Altså ja, selvfølgelig kan hunde mærke deres menneskers sindsstemning, men hvor nogle hunde har et udpræget stærkt jagtinstinkt, hvor andre ikke har, så har ligeledes visse hunde et mere udpræget beskytterinstinkt end andre. Vores den lille er jeg ikke i tvivl om ville beskytte os til det sidste, i modsætning til den store,hvor jeg ville spekulere på om ikke snarere ville appellere om at blive beskyttet, men jo selvfølgelig da hun ville da også være ekstra på vagt. Bestemt da. Men lad dog være med fluks at tænke i store stærke kamphunde, så snart ordet vagthund nævnes. Det er så dejligt nemt bare at sige vagthund. Jeg kunne også have skrevet, at jeg godt kunne tænke mig bud på en dejlig familiehund med lyst til at passe på sin flok. Det er en selvfølge for mig, at det skal være en normal velafbalanceret hund og jeg har overhovedet ikke tænkt på at ordet "vagthund" kunne give nogen blodige associationer.
De store racer som nogle mennesker kalder kamphunde og muskelhunde er netop også rare familiehunde, der ynder at passe på familiemedlemmerne. De er derfor oplagte som gode vagthunde og da flere andre har omtalt disse racer, vælger jeg at kommentere på det. Netop fordi nogle personer har brugt disse racer som potensforlængere og ikke har socialiseret dem, fordi de skal se farlige ud m.v. er der netop der er kommer stof til medierne. Trist for os andre. Derfor vil jeg ikke håbe, at du anskaffer dig en stor hund, som ikke socialiseres ordentligt. Blot er godt og velment råd. I øvrigt er det for mig lige gyldig hvilken race man vælger - om det så er en gravhund - ALLE hunde bør efter min mening socialiseres, det må da være en hundeejers fornemmeste opgave, at sørge for, at ens hund ikke er til fare for de uskyldige mennesker og dyr, som den usocialiserede hund måtte møde på sin vej.
Jeg fornemmer, at ordet "vagthund" er lidt fyagtigt og negativt ladet. Kamphunde er så vidt jeg husker avlet til hundekampe og dermed er de ikke lige det jeg ville kalde vagthunde. Så jeg er lidt paf over at der mere eller mindre drages lighedstegn mellem kamphunde og vagthunde. Og hvis jeg ikke husker helt galt, så blev de netop avlet til HUNDEkampe og aggressivitet imod mennesker var decideret uønsket. Derfor synes jeg, at det er en lidt ejendommelig ide, at gå ud fra at når nogen nævner vagthund, så er det naturligvis en kamphund de mener. Men altså, at få hunden -uanset race- socialiseret er selvfølgelig altid et godt råd og jeg håber ved den søde grød godt nok ikke at nogen kunne få den skrupskøre ide, at få en forvirret og dermed farlig hund, som jeg mener en forkert præget hund er, ind i et ganske almindeligt hjem med børn.
Altså, jeg har collier - og selvom det umiddelbart lyder som en temmelig fesen vagthund, så kommer der altså ikke fremmede ind i huset hvis ikke vi er der.. Vores siger vov hvis der kommer nogen, både dag og nat. Man behøver ikke en hund der er grum af udseende for at holde uvedkommende væk 
Collie...Det var engang min ynglingshund. Dengang jeg var barn, havde vi nogle bekendte, som havde en collie. Jeg elskede at lege og gå ture med den   , men den var da i øvrigt også eminent til at holde uønskede personager borte. Dem, der havde den, boede ved siden af et værthus, så der var jævnligt nogen, der ligesom gik forkert.....Og der var collien standhaftig nok til, at de fik kolde fusser... Dem, der havde den var utrolig glade for den og også selvom der efterhånden er gået 30 år siden og der har været mange hunde i mellemtiden, så er mindet om den stadig friskt. Men det var jo dengang lassiefeberen huserede, så jeg har spekuleret på om det jeg huskede om hunden ikke var rigeligt rosenrødt.
Ja, nu er vores en blanding, så det er jo ikke let at skaffe sådan en. Han er stor (45 kg), sort, siger VOV og så VOV, og så knurrer han, og jeg er absolut ikke i tvivl om at han også vil sige HAPS hvis der kommer uindbudne gæster. Han er en ægte vagthund, men heldigvis også en meget kærlig familiehund. Det jeg vil frem til er, at han er en blanding af Rhodesian Ridgeback (jagthund) og belgisk hyrdehund. De belgiske hyrdehund er ret nervøst anlagt, har jeg ladet mig fortælle, men jeg ved ikke om man decideret ville bruge dem som vagthunde. De har (Groenedael-varianten som hans far var) heller ikke udseendet med sig som vaghunde med deres lange pels og spidse snude. Jo, de er sorte men ellers ser de ikke specielt frygtindgydende ud. En Rhodesian Ridgeback har ret meget jagtinstinkt, men er ikke specielt vagtsom eller jo, men til en vis grænse. Deres interessen ligger helt sikkert mere for at jage. Men vores hund er meget vagtsom, og det er han faktisk bevidst blevet opdraget til at være. Vi bor langt ude på landet, jeg er ofte alene hjemme, med andre ord: Det er godt at have en god vagthund. At han så også har meget jagtinstinkt er en anden sag. Han er blevet socialiseret og naturligvis trænet, men han er også blevet rost når han sagde VOV. Så jeg tror meget ligger i opdragelsen af ens hund. Selvfølgelig falder det visse racer mere naturligt, men man kan nu godt opdrage en hund til at være vagtsom, i hvert fald til en vis grænse. En del af vagthundens forcer ligger i at de ikke ser for pussenussede ud (helst kort pels, gerne sort, gerne en hanhund, gerne stor/bred) og så en god dyb VOV-stemme. Derfor kan en labrador sagtens virke skræmmende, hvis den ellers ikke render lige hen og logrer og slikker indbrudstyvens hænder   Mane blandinger kan have udseendet med sig i den henseende. Lidt du kan tænke over. Håber nu ikke du får brug for en vagthund. Lene
Min gamle Laban elskede alt og alle der kom på besøg. Men KUN hvis vi var hjemme. Var han alene var der INGEN der gik ind uden at kende ham. Ligeledes var jeg også altid tryg uanset hvor jeg gik, for jeg var fuldstændig sikker på at han ALTID ville beskytte mig. Hvis vi sloges for sjov, stoppede han det altid ved at markere bid på min fars arm, lige så snart jeg sagde av. Øh også selv om det var mig der slog. Når han lavede rundering (blev sendt ud og gø af en figurant) var der så meget knald på ham at de sagde de kunen se hvad han havde fået til middag. Han MENTE det, det var ikke bare nogle små forkølede vufvuf. Han var labrador/schæfer/collie. Kunne jeg få en kopi af ham nu, så ville jeg slå til med det samme. Og ja hundene kan helt klart mærke vores sindsstemning. Til familiedag var vi ude og bade hvor der var ret meget sidestrøm. Begge mine hunde fornemmede at jeg måske godt ville have hjælp. Retrieveren kom helt ud til mig og da jeg havde holdt ham et øjeblik svømmede han ind igen. Den lille (5 kg) forsøgte men blev sat til bage på stranden af første bølge. INGEN af dem var normalt hunde der ville være gået i vandet under de forhold. Men de kunne klart fornemme mine problemer. Så jeg vil da sige næsten alle hunde med lidt størrelse vil kunne være gode vagthunde. Den må bare ikke være nervøs, da den så kan have tendens til at bide før det er nødvendigt. Og din hund må faktisk heller ikke bide en evt tyv. Har da hørt om en Newfoundlænder som gladeligt gik med tyven rundt og samlede tingene sammen. Men da han ville til og gå igen var det pludselig en helt anden hund. Der sagde VAGThunden i den meget klart at han bare skulle blive hvor han var til mor og far kom hjem.
Næ, ikke alle. Vores har alt det ydre: Størrelse, fremtoning og et godt dybt vruf. Men modet mangler og her handler det ikke om at hun helst skulle gå til yderlighederne og bide. Næ, jeg ville være ovenud tilfreds med, hvis hun bare blev og så lidt bestemt ud. Hun er simpelthen en kylling, hvis hun fornemmer et eller andet farligt. Hun kigger på os og ligesom siger "undskyld, men det her tør jeg altså ikke..." og så lusker hun af..... Det er egentlig meget sjovt med hende, for hun er særdeles dygtig til lige det, hendes race er fremavlet til, nemlig jagt, men på andre punkter, der mangler hun virkelig noget. Jeg tror simpelthen, at hun er avlet alt for specialiseret, hvis i forstår hvad jeg mener. En inkarneret jæger ville sikkert være ovenud tilfreds med hende, men her hvor hun fungerer som en familiehund, der savner vi altså lidt andre hundeegenskaber.
Kan man træne alle hunde, til at være en vagthund eller ligger det i racerne/generne? Vi har en labrador og en springer spaniel, og ingen af dem kan gø hvis der kommer nogle. Posten kan nærmest komme helt ind i huset, og de løfter dårlig øjenbrynene!! Vi vil så gerne have en vagthund, men IKKE en rottweiler!
Altså jeg skal ikke lægge skjul på at nogle af de collier der findes idag ikke ville være meget bevendt hvis det kom en tyv - desværre er racen blevet avlet til at være rimelig reseveret, altså hvis ikke du kigger dig godt for når du vælger opdrætter  Mine er med amerikanske linier, dvs den ene er amerikansk/engelsk mix han er dog mere reserveret end jeg ville ønske, den anden er 100% amerikansk og med et stærkt temperement - altså han er blid og venlig og ufattelig klog, og så behøver jeg overhovedet ikke være nervøs når der kommer fremmede - jeg lover dig for at han både kan brumme og gø helt nede fra maven  Ej at forglemme vi har en "pittbul"-pomeranian aka vores tasmanske djævel, som trods sin størrelse er både frygtløs og har et godt mundtøj - hun har før sat både rottweilere og amerikanske bulldogs på plads    Fellow (100% amerikansk collie), Simba (amr/eng collie) og Trunte 
Eftersom de forskellige hunderacer er fremavlet til mange forskellige formål, så har avlerne vel fremelsket nogle egenskaber, mens andre egenskaber er blevet undertrykt. Vores hund er fx. ikke i tvivl om at hun er en jagthund og ikke en vagthund..... Canis Lupus: Jeg har kigget på beskrivelsen af collien og er faldet over påstanden med at de ikke ejer jagtinstinkt. Er det korrekt? Så nævner du det med de engelske og de amerikanske linier. Er der generelt forskel på temperamentet hos dem? Så ved jeg jo ikke om det er noget du ved noget om, men på collieforeningens hvalpeliste nævnes forældrenes HD- indeks. Forældredyrenes HD-indeks svinger noget omkring 100. Der er både under og over og ved nogle hunderacer (lande) er et indeks på under 100 positivt og andre steder er over 100 godt. Ved du, hvad der gælder for collie? Hvad vil du i øvrigt anbefale man kigger efter, når man vælger opdrætter? Forældredyrenes temperament er vel en selvfølge, men er der andet?
Altså begge mine collier har meget jagtinstinkt, det kan selfølgelig dæmpes - men specielt min amerikaner har meget jagtinstinkt, han er blevet brugt på får og er SÅ god til det  Om der er forskel på de amerikanske og de engelske linier kan jeg kun sige JA - den amerikanske er langt mere robust, både fysisk men også i sind. Det er altså en hund som naturligt hilser på folk på sin vej, den trækker sig ikke.. Jeg har købt hund hos en opdrætter der lægger vægt på gode "brugshunde", altså hunde med et stærkt temperement, som også kan bruges til forskellige hundesport - den er jo ikke på listen over "vagthunde" men den kan altså godt sige vov når der kommer nogen - min har ihvertfald et naturligt beskytter instinkt  HD indeks er meget forskelligt fra race til race, et indeks på 100 kan være godt på den ene race og ik så godt på den anden. Min Fellows forældres indeks ligger på hhv. 111 og 116, så et indeks på 100 + vil jeg foretrække - jeg vil bestemt gå langt uden om alt under en B, og B som ikke er en dårlig hofte vil jeg nok også vælge fra  Du skal først og fremmest kigge på en opdrætter der sætter fysisk såvel som mentalt sundhed højt - jeg vil til enhver tid vælge en opdrtter der bruge sine hunde aktivt. Hundene skal bo i huset hos opdrætteren og så skal forældrene være imødekommende hunde  Det er en super idé hvis opdrætteren mentaltester sine hunde  Og jeg ville til en hver tid vælge at tage til Sverige eller Tyskland hvis det var nødvendigt 
DKK kenneler der i DK avler amerikanske collier:  (dette er min "kennelmor")  (de har "mest" amerikanske linier) Udenlandske opdrættere:  - kennel Immortal Lady's i Tyskland  - i Tyskland her bor min amerikaners søster Muffin (Lassies American Fantasy)  i Holland
Tak for linkene... Nu nævner du, at de har jagtinstinkt, men forstår vi det samme ved udtrykket? Jeg har tidligere haft huskyer. De ville uden tvivl hjertens gerne have jagtet får, hvis de havde fået lov, men det var med henblik på en lækker lammesteg senere. Vores hønsehund har også jagtinstinkt, men hendes medfødte lydighed gør, at hun styrer sig. Vores lille 2kgs "vagthund" med løvehjertet, har også udpræget jagtinstinkt og eftersom man vist snarere har avlet efter nuttethed og ikke så meget lydighed, så ryger der et par gråspurve og mus i svinget af og til. I øvrigt et meget "unuttet" træk......
Altså hyrdeinstinktet er jo egentlig en hæmning af jagtinstinktet - så nej de jagter ikke for at slå ihjel, men mere for at hente og indbringe  Men hvis der kommer en uønsket og løber, tror de altså ikke at det er en del af flokken der er stukket af  Jeg har aldrig hørt om en collie der har slået ihjel..
Ok. Det er egentlig utroligt hvad selektiv avl kan gøre ved et så kraftigt instinkt som jagtinstinktet. Jeg synes tanken om en collie lyder spændende. Vi har fx. får og når vi flytter rundt på dem, har jeg tit tænkt, at en hyrdehund ville være oplagt. Men den race der lige falder mig ind der, er altid border collie og efter at jeg engang var til agility med en papillon, hvor en border collie fattede rigeligt meget interesse for min lille hund, så er jeg blevet træt af dem. Jeg er simpelthen blevet fuldt ud overbevist om, at border collies æder små, søde skødehunde.....Sådan da...