Hejsa Ja, jeg ved godt at jeg før har skrevet om min hund, men nu er jeg skisme så frustreret igen. En kort opdatering er, at vi har en labrador, lige blevet seks år, fik konstateret HD som tre årig. HDén har vi så kæmpet med lige siden - han har været på slankekur siden det blev konstateret, har tabt ni kilo, men bør stadig tabe sig mindst 5 kilo. Han har været på smertestillende dagligt det sidste halve års tid - hvilket har hjulpet på hans HD. Men men men...efter at han er begyndt at få medicin dagligt, er han begyndt at slikke pote på det ene forben. Vi har prøvet med div. salver mm. fra dyrlægen, som ikke rigtigt har hjulpet. Han blev let halt på forbenet - måske pga. et mindre slikkesår. Men så var han så uheldig, at i starten af maj skar han hul i selvsamme pote, og blev syet af to omgange. Han har gået med forbindning, strømpe og hvad vi ellers kunne hitte på. Såret er nu helet og han har været på pencilin samt prednisolon (staves?) for at det evt. skulle tage kløen. Slikkeriet er blevet bedre syntes jeg - men nu har vi lige hente hunden efter vi har været to uger på ferie. Og nøj, han halter på forbenet. Jeg aner ikke mine levende råd mere - hvis så bare dyrlægen kunne sige hvad det var. Jeg har for nylig skiftet dyrlæge, da jeg syntes jeg havde en tomhedsfornemmelse hver gang han havde været derude. Den ene sagde det ene, den anden noget tredje osv. Men den anden dyrlæge jeg nu har - aner heller ikke sine levende råd. Mit sidste bud er at få forbenet røntgenfotograferet - er det gigt pga. forkert belastning længe? - sidder der noget, eller? Jeg trænger sådan til en dyrlæge der siger "DET skal du gøre!", det er det her der er i vejen - osv. Føler ikke de tager stilling til en dyt - andet en den ene regning efter den anden.. Jeg er noget så langt, at vi snart måske burde sige farvel. Jeg kan ikke engang gå en tur med min hund. Men men men, han er jo til trods for at dette, stadig en glad hund. Men jeg forstår bare ikke, hvorfor de dyrlæger ikke kan fortælle hvad der gør han halter - og om det er synd for hunden eller ej! Åhh - sorry, jeg skulle lige af med lidt galle! Christine
Det er altid hårdt at se en højtelsket hund som ikke har det så godt som den burde have det. Du kan ikke altid forvente at dyrlægen kan give en præcis diagnose, for nogle gange stemmer symptomerne bare ikke overens med en diagnose. Det lyder for mig også som om dyrlægen og dig snakker lidt forbi hinanden. En del dyrlæger venter med f.eks. røntgen for at skåne klienten for udgiften hvis det nu gik over og så kan klienten godt blive utilfreds hvis det så alligevel bliver nødvendig med røntgen, for "så burde dyrlægen jo vide det fra starten af", men så let er det desværre ikke. Jeg synes du bør tage en god snak med dyrlægen om mulighederne for at finde ud af diagnose, men også om hundens livsstatus. Personligt ser jeg sådan på det at hvis hunden halter, så er det fordi den har ondt. En hund kan sagtens være "glad" og logre osv. selvom den halter, men hvis ikke den havde ondt, så ville den ikke halte. Jeg ved godt at beslutningen om aflivning altid er frygtelig svær og at det er meget, meget slemt at skulle sige farvel til en god hund, men jeg er også tilhænger af at man siger farvel mens hunden stadig har et rimeligt værdigt liv. Men hvad du end beslutter så husk at aflivning i mange tilfælde er en barmhjertig handling overfor hunden.
svar, Camilla! Og du har helt ret - det er en møg situation. Vi følte lige at have fået "bugt" med HDén, eller i hvert fald smerterne, men så dukker der andre problemer op. Jeg har foreslået røntgen et par gange, men ja, måske er det fordi de lige vile se tiden an. Bagbenene har han efterhånden fået taget billeder af et par gange - men ikke forbenene. Men jeg har pt. en hund, der ligger ned 98 % af tiden. Jeg er nærmest snart desperat efter at se ham løbe rundt. Men det der dilemma, omkring om hunden har et værdigt liv eller ej - uhh, jeg hader det! Jeg syntes vi har gjort meget omkring ham - men jeg ved også, at vi har en super skøn og god hund. Vi står og skal flytte i splitnyt hus om to måneder - og jeg VIL altså frygteligt gerne have hund. Men jeg ved også, at hvalp og nyt hus, måske ikke er den bedste kombination. Og jeg vil jo have min Todi-hund med   . Jeg forstå bare ikke, at de ikke kan komme nærmere ind på hvad det er. Og ellers så må de skisme sige at jeg bør stoppe - hvorfor er det mig der skal tage skridtet? Aflivning er barmhjertig overfor hunden - jeg ved det - men skisme ikke overfor os...Øv øv.. Christine
Det er din hund og dig der må tage ansvaret om den store beslutning - ikke din dyrlæge. Og hvis du mener du vil have taget røntgen, så forlang det - det er dig der betaler  Vi har også lige været gennem en "haltheds-periode uden diagnose" med Bjørn, hvor jeg til sidst satte en tidsfrist (i samråd med dyrlægen), og hvis han ikke var haltfri derefter, så mente jeg det var tid til at sige farvel. Jeg KAN ikke holde ud at gå rundt og se på min hund har ondt (halter) - ej heller vil jeg stoppe medicin i den hver eneste dag. Vi fik lavet røntgen ved andet dyrlægebesøg, da vi først prøvede med smertestillende og ro i 14 dage uden virkning. Heldigvis kunne dyrlægen udelukke HD - men havde det været HD, ved jeg godt hvad min beslutning havde været. Ovenstående er jo selvfølgelig bare min måde at se tingene på - den bedste beslutning for dig og din hund, kende kun du! Mvh. Lotte_L
er altså hverken særligt dyrt (forholdsvis, billigere med hesten) eller særlig besværligt, så hvis det kan hjælpe noget, så prøv det da... Jeg vil dog fortælle historien om vores kat.. Den er vist 15 år og haltede MEGET på det ene ben, det var slet ikke sjovt at se, men den var glad og klatrede i træer osv. Da jeg har brugt Rheumacures   produkter til min heste ville jeg prøve til katten også. I samråd med dem valgt vi solanum flex. Efter ca 8 dagen gik katten HELT normalt   lidt kritisk er man vel og vi funderede over om det var vejret der var skiftet osv. Efter nogle måneder haltede den meget slemt igen. Så spørger jeg min far (deres kat) om han husker at give katten pulveret... Nix, for der er ikke mere vådkost at blande det i   fluks afsted efter massevis af bøtter og inprente meget nøje at katten SKAL have sit pulver HVER dag, 8 dage efter går katten helt normalt igen.. Så det virker med 100 % garanti på ham.. Ved ikke om det er noget i vil prøve, men det er da i hvert fald hverken besværligt eller skadeligt. Hvis i bestiller går der ca 2 dage til i har varen, så det er hurtigt prøvet...
Ja, sikken nogle ting man får sagt  Til-varme-ting hedder hos os en skorbåner=bordskåner. Det kan også være cylt at kokle hjem! = koldt at cykle hjem. Vores hunde har også kammelegerater! = legekammerater   Carina
Vil gerne se Kriminalkrimisær Barnaby! Hun har en fætter og kusine der lyder Mis og Chrille (de er dog døbt Chris og Mille) Og ellers så høvler familien her bare derud af med et hav af fortalelser: CykLERstien SkriVERbord Afrika (Udtales med LAAANGT A) Bæg og Acon, spise med jævne mellem rum her. Mette, som HAR meldt familien ind i sprogspassernes forening.
altid nogle nye. min lillesøster kunne ikke sige klisterbånd da hun var lille så det blev til mikkemakker. elastik var også et svært ord så det blev til elamastik. selv siger min mor og jeg bubus om en bybus.
tja.. herhjemme hedder nogle ting også mystiske ting.. ketchup hedder sjubab og hestene skal ha rap-hø (wrap) og så er vi så heldige at ha fået grislinger (killinger)
Jeg har en veninde, der kommer fra Sydsjælland (ved ikke om det er derfor hun snakker sjovt, men det er min teori   ) Hun siger "bæækong" - bacon "løwbestaj" - leverpostej "hångglæde" "Jaæsos" - Jesus, det   virkelig høres, jeg er flad af grin når hun siger det... Og så er der ham der rapperen Eminem (udtales jo "æmenæm" eller noget i den stil) en af mine kammerater siger konsekvent "Eminem", udtalt lige ud af landevejen med med tryk på alle vokaler som de står, det bliver til noget i stil med "Éee-mi-ném"... Jeg selv er slem til at glemme at udtale bogstaver i visse ord eller få sat forkerte bogstaver ind, ren tanketorsk, for er ret pertentlig når det kommer til stavning, men en dag skulle jeg bestille en pizza med "poktailpølser" og min hest kaldes "Mukke" (smukke) Og en sidste, hernede i Slagelse blir jeg grinet af af nogle venner fordi jeg udtaler en Club sandwich på engelsk, altså en "clåb sandwich", en hel del mener at det hedder en "klub sandwich", men det giver jo bare ingen mening (i hvert fald ikke for mig   )
vi (mest mig) også nogle udtryk som kan være kryptiske for andre stegt enke med skæg. (stegt skinge med æg) Ministerpølse (Medisterpølse) flæskesteg på tube (medisterpølse) pegespølse med sky (spegepølse befalet brev (anbefalet) roedorant (deodorant) stegt persille med flæskesovs (ups ar vist stresset den dag) brød rugen (rugbrødet) for at nævne nolge sjovt at læse at andre er lige så "tossede" 
Kender I så Hoffe Hasmann?? Jeg kom engang til at bytte om på bogstaverne da jeg skulle fortælle at jeg havde læst en artikel om Hasse Hoffmann. I stedet blev det til Hoffe Hasmann og nu hedder han ikke andet. Mvh Kit
Sidder her og skralgriner  Camping nosser, det skulle jeg godt nok læse nogle gange, inden jeg fattede hvad du skrev om  Hilsen Pia, som ikke engang orker at forklare sin kollega hvad hun griner af.
'Stakkelsben' den var bare for nuttet!        Kan da også nogle 'frække'. Så I ham nyhedsmanden der skulle præsentere Sisse Fisker? Han fik også lige byttet rundt på de to første bogstaver, hahahahaha pinligt!    Vi kendte engang nogle der hed Palle og Lis. Også her blev der byttet lidt rundt! I den søde side har vi en datter der er 3 år og øver sig meget i at snakke: Skipadde = Skildpadde Fyrbattarhi = Fyrværkeri Kængululu = Kænguru Desuden har jeg en kæreste der er overbevist om at det hedder ET måned og ikke EN måned... Tsk tsk tsk... 
Kom lige tanke om en gang min veninde skulle købe noget "på beløbet" Hvilket blev til påbbelåb (udtales med meget å, og hurtigt) Både mig og kassedamen var flade af grin 
Puha, der er mange herhjemme! Svampinghong Skrammelbamser i stedet for stankelben Skvadderkop = edderkop Mine forældre får nogengange flødehjerter i svinesovs Patchuter = computer Blærbar = bærbar På skolen er ingeniører blevet til inseminører (sikken et karriereskift!!   ) og initierende problem er blevet til irriterende problem. Fra min lillesøster: En brunager er en mariehøne En guggeligug er en hest (-jo flere gug'er, desto pænere hest)
Der er nogle hverdagsord men den værste vane kommer når jeg er på Enghøjs Ponyclub... Der har vi hjælpere så langt tilbage som jeg kan huske haft nogle forfærdelige udtryk og de hænger ved nå man kommer hjem kralle - markrel pålle - pålægschokolade Lise - minarine/smør sok - saft pjevs - peber zulu - salt skralde - skraldespand Møje - møgvognen torske - torskerogn Derudover er jeg også bare dårlig til sætninger... jeg skal tit toilette på tisset 
Faktisk har vi haft meget sjovt af sætningen "på beløbet" - de fleste udlændinge siger påbålåb når de skal have noget på beløbet, og jeg føler altid sådan en trang til at sige pibilib eller sådan noget til dem, for det lyder simpelthen så sjovt. vi har et væddemål om hvem der siger det først nede på arbejde, men min selvdiciplin tillader mig det desværre ikke 
Guldkorn fra min kusine og fætter, da de var små: Blakand = Skraldespand Fotografikammerat = Fotografiapparat Kortærmede bukser = Shorts    Sjov tråd!
Hæhæ  Herhjemme hedder det basgettig, pomatpure, stinke (skinke), hongklæde og meget mere.