hvad en med en   langstilket rose?? Blå fordi man jo på handelskolen har et blår bånd på huen. Jeg fik masser af blå og røde roser da jeg blev student sidste år. Men de blå var nu de fedeste   Af mine forældre fik jeg også en buket blomster med blå og hvide blomster.
Nu havde jeg endelig fået meldt os til vores første stævne, og har haft dyrlægen ude og lave besigtigelsen, og så har landskontoret ikke fået papierne i tide, så nu kan vi ikke komme afsted. Typisk. Er der nogen der ved om man kan få kompensation når papirene er indsendt, men man bare ikke kan nå at få dem tilbage inden? Kan der gives telefonisk tilladelse hvis de tjekker at alle oplysninger er korrekte?
hej Jeg har prøvet at få et imidlertidigt pas fra Landskontoret, fordi de hollandske papirer ikke var ankommet endnu, men alt andet var sendt ind. Jeg ringede bare til dem. Mvh. Dorte
Min hest havde hestepas, jeg havde bare ikke lige været opmærksom på, at der ikke stod "konkurrencepas" længere nede på forsiden. Så jeg startede 2-3 LB'er på den på distriksplan. Intet problem. Fik dog et brev en måneds tid efter den sidste LB, hvor DRF lige påmindede mig om at jeg havde startet en hest som jeg ikke lige måtte.  Så fik jeg bare sendt papirerne ind og alt er gået helt som det skulle. Hvis du undrer dig over at der ikke stod "intet id" ud for hesten: Det første sted der byttede jeg rundt fra den hest jeg oprindeligt skulle have redet til den jeg så red. Der skrev han bare navnet ind da id'et ikke virkede. Det andet sted var der hvor jeg står så der var ikke nogen problemer heller. Selvfølgelig skal man følge reglerne. Men tror sagtens at du kan starte alligevel - bare sig til stævnet at papirerne ikke er kommet men at de er sendt ind. Det fik jeg at vide jeg skulle gøre hvis jeg skulle starte et stævne inden jeg havde fået dem igen. Så det skulle nok kunne lade sig gøre.
Jeg har lige bagt kage... Så sidder foran computeren og hygger mig med lun kage og varm kakao...  Jeg skal snart ud og ride...
Speedy's ene forsko sidder en smule løst; den kan rokkes ved, men er ikke ved at falde af. Smeden kommer fredag, men kan jeg ride hende i mellemtiden eller skader det mere (vi kan ride både i skov og på asfalstier)?  Jeg har jo ikke haft hest i flere år, og det er én af de ting jeg ikke lige kan huske. Håber på et svar eller to... Mvh Louise hertz. 
jeg red aldrig med løs sko...
Nej, ingen ridning med løs sko her. Hvis det er muligt, tager vi skoen helt af, og nøjes med at ride i ridehus. Der kan man hurtigt se, om hesten ømmer sig på hoven uden sko. Hvis den gør det, får den fri, hvis den ikke ømmer sig, bliver der redet som normalt, men kun i ridehus, ikke på andet underlag.
Jeg rider ikke med en løs sko af hensyn til jeg gerne vil undgå hovbylder.. Jeg rider gerne hvor der mangler en sko hvis hesten ikke er halt eler øm og jeg kan ride på blødt underlag..
Jeg synes på den ene side at det lyder uhyggeligt at dødsyge mennesker skal konkurrere på tv for at få den behandling der kan redde deres liv - donationen burde da gå efter hvem der efter et lægeligt skøn har mest behov! Og på den anden side synes jeg egentlig at det er ok at donor selv har noget at sige, når hun nu ER i en tilstand hvor hun er i stand til at tage en beslutning. Hvor går grænsen efter jeres mening? Hvordan ville man selv have det med at skulle i fjernsynet for at kæmpe for en livsnødvendig operation?
Det er forkasteligt at lave et realityshow om det. Dog er jeg også enig med dig i, at det er okay at en donor får valget. Tænkt (og lidt langt ude) eksempel: Fængslet morder vs. sygt barn. Jeg ville bare have svært ved at skulle træffe et valg hvis det var mig (altså hvis alle var almindelige mennesker)
... have svært ved at træffe valget - og synes heller ikke at det f.eks. ville være ok at den ene af de 3 (måske den mest egnede modtager - måske ikke) fik nyren mod f.eks. at love penge til donorens efterladte. Men hvem ville sige nej, hvis de fik lovning på at deres børn ville få et stort beløb?
Den er nemlig rigtig svær, for alle vil deres efterladte det bedste. Men muligheden for at finde en donor bør ikke afhænge af din økonomi. Det er ikke fair. Vi er ikke alle sat i verden med de samme forudsætninger, men det gør jo ikke en til at dårligere menneske. Det sætter nogle vilde tanker i gang. Hvordan skulle man vælge - hvilke "kriterier" skal man kigge på? Hvor langt ville man gå for at få et nyt organ til sig selv eller folk tæt på en?
de mennesker der kommer til at konkurrere om en ny nyre, har en procent på 33,3% chance for at få den. Dvs. en bedre chance end på venteliste. Artiklen var også i BT idag, og der var formanden for 'nyre-organisationen', kan ikke huske hvad den hedder helt specifikt. Men han syntes det var en god idé...fordi det ville sætte gang i en debat her hjemme. Han understregede dog, at den han ønskede skulle vinde var den med størst forenelighed med vævtypen af nyren, så kroppen ville acceptere den. Jeg syntes umiddelbart det er en meget god idé, men syntes det eneste jeg har svært ved at forholde mig til er hele konkurrence aspektet, og at der ikke er nogen 'trøste-nyre' til dem der ikke vinder. Men på den anden side, stod jeg dødsyg og manglede en nyre, ville jeg med GLÆDE tage chancen i sådan et program. For med 33,3% så kunne det være mig der fik den.
... at de 3 konkurrenter er udvalgt så de alle tre er den rette vævstype til den pågældende nyre. Men en ting er jo at den passer - en anden om den går til den der set fra et lægeligt synspunkt har mest behov. Jeg tror også at medårsagen til at jeg føler mig enormt frastødt af tanken er, at jeg har en absolut modvilje mod at skulle udstille mig selv på fjernsynet. Var jeg i en situation hvor jeg var nødt til det (med livet som indsats) kunne det godt være at jeg lod mig presse, men det ville føles som at sælge mig selv (hvilket det jo også ville være, at give køb på hvad jeg vil, og gøre noget der var mig dybt og inderligt frastødende)... Så jeg kunne FÅ en 33.3 % chance for overlevelse, men betale med min selvrespekt. Men jeg synes det er fint at der kommer gang i debatten om organdonation - og min umiddelbare holdning er at vi alle skulle være donorer og sige fra hvis vi IKKE ønskede det - ikke som nu hvor man skal tilmelde sig, og mange ikke lige får det gjort.
Jeg har spillet/sunget det.. Og vundet en t-shirt i en konkurrence 
Ja, jeg har det første spil  Har godt nok haft nogle sjove aftener med veninderne og det spil 
Aloha Er der nogle venlige mennesker der kunne ske at vide, hvor det er muligt at leje en SOLO trailer til én hest, med en egenvægt på 575-600 kg.? I nærheden af Odense? Vi er kommet i bekneb og bilen kan KUN trække en SOLO-trailer i denne størrelsesorden...  Merci!
Godaften allesammen...  Jeg kom til at tænke på hvordan folks valg mon ville falde hvis de fik at vide det barn de havde i maven var f.eks multi handicappet eller lign?? Ville i vælge at få det fjernet eller er i af den opfattelse at alt/alle skal ud i livet nu det er blevet til et foster??? Jeg ved hvad jeg ville vælge, især efter at have arbejdet med både børn, unge og voksne med div. handicaps...Men hvad er din mening og hvad ville du SELV vælge at gøre efter din læge har testet dig og du får at vide dit barn fejler xxx eller xxx?? Om håbet om en god debat ønskes i en god aften 
Hvor kan man købe nogle billige gummistøvler?
Det kommer an på om de skal være høje eller lave, men hvad med bilka ?? Hvad str skal du have ???
Betyder ikke så meget om de er høje eller lave. Det skal være en 40.
Så vil jeg da foreslå Bilka, men skal du bruge dem ofte vil jeg da anbefale nogle kvalitets-nogen... Ellers så i Harald Nyborg måske !!!
Tak 
Øv altså, hvor er det surt at komme ud i bilen lørdag morgen og vil køre ud i stalden, starter op, bakker ud, rækker ned for at skrue op for radioen... Men den er væk! Så er der dælme nogen der har hapset min radio! Får pludselig også øje at passagerdøren er låst op, og jeg er 100% stensikker på jeg låste alle døre da jeg parkerede fredag aften. Arh, noget @!#$... triller ind i båsen igen, stiger ud, finder mobil frem, skal til at ringe til "strisserne", da jeg kommer i tanker om at jeg havde ladet min håndtaske med min pung stå på gulvet aftenen før. Den er selvfølgelig også væk. Øv bøv, intet andet end at gøre at anmelde indbrud i bilen. "Hvordan er de kommet ind?" spørger den flinke betjent. "Tjah, If only I knew!" ingenting at se udover et snit i gummilisten ved vinduet samt en let moslet lås. Øv hvor er jeg øv over det... forestil jer lige en hel pinseweekend uden noget som helst, penge, kort, kørekort, lange køreturer uden radio... Øv altså.
Men det er ris til egen r*v at lade sin taske stå frit i bilen det er lige som det der har logget tyven til- At han så også tager radioen er så et plus for ham- Selvfølgelig er det træls men det er altså ris til egen r*v.
Nu har jeg været til et super flot stævne på Baunehøj hele weekenden - det var et rigtig flot arrangement og jeg tror at alle hyggede sig - også trods det dumme vejr til tider. Men jeg må sige at jeg undre mig rigtig meget. Der kommer jo ind imellem nogle kendte personer og deltager i disse stævner. Og fordi man er et kendt ansigt, skal man så ikke følge de samme regler som alle os andre ? Der var en kendt pige ( behøver ikke nævne navne ) som skulle deltage i en klasse. På opvarmningsbanen rider hendes hestepasser så rundt og varmer hesten op for hende. Dette er første brud på regler. Ingen andre end rytteren selv, må varme hesten op. Hestepasseren havde ingen hjelm på. Det er anden brud. Og sidst men ikke mindst, så havde hesten glidetøjle på. Det var så tredje brud. Der var så en som henvendte sig til stævnearrangøren og gjorde opmærksom på dette. Rytteren blev´kaldt til dommertårnet og fik en løftet finger. MEN MEN hvis det havde været en af os andre ikke kendte som havde lavet dette stunt, så var vi blevet diskvalificeret lige med det sammen. Kan det virkelig være rigtigt at fordi man er en kendt person, så skal reglerne ikke gælde ?? Jeg ved godt at ved at diskvalificere denne rytter, så kan man risikere at rytteren fremover ikke vil deltage i de stævner, men er det ikke lige meget ? Som kendt er der så mange små piger som ser rigtig meget op til dig, og lige præcis derfor burde man jo være ekstra påpasselig med at overholde reglerne - synes jeg. Men jeg er måske den eneste ??
om personen ikke vil deltage i stævner fremover, når hun ikke overholder og tilmed bryder på så afgørende vis, så burde hun da diskes, ingen tvivl om det. At stævneledelsen ikke gør det, betyder vel egentlig bare at de er nogle vatnisser... Så helt enig med dig herfra
Også helt enig med dig   og må sige at jeg ikke fatter at hun ikke blev disket.. jeg vil da være meder ked af at starte et sted hvor jeg ikke kunne være sikker på om de håndhævede reglerne... tris at sådan nogte finder sted 
Meldgaard At hun ikke blev disket fordi hun er kendt, det er jo en hypotese du selv opstiller - i hvert fald ud fra det du beskriver. Var der andre, der ikke var kendte, som blev disket for samme fejl ? Der må være andre som har begået fejl den dag. For at kunne beskylde dem for at favorisere en kendt, må du kunne påvise at andre er blevet forskelsbehandlet på samme kriterier, på samme tidspunkt og på samme sted. Eller havde fået en udtalelse fra officel side om at det netop var af den grund som du mener. Eller holder den ikke. Måske Baunehøj generelt har set gennem fingre med fejl den dag eller valgt kun at løfte pegefingeren. Jeg har da oplevet masser at steder, hvor man har nøjedes med at løfte pegefingre eller givet folk chancer for ting man kunne have kyket dem hjem for - og det er uden at folk et kendt ridenavn. Derudover er jeg til gengæld helt enig med dig i at det burde have kostet en diskvalifikation og at det er dårlig stil. mvh. katrunte
Man må altså godt ride med glidetøjle til et stævne. Du må bare ikke springe med den! Det er i hvert fald hvad en teknisk delegeret har fortalt mig, hvilket også er sådan jeg sagtens selv kan tolke reglen som. Jeg ved ikke hvilken klasse den pågældende rytter har startet. Har det været mesterskabsklassen, så er det rigtigt at en hestepasser højst må skridte hesten for lange tøjler. Har det været en almindelig klasse, så er det vist nok okay at en hestepasser varmer den op. Jeg er ikke sikker på den sidste, så lad være med at hugge hovedet af mig. Men det er i hvert fald sådan jeg mener det er, eller det var med det gamle relemant (jeg er godt klar over at det gamle naturligvis ikke virker længere).
For at sammenligne med noget, kan jeg fortælle om denne episode: En rytter red ind på banen. Der bliver sagt værsgo at ride. Rytteren opdager at der ligger en martingal på banen, og spørger nogle fra publikum om de vil være søde at fjerne den. Rytteren bliver efterfølgende diskvalificeret, for at have modtaget hjælp ude fra   . Hvis hun selv var hoppet af hesten og have fjernet den, var hun også blevet diskvalificeret for en afsidning. Skulle rytteren så bare have ladet den ligge, indtil nogen var kommet til skade ?? Næe nej, her er der en som faktisk gør noget meget rigtigt og tænker på alles sikkerhed, men væk med hende. Så jo, Katrunte - jeg har skam noget at sammenligne med.
Et klart nej, jeg ville ikke beholde et handikappet barn - og jeg har også baglandet og en viden til at støtte mig til. Og desværre ser genmaterialet i min familie ikke for godt ud, så ender jeg med at ville have børn en dag bliver det med fuld overvågning og en abort (og ikke flere forsøg) hvis der er kromosomfejl/handikap
og jeg kan svare 100 % ærligt, for jeg har været møllen igennem med et dødfødt barn i 5 md, som var multihandicappet. Den næste graviditet, blev jeg overvåget nøje og var også til en del prøver . Hvis prøverne havde vist at det næste barn fejlede noget, ja så var vi begge enige om at abort var den eneste udvej.
af et handicappet barn fra min side... I mit arbejde på en neonatalafdeling hvor der ofte kommer børn der er født med alvorlige handicaps, ser jeg hvor meget det tærer på en hel familie, at få sådan et barn, så nej tak.. Når muligheden er der for at fravælge, ville jeg klart benytte mig af den mulighed. Ydermere synes jeg heller ikke at samfundet accepterer alvorlige handicaps og derfor er tilbudene til sådanne børn-voksne alt for ringe, så jeg synes heller ikke det er fair for barnet at sætte det i verdenen...
også et nej  Har en søn i forvejen, og jeg ville (måske lidt kynisk) tænke, at et handicappet barn ville "stjæle" for meget tid/opmærksomhed fra ham! Så jo, et meget egoistisk valg her fra mig.
Den er lidt svær, fordi mine forældre fik et handicappet barn nogle år før jeg meldte min ankomst, og hun døde få måneder gammel... Men jeg ville nok vælge abort, for tror ik jeg ville kunne passe et handicappet barn. Men det ville nok osse komme an på hvad barnet´s handicap var, og måske jeg ville ændre mening hvis jeg virkelig var gravid og følelsen af at der var et liv inde i mig...
jeg ville nok vælge en abort.. jeg synes ikke det er et værdigt liv at leve med et svært handicap eller alvorlig sygdom... jeg vil kun sætte børn i verden hvis jeg kan tilbyde dem optiamle forhold og det synes jeg ikke man kan kalde et liv i kørerstol uden fornemmelse for hvor og hvad og måske også uden sprog og tale... ej heller et liv hvor man ryger ind og ud af sygehuse fordi man er født alvorlig syg.. så ja, jeg ville nok vælge et ikke rask barn fra...
... komme an på handicappet og hvordan barnets livskvalitet ville blive. Men et multihandicappet barn eller et der af den ene eller anden grund ville være så belastet af sin sygdom at livet ville være fuldt af lidelser - det ville jeg ikke byde det. Et mindre handicap som man ville kunne tilpasse sig til og som ikke ville påføre barent større smerter - der ville jeg nok overveje nøje. Alt sammen meget teoretisk - jeg skal ikke have børn.
Er faktisk ret overrasket over hvor mange der ville fravælge det... Ville selv vælge abort...uden tvivl...i mit arbejde ser jeg disse mennesker tæt på, og deres liv...Syntes de er fantastiske, men har også ondt af dem, da de jo aldrig får et optimalt liv.. Og ville aldrig vælge at sætte et barn til verden, med et alvorligt handicap..Verden er grim nok i forvejen mod almindeligt fungerende mennesker, så hvorfor gøre det hele endnu mere hårdt for et menneske... Og så er jeg nok for egoistisk, har kun et liv, og den tid og energi, og penge for det ikke ska være løgn, det kræver er bare ikke mit ønske... Imorgen har jeg feks en aftenvagt på en kvinde på 31 år, hun har intet sprog, kan ikke bevæge andet end hovedet, og så fortæller hun via sin tavle med en lysdiode at hun ønsker at dø og hader sit liv  Hun ville ønske hun aldrig var blevet født...
Jeg synes, det spørgsmål indeholder mange hvis'er. For mig er det primære, om barnet får et godt liv eller ej. Har selv været hele møllen igennem og er selv født med en kromosomfejl, og min datter har desværre arvet den samme fejl. Den genfejl, jeg har, har ikke på nogen måde betydning for min livskvalitet, og jeg lever et normalt liv med mand, barn og et job som folkeskolelærer, men jeg ved også, at der er en risiko for, at man kan have andre alvorligere livstruende "problemer", når man har den genfejl. Jeg er selv hørehæmmet og har desuden synlige fejl og mangler i mine ansigtsknogler. Min datter har til gengæld ingen høreproblemer men har også synlige fejl i ansigtsknoglerne. Det har kun kosmetisk betydning i vores tilfælde, men der kan være luftvejsproblemer som følge af dette gen, og derfor vil jeg næste gang, vi skal planlægge et barn, fravælge et foster, hvis det viser sig at være bærer af det samme gen, for jeg tør ikke "satse" på at være "heldig" to gange. Hvis jeg bare kunne få det udspecificeret, så jeg vidste, at der ikke var noget i vejen med luftvejene, så vil jeg helt klart vælge at få barnet, men det kan man desværre ikke - det er enten eller. Så for mig kommer det an på, hvilken livskvalitet, barnet får. Karina
jeg er selv handikappet, dog ikke multi...men med den rette uddannelse mv, får man et ganske normalt liv. Dermed ikke sagt at det ikke giver problemer, men hvor mange af os har ikke haft problemer med forældre/børn handikap eller ej? Men set i lyset af at jeg faktisk IKKE kan få børn (af andre naturlige årsager), ville jeg blive lykkelig bare det at være i stand til at blive gravid. Jeg synes det er en luksus at "fravælge" mennesker... Jeg er sikker på at havde mine forældre muligheden inden jeg blev født til at fravælge mig - havde de gjort det. Men jeg blev først syg som 5-årig, men der fravalgte de mig også som det normale barn og konsekvensen har været - at slå hånden af dem. Jeg er kort sagt MEGET betænkelig ved den mulighed, ja der kan være omstændigheder, men det kan tage overhånd og hvad bliver så det næste? Jannie
umiddelbart fravælge barnet. Men jeg tør ikke sige det. Det kommer selvfølgelig an på hvad det er osv. Jeg har gået i klasse med et par der havde muskelsvind. Jeg har haft en i familien, som var multihandicappet, og en hvor han aldrig for et sprog eller forstår verden bare rimeligt. Jeg går ikke ind for, at man sortere i samfundet, men rent egoistisk, ja så med mit held rent sygdomsmæssigt, så ville jeg måske ikke kunne hjælpe dette barn ordentligt, og jeg har set hvordan det foregår på institutioner (ikke i TV, men live!) og det vil jeg ikke byde mit evt barn. Så svært spørgsmål, men umiddelbart ville jeg nok vælge abort.
Ja jeg går så imod strømmen, jeg har ved de sidste 2 graviditeter fravalgt nakkefoldsscanningen, da jeg under alle omstændigheder ville have barnet handicappet eller ej. Mit ældste barn er nyrebarn og jeg har derfor fået ekstra scanninger på "riget" for at følge de 2 yngste i moders liv. Jeg har udelukkende taget imod disse scanninger for at være forberedt på et evt. handicap, så jeg kunne føde på det "rigtige" hospital hvis det skulle blive aktuelt. det blev det heldigvis ikke og mine 2 yngste børn har ingen fejl på nyrerne   . Mange hjerneskader opstår pga. iltmangel under fødslen og dette kan jo ikke forebygges i graviditeten eller ved at afbryde graviditeten. tanja
skriver er det et spørgsmål, med mande hvis´r i. Jeg kan ikke svare på det, ikke før jeg selv står i det, jeg tror ikke på alle handicappet har et dårligt liv, jeg kender en der har downs, hun er glad og tilfreds ser tingene på en anden måde end vi. Men generelt tror jeg ikke hun syntes hendes liv er trælst. Kender en, jeg ved ikke lige hvad det hedder det han har , men han er lam, i underliv, går med ble, og kører i sådan en scooter ting på 4 hjul, Men han er glad, og en utrolig lille mand, jeg er glad for jeg kender ham. Hna virker heller ikke ked af sit liv. Så det er svært Jannie
Jeg ville aldrig vælge et mongol barn fra, da jeg selv har en lillebror med downs syndrom - han har et fantastisk liv og har kun påvirket os alle sammen i positiv retning. Om jeg ville vælge andre handicaps fra - det afhænger helt af graden af handicappet. Jeg mener ikke, at et liv er værdigt hvis man skal ligge/sidde og ikke forstår hvad der foregår omkring en. Det skal være et værdigt liv for barnet uden en masse smertefulde operationer mv. Jeg er nok ikke så egoistisk (det skal I ikke opfatte stødende) at jeg ville vælge et barn fra for at "beskytte" mine to andre piger og vores nuværende liv.
Det lyder stygt... Man kna selvfølgilg argumentere at hun burde have redet til dommertårnet og bedt dem om at bede nogen om at fjerne den. Men så var hun sikkert blevet diskvalificeret for at ikke at ride gennem start inden 45 sek   ...
Til springstævner må man godt varme op med glidetøjler men ikke springe med dem. Og hestepasseren må godt varme hesten op medmindre der er tale om et mesterskab - men man må ikke ride uden hjelm Mht martingalen, så er synes jeg dommeren er lidt hård i dette tilfælde. Men rytteren kunne have valgt at henvende sig til dommeren og gjort opmærksom på at bundforholdene ikke var i orden. Hvis dommeren kan konstatere at rytteren havde ret - så for vedkommende et nyt startsignal... Eva
Som chico siger: Det er kun ved mesterskaber , andre ikke må sidde på hesten. Ellers er det i hvert fald en ny tilføjelse til reglementet? Hvordan skal man ellers have 3-4 stk med hvis andre ikke må varme dem op??  - selvfølgelig skal reglerne ellers være ens for alle...
At omtalte rytter tager det ekstre sæt tøjler af... Dette var søndag ved 11 tiden.
Enig med Stengården. Man må gerne varme op med glidetøjler i spring, og det er også tilladt at lade andre ride hesten med mindre det er et mesterskab. Så det eneste der kan sættes fingre på, er ridning uden hjelm på stævnepladsen - og ja, det plejer man også bare at få en påtale for, der hvor jeg kommer fra. Ved gentagende tilfælde bortvises rytteren dog.
Men hestepasseren sprang jo med denne glidetøjle, og der er da bestemt ikke tilladt...
..for en rytter  Og nej - det skal dælme være ens for alle.
Håber ikke dette er alt for malplaceret... Først: Jeg ville selv vælge at få en abort. Af de samme grunde som flere har skrevet herinde. To: jeg var på et museum i tyskland - kan ikke huske hvad det hedder. Det ligger tæt ved deres hovedbanegård i Berlin. Men her var der altså misfostre for alle pengene. Selv var jeg lidt i tvivl om jeg ville se dem, men det ville min klasse. Så vi skulle ind til de "et-øjede" babyer - og seriøst. Ved godt at der er mange forskellige måder som et barn kan blive formet på. Men troede ikke seriøst på at jeg ville se fostre som kun havde et øje. Der var flere af dem. En af dem havde sågar en "havfruehale" - dog uden "flapperne" til sidst... Altså benene endte ud i en trekant... Det er mest det foster jeg husker. Og også det foster som var lige omkring fødelstidspunktet, som desværre havde fået navlestrengen rundt om halsen og var blevet kvalt. Synes ellers det var en smuk baby  Så også verdens største tyktarm derinde (manden døde af at den pressede på de vitale organer). Og den var godt nok stor.  Alt dette jeg har set er fostre/ting som er sket virkeligheden. Men født var de jo nok ikke blevet. Nogle har sikkert været mere eller mindre en naturlig abort. Det hele var i de der glas hvor der er noget væskeagtigt noget i eller hvad det var. Men hvor forkrøblede de stakkels små skabninger så ud - det var ikke rart. Ved ikke om andre har været der?
det er dælme svært nu er jeg selv mor til 2 normale drenge men begge mine søstre har handicappede børn..den ene noget værre end den anden...dog er disse ikke multi eller spastiske (staves)den ene kan man kumunikerer med og den anden meget lidt kontakt...Men alle lemmer er i orden og den ene ved godt han er "ikke normal" jeg ved ike hvad der er værst at vokse op sammen med "normale" og vide man ikke selv er normal eller vokse op i vores "normale" verden og ikke fatte en bjælde... Jeg har selv lige haft en spontan abort og det var alt andet end sjovt...for jeg var glad for at være gravid og ville gerne ha barnet...men naturen var ikke enig. Men jo for at svare så godt jeg kan lige nu på spørgsmålet..i sidste ende ville jeg nok vælge det fra hvis det var et handicappet barn...men ville værte ked af det bagefter...og måske enda fortryde det... Charlotte : Puha...sikke dog en grim oplevelse. jeg er glad for jeg ikke har set det   små stakler...
Have svært ved, at vælge det kom meget an på hvor stort et handicap det var, men jeg ville ikke vælge et mongolbarn fra. Jeg har arbejdet/er afløser på en institution for handicappede, og jeg elsker det arbejde. De giver en enormt meget livsglæde. Men jeg ville nok overveje aborten, hvis det kunne ses på scanningerne, men ville ikke kunne tage beslutningen på forhånd.
Til trods for at jeg heller ikke kan få børn 100% naturligt, ville jeg til enhver tid fravælge handicappede børn. Derudover videregiver jeg dysplasi, som med stor sandsynlighed vil være aktivt i pigebørn, og latent i drenge, så jeg håber ganske enkelt kun på et drengebarn. Jeg har levet med dysplasien og ved hvordan det er at være låst fast i hjemme, sidde i rullestol og gå på krykker gennem lang tid. Kunne jeg fravælge dette skulle ske for mine børn allerede i graviditeten, så gjorde jeg også det.
Jeg ville få en abort hvis der var noget i vejen med barnet. Selv om det må være forbandet hårdt i situationen fylder et handicappet barn for meget og tærer for meget på sin familie. Min fætter er autist (i mild grad) og han ved da godt han er anderledes og er ked af han ikke kan gå til fodbold ligesom alle andre drenge på 9 år. Sandsynligvis får han aldrig en kone og børn for han er ikke "normal" nok til det (fylder rigtig meget og kan ikke sæte sig ind i føleleser for alvor). Jeg ville fravælge et misdannet foster uanset omfanget. Jeg kender også en pige som mangler benene. Hun har da haft et godt liv indtil nu, men nu er hun ved at være teenager og hvad så når de andre tager til fester. Hvem vil danse med hende? Hvem vil være kæreste med hende? Hvem af hendes veninder tør kendes ved hende? (det handler jo ufatteligt meget om at være "normal" i 13-16 års alderen og der må IKKE være noget pinligt osv. Hvordan vil denne pige have det de næsste 5-7 år? Såan noget vil jeg aldrig udsætte mit barn for - så derfor bliver det fravalgt inden det selv er klar over det er til, hvis der er noget galt med det. Hilsen Anna
jeg har selv prøvet det og ja lægerne kan meget men da de kun er mennesker og kan tage fejl som de gjore hos mig fik at vide at mit barn nok ville have et handicap men som de sagde de var ikke 100 % sikker så valgte at få det og hvad kom ud den dejligste dreng uden noget som helst sygdaom. men ja et er svært har en søster der fik sine twillinger 3 måneder for tidligt og den ene er blind og den anden spastisklammet i dag og sidder selv med de 2 drenge på 3 år men vil lige sige hun får meget støtte og hjælp fra det offentlige og familie og de drenge er herlige jette
Man må sige at det er et svært valg. Vi fik det selv for en måned siden, da vores scanning viste hjertefejl af den værste slags. Det som var med til at træffe vores valg, var om muligheden for et værdigt liv. Det tror vi på, vi kan give hende og har derfor valgt at fortsætte. Men det er mit livs hårdeste valg!! Men idag er jeg ikke i tvivl, selvom hun ikke er født endnu. Men det har da sat en masse tanker i gang hos os begge. Bla hvornår er et liv værdigt? Hvem bestemmer om et liv er værdigt? I dette tilfælde er det jo os som bestemmer. Jeg har det klart sådan, at hvis mit barn er "tvunget" til at leve på en institution, og ikke kan noget selv, så er det ikke et værdigt liv. Men ellers kan jeg ikke se, hvorfor det ikke kan blive godt. I vores tilfælde er det svært at se langt ud i fremtiden, pga operationerne ikke har foregået så længe. Men de børn som har samme fejl som vores, lever et næsten normalt liv. Bliver hurtigere forpustede og trætte, men ellers fungerer de normalt. Men igen, hvis jeg fik af vide jeg ventede mig et multihandicappet barn, ville jeg nok sige fra. Hjertelige hilsner katarina
... og en scanning viste at barnet på den ene eller anden måde havde et handicap, så blev der bestilt tid til fjernelse med det samme. Jeg vil i forvejen ikke sætte børn i denne verden, og da aldrig nogensiden et handicappet.
men dobbeltmoral, er dobbelt så godt  Min mand og jeg mistede et barn, da jeg var 4 måneder henne. Vi valgte, at se det, som naturens egen måde, at stoppe en uheldig tilværelse på. Da jeg blev gravid igen, blev jeg indstillet til en ekstra scanning, tidligt i forløbet - nu var det jo så pludselig vores egen beslutning. Min mand var meget afklaret med, at hvis barnet fejlede noget, skulle det fjernes. jeg havde det lige omvendt - det er kun teknologien, som gør, at vi er i stand til, at vælge til og fra, ikke naturen. Hvis jeg skulle have et handikappet barn, var der nok en mening med det. Heldigvis har vi i dag, en dejlig sund dreng. Og da diskusionen pludselig opstod, efter min mand havde oplevet kærligheden til sit eget barn, var jeg meget overrasket over hans ændrede holdning. hans udmelding var klar - lige gyldig hvad, ville han aldrig afskrive et barn - om det var i maven, eller ej.
Har taget valget, dog var vores barn ikke multihandikappet, men havde en svær hjertefejl uden den store chance for liv... Det er et grusomt valg... Du mister et barn... kort og godt. Valget er ikke nemt og for den der er en smule intereserret i bare lidt af det man går igennem kan de læse mere her. Opdatering er undervejs på siden...
... på et plejehjem hvor der hører beskyttede boligere med. Og i en af de beskyttede boliger bor en ung fyr omkring de 30 tror jeg. Han er født handicappet (kan ikke huske hvad han fejler, men han kan kun sige meget få ord som ja nej hej, og han kan kun bevæge hovedet). Det synes jeg ikke er et ordentlig liv at leve:( Han skal have hjælp til alt, moderen kommer dog hver dag for at tjekke at tingene bliver gjort godt nok men tænk at leve sit liv på en institution? Det eneste han kan er at se tv. Han kan heller ikke spise så han får sondemad:( Det synes jeg altså ikke er noget liv. Jeg har så ondt af ham og er tit lige inde og sige hej og "snakke" lidt med ham. Og kan mærke han bliver glad når der er nogen. Men gud hvor må det også være trist at ligge i sengen hele dagen uden at kunne noget og bare vente på at folk kommer:( Så mit svar er at jeg ville vælge abort. Tina
Jeg ville fravælge et psykisk og fysisk mulithandicappet barn. Det vil være et barn der ikke vil kunne klare sig selv når det bliver voksen, ikke engang med støtte i egen bolig. Ergo vil det enten skulle bo hjemme til mor og far dør (hvis ikke barnet dør først), eller også skal det flytte på institution på et tidspunkt. Jeg har selv arbejdet på institution med mulitihandicappede i mange år, og det er da helt klart de små ting der tæller og giver livsglæde... Jeg var meget glad for mit job og beboerne. Men med det samfund vi lever i idag, med den ene nedskæring efter den anden og folk der flygter fra pædagogjobbet hvad så. Ja der hvor jeg arbejdede fik vi pludselig ordre til at tage tid på hvor lang tid vi var om et bleskift, et bad, måltider, ved sengetid osv... Vi skulle effektiveres!!! Nu havde vi ikke mere mulighed for at give os lidt mere tid til en beboer hvis denne havde brug for det. Det blev det helt store samlebåndsarbejde. Og det er ikke værdigt. Jeg ved at hvis jeg fik et handicappet barn så skulle det flytte "hjemmefra" som alle andre voksne børn. Men ikke om jeg ville kunne aflevere dem på en institution. Det er simpelthen uværdigt i dagens Danmark. Jeg ville hele tiden være nervøs som forældre for hvad der nu skete med mit forsvarsløse barn. Ikke alt personale på institutionerne er lige engageret, desværre. Ej, det er ikke et værdigt liv at skulle sidde i sin egen l0rteble i flere timer fordi der ikke er tid til at den bliver skiftet. At når de 10 minutter er gået er man færdig med at spise uanset om man er mæt eller ej, for der er ikke mere tid osv osv. Et handicappet barn der ville kunne klare sig selv (evt med støtte eller i et bofællesskab) ville jeg nok ikke fravælge, men lægerne kan jo nok ikke garantere HVOR handicappet barnet bliver når de kan se at det både vil blive fysisk men nok også lidt psykisk handicappet. Pyha, men jeg har desværre tit tænkt i mit gamle job "Det her er ikke et værdigt liv" og det var også selvom at jeg holdt rigtigt meget af disse beboere og til en hver tid ville tale deres sag og behandlede dem med respekt og værdighed. Det var bare ikke mig der bestemte slagets gang i sidste ende!!! Mvh Kamilla
Hvis det under en skanning kan ses, at barnet er handicappet, så skal det væk. Hvis det derimod blev født med et uset handicap, så skal det bortadopteres eller på institution eller andet. Kort og godt.
Hej med jer, Jeg er jo så "heldig" at blive 30 d. 7. januar. Ved jo at tiden lige pludselig går stærkt, så jeg tænkte at jeg allerede nu kunne begynde at overveje hvad jeg skal finde på! Hvad gjorde I, eller hvad har I været til af sjove fester? Skal lige siges, at det som sagt er i januer, så det skal lige tages højde for sne, folk der har spist uafbrudt i en måned, og sikkert lavvande i min pung 
Hvad med Hawaii-fest med "junglemusik" let eksotisk mad med ananas, ris osv. og lækre punch.. Pynt i form af guilander, palmer, blomster, sand, sol og varme.. Og folk skal selvfælgelig klædes ud..  Det må da være et hit i den mørke tid og efter en masse fed julemad.. 
Da jeg blev 30, holdt jeg 80'er fest og alle synes det var skide skægt. Jeg havde lavet store plakater med alle vores idoler fra dengang, fundet nogle yoyoer og proffesor terninger. Jeg lejede en jukeboks med 80'er musik, og vi fik rigtig 80'er mad. Alle kom og var klædt som vi var dengang, med blå øjenskygge, kindrød osv.
Min kæreste blev 30 i mandags og i lørdags holdte vi kæmpe fest med 76 mand.. Det var bare en alm. fest.. men det var godt nok sjovt. Vi fik helstegt pattegris. Vi havede også lejet en jukeboks. Det kan kun anbefaldes, der er musik for enhver smag... Men pas på når du kommer hjem... Der stod nemlig et æsel i vores have da vi kom hjem...  knus Anja
..det er lige hvad jeg er  Hundene er ligeglad med det - heldigvis. Men de kunne nu godt trøste deres mor med det uvejr det er lige nu. Det er ikke småting.. 
Jeg er også bange for lyn og torden.. I nat da min kæreste kom i seng vågnede jeg ved at han lagde sig i sengen.. Kort efter begyndte det bare at bulre løs.. Så kunne ikke sove.. Tror jeg faldt i søvn 1 time til 1,5 time efter han havde lagt sig..
Du er ikke den eneste der er bange for torden og lyn. Jeg er også. Rigtig meget enda...  Heldigvis er der nogenlunde vejr i Skive i dag. Håber snart det dumme vejr går over hos dig igen 
Jeg er ikke bange for det, men jeg er bange for at min hest er bange 
altid elsket tordenvejr, synes det var så hyggeligt  Det fik en ende da min springhest blev slået ihjel af et lyn ude på folden. Nu skal det bare holde op, og det kan kun gå for langsomt. Heldigvis var det rimelig langt væk i dag og holdt hurtigt op. Karin
..ikke noget her på Amager endnu. Prøv at skabe en hyggelig stemning med stearinlys etc. og tænk positivt  Læs i den yndlingsbog - og sluk pc'eren "hvis nu" 
her på landet er der ikke hverken regn eller torden! det er som om der er stilhed før stormen...det er ikke langt fra hjørring..
Jeg ville få en abort, jeg ved med mig selv at jeg er for egoistisk til på længere sigt at kunne give dette barn den rette opmærksomhed og behandling. Jeg er ikke stærk nok psykisk til at kunne have sådan et barn
Her kommer så min historie. Jeg har prøvet at vælge fra og føde et barn i 23 uge. Desværre var diagnosen forkert - barnet, en lille pige var normalt. Skæbnen ville så at jeg blev gravid anden gang året efter og grundigt undersøgt. Jeg fik at vide at jeg ventede et normalt drengebarn. Fire måneder før forventet fødsel, opdagede man at han var microcephal - han er født med misdannet hjerne og multihandicappet. I dag er han 15 år og jeg elsker ham over alt på jorden og vil gå gennem ild og vand for ham. Han er en glad dreng med masser af charme og stor kærlighed til alle mennesker. Det har været så forbandet hårdt på alle måder, men det har også været meget givende og en stor oplevelse. Nu hvor han er her ville jeg ikke kunne undvære ham. Conni
Gudskelov viste jeg ikke at min dejlig tøs var handicappet da jeg ventede hende. Meget kan man sige om Katrine, men dårlig livskvalitet er ikke en af dem. Selvom hun er det man kalder for svær mulithandicappet. Jeg tilslutter mig Conni, et handicappet barn kan være en enorm gave at at få. Det tvinger en til at stoppe og revurdere ens liv, omsorgen smitter af på mine raske børn og man åbner sig for alle de små ting her i livet som så mange tager forgivet. længe leve forskelligheden!  
Jeg ville også vælge abort. ConniLehmann: Det var da en frygtelig historie, altså den med din datter som var normal. Var der nogen der tog ansvaret for det?? Og hatten af for alle de folk der vælger at leve med et multihandicappet barn på godt og ondt. God weekend
Da jeg blev gravid med vores søn, havde min veninde lige fået en dreng med mange handicaps, jeg og min mand havde problematikken oppe den gang, men en ting er hvad man vælger med hjernen, noget andet er hvad man vælger med hjeretet. Med hjernen, ville jeg vælge abort, men jeg kan lige så godt indrømme at den ikke ville holde i virkeligheden, jeg ved at jeg aldrig kunne vælge abort. Da jeg blev gravid med den sidste, nr. 5, var jeg lidt oppe i årene, 37 år og jeg blev tilbud alle mulige undersøgelser, vi sagde ja, tak til 1,men rettede os ikke efter den. Man kan godt sige at vi tog chancen, for alle ved jo at der er større mulighed for at få et sygt barn, når man er ældre. Jeg tror nok at jeg er af den opfattelse at der skal være plads til os alle. jette
Jeg ville nok osse være egoistisk og vælge fra.. Jeg tror ikke jeg for resten af min tid ville kunne give et multihandicappet barn en god livskvalitet, og når jeg så er væk, hvem skal så passe på ham/hende? Nu har jeg ingen børn eller venter et, så jeg kender ikke til båndet mellem en mor og det barn hun bærer..
Ja det var en meget trauamtisk tid, at miste at barn er ubeskriveligt smertefuldt og jeg mistede jo igen da min søn blev født - mistede det "normale" barn jeg forventede. Jeg lærte virkelig hvad smerte var i de år. Derfor var der heller ingen der tog ansvar for det der skete og jeg var overhovedet ikke i stand til at kræve det. Sorgen åd simpelthen alt. At levet med sit multihandicappede barn er ikke noget de fleste vælger til. Man bliver simpelthen så tæt forbundet og føelsen af ansvar og ubeskrivelig kærlighed er simpelthen så stor at man ikke kan lade være. Faktisk er det næsten svære den dag barnet af en eller anden årsag er nød til at flytte hjemmefra. For min søns vedkommende skete det da han var 10 år. Bevares, jeg nyder min frihed, men jeg savner ham og følte mig meget som en ravnemor med stor skyld de første år efter at han var flyttet. Han er dog et temmeligt krævende barn og jeg kan ikke holde til, hverken fysisk eller psykisk at have ham hver dag. Han elsker heldigvis både at være på besøg hjemme og på inst. som slet ikke ligner noget af det der har været vist i TV. Conni
dejligste dreng på 11 år. Han er sød, sjov, smuk, fræk, en drillepind, og en god kammerat for sine klassekammerater. At han har et spastisk handicap er en biting, for han har så meget at byde på. Livet med ham er en gave. Jeg har lyst til at spørge; hvor går grænsen for, hvornår man skal frasortere? Jeg går ikke ind for race-renhed.   Jeg forstår ikke hvordan man kan fravælge??? Hvad hvis et "normalt" barn kommer ud for en ulykke, bliver handicappet - hvordan ville I så fravælge det  Jeg bliver så inderligt trist når jeg læser størstedelen af disse indlæg.
Der er jo foreskel på om man fravælger barnet inde i maven ...man fravælger vel ikke, hvis vedkommnen har været ude for en ulykke. Det er to forskellige ting, synes jeg. Men en ting er sikkert - jeg ville fravælge barnet, hvis barnet var multi handicappet. Har en kusine der er det, og nej, jeg synes ikke at hendes liv er værdigt.  ...hvis det var et barn med andet handicap, hvor de kunne leve et værdigt liv, så ville jeg ikke fravælge det - tror jeg. Man ved det vel først når man står i situationen?
Jeg er helt enig og har ofte stillet præcis de samme spørgsmål til personer der ikke har handicappede børn. Mange mennesker, uanset om de selv har fået børn eller ej, tror at vi der har handicappede børn går rundt og ønsker at vores børn aldrig var født. De forstår ikke at vi sætter   lige så meget pris på vores børn, som de på deres. De forstår ikke at det både er sindsygt hårdt nogen gange, men samtidig føles som den største gave. Vi der er i den situation komme let til opfatte de der ikke har været i den situation som kyniske. Måske er de det også, eller måske er vores verden bare blevet så meget større, fordi vi ved at lykkelige børn ikke nødvendigvis er lig prinsessepiger og mærkevare teenagere. Jeg er sikker på at forældre ikke fravælger deres børn som bliver senhjerneskadede, de skal bare bruge en rum til til at forlige sig med situationen og bearbejde deres sorg. Man holder jo ikke op med at elske et menneske fordi det kommer til skade vel - tværtimod er det jo netop der man vil gøre ALT. Conni
Jeg ville aldrig vælge fra, uanset hvad der måtte gemme sig i maven. Er uddannet i ejendomsmæglerbranchen - men ud over hesten - så går det meste af af fritiden med spastiske børn. Jeg har 4 drenge (som ikke er mine egne) på skift. De er i alderen 9 til 17 år og har meget forskellig grad af CP (Cerebral Parese = spasticitet). De er så forkellige. Dvs. skiftevis verbale og non-verbale og lidt motorisk forstyrret til helt og aldeles motorisk forstyrret. Men fælles for dem alle 4, er at det er jordens skønneste og kvikkeste unger. Kroppen vil ikke rigtig, men hjernen fejler intet. Hvor mange af Jer med med normalt sprog samt normal motorik har/havde en IQ på 130 i en alder af bare 17 år? Selvfølgelig er det krævende at have et handicappet barn, men samtidigt noget af det mest givende. /Malene - som nu vil hente sin meget handicappet øjesten fra skole, så de kan tilbringe en dejlig weekend sammen!
Jeg har ingen børn og har umiddelbart heller ikke planer om at få nogen. Så teoretisk set ville jeg vælge en abort - jeg ville ikke have lyst til at sætte et barn i verden, som ikke ville være i stand til at klare sig selv som voksen.
Malene9 - Det havde jeg, for at det ikke engang skal være løgn:)
Den er svær. Hvor går grænsen? Ved kromosomfejl? der er mange kromosomfejl, hvor barnet stadig kan vokse op og have et anstændigt liv. F.eks et turner-barn eller en med hæmofili A. Down syndrom ville jeg nok vælge fra, ligesom børn med specielle handicaps, som vil være afhængig af voksenpleje resten af livet. Men selvom barnet udvikler sig perfekt i maven, så kan det jo gå galt under fødslen, og så ville jeg ikke vige bort fra det barn.
Synes det er et meget svært spørgsmål. Har selv en storebror som er fysisk og psykisk handicappet. Jeg har hadet ham mange gange, men alligevel elsker jeg ham over alt på jorden. Det har været hårdt at være lillesøster, for der har skulle tages mange hensyn til ham og han har været indlagt op til flere gange, hvor mine forældre selvfølgelig har været ved hans side og jeg og min søster har været passet ude. Har flere gange snakket, specielt med min mor om hvordan det er at have et handicappet barn. Det har ikke været let, hun føler at hun har svigtet min søster og jeg flere gange. Hun tænker tit på hvem der skal tage sig af ham når de ikke er her mere. Han bor på institution, men er tit hjemme. Og det ønsker mine forældre at han skal blive ved med for det er det han elsker allermest. Hun har flere gange sagt at hun håber han dør før hende. Jeg kan godt forstå hende på sin vis, men alligevel bliver jeg sur på hende for selvfølgelig vil min søster og jeg tage os af ham når de ikke er her mere. Arbejder selv med ældre fysisk og psykisk handicappede og der er nogle skæbner imellem. Efter min mening burde nogle af dem have haft fred for flere år siden. Hvis jeg ventede et handicappet barn må jeg være ærlig og indrømme at jeg ikke ved hvad jeg vil vælge. For kan man stole på 100 % på teknologien? Mvh Kit
Det kan jeg svare på uden at tænke længe over det.. Jeg ville omgående få det fjernet, helt uden at tøve. Hvis der blot var en micro risiko for handicap eller lign = Abort Både min partner og jeg er 100% sikre i vores beslutning.
Med fare for dette bliver lidt langt og uoverskueligt prøver jeg alligevel at få nogle råd. Det er sådan at jeg her til sommer har været ansat som piccoline på et advokatkontor i halvandet år, mit sabbatårsjob  I starten var det sjovt, men et halvt år efter begyndte det at skrænte lidt. Meget dårligt arbejsdsmiljø alle kolleger imellem. Hvilket har resulteret i fyringer, opsigelser og nye ansættelser. Da jeg havde været der et år, fik jeg milde symptomer på stress pga. en for fyldt hverdag-som 20 årig!!  Jeg gav mig selv valget at jeg kunne stoppe på arbejde eller droppe hesten, det blev hesten da jeg havde brug for pengene fra jobbet. Stressen gik over, ikke flere hovedpiner  Jeg har været syg på mit job, ikke flere sygedage end man må have overhovedet, men jeg har haft nogle flere sygedage end de fleste advokater derinde. Lige pt. har jeg meget at tænke på da jeg skal finde bolig, starte uddannelse, finde fritidsjob og savner hestene. Disse tanker gør at jeg stresser mig selv lidt op nogle gange. I mandags meldte jeg mig syg, men da jeg følte mig nogenlunde ovenpå onsdag tog jeg på arbejde. Det skulle jeg ikke have gjort, jeg var syg onsdag aften og melder mig derfor syg igen torsdag morgen. Herfter melder jeg mig ikke rask da jeg havde det enormt dårligt og ikke vidste om jeg ville komme i dag. Det har altid foregået sådan at man skal melde sig rask før man kommer. I dag finder jeg så et brev på computeren til mig, hvor der står at jeg er udeblevet uden grund i fredags og det ikke er i orden. Så står jeg bare   Og fremover skal jeg ringe direkte til min chef end receptionen, når jeg skal melde mig syg. Jeg føler mig lidt underligt behandlet og har slet ikke lyst til at være der de sidste 2 mdr., jeg vil meget gerne vide om det er mig der er galt på den?
Det virker mærkeligt, men tror du ikk bare den er kikset et eller andet sted, i kommunikationen ? Hos oz, skal vi ALTID snakke med chefen, når vi melder oz syge, så lige netop det du skriver, ikke sker. Jeg håber du klare de sidste 2 mdr - og husk, alle job er trælse på et eller andet tidspunkt. - Selvom jeg godt kan lide mit arbejde, er der da oz tidspunkter, hvor det hele hænger mig langt ud af halsen. Men jeg synes du skal se det som en smutter, fra nogens side, få smilet frem, og få klaret de sidste 2 mdr  Men at du droppede hestene pga stress, forstår jeg ikk. - Lige netop min hest får mig da til at afstresse, men sån er vi jo så forskellige  I hvert fald alt held og lykke til dig - håber du kommer igennem det, og får nogle gode mdr..
det er vist for længe siden jeg har gået i skole nogen der kan hjælpe hvad koster 10000 liter vand når det koster 55 kr pr kubik liter
Mener du 55kr pr kubikmeter (m3)? 1 kubikmeter vand = 1000L Så må 10000L vand koste 550kr?
skulle lige se hvad det kostede at fylde et badebasing op tak for hjælpen . Når ja det hedder kubikmeter    hilsen jeanett
Hmm.. Nu er jeg ikke så pokkers huslig og slet ikke når det angår vask og tørring af tøj.. Hvor lang tid tager det at tørre tøj i en tørretumbler og kan man blande undertøj, farver og hvidt tøj.. Please hjælp en forvirret ikke så huslig mig..
ca en times tid, men det afhænger af hvilket mærke det er, hvor gammel den er, hvor stor den er m.m. desuden kan du sagtens blande dit tøj, men lad være med at proppe den for så bliver tøjet møgkrøllet.. håber du kunne bruge det til noget.. ellers skriver du bare 
Og det afhænger ligeledes af hvor mange omdregninger din vaskemaskine har. Min har feks. 1600 omdregninger, så tøjet føles   tørt når det kommer ud, så derfor skal det ikke ha så lang tid i tørretumbleren.
har fundet udad at få det tørret.. Den står i hvert fald og køre nu.. Mægtig opfindelse, for dem der kan finde udad at bruge sådan et monster..
faktisk du slår hovedet på sømmet, Conni. Vores verden er bare blevet så meget større og måske med lidt højere til loftet. Flot sagt!
At vælge at sæte et barn til verden som i evig tid skal modtage speciel pleje/pasning, fordi man bare vil have det her barn. Eller er det at tænke at dette barn ville være bedst tjent med ikke at blive født,hvis div. undersøgelser viste at det var svært handikappet? og hvem tjener det hvis det bliver født? barnet eller forældrene?? Jeg ville til enhver tid vælge at få barnet fjernet! Min bedste venindes mand har en lillebror som er stærkt handikappet,og jeg har set hvordan det har og stadig påvirker hele familen! Bla. er forældrene blevet skilt (som så mange andre familier med stærkt handikappede børn iøvrigt) Det har påvirket de 2 andre børn meget, og stadig gør alt skal tilpasses ind efter deres lillebror. Så kunne man sige: ja men så lærer de at være tolerante osv.. Hvis man magter sit "job" som forældre så behøver man nok ikke et handikappet barn for at statuere et eksempel overfor sine andre børn. Jeg har intet imod handikappede,på ingen måde- men jeg har svært ved at se hvordan det kan tjene den enkelte person, at sidde savlende i en kørestol uden at kunne give udtryk for noget som helst, på en institution hele sit liv.. Hvis man på forhånd ved at barnet får sådan et liv så synes jeg faktisk man har pligt til at få barnet fjernet. "Vores verden" er ikke indrettet til et sådan liv,og jeg synes det ville være synd,egoistisk og tarveligt at gennemføre graviditeten hvis man vidste det ville gå så galt. Hvis man har et barn,en mand,kone, kæreste,søster eller bror som kommer ud for en ulykke,ja så skal man da selvfølgelig tage sig så godt af vedkommende så muligt! I sådan en situation har man jo ikke et valg. Jeg er af den opfattelse at vi mennesker desværre er mere humane overfor vores dyr, som vi afliver når de trænger til det- end vi er overfor vores medmennesker. Min holdning er påvirket af de familier jeg kender der har handikappede børn,og feks. min bedstefar som sad i 6 år efter et slagtilfælle,min største frygt er at ende sådan! Så vil jeg meget gerne at der er nogen der kan hjælpe mig herfra. At jeg så er egoistisk på mine egne vegne,det kan jeg sagtens leve med. Mvh Hotbandit!
heller ikke vælge at få et handicappet barn - hatten af for dem, som   dette. Og alligevel undrer det mig, at man siger ja til det valg... Altså jeg mener - får man beskeden om, at det foster man bærer rundt på, er svært multihandicappet, så overvejer man frem og tilbage, og ud fr disse overvejelser, så vælger man at få barnet. Dét er et valg jeg ikke forstår! Jeg har forståelse for, at man kan elske sit handicappet barn lige så meget som alle sine andre børn, men det ser jeg heller ikke som om at man "har valgt" barnet. Viser handicappet sig først efter fødslen, og er det ikke set på scanninger/prøver etc., så elsker man vel barnet lige så højt som alle andre??! Og så må man indrette sit liv efter dette. Men bevidst at vælge dette.. Nej! Jeg kender ikke grænsen for, hvornår jeg ville vælge at få abort.
Der er kun ganske få svære multihandicaps som kan diagnostiseres på forhånd. Som hotbandit "så flot skriver"   :  Sådanne handicap er typsik opstået pga svær iltmangel eller andet tilstødende. Det der for mig er uforståeligt er at forældre i dag nærmest kræver et absolut sundt og rask barn. Det øjeblik det lugter af at barnet ikke er 100% normalt, så er det væk med det! Fx turnersyndrom som rammer piger. Pigerne er normalt begavet, bliver ikke særlig høje og kan ikke få børn af naturlig vej. Ganske få af dem kan have misdannelser i nakken, men det er kun en lille procent. Alligevel vælger   at fjerne sådan et barn. Eller fx klinefelter-syndrom hvor drengen har fået et X-kromosom formeget. Symptomerne er så svage at mange mænd først bliver diagnostiseret med dette syndrom når de er barnløse. Næh, nej, sådan en dreng er jo ikke helt normalt! Væk med det! At det ikke gavner et barn at blive sat til verdenen som en levende grønsag, kan vel kun de færreste være uenige i. Men at "næsten" raske fostre skal fjernes, nogengange så sent som i 20. uge, fordi de ikke er helt så perfekte som forældrene kræver, kan jeg til min død ikke forstå.
helt sikkert.jeg er nu gravid med barn nummer 3,og alt skulle vist være i orden.jeg har en datter på 7½ år,som har en kronisk sygdom der hedder pku.hun kan ikke tåle proteiner,så kan i jo selv regne ud hvor meget mad hun må spise ik?... det har været en hård nyser at vænne sig til,men hun er fuldt ud normalt begavet,og sund og rask.problemet kommer hvis hun får forkert mad,så vil proteinet ophobe sig i hjernen og nedbryde hendes hjerne celler og hun vil få epilepsi og blive meget svært handicappet.hun skal resten af sit liv leve på en speciel dieæt,og den dag hun vil have børn skal hun først gennemgå en 3 mdrs ekstra streng dieæt,hvor hun vil blive fulgt meget nøje samt i hele sin graviditet.blir hun gravid bare sådan uden videre vil hun få et barn der er meget svært handicappet,og ude af stand til at overleve...så nej,jeg tror ikke jeg umiddelbart ville kunne overskue at få et endnu.
ja ok jeg er 12 år men vil sige nej helt klart. vil ik have noget handikapet barn.
Okay, jeg har slet ikke læst hele tråden igennem..  Men ja, jeg ville fravælge et handicappet barn. Jeg synes ikke at det f.eks. er værdigt at leve et liv, som en grønsag i en kørestol. Jeg ville heller ikke selv have ønsket at leve, hvis jeg var så handicappet at jeg var nødt til at leve et liv i en kørestol uden nogen muligheder for at udtrykke mig. Jeg synes det er egoistisk at sætte et barn i verden, der ikke kan andet end at sidde i en kørestol og savle.
Kommer helt an på hvilket handicap vi taler om. Dog vil jeg umiddelbart sige nej, ville vælge at få en abort.
Synes det er lige svært at sige, nu har jeg selv et handicappet barn ( hvilket man ikk kan se på ham ) men ville da bestemt ikke ha valgt ham fra selv om jeg havde haft muligheden... Såååå kommer vis an på hvilke handicap der er tale om at vælge fra.
rigtig mang her i tråden lægger for dagen, vises i høj grad af at handicap bliver ligestillet med "en grønsag". Langt, langt, langt de fleste handicappede er alt andet end grønsager. Det er kun de færreste. I min datters specialskole er der kun 1, som kan være en lille kandidat til denne betegnelse ud af 61 handicappede børn. Og alle handicappede børn går i skole, lige meget hvor handicappede de er, også dem som bare ligger hen uden kontakt.
jeg kunne aldrig fratage et handicappet barn med mulighed for liv... livet. jeg har måtte sige farvel til en lille meget syg pige i uge 24, det er noget af det mest forfærdelige man kan komme ud for, vi ville have barnet, men hun havde ingen mulighed for overlevelse da hendes ryg var meget ødelagt af rygmarvsbrok + vand i det meste af hjernen. Hun ville med held kunne leve et par uger, og så var det kun døden. Vi ville skåne hende, hun kom ud - levede stille i en time og sov stille ind. Mærkede intet. Men os der er tilbage, vi mærker sorgen og smerten. at man kan få sig selv til at fjerne et levedygtigt barn, fordi det måske ikke er helt som alle andre, det kommer jeg aldrig til at forstå. At man ikke kan finde plads til dem som er lidt eller meget anderledes end flertallet. et eller andet sted, så synes jeg man skylder det barn at lade det få livet, spørger man det efter 30 år om det hellere ville have været en abort, vil langt de fleste jo sige nej.. vi vil livet. De fleste vælger jo disse børn fra af egistiske grunde, at de ikke vil have sådan et barn i deres "perfekte" hverdag, men hvad er perfekt. Mette
Jeg er virkelig meget imod unødvendig abort.. Men i lige præcis dette tilfælde tænker jeg også på barnet og hvordan det ville have det.. Jeg elsker fx at se morten og Peter og bliver barnet handikappet på denne måde ville jeg nok ikke fravælge det da jeg stadig ville kunne få stor glæde ud af det og barnet ville ikke lide under mit valg. Men var det et barn som nærmest var en grønsag og bare kunne sidde i en stol så ville jeg nok vælge aborten.. De har en handikappet pige i min morfars familie og hun er 30år bor stadig hjemme og sidder bare i en stol hele dagen og savler og siger lyde. hun er uden tvivl et liv men jeg ville miste meget af mig selv hvis jeg skulle bruge så meget energi på mit barn som alligevel ikke rigtig forstod verden?
...Noget af en debat du stiller op her...;o) Men da jeg selv er opvokset med en handicappet mor og har arbejdet med handicappede det meste af mit liv, ved jeg lidt om emnet... Og jeg ville få en abort - der dør et barn af sult hvert 4 sekund, da vi er overbefolkede her i verden...såe drop egoismen mht. at det skal være et barn af ejet kød og blod, og adopter et af de stakkels børn der ellers vil lide så umådeligt og måske dø...istedet for!! Bare min mening, håber ikke at den vil blive taget ilde op, eller misforstået...har bare set så mange søskende der er blevet efterladt på div. instutioner pga. svære handicaps...og hvor fedt er det...?!?! Mvh.
Det kan jeg ikke tage stilling til på nuværende tidspunkt. Jeg ved ikke hvordan jeg ville reagere hvis jeg stod i situationen. Jeg har arbejdet med voksne udviklingshæmmede, hvor mange af dem er vokset op på institutioner. Vi havde nogle enkelte hjemmeboende yngre mennesker (omkring 30) der kom i aflastning et par gange om året. I starten, da jeg kom på stedet, havde jeg meget svært ved at se mennesket bag handicappet, men med tiden lærte jeg dem at kende, og de indeholdt så meget mere livsglæde end jeg først havde kunne se. Så jeg ved det ikke. Det kommer nok an på hvilken form for handicap der er tale om. En ting, der nok også vil spille ind i valget, er hvilket stadie jeg er på i det givende øjeblik, da det er min opgave, som forøldre, at sikre at barnet får en hvis livskvalitet. Og hvis jeg på det tidspunkt kan se, at jeg ikke kan sikre barnet de optimale kår at vokse op under, så vil jeg nok fravælge det. Men igen, den er svær...
Det kommer an på handicappet... Men hvis det er et der medfører 24/7 pasning så ville jeg uden at tøve vælge abort. Syntes det er synd for de familier der passer og plejer hele deres liv, men når de ikke kan mere af alderdom eller død, så ryger "barnet" på institution. Det var det liv og "barnet" vil aldrig få den samme kærlige opmærksomhed som hos forældrene. Synd for begge parter.
Ja det kan godt være et ømtåleligt emne at bringe på banen... Det er både af egoistiske grunde jeg ville fravælge et barn pga slemt handicap, men sandelig mest for barnets skyld...Og det kommer endvidere meget an på hvem man spørger, om de hellere ville have været en abort, hvad de svarer... Jorden er nemlig overbefolket, bare i lille DK har vi meget svært ved at følge med, med hensyn til boliger, og det er bare almindelige boligere, det står værre til med institiutioner og special skoler, desværre  Man skal tænke sig rigtig godt om ihvertfald, og måske mange ville vælge anderledes når de står i situationen, men man ved aldrig...
Her tordner det helt vildt! Virkelig slemt. Min hund Molly siger ikke noget til det, men den gamle hund, Disney er rædselsslagen! Hun ryster, og halser og ved ikke hvor hun skal gå hen Er alene hjemme med dem, hvad kan jeg gøre? Jeg har taget madrassen ind i stuen så de kan ligge på ved siden af mig, de plejer at elske den. Men det hjælper ikke. Har prøvet at give hende godbider (er normalt meget madglad) snakke med hende, kæle med hende og prøvet at lege...men intet hjælper... Hvad kan jeg gøre? Har aldrig set hende så bange før... Hun ryster og spænder i hele kroppen, og hun har gigt og dårlige ben, så er bange for der sker noget, da det er sket et par gange før hvor hun har spændt op...
er også bange for torden, og derfor får den lov til at komme indtil mig og gemme sig under mit bord. Der ved den nemlig at der ikke kommer nogen efter den. Ellers hvis der slet ikke er noget der får ham til at blive rolig, så tænder vi for musikken og skruer tilpas op for det. Men det er jo ikke en decideret løsning af problemet desværre.
hey der.. mange gange virker det forstærkende på hundens angst, at der bliver gjort ekstra meget ved opmærksomheden. Prøv at tænde noget musik, lidt højt.. og gør ting du plejer at gøre når i er alene. Du skal vise hende, at du ikke er bange, det kan være svært, men det er vigtigt. Ved at give hende alt den ekstra opmærksomhed bekræfter du hende i at der virkelig er grund til at være nervøs. Jeg ved det er svært, og det er ikke rart når ens dyr er bange. Held og lykke føler virkelig med din gamle hund, da jeg selv er mega bange for tordenvejr. Mh Charlotte
Jeg roser hende heller ikke, da jeg ved hvad ikke skal rose dem når de er bange. Men er svært når hun er så bange. Hun har lige tisset på gulvet...hun er 9 år gammel og har ikke tisset indenfor siden hun var 10 uger gammel...hun halser helt vildt, hvilket jo betyder hun har ondt...er bange for hun skal skade sit ben igen... Uh hvor jeg håber tordenvejret snart stopper...
jeg ved godt det er svært... det gør ondt at se på, og klart du er bange for hun skader sig selv, det forstår jeg.. Har du skruet op for musikken?? Dans, vær glad, vis hende du ikke er bange.. og så må i til at træne torden på almindelige dage.. Mh Charlotte
Bare i finder en løsning, og vil hun helst bare ligge der, så lad hende det. Har seriøst ondt af hende.. og af dig. Krydser fingre for det snart er ovre Mh Charlotte
Det gør mig ondt.. Ville gerne hjælpe.. men det er lidt svært. Trøste knus Charlotte
Min mormors hund går fuldkommen i panik under torden, - så den her årstid er hård for mormor og hund. Han bliver helt "væk". - Det hjælper ind i mellem at hun går tur med ham imens, men er jo ikke så fedt at rende rundt ude nu. Ellers lukker vi ham i en boks i hestestalden, for min mormor er ikke så god til at greje ham når han bliver så bange. - Når jeg har ham, plejer jeg at få ham til at ligge f.eks. under mine fødder, under sengen etc. og så snakker jeg med ham, opfører mig normalt og sørger for at han ligger "under" noget. Derudover, når vi ved det kommer, så får han stesolid tror jeg det hedder. - Til at berolige ham. Det hjælper også, - selvom vi ind i mellem laver grin med at det kunne være bedre at give både mormor og hund  Det er ikke sjovt med en hund som er bange :/ Men det kræver træning, og så en løsning som er bedst for hunden, men afhjælpe det helt tror jeg er svært :/
Jeg har en hund på 6 år som er dødsens bange i tordenvejr og nytårsaften - alle vores nytårsaften har handlet om den og vi har stået på hovedet for den med musik, dans, sang, under dynen osv osv. Ikke at vi har pylret om den men vi har forsøgt at aflede dens opmærksomhed... INTET har hjulpet heller ikke beroligende piller fra dyrlægen. I år fik jeg nok. Jeg tog dens kurv og en radio, tændte lyset og rullede gardinet for i rummet ved siden. Lod den alene... Og sørme om han ikke lagde sig i kurven og sagde ikke at kvæk. Her er problemet løst - det var hårdt lige indtil jeg opdagede at hunden havde det meget bedre på den måde. Ved ikke om andre kan få glæde af samme metode... kan kun sige prøv det  Mvh Camilla.
Tordenvejret er heldigvis ovre nu...men tak for rådene  Det hjalp da mor og far kom hjem...
Min er også rigtig utryg når det tordner og så nytårs aften. Vi plejer ikke at gøre det store ud af hende, men hun får lov til at putte og gemme sig mere hos os. Omkring nytår sover hun inde hos mig, alt efter hvor slemt det er i flere dage og det plejer at hjælpe. Ellers har jeg hørt at bladrian piller skulle kunne hjælpe meget - ellers den måske lidtb uheldige løsning: en øl i foderet 
For mit eget vedkomne erstatter jeg kød protein med sojaprotein. Sådan groft sagt. Man kan købe utroligt mange vegetar produkter, såsom pølser, snitzler, bøffer, hakket sojaprotein (som jo så er istedet for hakket oksekød). Disse produkter bruger jeg rigtig mange af. Derud over indeholder mange af de retter jeg laver bønner af forskellig art, og der er også mange grøntsager som har et godt protein indhold. Jeg får også protein via æg. Derudover spiser jeg en multivitamin pille hver dag. Inden jeg blev vegetar var jeg i mange år heller ikke den store kødspiser, jeg syntes ikke det smagte mig. Jeg spiste kun fisk og lyst kød engang i mellem, indtil jeg besluttede mig for at blive vegetar. DianaB
Hvad skal I have? Jeg skal have noget hakket oksekød med bacon og fløde i et fad med kartofler... Smager FANTASTISK
Ha ha, den var god  Et godt grin, mens man sidder og er nervøs. hehe.. Så   herfra
Sad lige og snakkede med min veninde, lidt frem og tilbage om mobil telefoner, startede egentlig med at min søn har fået en mobil. Og det er faktisk rart man som mor kan få fat i sit barn når han er ude at lege. osv. han er 7½ år. han får dog ikk lov til at få den med i skolen. men ellers har han den med og på sig hele tiden. . . selv har jeg osse min mobil i nærheden uanset hvor jeg er. er blevet lidt nysgerrig inden for dette enme... Så derfor dette spørgsmål
Hej, Jeg har altid min mobil på mig.. Især når jeg er ude og ride for hvis der sker noget så skulle jeg gerne kunne ringe.. Hvis jeg er på en restaurant så er den på lydløs og ligger i lommen.. Syntes det er vildt irriterende med folk der tager deres mobil når man sidder og spiser ude.. Mest fordi man er ude for at hygge sig.. Men ellers er den altid med mig 
Da jeg fik halvpart på en pony som 12 årig og begyndte at ride turer, stillede mine forældre det krav at jeg skulle have en mobil med, når jeg red ud. Så jeg red rundt med en mursten af en motorola telefon dengang (10 år siden)  Det var så også kun når jeg red, at jeg havde den med. De første par år lagde mine forældre telefon til og den blev da brugt mere og mere (især efter den blev skiftet ud med en noget mindre telefon  ) Med tiden fik jeg min egen mobil og da jeg begyndte på handelsgymnasiet gik der ikke ret mange måneder, før jeg begyndte at have den med i skole (dog selvfølgelig slukket i timerne). Det var temmelig rart når man strandede i nabobyen herude på bøhlandet fordi bussen ikke kørte særlig tit... I dag har jeg den altid med mig, når jeg er udenfor hjemmet. Det har været en vane i flere år nu, det er bare rart hurtigt at kunne komme i kontakt med andre, når der er brug for det. For et år siden fik jeg konstateret epilepsi, så nu er jeg ekstra bevidst om altid at få den med mig. Det giver en ekstra tryghed at vide, at skulle jeg få et anfald, så kan folk omkring mig gribe min telefon og finde telefonnumrene til mine forældre og brødre i den og kontakte dem. Det blev brugt sidst jeg havde et anfald og besvimede... Af den grund slukker jeg heller aldrig min mobil. Den bliver til gengæld altid sat på lydløs, når der er brug for det og ignoreret, når vi spiser, er i byen, jeg er til undervisning osv.
Jeg har den ikke med i skole, men i fritiden og på jobbet. Nok mest på jobbet, da det også er den mine kollegaere kan få fat på mig. Det er nemlig meget vigtigt de hele tiden kan få fat på mig mens jeg har vagt
Jeg har ALTID min mobil på mig... og hvis det skulle ske at jeg ikke har den på mig, så er jeg enten i bad eller sover.
Jeg har mere eller mindre altid min mobil inden for rækkevidde   Hvis jeg er til noget vigtigt eller lign. er den på lydløs.
Men har boet sammen med min kæreste i mange år, som ikke er vegetar... Han kan f.eks ikke smage forskel på mine frikadeller og "kød-frikadeller"... Der er mange ting der smager præcis som jeres kød, hvis man tilbereder det som det skal. Hvis det smagte ækelt, var der nok ikke så mange der spiste det?! Vel? Jeg har været vegetar hele mit liv, og har ALDRIG spist kød - og det er jeg stolt af!! Synes der er alt for mange skrøner om vegetarer der mangler en masse vitaminer og proteiner - det er oftest folk, der pludselig er blevet vegetarer uden at have den ringeste forstand på sammensætningen af mad, og tror de kan leve af salat og gulerødder! OBS! Se min signatur alle vegetarer 
Helt ærlig, hvis det smagte ækelt var der da ingen der ville spise det   Jeg synes også nutanas postejer er rigtig gode, men deres pølser er knap så spændende. Derimod findes der rigtig mange gode svenske produkter, som vores helsekost heldigvis er begyndt at købe. I Sverige kan man købe det overalt, men det er desværre ikke så udbredt her endnu. Deres pølser er f.eks. rigtig gode, og min kæreste ("kødspiser") synes de smager meget lige som alm. pølser, men lidt mere krydret (og så er de meget sundere   ). De koteletter man kan købe er også rigtig gode, men dem kan man ikke få på Bornholm  Egentlig tænker jeg ikke ret meget over hvad jeg spiser, men har aldrig manglet noget. Spiser ikke så vildt mange bønner, men med sojaprodukter, mælk, æg osv får jeg rigeligt med protein. Det er ikke så længe siden jeg fik taget en million blodprøver og tjekket for alverdens ting, og de sagde jeg havde rigtig flotte tal, og intet manglede overhovedet   Jeg spiser bare fornuftigt og sørger for at få en ordentlig aftensmad osv, så er det intet problem.
Det eneste problem jeg egentlig har mødt som vegetar, er at mange folk ikke helt har styr på begreberne, og tror at jeg som vegetar spiser fisk. Det gør en vegetar ikke  Irma forhandler for det meste rigtig mange vegetar færdigretter fra en svensk producent. Rigtig dejligt hvis man har en Irma i nærheden. De fleste COOP butikker er også begyndt at have lidt forskellige vegetar færdigretter, og mange har også Nutanas postejer og tofu på glas. Mine ynglingsprodukter er schnitzlerne, det hakkede sojaprotein der er en kopi af hakket kød, og pølserne fra den svenske producent. Jeg mener de hedder "hälsens kök". Jeg har ikke smagt sojaprodukter der smagte grimt, men jeg har smagt produkter som ikke var krydret efter min smag. Min mand spiser gerne flere af mine vegetarprodukter, og jeg har også indtroduceret mange familiemedlemmer for produkterne og mange er positiv overrasket over smagen. DianaB
Det er faktisk ikke noget problem at være dækket ind med vegetar diæt. Jeg spiser i perioder decideret skrammel mad og har alligevel flotte blodprøver når jeg er ved lægen. Mit eneste problem er jern, og det er endda mest fordi jeg har meget kraftige menstruationer. Så længe man tænker en smule over hvad man spiser så går det helt af sig selv. Da jeg blev vegetar for NOGLE år siden fik jeg da også at vide at jeg ville tabe alt håret osv. Sikke noget pjat at sige til folk i grunden...
Jeg er også vegetar og har altid været det. Jeg har spurgt både min læge og en ernærings vejleder fra TEAM DK, og de sagde begge: Hvis du spiser: æg, mælk, ost, bønner, linser,eller yoghurt, så er du helt dækket ind med proteiner. Men tilgengæld skal kvindelige vegetarer passe meget på med jern mangel. Hvis man drikker en ½ L mælk om dagen, så har man dækket sit protein behov ind.
Hold du bare fast i at spise fisk, det er det eneste du ikke rigtig kan dække ind på anden måde som vegetar... Jeg er i hvert fald selv ret træt af ikke at kunne spise fisk, men har levet over 19 år uden, så jeg kan slet ikke lide smagen når jeg prøver nu  Selv når fisk er blandet sammen med noget så det ikke smager af fisk, har jeg MEGET svært ved at synke det pga konsistensen. Det er selvfølgelig psykisk. Jeg lukker helt af i halsen, når jeg får fisk i munden, så jeg må tygge og tygge indtil det faktisk ryger ned af sig selv - behøver jeg at sige det ikke er noget jeg tvinger mig selv til ret tit  Men det havde været rart at kunne, også fordi det øger ens "madmuligheder" ret meget, f.eks. på restauranter.
Jeg spiser lidt ligesom Diana, dog ikke vitaminpiller.. Og jeg tænker kun over at jeg er vegetar, når folk tilbyder mig noget kød- hvor jeg så bare svarer "nej tak jeg spiser ikke døde dyrs muskler"  Så jeg tænker egentlig ikke særlig meget over hvad jeg spiser ang. proteiner og sårn, og jeg lever endnu 
Lammegryde.. mumz mh Charlotte
Medister med grønlangkål og kartofler 
- noget vi ikke har fået i flere år: Hot dogs!! - og med kærnemælkskoldskål til dessert... - Kan det være nemmere?? (og mere usundt!?!)
Her står den på rugbrød, ligesom alle de andre 365 aftener... Men til middag har vi fået kalkunfrikadeller, majs, kartofler og brun sovs... Og så lige en skål salat.. 
også på rigtig let mad i aften, da vi har et arrangement der skal nås.. Så vi skal have vores egen lille opfindelse.. Nemlig mexikanerbrød..  Det er en ciabattabrød der er flækket, smurt med hot salsa, hakket brunet oksekød henover, jalapenos og derefter reven chedderost. Ind i ovnen og når osten er smeltet og brødet har fået sprøde kanter, er det færdigt... Serveres med grønsalat og en kold Corona   Mums...
noget med oksekød...måske spaghetti med noget godt kødsovs..
fiskefrikadeller med bagt kartoffel til.
Hos os står den på forårsfrikadeller (kalkun eller kyllingekød m. masser af krydderurter) og en god gang salat. Kristina
her må da være et par husmødre med et par nemme og hurtige retter jeg kan spise i aften?? hurtig mad er trodsalt noget hestefolk tit må finde sig i..
Jeg har stort set altid min mobiltlf. på mig. Her om sommeren kommer den dog ikke med i stalden hvis jeg ikke har jakke på, da jeg ikke gider den bliver så støvet og ridset. Er jeg i biografen, ude og spise eller lignende er den enten slukket (ikke ret tit) eller på lydløs. Tager den dog heller ikke altid når den ringer. Det kommer meget an på om jeg kan se hvem det er og hvad jeg er i gang med.
Jo jeg har også altid min mobil med, især når jeg er ude og ride synes jeg det er særlig vigtigt at have den med. Lige nu er jeg i England i en tre-måneders periode, og selvom jeg bruger den mindre end en gang i døgnet i gennemsnit, så har jeg tit min danske mobil med mig. Indtil for 2 uger siden havde jeg også en engelsk telefon, dvs. det var min gamle telefon som jeg havde købt et engelsk taletidskort til så jeg kunne bruge den herovre. Desværre tabte jeg telefonen for 2 uger siden og den gik i stykker. Det er først når man ikke har en telefon at man virkelig mærker hvor vigtig en del af ens liv den faktisk er. Det er ret skræmmende at tænke på. Jeg har kontakt med en herovre som har nogle heste og jeg må gerne komme og ride ind i mellem, det er bare ikke til at få planlagt noget nu hvor jeg ikke har en telefon, for hun er ikke ret tit på internettet. Det er bare ikke til at støve en billig brugt telefon op. Så er der en af jer der har en ekstra telefon som I kan undvære, så betaler jeg gerne for at få den sendt herover.  Mvh Signe
Jeg har altid min mobil med mig. Jeg bruger den ikke små meget til tøsefnidder og time lange samtaler med veninderne, det er en brugsgenstand, der bliver brugt når det er nødvendingt og det passer mig. Jeg synes det er meget ubehøvlet at snakket i tlf i biografen, når man er ude at spise, når man laver andre sociale ting. Med mindre selvfølgelig det er vigtigt og man undskylder sig og går uden for. Jeg synes ligeledes det er ubehøvlet, når man sidder i en god snak med veninden, eller bare sidder og hygge med en god film, og veninden eller vennen for den sags skyld, bruger hele aftenen på at smse. Det er bare ikke i orden. Men som svar på spørgsmålet. Den er altid ved mig!! Anne
Jeg har den ikke på mig når jeg er på arbejde, og heller ikke når jeg rider, medmindre det er en terræntur alene. Desuden står den altid på lydløs, så jeg selv kan bestemme hvornår jeg vil forstyrres af den.
Den er tændt 24/7. Sætter den på lydløs når jeg er i biografen, ude at spise, til middag hos andre og lignende ting. Desuden er det bedst, at både min chef og kollega kan få fat i mig stort set døgnet rundt. Er ikke typen der absolut SKAL læse beskeden, som lige er modtaget. Tine Sommer: Havde også for omkring 10 år siden, en ordentlig mursten til mobil, som jeg slæbte med ned til parthesten i en alder af 12 år. Men praktisk, det var det da 
Den ligger tit bare i stalden når jeg træner eller rider eller går tur i skoven. Men hvis jeg rider over i skoven, tager jeg den med, hvis nu dumsedinen skulle tabe mig, så kan jeg lige ringe og sige hun er på vej hjem - alene  Men når jeg er herhjemme eller andre steder, er jeg lidt paranoid, så SKAL der være lyd på, hvis hesten lige pludselig er syg eller lig. jeg er dog (7,9,13) aldrig blevet ringet op om, at der var nogen galt med hende. Jeg har ikke lyd på når jeg får SMS'er, kun opkald.
Jeg har stort set altid min mobil på mig. Det er enormt sjældent jeg ikk har, og den er altid tændt, da der ellers nogen gange går flere timer før jeg ,modtager eventuelle beskeder. I skolen er den på lydløs, da den ellers blir taget af lærerne. Og så sys mine forældre at det dejligt de kan få fat i mig, samt at jeg kan bruge den hvis der er sket noget med mig eller hesten.
Hej Winnie Nej Nej, som jeg skriver: "Hvis man drikker en ½ L mælk om dagen, så har man dækket sit protein behov ind." Det var ihvertfald hvad hende ernæringsvejlederen fra team danmark fortalte mig på et kursus i: hvordan man optimere sin kost, i henhold til at præstere optimalt under distance ridtene. Det er altså ikke jern behovet der er dækket ind. Hun sagde nemlig at kvindelige vegetarer ofte har jern mangel. Og hun synes at man lige skulle få det tjekket. I øvrigt var hun ikke så begejstret for vitamin piller, da mange af dem ofte har over 100% af det enkelte vitamin. Så vil man spise vitamin piller, så må de altså ikke have noget som er over 100%.
Jeg spiser også alle de forskellige køderstatninger, hvor der jo som sagt er massere af sojaproteiner i  Desuden er jeg lacto-ovo vegetar, hvilket betyder jeg får æg og mælk 
Winnie - ja så snart der er tale om vegetarisme så konmmer je flyvende  Jeg håber vi ses snart 
Hjemmelavede burritos fra i søndags - ja når jeg laver mad, er der altså til 3 dage  Gitte
..have Butter Chicken a la Nikolaj Kirk med ris til 
have hjemmelavet pizza og bulgursalat m/ tomatjuice, krydderurter og blodgrape i. En vegetarpizza med squash, løg og champignon til mig og en Kød-fætter med coctailpølser, løg og bacon til kæresten.
Hot-Wings, salat og flutes. Det noget der rykker.
Min mor har været på Holmen i dag, så hun kigger lige ind til aftensmad på vej hjem... Kalkunlasangen står pt. i ovnen og et flute ligger klar i brødkurven... Go' aften til jer alle 
have kalve mørbrad med hassel bagt kartofler og salat og banæse sovs. jeg pita brød med salat ( det er faktisk det eneste min mave kan tåle .  Hej fra Annette
og persillesovs... Jeg skal snart over og kreere sovsen - kæresten står for resten...
den på svensk pølseret.. Hilsen Helen.
Vi skulle egentligt havde haft pitabrød, men efter 14 dage på salat (Bestil ALDRIG halvpesion på charterrejser!!!) vil jeg overhovedet ikke høre ordet. Derimod har jeg haft en syg trang til pomfritkugler og whiskey sovs i de sidste par dage så det skal jeg have 
tigerrejer i hvidløgssmør vildtragout med nye kartofler og dampet bønner og jordbær til dessert kørte lige forbi et sted her på landet hvor de sælger dem ,  det er tøm fryseren i øjeblikket
Jeg skal bare have toast tror jeg. Er næsten lige kommet fra arbejde og gider overhoved ik lave noget mad. Men tror jeg nupper en is til dessert sammen med kæresten 
med ærter, stegte kartofler, kapers, citron og peberrod samt broccoli og en kryddersouse.
Enge? Det skulle ligge på hjørnet af Nældevej og resstrup Engvej? Der skulle være ridehus osv. samt de søger lejere  Nogen der evt har et nummer dertil? Eller kender stedet på godt og ondt? VH Rikke
Jeg skal have fundet mig et job, som primært er tidlig morgen/formiddag/middag, da mit eget nuværende job ikke kan tilbyde mig så mange ekstra timer, og de ligger primært efter kl 14. Jeg kan huske at have set et vikar firma, som primært var til rengøring og køkken (hvilket jeg så går udfra primært er i de tidlige timer), men kan selvfølgelig ikke finde det igen. Er det mon helt urealistisk at finde et job på ca 20-25 timer ugentlig morgen/formiddag for ca 6 uger?
Spørg på plejehjemmet Jeg arbejder selv i et køkken på et pleje hjem i ferierne det ligger fra 6.30-14
tror jeg ikke lige jeg har mulighed for. Bor næsten i det indre København,så der ligger nok ikke lige nogen indenfor en rimelig kørsels afstand. Post var faktisk ikke så dumt. -Er jo god til at cykle...hader dog trapper...men med lidt iver skal det da nok gå..vil lige tjekke dem ud.
..post - så er der noget med, at alle postkasser skal være nede i stueetagen   pr. 1.1.08 - så hvis det er, så slipper du for trapper næste sommer  Mht. rengøring: Prøv at kontakte ISS. De har ofte tjanser tidligt om morgenen 
sommer...næste burde jeg være i erhvervspraktik  Tusind tak for alle jeres gode råd...sluger dem til mig.
JORDBÆR er også en mulighed...  Det her jeg gjort i nogle år efterhånden, og har både startet klokken 4,5 og6 om morgenen... og været færdig mellem klokken 8 og 9... Det ER faktisk ikke så tosset et job at have - slet ikke så hårdt som mange siger... man skal bare være opmærksom på sin ryg..!! men er man klar over det, så er det virkelig et lækkert job...   jeg har kun været glad for det.. Anja..
hejsa allesammen:) der er ikke rigtig andre der kan give mig et ordentligt svar på mit spørgsmål. men for ca 3 uger siden spurgte jeg en rigtig sød fyr om han havde lyst til at vi lærte hinanden bedre at kende. problemet er bare jeg ikk har fået noget svar endnu     jeg kan ikk se hvorfor jeg ik har fået noget svar, han skal jo ikk svare om vi skal giftes og ha børn, men bare om vi skal lære hinanden bedre at kende. er der nogen der har et bud på hvorfor han ikk har svaret mig endu? på forhånd tak, hilsen Malene 
Malene jeg kan se du er 10 år. Sådan et spørgsmål har de meget mere erfaring i at svare på inde på Junior hyggesnak.
Hejsa.. Malene er 16 år... ikk 10 år... Hej søde malene:P Jeg ved ikke hva han føler eller vil.. Men han siger jo at han ikk har penge på, så jeg tror du skal vente en uge også spørge ham i spar... Og hvis han stadig ikk svare, så er det jo nok fordi han ikke rigtig vil.. Også må du komme videre... For går ikk at du er nede hele tiden på grund af ham... knuz DIN Ak
Hvis han ikke har svaret endnu, og det er 3 uger siden du spurgte... Så er han ikke interesseret. Hvis han virkelig var interesseret, så havde en tom mobil ikke hindret ham. Spild ikke din tid på ham.
Jeg tror heller ikke han er interesseret. Med mindre dagens ungdom er så socialt handicappede at de kun kan kommunikere via tekstbeskeder. (gad vide hvordan fødselstallet kommer til at se ud om nogen år...) :Pia
hun er da 10 år når hun er født i 1997... ellers også så regner jeg meget galt...!
Tanke Yipp, men måske vi bare skal sørge for, at vores forældre får penge tilbage for vores skolegang  Hvis du ikke har hørt fra ham, og det er tre uger siden, så vil jeg nok også sige, at det er fordi, at han ikke interesseret..
jeg har det lidt på samme måde som jer andre. og jeg er 16, har bare kommet til at sætte det forkerte årstal på   lavede min profil hurtigt hehe. det er rettet lige om lidt.
Hej Tekno! Næsten samtlige restautioner mangler folk i sommerferien. Alt efter alder kan du jo gå efter opvasker/tjener. Personlig henvendelse er så godt som altid en fordel! Kristina
Er der nogle der ved om der er et sted på nettet hvor man kan sætte sit hus ind som heste, katte, hunde, bil galleriet osv. Vi tænker på at sælge hus, men om man ikke kunne "fremvise" det uden forpligtelse til at sælge, bare høre om der er nogle der har interesse for huset? Nogle der kan hjælpe?
der er jo bilgalleri.dk og katte,hund,hest osv inden for det samme, der kan man sælge det meste.. 
Jeg ved, der er noget som hedder Robinhus, hvor man undgår mægleren. Men ellers ved jeg ikke, hvordan det fungerer. Hjemmesiden er   Kristina
har jeg allerede testet, op til flere gange.Og mangen til uproff sted, skal man lede længe efter. Jeg tror jeg har søgt omkring 12 stillinger hos dem over en længere periode, 4 af stillingerne var nogle der var slået akut op, og der fik jeg svar ca 3 mdr efter!! Nogle jeg søgte for snart et halvt år siden, har jeg endnu ikke hørt på! En enkelt stilling jeg søgte fik jeg pænt svar tilbage på, indenfor den givne tid. Nixen, ikke stedet for mig.-Så hellere være fattig.
Er det bare noget vi går og drømmer om at der bliver, eller er det virkelig noget I tror der bliver til noget? Jeg er egentlig bare nysgerrig efter at høre om hvordan det vil komme til at foregå og hvad sådan en uddannelse evt. ville foregå osv.
Tror desværre ikke det kommer længere end til en drøm... håber lidt på at der måske bliver en euro dyrepoliti, det er måske mere realistisk... Men ku forstille mig at uddannelsen ville være en blanding af skole og praktik.. og ja.. dyreviden og håndtering af mennesker.. men tror ikke den bliver så forskellig fra den alm. politi uddannelse. Men men.. hvis det kom, så ville jeg skifte erhverv og gummistøvlerne ud med bøger.. for jeg skulle helt sikker være dyrepolitiassistent.
Jeg tror også, det er en drøm, men jeg ville helt klart skifte erhverv også..
Jeg forstår ikke hvorfor man forbedrer forholdene for en enkel art, når den dyreværnslov der er for alle dyr, ikke håndhæves, hvorfor så ikke spare tiden på at lave hesteregler, og så nedsætte nogle til at løse de generelle dyrevelfærdsproblemer? Heste er trods alt langt fra dem der der har det værst - underligt sted at starte. Synes godt nok det siger noget om folkevalgtes ideologi - eller mangel på samme.