Tynd bund smøres med lidt krydret tomatsauce (ikke for meget, så bliver bunden blød) og tomater i tynde skiver lægges på. Helst blommetomater. Grilles 5 minutter. Ægte bøffelmozarella i skiver kommes på samt evt. parmaskinke. Grilles 5 minutter mere. Når pizzaen er klar, kommes riglig med frisk basilikum på. Nydes 
Hvis jeg selv laver pizza kommer der: Tomat, ægte bøffel mozarella, pepperoni, ananas og bacon på.. Uhhhm.. Bestiller jeg bliver det en pizza med tomat, ost, pepperoni, bacon, salat, tomat og dressing..
Jeg vil helst have pepperoni måske med lidt oksekød og så ikke andet. Er det om natten når jeg går hjem vil jeg gerne have en med pepperoni og ekstra ost fra Natalie. Det er godt.
Jeg foretrækker den hjemmelavede version, som helst skal være: Grov, tynd og sprød bund. Hjemmelavet tomatsauce, lavet af solmodne tomater, løg, hvidløg, oregano, basilikum, balsamico, soltørrede tomater osv. Fyldet varieres så mellem diverse. En favorit er ost, skinkestrimler, ananas, champignon, løg evt. også lidt frisk hakket chili og oliven. Eller måske hakket oksekød, chili, oliven, løg, champignon, evt. lidt andet grønt og ingen ost. En købe pizza plejer (selv om det efterhånden ikke sker så tit) at indeholde, tomatsauce, ost, løg, champigon, kebab, salat og dressing + chili til at putte oven på. Eller tomat, ost, skinke, champignon/ananas evt. med gorgonzola. Synes bare ikke købe pizza er hvad det har været, tror jeg er ved at blive lidt sart med den type mad og vægter kvalitet og næringsværdi lidt højere;)
pizza som forhåbentlig snart er at finde på et menukort i Skive  :D Den lyder således : Bund smøres med tomatsovs, derpå ost og safran marineret kylling, bacon og jalapenos. Og lige inden den skal i ovenen kommes der karry dressing på. Når den er færdig skal der lige lidt chili og så hvidløg på og så er det bare MUMS  :D:D
Jeg er mest til enkle og klassiske pizzaer, delikate uden for meget snask  - Pesto, Parma, Rucola og parmesanost eller Kartoffel og rosmarin Mums
Jeg har flere   : - parmaskinke og gorgonzola - chorizo og frisk mozarella - marineret kylling, rucola og frisk tomat Men ind i mellem er en ganske almindelig hawaii med skine og ananas nu heller ikke tosset 
Efter at jeg flyttede til Italien for snart 10 år siden, har pizza fået en ny betydning. Pizza, den rigtige italienske pizza, har nemlig ikke 17 slags ting på. Og da slet ikke ting som ananas, pommes fritter, kebab og andre mærkværdige sager, som folk i Danmark kommer på. Min yndlingspizza er helt enkel: tomat og mozzarella (altså rigtig mozzarella, ikke det der forrevne gummiost i poser som man finder i Brugsen i Danmark). Intet andet. Men når den laves af en ægte pizzabager og bages i en rigtig pizzaovn, så savner man ikke noget mere ovenpå. Nå ja, så er der også den anden yndlingspizza, den har kun ost (igen mozzarella), hvidløg og lidt chili på. Intet andet. Men nu kan vi jo ikke alle bo i Italien og spise ægte pizza  Lene
Min yndlings er den med tomat, ost, kebab, salat og dressing. Og så skal der helst også lige tilføjes et ordentligt læs hvidløg 
salat pizza med shawarma og ananas!! Det er bare godt!! Og kun fra mit gode pizzaria nede i skovlunde centeret.. hvis det skal være home made er det alt godt fra køleren og fryseren.. det skal nok blive godt på en eller anden måde.. =)
Min yndlings er med skinke, ost, oskekød og spaghetti 
min mors tomat. ost. skinke. ananas. pølser og e.v.t bacon der er ingen pizza bedere
Matador Calzone Rulle m. kylling og lidt medium chili mums smiler
tror jeg skal til Vejle og se på julegaver i dag- så må jeg lige ned forbi pizzamanden efter en nr 5*LOL*
...er fra Ray's i Lynge....med tomat, ost, hak.okse, tyrkisk pepperoni, chili og masser af bearnaisesovs 
Jeg har lige stiftet bekendtskab med min nye yndlingspizza her i søndags. Tomat, skinke, ost, kebab, salat og dressing. Mums siger jeg bare. Det er længe siden jeg har fået noget SÅ godt. Har ellers altid svoret til Tomat, ost, skinke og shampignon, som heller ikke er tosset og helt sikkert også finder vej til min mave igen. Laver meget sjældent pizza selv. Men der kommer der ud over tomatsovs, både skinke, kødsovs, ost og masser af oregano på.
Det må blive Hawaii med oksekød. Dvs. med tomat, ost, skinke, ananas og oksekød. Uhmm!
her står den på suppe med flutes...
Det bliver noget så sundt som grillen eller McD he  Fik suppe og flutes i går
Noget med kartoffelmos. 
Ja, her står den på resten af igårs Karrykål (m. hakket oksekød, hvidkål og spidskål) med pasta til - mums 
har bestilt spagthi og kød sovs. Kødsovsen er så godt med hvidløg da vi er forkølet alle tre her hjemme.
Fyldt bagekartoffel med bacon og cremefraiche dressing.
vi skal have rester fra i går som består af et fad med ris i bunden, et lag af squash og et lag af fisk. Tomatsovs med diverse grøntsager fra køleskabet hældt over og toppet med rasp og ost. Mega nemt at lave og smager super godt. Min søster var der i går så der er lige knap nok til os begge i dag så vi laver nok en mozarella salat med advocado, tomat og prosciutto til forret. Det hele ligger og skal bruges alligevel.
Vi skal også have rester fra i går karrygryde med hvidkål, hk. hestekød, porre og bacon.
Artiskokker spiser man kogte (kog dem i vand med en sjat eddike). Man kan spise både bladenderne og bunden når den er renset for "stikkere", en god creme fraise dressing til. Smager virkeligt lækker, er et værre pillearbejde med smadder hyggeligt. Her bruger vi det som forret eller en hyggelig snack, for mæt bliver vi ikke af en enkel  . Dagens aftensmad: Vi har fået gulerodssuppe med bacon/skinketern og groft brød til.
Jeg havde kendt min kæreste 1 år, da vi flyttede sammen og til februar har vi da boet sammen i 21 år - så jeg vil da gøre forsøget, om ikke så andet for at komme væk hjemmefra.... Pøj Pøj med det - held & lykke i fremtiden...
Puha, hvor blev jeg trist på dine vegne over det du har skrevet   Jeg ved godt hvordan det er at leve med en mor der er utilregnelig, en jeg har samtidig altid givet min egen mor svar på prompte, og har aldrig været bange for hende. Samtidig er det ved at være en del år siden jeg boede hjemme   Det første der faldt mig ind var at du sku vise din mor hvad du havde skrevet herinde, så ku hun rigtig få l.o.r.t.e.smag i munden! Men som jeg så er kommet frem til efter at have læst hele dit indlæg, må der ligge en del mere bag, og mine tanker går også på efter det du har skrevet, at vis du får mandet dig op til at tage en konfrontation med din mor, vil hun måske ende med at køre dig mere ned og gøre dig ked, end at du får "sat hende på plads". Ku se på din præs. at du må være 19 år, derfor har du da bestemt også alderen til t flyve fra reden   Men at det skal sammen med din kæreste, må du gøre op med dig selv.. Fordelen er at det er billigere for dig. Men samtidig sys jeg heller ikke du skal flytte sammen med ham fordi du vil væk fra dig mor, så sys jeg et kollegie værelse var bedre for dig. Går det evt. ikke med dig og din kæreste, har du stadig dit eget sted, og skal ikke tilbage til din mor igen. Ved godt der sikkert er mange ting der skal falde på plads for dig, både med dine heste og sådan, men konklusionen - set med mine øjne - er at du skal væk fra din mor, have dit eget, og starte din egen tilværelse op.. Håber ihvertfald alt godt for dig..
Hvis jeg var dig ville jeg pakke mine ting og flytte min vej. Så vidt jeg kan se er du 19, så du er jo ikke nogen lille pige, med rottehaler og lyserød skoletaske længere. Går du i gymnasiet eller tilsvarende? Undersøg at få skiftet studie sted, til et omårde hvor du vil bo, fx. hos din kæreste. Hvis din mor læser din post, så krænker hun dit privatliv. Jeg vil tro, at du indtil du flytter kan få en postboks på et posthus. Men tilmeld da alle dine regninger, kontoudtog og officielle papirer til   eller er det mon   så slipper du også for at skulle sætte det hele i mapper og have det liggende og rode. Men du skal da ikke på i et miljø der er skadeligt for dig både psykisk og fysisk. Jeg kender jo selfølgelig kun din side af historien, men det lyder ikke godt. Jeg tror, at du ville blive gladere for at bo alene. Jeg flyttede hjemmefra som 19 årig. Rykkede til London i 5 måneder og flyttede så hjem igen indtil jeg 6 måneder senere fik min lejlighed her på Nørrebro. Jeg har dog altid haft et godt forhold til mine forældre, men mere for at understrege at 19 år da er en fin alder at flytte i.
... som om den stakkels kone har brug for noget hjælp - for det der er da for langt ude. Men det er ikke dit ansvar at hjælpe din mor hvis hun ikke vil hjælpes. Du må først og fremmest beskytte dig selv. Flyt hjemmefra - enten til lejet værelse eller sammen med kæresten - og tag dine heste med eller sælg dem hvis du ikke har økonomi til at beholde dem (beklager, men det er for dumt at lade sig stavnsbinde til at bo hos nogen man ikke kan med, fordi man har hest). Indtil du flytter kan du flytte din post i postboks - så læser hun det ikke. Det er også synd for din far at leve med den opførsel - men han er et voksent menneske der selv kan vælge sin vej. Han kan blive hos hende som hun er, Han kan gå eller han kan prøve at få hende til at søge hjælp. Men det er HANS valg og hans ansvar.
er situationen sådan at jeg blev færdig i sommers på gymnasiet, så kan derfor ikke lige pt søge kollegieværelse.. Grunden til at jeg gerne vil flytte over til kæresten er at det er det eneste jeg pt. kan overskue at klare pga. situationen derhjemme, og det samtidig at søge job med lys og lygte for at have en undskyldning for at komme over til kæresten. men også for at kunne klare at betale hestenes opstadling. Det er skam ikke kun pga. jeg har problemer derhjemme jeg vil flytte over til kæresten, det er også fordi jeg savner ham helt ubeskriveligt i hverdagen, og efterhånden har fået skabt et mindre netværk ovre hos ham..  Min far har taget det valg at så snart jeg er flyttet hjemmefra vil han gøre sit for at forlade hende.. det er i hvertfald det han har sagt til mig.. At sælge mine heste er noget der også er faldet mig ind, men ved desværre også at min hoppe igennem de sidste 9 år ikke er en hest man bare lige får solgt, da hun var voldsomt forfangen i vinters, har vist tegn på sommereksem, og ydermere også er meget meget temperamentsfuld..  Lisbeth som du siger så burde hun få hjælp, men desværre vil hun ikke selv erkende at hun har et problem, det er altid os..
dog kan du se at flytte hjemmefra... Jeg var 17 og han var 19 da vi begyndte at kæreste.....vi flyttede sammen efter 4 måneder og vi har nu været sammen i næsten 23 år.... Så se du at flytte hjemmefra og få dig et godt liv med kæresten....Du er over 18 så din mor har ikke noget at skulle have sagt og bliver det en ubehagelig oplevelse at flytte (hvis din mor tænder af) så slå hånden af hende... Din far kan du vel stadig holde kontakt med via sms eller via hans arbejde.....og bliver livet for uuholdeligt for ham, så hjælp ham med at komme væk også....
Ting løser sig! Sådan er det! Det vigtigste nu er at du tager beslutningen om at flytte. Tag hoppen med dig, om ikke andet må den jo opsataldes for det du sparer ved at bo sammen med kæresten din. Når du kommer på afstand af din mor, kan du også bedre tage snakken om hende op, da du ikke længere er afhængig af hende. Husk at åbne munden over for dem der er i din omgangskreds, og fortæl at du søger et sted til din hest. Lån den evt ud som selskab. Det dør den ikke af, og vinteren over er den nok heller ikke så svær at passe som om sommeren (pga forfangenheden) Det skal nok ordne sig det hele. Spring ud i det, og nyd at du har en sød kæreste der bakker dig op. 
Har fundet det perfekte sted til hestene, men mangler indkomsten til at betale det.. Hoppen bliver desværre aldrig udlånt, da hun er ekstremt specielt sammensat, og netop fordi hun har været forfangen og sidst var i vinters.. Yder mere kan hun heller ikke tåle wrap, så hun er ikke nem.. Ved ikke hvad jeg skal gøre for at komme væk uden at blive uvenner med hende, og det hele bliver et helved 
Men bagefter er det overstået - og så kan det lige så godt blive nu som senere.
i et helvede. Kan det blive værre? Og - hvis - hvad er så det værste der kan ske? I er gensidigt gået helt skævt af hinanden - i al for lang tid. Du er nødt til at melde rent ud overfor din mor - herunder også at hun gør dig bange,- uanset - det er der ingen mødre der ikke vil granske sin sjæl for at ændre på. Jeg ved præcis hvor du står. Du er velkommen til en pb for videre snak. Måske - måske kan jeg hjælpe dig en smule. KH:)
Lisbeth ja, måske.. men dilemmaet er stadig at jeg ikke har en fast indtjening til at klare hestene har dog en opsparing.. plus at hun jo har slået mig   er bange for at det sker hvis jeg siger rend mig til det hele
hvordan du har det.. det lyder meget a la min egen ungdom - jeg smuttede så bare da jeg blev 16. Jeg håber virkeligt du får styr på det hele, og jeg føler med dig! Ingen skal lide på den måde. Man kan håbe at din mor (ligesom min egen) indser hvor galt det hele er når du først er rejst, og forstår at få styr på sig selv igen. jeg håber det bedste for dig, du skal bare ud af starthullerne og mande dig op til det store skridt det er. Med hestene er det ikke nemt, men tingene løser sig - du skal nok få et job 
Jeg synes du skal sørge for at pakke dine ting o.s.v fortæl din far hvad dag du flytter. Når så dagen oprender så siger du til hende lige inden du sætter dig i bilen, at nu flytter du hjemmefra og det er hendes skyld, fordi hun skaber et dårligt miljø og vilkår som du nægter at leve med. Hvis hun bliver hysterisk, så tag derfra med det samme. Spørger hun hvorfor du ikke har fortalt det o.s.v, så må du forklarer at du frygtede hendes reaktion. Forklar hende (hvis det er muligt), at du stadig ønsker et godt forhold til hende, men at det kræver at hun arbejder hårdt for det og evt. søger prof. hjælp. Sådan vil jeg gøre det. Hun skal ikke bare have en undskyldning- hun skal have et "wake up call".
derfra, INDEN hun helt tager over...Det lyder lidt, som om din selvtillid, ikke er helt i top... Har jeg ret..? Og hvis jeg har, er det kun forståeligt nok, med en styrende person i hverdagen, der ikke mener noget er godt nok.. Det har INGEN mennesker godt af... Tror du må indse, at du ikke kommer derfra, med din mor som sin veninde... Men chancerne for at i kan få det bedre sammen, er større hvis i får afstand imellem jer... Hvis du ikke vil låne din hest ud og ikke vil sælge, må du bruge af din opsparing, for som du beskriver situationen,skulle du nok have været flyttet for længe siden... Og så forstår jeg ikke, hvorfor din far vil vente til du er flyttet, med at gå fra hende.... Hvis det er fordi han ikke vil lade dig stå alene tilbage, er der jo ikke noget der stopper ham i at tage dig med og så er i to til at hjælpe hinanden ud af den dagligdag, der ikke er god for nogle af parterne.. Jeg håber, virkelig at du komme væk...Og slår hun dig, så meld hende... Det er måske vejen til at hun kan se at hun er på afveje og har brug for hjælp... Min mor, har slået mig 1 gang, da jeg var 14-15 år.. Grunden var helt urimelig og hun fik lige så hurtigt en flad igen(ren reaktion) og en besked om, at hvis hun nogensine gjorde det igen, var jeg smuttet og hun ville blive meldt på stedet... hun har ALDRIG rørt mig siden og jeg har stadig et fint og godt mor og datter forhold til hende... hun siger selv, at jeg fik hende til at se tingene med andre øjne..
Rikke ja det er nok i sidste ende det der bliver løsningen. det er bare ikke nemt når man skal have to heste med også...  er virkelig bare på bar bund for vil jo virkelig gerne bare smutte. men kan heller ikke leve uden mine 2 heste, og det kræver jeg har et job inden jeg bare tager afsted 
Heidi min selvtillid har aldrig været god, er blevet mobbet igennem hele min folkeskole, men den blev bedre da jeg startede på gym, men siden jeg blev færdig er den bestemt ikke blevet bedre, tværtimod dalede den... Er bare bange for at min far ikke vil støtte mig i frygten for hans kone, hvis jeg tager beslutningen om at nu vil jeg væk  Har et par timer med ham i morgen alene , og håber jeg kan få snakket med ham om det hele...  Hun har ikke slået mig meget, men det er sket 3-4 gange inden for de sidste 3 år .. men tør bare ikke sige til hende at jeg melder hende for hun flipper fuldkommen :s hun er selv opvokset i et miljø hvor de fik tæsk hvis de ikke gjorde som der blev sagt.
Jeg kan kun bakke det de andre siger op! Jeg flyttede selv hjemmefra, da jeg lige var fyldt 19 år. Og jeg havde også et anstrengt forhold til min mor, selvom hun heldigvis aldrig har lagt hånd på hverken mig eller min søster. Hun var/er bare sådan en der råber op og bliver enormt sur, så vi piger havde aldrig rigtigt mod til det nødvendige ungdomsoprør. Derfor har det taget en del år for os (jeg er nu 39) at få et rimeligt forhold til hende. Jeg ved ikke om det kan lade sig gøre for dig ligefrem at pakke dine ting og så sige til hende, før du stiger ind i bilen, at nu er det nu du flytter hjemmefra. Men du kan i hvert fald sørge for, at din far/veninde/kæreste er til stede, når du siger det til hende. Og husk at vold er ulovligt, både mod ens børn (forældre har ikke haft tægteret siden 60'erne) og mod ens voksne børn, som du jo er. Det kan du i øvrigt også sige til hende. Om du vil flytte over til din kæreste, kan kun blive din egen beslutning, men jeg ved at det er rigtig svært, når man stadig føler at man er en lille pige, som skal makke ret (har prøvet noget lignende). Du skal bare huske på, at du nu er voksen (lovmæssigt set), du er (eller kan med lidt held blive) økonomisk uafhængig, så det er kun det følelsesmæssige som er i klemme. Det er svært, men jeg vil virkelig håbe for dig, at du kan finde styrke til at tage skridtet. Det vil helt sikkert være det bedste for dig. Og hvis din far støtter dig, så kan det ikke gå helt galt. Held og lykke med det hele! Lene
Jeg blevet inspreret af en anden tråd her på hyggesnak til selv at spørger om noget angående rejse....Jeg overvejer nemlig kraftigt at tage en tur til Japan når pengene og tiden er til det. Men er der nogen her inde der har været der?? og hvis der er hvad kan I så anbefale man skal se??? og hvad synes I om at være der mm. Håber at nogen har været der og har lidt at fortælle  På forhånd tak 
Kan det passe at der slet ikke er nogen der har været i Japan???
Puha, det er godt nok mange år siden at jeg var der. Sådan cirka 20 år siden  Og nu var jeg der som udvekslingselev i 11 mdr, og havde den fornøjelse at komme rundt og se stort set hele landet, lige fra nord til syd. Det der facinerede mig mest var jo klart de gamle og historiske steder, de gamle templer langt ude og væk fra byerne, de facinerende borge i Osaka osv osv. Det emmede af atmosfære fra en svunden tid. Jeg vil klart anbefale at man rejser til Japan i foråret, så man oplever når kirsebærtræerne blomstre. Det er bogstaveligt talt en sand fest. Og så er der jo også Yokohama, som er et utrolig hyggeligt og smukt sted. Med venlig hilsen Gitte
Tak fordi du gad svarer... ja hvis jeg tager en tur til Japan havde jeg nemlig tænkt mig det skulle være om foråret for at se kirsebærtræerne blomstre... har altid synes de er smukke. Og så vidt jeg husker er blomstringen også noget meget specielt for japanerne. De samles nemlig for at se de smukke træer blomstre   . Så det er i hvert fald en af de ting jeg SKAL se når jeg en gang tager turen til japan   . Deres templer er også helt klart noget af det jeg meget gerne vil se...de er godt nok flotte (i hvert fald på billederne   ). Men tusind tak fordi du gad fortælle   . Endelig fortæl mere hvis du kommer i tanke om noget   .
Jeg er jo halv japaner, så jeg har været der en del gange (12 gange mener jeg). Jeg vil også anbefale at tage afsted i foråret - det er så smukt med alle kirsebærblomsterne og det er en stor begivenhed der fejres med "cherryblossomfestival"  Tokyo får man hurtigt nok af (synes jeg). Jeg har familie lidt uden for Osaka, og der er en anden stemning (bedre) stemning selv om byen er stor med 11 millioner indbyggere. Kyoto med alle templerne skal ses og jeg ville uden tvivl tage en tur sydpå til Kyushu - der er klimaet dejligt mildt, det er helt fantastisk. Få købt en togpas (skal normalt forudbestilles i Danmark, da det kun er turister der kan få det til en "særlig billig" pris). Der kan du HURTIGT komme meget lang med toget. Det er nemt at finde rundt og alle busser og tog kører altid til tiden. Spørg endelig hvis der er andet du vil vide 
TUSIND tak fordi du gad svarer   . Det lyder i hvert fald til at der er nok at se   ....Og tak for rådet angående togpas, det havde jeg jo slet ik lige tænkt på overhovedt hehe   . Og dejligt at høre det er nemt med busserne og toget nu når man er et fremmed sted. Og det med at besøge Osaka lyder som en rigtig god ide... det er i hvert fald noget jeg vil kigge nærmere på.. for man vil jo gerne nå at se mest muligt   . Vidste ikke helt om jeg skulle spørger i tråden eller skrive en PB til dig men nu spørger jeg dig i tråden... du skriver du er halvt Japaner snakker du så selv japansk??? eller??? Har længe overvejet at undersøge mulighederne for at lære sproget, derfor var jeg nysgerrig  og nu ved jeg jo du er halvt japansk men hvordan oplever du Japanerne er mod turister?? Er der nogle specielle natur oplevelser du kan anbefale?? Du behøver selvfølgelig ik svarer på mine spørgsmål hvis du ik har lyst. Men igen TUSIND tak fordi du gad dele dine oplevelser 
Følger spændt med, har selv overvejet en tur til Japan 
Du er vekommen til at skrive til mig privar, og jeg svarer også gere her  Jeg kan desværre ikke japansk (meget lidt), men der er godt muligheder for sprogkurser i Japan eller herhjemme på aftenskole - jeg har gået til det en kort periode en del år siden. De er super flinke mod turister - meget hjælpsomme. Jeg har flere gange oplevet at vi stod og prøvede at finde ud af hvilket spor vi skulle have vores tog (der er MANGE), og der er mange "forretningsfolk" (som kan en smule engelsk) der kom og spurgte på deres dårlige engelsk om de kunne hjælpe. En anden som vi viste vores billet gik fra sin madbod og fulgte os helt ned til sporet (hun kunne intet engelsk). Det er sjovt hvor meget man kan kommunikere uden at kunne samme sprog. Vi boede hos noget af min familie, og de kan stort set intet engelsk, men det går fint med forståelsen  Nara er også kendt for sine templer (og nikkende dårdyr der "hilser") og er også et besøg værd. En anden ting er at der på offentlige toiletter normalt ikke er noget at tørre fingrene i - folk har selv små "håndklder" med i tasken. Mange af toiletterne har også lyd, da det ikke er pænt at høre. Husk ENDELIG ALTID at tage skoene af indendørs. Det er "fy fy" at gå så meget som et skidt ind med sko på. Mange har tøfler udenfor toilettet, så man ikke taget "det beskidte" med ind i resten af huset. Hvis du taget til Kyushu skal du tage til Beppu og se de varme kilder i forskellige farver (dog lidt "turistet" selv om det kun er japanere). På Kyushu er der mange varme kilder opvarmet af den vulkanske undergrund. Et sandbad skal også prøves. Der bliver du begravet i varm sand opvarmet af undergrunden. Det blev vist ret langt, men spørg endelig hvis der er mere du vil vide 
Først vil jeg bare igen sige TUSIND TUSIND tak fordi du gider fortælle/skrive så meget     .... angående det at lære japansk mm. så har jeg faktisk prøvet at finde undervisning her i nærheden af hvor jeg bor desværre uden held.. så det må vente lidt det med at kunne sproget. Har også hørt det skulle være rigtig svært at lære hehe   så spørgsmålet er om jeg ville kunne lære det   . Rart at høre japanerne er så hjælpsomme mod turister     ... og som du selv skriver så er det utroligt hvor godt man kan kommunikere uden at kunne samme sprog... men kan forstå meget hvis bare man vil. angående fordtøjet så har jeg godt hørt det med at der ikke må bæres udendørs sko idenfor mm. Jeg har også godt hørt den med at der er lyde på nogle af toiletterne i Japan   . Det med at tage til Nara og Kyushu lyder som 2 rigtig godt steder at besøge.. hold da op jeg får travlt hehe jeg vil jo gerne se det hele tror jeg   . Igen tusind tak fordi du gider give dig tid til at fortælle så meget.. det er dejligt og man kan aldrig høre nok om det skønne japan. Så hvis jeg har flere spørgsmål så vil jeg da helt klart skrive til dig nu når du også tilbyder det.. tak   
lige et lille spørgsmål. kan man klage over personalet på en psykiatrisk afdeling? Problemet er at personalet hele tiden holder møder og derfor ikke er tilgængelige. Hvilket kan være meget frustrerende hvis man har det dårligt.
Ja det kan du. Mener det er tillidsmanden på stedet som du kan klage til... Eller deres fagforening? Som højst sandsynligt er FOA. Måske nogle andre HN´er har nogle bedre ideer til hvor man kan klage?
Ja - det er mit bedste bud ..
Personalet... (siger personale selv)..(dvs. klag dog til os)...
Det er måske det mest hensigtsmæssige at starte med at give udtryk for sin frustration over for din kontaktperson.. Det ved jeg jo selvfølgelig ikke om du allerede har gjort men hvis man antager at du ikke har gjort noget endnu så lad være med at starte med at klage.. Alt efter hvad kontaktpersonen siger så ville mit næste skridt være at klage til afdelingsledelsen. Hvis jeg var din kontaktperson ville jeg måske føle mig lidt magtesløs i forhold til sådan en klage fordi det vel formentlig er møder hvor min deltagelse forventes det drejer sig om og man kan jo som bekendt ikke være to steder på en gang. Afdelingsledelsen må jo være dem der har mulighed for at ændre på nogle mødestrukturer så der f.eks er en fra personalegruppen der altid tilgængelig eller hvad nu behovet er. Personligt synes jeg der er rigtig meget at tale om personalet i mellem. Du skriver selv at du er diagnosticeret med borderline og min erfaring er at det er ultravigtigt at personalet så arbejder efter nogle meget faste retningslinier med henblik på at opnå struktur og kontinuitet i plejen. En metode til at opretholde disse retningslinier er jo at holde møder hvor de bliver diskuteret og tilpasset en altid skiftende situation.. Der ville jo ligeledes falde brænde ned hvis plejen ikke var ensartet, ikke tilpasningsdygtig og ikke målrettet den enkelte.. Selvfølgelig skal patienterne være i fokus men jeg synes det er vigtigt at huske på at det er de også når personalet sidder i møde, det er jo ikke hvad der var i fjernsynet i går eller hvad de skal lave i weekenden der bliver diskuteret - det er hvordan man kan yde den bedst mulige pleje til de patienter der er indlagt. Jeg har været både på somatisk og psykiatrisk sygehus nu og hvor man i somatikken kan lave referenceprogrammer som giver en form for standardisering af plejen til hoftepatienter, patienter med hjerneblødning, patienter med forskellige cancertyper osv. Disse er en stor lettelse for personalet der har nogle fastlagte guidelines hvilket frigør ressourcer til det øvrige arbejde. Desværre er den slags nærmest umuligt at lave i psykiatrien pga de sygdomme der er i spil. Samtidig bruger man som ansat i høj grad sin personlighed (over for mennesker som ofte har store relationelle problemer)hvilket ofte er rigtig hårdt og kan kræve mange timers supervision at få bearbejdet. Du virker som om du har ret god sygdomsindsigt og så ved du sikkert også at et typisk symptom ved borderline er en udtalt frygt for at blive ladt alene - kan det være den der er på spil?? Jeg synes du skal tage en snak med din kontaktperson, brug den konstruktivt i stedet for at klage.. Måske kan I sammen finde en løsning der er spiselig for alle parter.. Håber ikke jeg har fornærmet eller trådt nogen over tæerne, det har i hvert fald på ingen måde været meningen..
har snakket med min kontaktperson om det i dag. hun siger det har været en fejl at de ignorerede mig, men at hun vil sige det videre. det kan godt være jeg har borderline og har svært ved at føle mig overset, til besvær, og brug for tillid. MEN vi var en halv afdeling der følte os til besvær og at personalet var ligeglade med os. Og det var en stille søndag. der var ikke sket det store på afdelingen - alligevel tog det dem 1 time og 40min at holde overlap. Det er længe der ikke er noget personale.
det lyder som om der er sket noget meget usædvanligt den dag for ellers tager overlap jo slet ikke så lang tid. Ved overlap skal dagvagten jo til at gå hjem så hvis de skal blive så meget længere må der have været en god grund.. Godt at høre du har fået talt med nogen, håber at det løser sig og at du får den hjælp du beder om..
Nu har jeg ikke læst hele tråden, bliver alt for sulten så  Men når jeg skal have RIGTIG god pizza, laver jeg den gerne selv med følgende: Mozarella, serano-skinke, friske tomater, gorgonzola, artiskokker og oregano på toppen. MMMMM!
det blev en nummer 5 (salat, kebab, dressing, tomat og ost) i dag... MUMS
da vi var i italien i sommers fik vi en med 4 slags ost. Det smager bare mums. Har selv lavet en her hjemme med mozarella, en gede ost, gorgonzola og parmesan. Den blev fantastisk god.  Ellers er min favorit hjemmelavet gorgonzola med fyld af svampe, spinat, hvidlæg, timian, mozarealla og tomatsovs. (en jamie oliver opskrift)
Hehe Stute en nummer 5 fra Paradiso  Min favorit er nu en nummer 1 med salat og dressing - behøver kun at sige det skal være en nummer 1 med... så ved han hvem jeg er  Super lille pizzaria de har dernede
uha sådan har dte osse været med mig som fast kunde førhen - men nu sker det jo ikk så tit mere. Men han ved nu oftest godt det er nummer 5 med ekstra dressing el en rulle - alt efter om jeg har tid og spiser dernede el skal afsted med det samme... Hi hi...
Har to fra H&A i Tønder  Tomat, ost, kebab, salat og lidt dressing Tomat, ost, kødsauce, spaghetti, løg og oregano Uhh jeg skal snart have pizza, kan jeg mærke på det hele 
at give dig et kæmpe klap på skulderen, for at du har modet til at skrive så åbent og ærligt herinde... JEg kan sagtens forstå at du er usikker og bange, for hvad der sker hvis du pludselig siger fra, så hun kan forstå det... Jeg har ikke stået i så voldsom en situation, med min mor..MEN jeg har levet i et tilsvarende( måske værre) forhold, med min søns far...Og jeg kan kun sige, at selvtilliden ikke bliver bedre, så længe du bliver der... Jeg havde flere gange sagt at jeg ville flytte, men hver gang truede han mig og jeg blev.... Den dag jeg, endelig kom derfra, var han ikke forberedt... Jeg havde ringet til min mor, fra min arbejdsplads..Og først da hun havde parkeret bilen i gårdspladsen, sagde jeg at jeg flyttede... Måske var det en mulighed, at du kunne få en god ven/veninde, til at gøre det samme for dig, så du ikke står alene når du skal ud af døren... Kender du ikke nogen i nærheden af dig, der kan have dine heste stående, til et lille beløb i en periode, indtil du har fundet et job..? Selvom du så ikke får dem med hele vejen til din kæreste, så har du da fået dem med derfra... Evt. en ven/veninde, der bor på en gård og har en far eller mor der vil køre bagefter med en hestetrailer den dag..
Se du at komme væk, søde! Det lyder som om hun har virkelig store problemer! Hvor i landet bor du? hvis det skal være så meget lige nu og her, søger du så i varehuse osv? For det giver alligevel 14-15.000, før skat, at sidde i kassen på fuld tid.. Så har du økonomien i nogenlunde ballance, så du kan koncentrere dig om at finde ud af hvad du gerne vil med dit liv og din uddannelse. Det er meget rart at have lidt mindre stress på til at kunne tænke over næste træk.    for at skrive det her inde!
Hej Malene Jeg har selv prøvet og bo ved en som mente alle andre gjorde noget forkert men at hun ikke gjorde.. Jeg er dog flyttet hjemmefra, gjorde jeg da jeg blev 19, men hestene blev stående... Det har og resultere stadig i en MASSE skænderier, da min moster mener hun har SÅ meget forstand på heste, selvom hun er mega bange for dem og ikke engang kan kende hestene hvem der er hvem ude på marken  Jeg tog derfor beslutningen for en måned siden, at min moster og onkel (som har været min plejefamilie siden jeg var 10), at de tror de kan behandle mig som de vil NETOP fordi jeg altid vender tilbage pga hestene, og nu er det bare slut. Den mindste pony som faktisk blev købt for 1½ måned siden, er nu til salg igen, og den 17 årige hoppe, som jeg var haft siden hun var 8 år, og som ALDRIG bliver en nem hest, grundet nogle psykiske problemer pga tidligere ejer, og hendes temperament, ender højst sandsynligt med og blive aflivet... Det er en enorm hård beslutning jeg har taget og tudede i flere dage indtil jeg indså at sådan måtte det være!! Så hør om nogen vil købe din shetlænder og afliv så den store, med de problemer hun har, vil en aflivning være en reel løsning og du skal ikke bekymre dig om hvordan hun bliver behandlet af en evt. ny ejer!! Denne tankegang er der altså ikke noget galt i!! Jeg håber du finder ud af det hele, selvom jeg kun kan nikke genkendede til hvor hårdt et liv du har!! Skriv evt. en pb hvis du har brug for og snakke! 
Hej Malene, Min kæreste og jeg begyndte at komme sammen i slutningen af Januar, og siden der har jeg sovet hjemme 10-20 nætter sammenlagt. Jeg bor nærmest hos ham og hans mor (Faktisk rigtig hyggeligt   ) Jeg synes bare at du skulle komme afsted og få flyttet hesten(e). Jeg kunne også godt tænke mig at høre hvor i landet du / din kæreste bor, for kan måske hjælpe dig lidt både med heste og job (min gamle arbejdsplads søger fuldtid, og jeg kender et billigt opstaldnings sted hos en rigtig sød mand) Men kan forestille mig at du måske bor i Jylland? Sådan er det som regel altid, når det er noget jeg kan hjælpe med  Det er Roskilde på Sjælland jeg kommer fra
Ja jeg har været lidt stille hele dagen, selvom jeg faktisk jævnligt har læst de svar der er kommet. Men har skulle tænke over tingene, og har haft mulighed for at snakke med min far og fortælle ham om denne tråd.. Han forstår mig fuldt ud og støtter mig i det valg jeg må træffe, og han har også lovet at han nok skal flytte hestene..  Har jo gudskelov fundet stedet til hestene.   ..  desværre har vi ikke nogen sådan lige her i nærheden jeg ville have min hest stående hos, pga. hø/wrap kvaliteten.. Theresa: at aflive den store er noget der aldrig vil komme på tale før den dag hun er gammel og slidt.. Hun har været min igennem 9 år, og alt det hun kan den dag i dag har jeg selv lært hende, og der hvor vi er idag har kostet blod, sved og tårer. og vil ikke give op nu hvor vi endelig har fremskridt.. Shetlænderen er en anden sag, men de to er blevet afhængige af hinanden, min hoppe har knyttet sig til en hest som hun aldrig har knyttet sig før, så det ville være synd at skille dem ad.. Ang. jobsøgning regner jeg med at søge job i dyrehandler, samt div. butikker i løbet af i morgen..  jeg er utrolig glad for alle jeres indlæg og al den støtte i har givet mig..  Havde egentlig ikke troet at min tråd ville ende med at blive så lang, for jeg oprettede den kun for at få lettet hjertet..  endnu engang tak i kære ænder for en fantastisk støtte 
hmm nu har jeg siddet og kigget mange indlæg igennem både her og på billeder. hvor mange af jer vil egentlig have mulighed for at beholde jeres ridehest hvis den fik en skade der gjorde den kun kunne gå på fold. aldrig ridehest igen? Hvor mange af jer konkurrenceryttere ville beholde jeres hest hvis den blev syg og ikke kunne bruges som ridehest mere? Og dyrlægen ville skrive papirerne. Jeg ved ikke selv hvad jeg ville gøre. Men jeg ville ikke have råd til at have en hest til at gå.
vi hesten hvis den kan få et godt liv som foldbums..men ville dog ikke betænke mig på en aflivning hvis den får et liv med smerter og leve på medicin.. Vi har en 26 års gående...hun er ikke blevet redet de sidste 7 år på grund af en dårlig ryg   Hun trives som foldbums og er reservemor når vi har føl 
at få looksen aflivet. Dyrlægen sagde det ville være dyreplageri at bruger ham som ridehest(han havde kissingspine, stærkt nedsat syn og var natteblind). Man kunne sikkert godt give ham et rigtig godt liv efterfølgende, hvis man havde mulighederne for det og måske hvis jeg havde hesten stående hjemme hos mig selv havde valget været et andet. Men der var bare ikke mulighederne for at have en hest der med tiden formentligt ville blive helt blind. Og kunne jeg ikke give de optimale muligheder ville der slet ikke være det det værd, hverken for mig eller hesten. Havde det bare været ryggen, så havde jeg beholdt ham. Nu var jeg godt nok ikke konkurrencerytter, men ville give mit svar med.
Hvis det var økonomisk muligt for mig, og hesten selvf ikke led nogen nød/smerte, er der ingen tvivl om at den ville blive foldbums. Hvis det kneb med pengene ville jeg gøre alt for at finde et dejligt trygt hjem til den, hvor den kunne nyde resten af sit liv. Aflivning ville være sidste udvej for en ellers sund og rask hest. Jeg mener ikke man bør smide et liv væk, og så er jeg ligeglad med hvormange herinde der gang på gang råber "hesten er jo lige glad om den r død el. levende"...
Det skal være rigtig slemt før dyrlægerne skriver under på papirerne. Så ja, hvis min hest havde det så slemt, så ville jeg godt kunne sige farvel. :Pia
Tja, jeg har efterhånden fået aflivet en del heste, der ikke kunne gå som konkurrence-/rideheste. Et par af dem har også været uden at få noget fra forsikringen. Når jeg har valgt at aflive uden forsikringens godkendelse har det hver gang været fordi dyrlægen har sagt der ingen chance ville være, men vi skulle prøve diverse behandlinger pga. forsikringen - det har jeg ikke haft lyst til hverken overfor mig eller hesten. Desuden bliver det hurtigt dyrere i behandlinger, opstaldning, smed osv. end det man til sidst får udbetalt af forsikringen. Jeg har ikke haft mulighed for at beholde nogle af hestene som foldbums, hvis jeg ville have en ny ridehest - det er simpelthen for dyrt når man har opstaldet ude og i Københavns området. Et par af hestene kunne nok godt have fungeret som foldbumser, mens andre simpelthen har været for syge til at jeg kunne holde ud at se på det - specielt mine to slinger heste var ikke noget rart syn, da forsikringen endelig goskendte dem til aflivning  Lige p.t. har jeg dog min "konkurrencehest" gående som foldbums - og hun bliver heller ikke aflivet, ligemeget om hun kan rides på eller ej. Hun har ikke særlig ondt af sine skader, er godt kåret med fine papire, så hun er sat i fol og vil jeg have en ridehest igen må jeg låne hende ud eller sælge, aflivning er i hvert fald kun en mulighed hvis hun mod forventning skulle få meget ondt.
Jamnén lige nu er jeg igang med at sende min gamle ridehest ud til livet som foldbums og hyggehest. Han har gigt i alle 4 ben, men har det fint på cortavet. Han står desuden med en seneskade lige nu... Jeg tager mig råd til at sende ham på pension, for det har han fortjent med det liv han har levet! Hvis jeg en dag ikke kan have ham mere, så skal han aflives, han skal ikke videre herfra. Han har haft 7 hjem i sit 17 årige lange liv, inklusiv mig, og det er efter min mening for mange! Og der er for stor sandsynlighed for at han vil ende som en markedshest, med hans skavanker og uldne temperament! Så Nej min skal ikke videre, hans sidste hjem bliver ved mig, det har jeg lovet ham, og det holder jeg... Jeg har så været så heldig at jeg har lånt en ridehest ved siden af + at jeg har et føl. Føllet står opstaldet med den gamle, og ridehesten tæt på, på et ridecenter. hvor de to andre står mere privat, til rimeligt billige penge... Jeg tager mig råd! For min hest er ikke bare min hest, han er min allerbedste ven! Mvh. Lotte
Er købt som ridehest og skulle han blive syg og ikke kunne bruges til at ride på, ja så kom han over rengbuebroen.
Jeg bor på en gård, og har mulighed for at beholde mine heste som foldbumser, hvis de går i stykker. Mine hopper ville blive gemt og blive brugt i avlen, hvis skaden tillod det, hvis skaden mere alvorlig end at de kan holde til at bære et føl ville jeg aflive. Min hingst ville blive aflivet, hvis han blev uanvendelig som ridehest.
Hvis min ikke kunne rides mere ,men ikke har smerter,jamen så måtte den bare være foldbums.Så den bliver bare her.
Min hest har haft en skjult forfangenhed, og hovbenet i den ene forhov er drejet en smule, og hun er halt. Dyrlægen siger det ikke er nok til at få udbetalt forsikringen. Hun har ukendt afsamning, men er kåret i pinto. Hun avler rigtig godt og laver super ridelige afkom. Hun er dejlig af sind og kunne rides over alt. Hun er den bedste støtte pædagog man kan ønske sig til unghestene når de skal lære at køre i trailer og andre nye ting. Jeg har haft hende i 10½ år og hun er min soulmate.Hun blev 13 år i april. Men hvis dyrlægen i næste uge fraråder mig at avle, og hun aldrig bliver ridehest igen, ja så skal hun ikke gå her de næste 10 år med smerter, så skal hun over regnbuebroen. Bare tanken er meget svær fr mig, men det er bedst for hende. Hun har ondt nu hvor hun bare går på fold, men er glad og kærlig, men jeg ved hun har smerter, og hun er god til at skule det, så nu venter jeg på hvad dyrlægen siger.....
Jeg synes det kommer an på om hesten ville trives med at være foldbums. Hvis hesten har det fint med det, får den lov til at gå og nyde livet, men ellers ville den få fred. Jeg har hestene hjmme og pt har jeg Lucky som foldbums. Men han er ikke skadet eller noget, men han er 25 år og har givet mig mange gode rideture gennem de 16 år jeg har haft ham. Så synes han fortjener at gå og hygge sig og han har det godt med det  Chivas har lige været skadet og egentlig troede jeg begge hendes bagben var fyldt med gigt, men røngten viser at hun har de flotteste og pæne ben. Så når hun er 100% over sin forvridning, skal hun igang igen. Men hun har gået mere eller mindre som foldbums i 1½ år, og den seneste tid er hun blevet lidt mere sur og dominerende end hun normalt har været. Så hvis hun var færdig som ridehest, ville jeg sende hende over broen, for hun har det ikke godt med at gå og lave ingenting mere.
tja.. jeg har lidt svært ved at se, hvorfor nogle heste ikke skulle kunne gå som foldbums, hvis de plads nok at bevæge sig på. Det vel ikke fordi, det at blive redet, er naturligt. Men det er jo nok bare mig  Min gamle ridehest går som foldbums. Hun er blevet uanvendelighedserklæret af dyrlægen, her som 12 årig. Der havde hun været urentgående i trav og galop on and off i knap 5 år. (halthedsgrad 1, mener jeg det hedder). Hun er faktisk ikke halt mere, og har ikke været det siden maj. Det viste sig at hun havde akut hovledsbetændelse, som er væk igen og at den ene skuldre var "låst". Lidt træt af at det skulle tage, så lang tid, at finde ud af det.   Jeg rider en tur på hende i ny og næ, men jeg vil ikke risikere at starte hende rigtig op igen. Grunden til at hun lever, er fordi jeg har hende stående billigt hos mine forældre. Hvis jeg ikke havde haft den mulighed (og dyret stadigvæk haltede) ville den blive slagtet. Jeg kan sagtens forstå dem som vælger at slagte. Ikke nok med en "ubruglig" omkostning, groft sagt, så får man heller ikke alle forsikringspengene udbetalt. Så mangler de til en ny tilsvarende hest.
Min elskede ældstehest er handicappet for livet efter et halvt års alvorlig sygdom, der næsten har kostet ham livet. - Han er nu i bedring, men på livsvarig medicinsk behandling - og jeg beholder ham uanset om han kan være ridehest eller ej - og uanset han efterhånden har kostet mig enorme summer - hvis han bare kan være glad og smertefri. Fordi jeg elsker ham så højt. Mine heste heste er opstaldet ude - så det er ikke fordi han ikke koster opstaldning osv og endda kræver ekstra hele tiden.......- men jeg arbejder så det ekstra der skal til for at sikre ham en god tilværelse.
Min hest er ny - kåret foldbums... Hun blev kendt uanvendelig for ca 2 måneder siden. Hun har slidgigt i sit ene knæ. Jeg red min sidste konkurrence på hende i juni... Så længe hun er glad og tilpas som foldbums så fortjener hun det.  Og jo det gør da ondt at jeg ikke længere kan ride... Virkelig meget. Havde jeg råd var det mest optimale da at få en hest mere, men det har jeg simpelthen ikke lige nu. Sille betyder ALT for mig og hun har fulgt mig de sidste 7 år hvor hun har båret mig rundt diverse steder og fulgt mig rundt når jeg er flyttet. Hun har trøstet mig når jeg har grædt og bukket af kådhed når jeg er glad. Så nu er det hendes tur til at gå på marken og bare være hest. Jeg kan mærke at hun stadig nyder mit selskab, og nyder livet og så længe hun har det godt og får hun lov til at gå. Men ændrer det sig enten pga. smerter eller fordi hun ikke trives som foldbums, ja så sender jeg hende med et kys i panden og et tak over rengbuebroen. Jeg "bruger" hende dog stadig, vi er begyndt at lege med klikkertræning hvilket hun virkelig nyder. Så bare fordi en hest ikke kan rides, ja så kan man da godt lave andre ting sammen med den.
Jeg afliver når hesten ikke kan holde til at rides mere. Mine heste er vant til at komme ud og gå tur hver dag og blive striglet og være i hænder. Derfor skal de ikke lige pludselig gå og passe sigselv det ville da være synd  Så når de ikke kan mere er det afsti afsted. Har desværre måtte aflive min ene gamle hest. Det er møg hårdt og man SAVNER hesten meget. Men jeg ved at det er det rigtige for hesten. Dog tror jeg også at masser af heste ville trives som foldbumser. Jeg nænner bare ikke at gøre mine til foldbumser.
går jeg med mht min hest lige nu. Hvornår har man forsøgt nok på at få den rask? Og er den så syg så den lider ved at gå på fold? Hvornår kan man være sikker på dette. Jeg kan ikke få nogen penge, da min ikke er anvendelighedsforsikret og hun ikke er så syg så en dyrlæge vil erklære hende ubrugelig (hvordan er det nu reglerne er?) Men det er ligegyldigt for mig. Det der betyder noget, er hvordan hesten har det. Kan den trives med at være klappe - skridte tur hest eller vil den blive ked af det, hver gang den ser man tager en anden hest ud? Og når man selv er konkurrence rytter og kun har råd til en hest, kan man så selv holde til at gå og kigge på sin stjerne hest hver dag, have lyst til at ride og træne den, men ikke kunne? Ja jeg synes det er en svær beslutning og pt prøver jeg hvad jeg kan for at få hende rask, men det er eddermandme dyrt i dyrlægeregninger 
så det spørgsmål jeg slåsser med lige pt. Min hest er i genoptræning, men jeg tror inderst inde ikke helt rigtig på det. Der er mange ting galt med hendes ben, og nu er det vist osse galt med et bagben igen. Men nu må jeg se. Kommer hun igang igen er der jo ingen problem. Men gør hun ikke ved jeg ikke rigtig om jeg skal etablere en løsdrift til plagen, hende og hendes føl, og så købe mig en anden ridehest, eller om jeg skal etablere en boks mere (vi mangler en i forvejen) og aflive hende og købe en ny ridehest. Jeg kan osse vælge at ifole hende igen men med de ting der er med hendes ben synes jeg ikke det er helt ideelt, selvom dyrlægen godt nok mener noget andet, men de skal jo osse bare tjene pengene, ikke have bøvlet. + der bliver jo ikke ved med at være plads i stalden, kalvene har trods alt førsteretten til at være her. 
Jeg har en bekendt som jeg ikke kan tåle synet af. Hun har tidligere været en del af familien men er det ikke mere - hun er lystløgner (går jeg ud fra) og er meget opmærksomhedssøgende. Hun splitter gerne en familie ad for at noget kan falde til hendes fordel... Derfor er hun ikke medlem mere. I går har hun ligget og ringet rundt til sin ekssvigermor, ekssvigerinde og hendes eksmand for at høre om nogle af dem gider hente hendes mor i lufthavnen (moren kommer helt fra sydamerika og besøget har været planlagt i månedsvis) og underholde hende, da hun selv skal besøge sin nye kærestes forældre......!!!!    Tilmed spurgte hun ekssvigerinden om moren ikke kunne opholde sig i hendes lejlighed indtil hun selv kom hjem........... Wake up and smell the coffee, helt ærligt, så er man da blank at bede folk om sådan noget efter at have behandlet dem sådan!
godt nok frækt!
Er det det, som man kalder for manglede situationsfornemmelse 
Hun har da ingen stednornemmelse hende der eller hvad man kalder det . Hun kan da hente sin mor selv ! Ja undskyld, men jeg havde sagt NEJ.
Ja det er da ved Gud hvad de andre har sagt også. Hun har tilmed spurgt som nogle gad passe hendes børn så hun kunne være alene med kæresten og forældrene....  Jeg er godt nok i chok over at man virkelig kan få sig selv til at spørge om sådan noget!
Man må da gå ud fra, at de siger nej, ellers er de godt nok tossedumme. Man kan ikke behandle sine medmennesker på den måde. Har selv været udsat for en lystløgner, sådan en man ellers kun oplever i film, som går ind og prøver at ødelægge en familie, her lykkedes det heldigvis ikke, da andre familiemedlemmer var klogere end hende.
Det kunne lyde som noget noget fra Horton Sagaen.   Min søster kender også en som er lystløgner, og det er nogle værre historier hun kan lave nogle gange.  Hun sagde på et tidspunkt til min søster svigermor, at min søster var gravid. Problemet var bare at min søster ikke selv vidste det.     
Hej allesammen. Jeg håber i har en god søndag. Jeg vil rigtig gerne lave vegetarpizza i aften, men jeg ved ikke rigtig hvad jeg skal bruge som fyld. Er der nogen af jer som har nogen forslag?  
Champignons, løg, tomater, ærter, hvidløg, evt. asparges.
Det lyder lækkert. Den må prøves. Jeg skal lave flere, i et forsøg på at overbevise familien om at vegetar mad også smager godt   kom endelig med flere opskrifter !
Velbekomme. Jep, vegetarmad er rigtig lækkert. -Sagde skabsvegetaren. 
hvad med en pizza med løg, peberfrugt og mozzeralaost.
Planlægger selv at prøve den her i aften 
Gør sig nu også godt... (med alt det andet, naturligvis)
Banan på pizza, smager det godt ?  Tina: det lyder nu også lækkert.
Jeg har en sådan hoppe gående på 8år, dvs den har ikek været ridehest i disse 8år kun foldbums. Hesten fik allergi opg kan derfor kun rides når vejret/luftfugtigheden etc er optimal, ergo er det svært at holde hesten i bare en grund form. Vi taler min springhest. I hendes tilfælde var der så mange følelser på spil(for mit vedkommede da hun altid har været min soulmate) så derfor har jeg valgt at beholde hende som foldbums og hævet ½ uanvend. men på andre af mine rideheste har jeg valgt at sige "tak for denne gang". det har været kombinationer af at dyrene ikke har været typer der kune gå for "lud og koldt vand", mine følelser samt det økonomiske aspekt. Vi har jo som oftest en uanvend forsikring for at kunne bruge denne ved evt. sygdomme der gøre dyret ikke længere kan bruges. Mine er også sygeforsikrede og hvilken lettelse at vide reginger fra dr.dyr aldrig kan vælte ens budget   . Men nej det er ikke gratis at beholde en foldbums. Feks skal hun gå med forsko, optager en boks i stalden etc. Karina
økonomisk være tvunget til at aflive .. Jeg har i realiteten ikke råd til min hest på nuværende tidspunkt, men kan ikke sælge da hun er skadet .. Jeg får økonomisk hjælp af min mor, men kan godt ske jeg er nødt til at opgive på et tidspunkt ..
jeg har hestene hjemme hvilket jo økonomisk kan gøre det lidt lettere at vælge at beholde. Men hvis hesten ikke kan rides pga skade, kan man så vide sig 100% sikker på at den vil kunne trives som foldbums. For med det blotte øje kan den jo se fin ud, og så afligevel gå og have ondt. Jeg har endnu ikke helt været i den situation, men tror jeg ville vælge aflivning hvis det var pga skade eller lign.
jeg er af den mening at hesten er din om du kan ride den eller ej. også beholder man den selvom den får en skade såfrem den ikke lider! Sq så nemt at aflive en hest bare fordi den ikke kan rides! Så jo blev min skadet så ville jeg med glæde stadig betale de knap 25000kr jeg bruger om året på hende selvom hun ikke kunne rides!
Min elskede Pirelli blev aflivet. Han var også min soulmate, og jeg savner ham mere end jeg kan beskrive, stadig efter over et år. Men hans hovseneben smudrede væk, han skulle gå på smertestillende og selvom han hyggede og legede med den lille (min unghest) til det sidste, var hans mave begyndt at vise tegn på ikke at kunne lide det smertestillende. Han fik alle chancer, og selvom dyrlægen godt ville prøve en behandling, var han sikker på det ikke kunne virke. Man kan ikke reparere knogler med indsprøjtninger.. Det var mit livs hårdeste beslutning, men jeg ved det var det rigtige. Halt er halt og halt er tegn på smerte. Så selv en lille smule halt er en lille smule kronisk smerte. Det kunne jeg ikke byde ham. Det ville jeg ikke byde nogen af mine heste. Jeg får muligvis min gamle pony hjem på pension. Han bor i Norge, men er ved at være slidt i sine små ben. Han har gået konkurrencer siden han var 5 år, har gået landsstævner siden han var 7-8 år, og har knoklet for 4 forskellige ponyryttere, så nu skal han være foldbums/skovturshest efter behov. Min kæreste vil gerne ride et par dage om ugen, og nu da jeg har "stjålet" hans 5 års trakehner til dressurbrug, blev vi enige om, at han så kunne passe og ride lidt på den gamle pony. Jeg tror stimulans er vigtigt for heste, så hvis man kan lave noget med dem - klikkertræning, skridtture osv - ja, så kan de sagtens nyde et godt otium. Men ingen heste med smerter bør leve fordi vi mennesker er kede af at aflive. Aflivning er humant hvis hesten ikke kan have et godt liv. Vi kender hver især vores heste så godt, at vi ved hvornår de trives og hvornår de ikke gør.
dobbeltmoralsk, lige hvad det angår. Jeg ville ønske at jeg bare kunne sige stop, slut og sige farvel til en god ven, og evt goddag til en ny. Hesten eller et hvilket som helst andet dyr er jo ret ligeglad med at være død, der alt jo lige som slut. Men ja gik en af mine muler ned i morgen, og kunne kun være foldbums eller foldpynt om man vil, ja så fik den nok lov til det, i hvertfald i noget tid. Grunden til at jeg gerne ville kunne sige farvel med det samme, er fordi at så kan jeg komme videre. Og ikke bare være ked af det mere eller mindre hver dag, fordi nogle drømme ikke går i opfyldelse. Jeg har haft min soulmate af en hest, og det var møg hårdt at komem af med ham. Da jeg fik det broegede skur, mente jeg ikek han var en beholder. Men hvis den anden var min soulmate, så går han igen i Chelsie dyret. Jeg tror på at man kan blive lige så glad for en ny hest, som den gammel. Men ligesom med en ny kæreste skal man ikke sammenligne ham med den gamle. De er jo ener på hver deres både. Men ja jeg hader at sige farvel. Det er så forfærdentligt. Men samtidigt hader jeg at være trist, mut og ked i længe, så derfor ønsker jeg at sige farvel ret hurtigt. Men at være bøddel er bare ikke sjovt. Men ja jeg har pladsen til at have hesten eller hestene gående. Men det er trods alt stadig sjovere at have noget brugbart på folden, og ikke bare en udgift..
Hvis en hest ikke tjener et formål som ridehest eller avlsdyr vælger jeg at aflive. Jeg har aflivet 2 rideheste. Den første var en 6 års hoppe, som ikke havde gode nok papirer til at være avlshoppe og desuden havde arvelige skader. Den anden var en 8 års vallak, som pga. en kronisk seneskade kun kunne bruges som skovturshest. Desværre var temperamentet ikke til at være skovturshest.... Min nuværende ridehest er en kåret RDH hoppe med rigtig god afstamning, og hun valgt ud fra den filosofi om, at kan hun ikke være ridehest er hun en rigtig god avlshoppe. Hun er selvfølgelig undersøgt på alle leder og kanter, så der er ingen arvelige fejl hun kan nedarve til afkom. Så skulle hun blive uanvendelig, så ville jeg beholde hende eller sælge hende som avlshoppe.
Hende jeg kendte, sagde at hun havede redet på ungdomslandsholdet i dressur, og at hun havede været model, og prøvet at gå catwalk med Naomi Campel 
Og hvad får du så ud af at sladre om hende på nettet? Hjælper det på situationen?
Det var da en sær kommentar webster. Jeg sladrer ikke, jeg kommer af med mit chok og min 'overraskelse' over vedkommne. Sladder er vel når den omtalte ikke ved at man mener det der fortælles/skrives til andre. Og det ved hun godt.
Ok, ved nærmere eftertanke - det er vel at bagtale - men det gør jeg i grunden heller ikke. Lene - Who knows, tænk hvis hun havde...  Simi - Ja, man kan jo blive overrasket... 
Sidder bare og tænker om det ikke var en bedre ide, at tale med hende om tingene i stedet for at skrive om det på nettet  Det kan jo være hun så tænker sig om en anden gang.
webster - det kan jeg godt forstå du tænker, men vi har været 11 mennesker der har prøvet alt med hende. Det har resulteret i at vi simpelthen har opgivet hende, fordi hun stiller sig på bagbenene... Hun har tilmed været skyld i at min kæreste, hendes eksmand og en af vores fælles kammerater har været inde og sidde i 40 dage hver... For at få fokus på sig selv.... Ikke fordi det skal uddybes videre med hvorfor osv, men det er for at forklare hvilket et slags menneske hun er. Kan da fortælle at jeg engang har forsøgt at sætte hende ned og snakke med hende om hendes væremåde. Det blev kvitteret med rygter om at jeg havde slået hendes søn ved flere lejligheder..... 
Spinat!   elsker spinat på pizza. 
på pizza'en er bare det bedste - de skal ikke være for tykke, skiverne, men ligesom ananas giver de et sødt pift, der bare er -- uuuhmmm - ubeskrivelig lækkert (kræver naturligvis man kan lide banan -- gemalen min mener det er tøsemad;))
Mozarella og artiskokhjerter - mmmmm...
Kartofler, ost og rosmarin Bare sørg for at grøntsagerne ikke er for våde, der findes ikke noget værre end en slatten pizza
Noget frisk salat på toppen er nu heller ikke dumt.. Men det er selvfølgelig først når man skal spise den, at salaten skal på  Så vil jeg forøvrigt også være med på den med artiskokhjerterne, tomat, champignon, ærter, majs, hvidløg og oliven! Man kan købe noget græsk ost som hedder halloumi. Mener at det er gedemælk og fåremælk. Det har et højt smeltepunkt, så det smelter ikke sådan rigtigt, man kan f.eks. grille det. Men hvis man skærer det i tern tror jeg at det vil være godt på en pizza. Hvor vegetarisk skal det være? Hvis vi snakker vegansk skal du jo ikke bruge ost lavet af dyremælk. Feta er også rigtig godt! Uha! Får da helt lyst til pizza nu.
og tomatskiver. har set Jamie Oliver lave pizza som der kun var tomatsovs og mozeralla på. Hemmeligheden ligger nemlig i gode råvarer og god dej og god tomatsovs. Dette gøres med gode krydderier og lidt hvidvinseddika og sukker og selvfølgelig basilikum og oregano. Hov ja, og er man til lidt stærkt så jalapeños. Jeg foreslår at man deler den op i lande: Mexicansk: jalapeños, majs og cheddar Italiensk: Mozarella, artiskok Græsk: Feta (og alm ost), oliven og tomatskiver. Men ja, ananas er også altid et hit jeg ville nok putte det på den mexicanske
Jeg skal lave mad til 5 pers., men jeg ved simpelthen ikke, hvad jeg skal lave. Det skal være forholdsvis let, da jeg ikke har mere end et par timer til at lave det, og derudover er jeg ikke så sej i et køkken  Det må   være følgende: Og så må det heller ikke indeholde alt for dyre ingredienser. Ca. 50 kr. pr. mand kan jeg klare. Har I nogle idéer?
Som så tit kan jeg henvise til min tærteopskrift. Den er ikke ret dyr (CA. 100 - 150 kr. for jer alle) Det der tager tiden er ting der skal skæres og så tiden i ovnen - men der går du i bad og gør dig klar.... Dej: 250-300 g. smør/magarine. 250-300 g. hvedemel. 1 dl. ymer/creme fraise/ kærnemælk. smør smuldres i melet og dejen samles med surmælksproduktet. dejen stilles koldt i en time eller to. 2/3 af dejen rulles ud og lægges i en springform, skal også dække op ad kanten og hænge 1 cm. ud over kanten. Fyld: . . (kan undlades hvis man ikke kan lide det) 6  - du kan evt. købe noget i skiver og eller et stykke og skære det i tern. . Løgene pilles og skæres i ringe. svitses på en pande i lidt olie. løgene skal ikke tage farve, de skal bare miste deres skarpe smag. drys med lidt timian efter smag. peberfrugten skæres i tern. tomaterne skæres i skiver. Fremgangsmåde: Tærtebunden smøres med tomatpure ligesom hvis du skulle lave pizza. også op ad kanterne. Løgene lægges på bunden. Det fylder lidt, men kan presses senere ved evt. pladsmangel   . Skinken lægges på. Tomaterne lægges på og der drysses med oregano. peberfrygten lægges på. revet ost lægges på. den sidste 3-del af dejen rulles ud til et låg og lægges på "lagkage tærten". i midten skæres et hul på 1*1 cm. så dampen kan komme ud. låget pensles med æg og kanten fra siderne foldes ind over låget. stilles i ovnen ved 200 grader i 1 time ca. hvis den tager for meget farve på toppen lægges et stykke bagepapir over. lad den stå og sætte sig i ca 10 min inden der skæres i den. Kan serveres til daglig med et glas vand eller mælk - kan også serveres med et glas god rødvin og levende lys  dagen efter kan der være mere tilbage og det kan spises koldt eller varmes op igen. Der er mange indgredienser, men den er virkelig nem at lave...
ikke har så meget tid, hvad så med en dansk hakkebøf med bløde løg, brun sovs, kartofler og rødbeder. Til dessert en lækker is eller karolines pæretærte. Kyllingefillet med pikantfyld omviklet med bacon, en tomatsovs med hvidløg og ris. Dessert det samme som foroven. En gryderet med oksekød i tern, masser af bacon, champignon, rød peber, flåede tomater og fløde - dertil ris...
et marineret kalkunbryst skåret op og fydt med pikant ost på bnd af rodfrugter? Altså kartofler, gulerødder og porrer fx. Det smager SÅÅÅÅÅÅÅÅÅÅ godt!
h rosenkilde: Det lyder lækkert, men jeg ejer ikke en springform  Fjordheksen ♥Guldhesten♥ & spender 1: Det skal tages meget bogstaveligt, at jeg ikke er sej i et køkken. Jeres retter lyder gode, men alt for svære. Tror det vil tage mig flere timer, hvis jeg skulle prøve. Så retten skal helst ikke været noget, hvor der skal noget "ind i noget", og heller ikke noget med sovs og kartofler, for jeg har aldrig lavet en sovs eller kogt kartofler. Dermed er chanden for, at det ikke går godt, ret stor. Jeg kan koge pasta (frisk eller tør) og ris. Jeg kan stege kød på en pande. Jeg kan lave nærmest alt i ovnen (så længe de ikke skal i en springform   ), og jeg kan finde ud af at putte krydderier oven på mad. Ikke ind i  Faktisk ville et fad i ovnen med kød, grøntsager og en eller anden form for væske nok være et godt bud. Men hvad og hvordan?
Min mands yndlingsret er koteletter i paprikasovs. Baconskiver steges sprøde på panden. Koteletterne drysses med paprika/salt/peber og brunes, lægges i et ildfast fad. Panden koges af, der tilsættes en dåse konc tomatpure, paprika, oregano og salt/peber. Afkoget røres med creme fraiche 18%. Det hele hældes over koteletterne, der til sidst dækkes med baconen. Varmes 20-30 minutter ved 160 grader. Serveres med ris og evt en salat.
Undskyld mig, men hvad har lasange og de andre retter su ikke vil lave, nu gjort? Så får du det da ikke lettere end det! Men et andet forslag kunne da være at du lavede én "kagemand" af franskbrød og rugbrød med pålæg, altså et slags forstørret landgangsbrød.
denne ret er sikker nok.. Du skal bare skære brystet som et brød, det er ikke svært.. Rodfrugterne skæres i tern og passer sig selv i 30 min til du kommer kødet ovenpå. Det er VIRKELIG en nem ret!
Charlotte ♣Stutteri Lund♣: Det var måske en ide  MA1988: Retterne har da bestemt intet gjort   Men tortillas, nachos, lasagne, pitabrød og pizza har vi fået de sidste par gange, vi har set hinanden. 2 af personerne kan ikke lide fisk og karry. -Derfor! spender 1: Så må du pensle lidt mere ud, for det lyder helt sikkert rigtig lækkert  Altså: Skal det på pande eller i ovn? Og skal kødet skæres helt op eller kun 3/4? og hvor meget ost skal der smøres på? Skal de lukkes sammen igen, når osten er smurt på? Og hvornår blev porrer en rodfrugt?  Kan man bruge rødbeder også?
kan bruges, men jeg synes personligt den bliver kedelig. Hvad er en porre egentlig? Bare et løg? hmm.. Nå, men den skal vel skæres halvt igennem og der skal bruges omkring en pakke pikant- pikanten giver også smag til grøntsagerne. Det skal bare i ovnen med et sjat olie på grøntsagerne og evt. krydderi.. så skal kødet ligge ovenpå, men jeg plejer først at komme kødet ind efter det grønne for ikke at spise halvrå grøntsager. Det står bare i ovnen og passer sig selv, og jeg synes jo at pikanten er glimrende "sovs". Ellers kan man jo lave salat til og søbe lidt med dressingen hvis man vil.
er da mega nemt og billigt at lave.. og smager godt, har du römertopf? for der er dælme mange dejlige og nemme retter man kan lave i den
Olie og paprika i en gryde - svitses godt sammen med skært mørbrad og løg (jeg bruger forårsløg) Så steger du noget bacon i tern på en pande - kommer det i gryden Hakkede gulerødder + peberfrugter kommes i. ½ liter madlavningsfløde - tomatpure kommes i - så skal det stå og småsimre. Smages til med salt og peber og evt 2 fed hvidløg. Hvis du vil ha mere sovs kan du evt spæde op med mælk og hvis det bliver for tyndt jævner du det. Ca 10 minutter inden det er færdigt kommer jeg også cocktailpølser i. Serveres med ris ... Det er et hit herhjemme
spender 1: Tak for mere udbydende info   Jeg tror, det bliver den ret alligevel, for nu hvor jeg er lidt mere med, kan jeg godt se, den ikke er så krævende alligevel   Og jeg elsker rodfrugter i ovnen  tanjasvb: Nej, jeg har ikke en römertopf, og jeg har heller ingen anelse om, hvad det er  Majse ♥Valle♥: Det lyder godt nok også lækkert. Den opskrift må skrives ned til en anden dag.
... eller hvad jeg egentlig bare kalder rødvinsgryde, for jeg bruger ikke den rigtige vin til de. Køb en billig oksesteg - skær kødet i tern. Brun kødet i en gryde med lidt olie - evt af et par omgange. brun en pakke bacontern og et par løg med sammen med det sidste kød. Læg alt kødet ned i gryden og hæld rødvin over - evt ½ rødvin ½ okseboullion til det dækker. plop et par boulliontern og hele fed hvidløg i. Og et godt bløp tomatpure. Læg låg på og lad det komme i kog, skru ned så det kun simrer ganske lidt og lad det stå en timestid eller halvanden. Rør lidt rundt når du alligevel kommer forbi køkkenet - og på et tidspunkt er hvidløgsfedene så bløde at de kan mases mod grydens sider. Brug noget af ventetiden på at skære en masse grøntsager ud - gulerødder, porre, pastinak og hvad du nu ellers kan lide. Og selvfølgelig champignon! Hav grøntsagerne stående parat til at hælde i retten efterhånden. Hæld dem i i den rækkefølge de nu skal have kogetid i - gulerødderne først, lidt senere porre - og max 10 minutter før servering champignonerne. På den måde bliver grøntsagerne ikke udkogt og kedelige. Jeg kan godt lide at tilsætte et glas syltede perleløg også - samtidig med gulerødderne (hæld lagen fra og skyl dem kort i koldt vand, så det ikke bliver FOR syrligt) Server med ris. Jeg ved det lyder dyrt med vin og oksesteg - men jeg kan normalt få en billig oksesteg til omkring 60 kr til at blive til 7-8 portioner - fordi der kommer så meget grønt i også. Rødvinen behøver ikke være dyr, men skal selvfølgelig ikke være den værste slavevin. Meget gerne det samme du serverer til retten. SKULLE du have en flaske cognac et sted i gemmerne, skader det ikke at hælde en skvæt af det i også.
Eksisterer Minimulerne ikke mere? Synes ikke jeg kan finde deres hjemmeside, og da jeg leder efter en kørevant pony, så tænkte jeg jo, at det havde været oplagt der... Tanja
Nej minimulerne findes ikke mere, da der ikke var nok opslutning omkring det. *knus*
Så må jeg finde pony et andet sted - har da heldigvis også fået et tip gennem denne tråd... Men tak for svar... Hilsen Tanja
Lige et hurtigt spørgsmål, til Jer herinde  Skal til snart at ride en hest igen, som skal stå opstaldet på en rideskole. Selvom der betales staldleje, skal andre ryttere, udover den faste, have facilitetskort, for at benytte ridehus, bane osv. Synes i dét er fair? Det koster 300,- pr. mdr. / 50,- pr. gang
... op til dem der har stedet at lave reglerne. Da jeg havde ridehuskort dengang jeg havde Monty, fulgte kortet hesten. Så min part kunne også benytte det. Nu har jeg et skovkort til den nærliggende skov, og det kort følger mig. Så jeg kan i princippet have 10 heste jeg rider i skoven på hver dag - men hvis jeg har en part til Baloo skal hun have sit eget skovkort. Udbyder bestemmer betingelserne.
Kort sagt: JA!  Som Lisbeth skriver er det forskelligt fra sted til sted om kortet følger hest eller rytter. Hvis reglen på stedet er at kortet følger rytter, mener jeg absolut det er fair at parten selv betaler det - hvorfor skulle det blive dyrere for hesteejer? 
det også pr rytter. så hende der hjælper mig med den gamle må selv betale fasiliteter. Det er lidt det man vælger ved at få part på en hest der står sådan et sted. Nogle steder følger det hesten og andre rytteren. Jannie
Tja, der er jo ikke så meget at gøre ved det, som nævnt kan dem der har stedet jo selv bestemme reglerne. Om jeg synes det er fair? Nej. Jeg synes i hvert fald ikke at det er logisk at et facilitetskort følger rytteren og ikke hesten. Man slider jo ikke mere på faciliteterne ved at to forskellige ryttere rider en hest - hesten rides nok stadig kun max én gang om dagen. Derimod slider man mere på faciliteterne hvis man som rytter rider flere heste - for så bruger man vel faciliteterne flere gange dagligt.
Ditte: Netop! Synes godt nok det bliver mange penge, når man både skal betale for part og så også faciliteterne. Christine. Det var slet ikk ment som, at den skulle smides over på ejer, og at hun skulle betale! SÅ ville det da først være unfair 
Jeg brugte lige lidt tid på at overveje, hvad sådan en facilitetskost mon var for én, og havde mange kreative bud - tak for et godt grin  Nå, men sådan som du beskriver det, er det en del steder. Jeg tror bl.a. det skyldes, at det er lettere at holde styr på, hvem der har betalt, når det følger rytteren - ellers skal man til at kunne kende alle de heste der kommer udefra, navne osv. Kan du ikke undersøge om der er en årsrabat? Det er der ofte sådanne steder. Og derudover synes jeg du skal tale med ejeren om det - for det er klart, at hvis   vil have at hesten skal rides i ridehus og fx også have undervisning, så skal partprisen afspejle dette. Men hvis det er dig som vælger at ride i ridehus frem for fx skov... så er det dig der hænger på den.  Jeg er selv part og betaler selvfølgelig selv mit ridehuskort; da det er mig der gerne vil ride indendørs, ikke et krav fra ejer. I
Brug jeres bakspejl og/eller sidespejle når i er ude at køre bil. Årsagen til min opsang er, at jeg dagligt kører på strækningen Rønnede/Næstved og inden for den seneste måned har der været 5 ambulancekørsler med udrykning. Nr 5 var i dag. Samtlige 5 gange har jeg været den eneste, der har set ambulancen og kørt ind til siden - det er dælme for dårligt!! Så brug jeres bakspejl og eller sidespejle, det er derfor de er påmonteret.
Jeg bruger dem tit, men jeg har en stor blind vinkel i mit bakspejl som følge af bagdøren/dørene der er to halve hvoraf midten blokerer et stort udsyn!  Men kender godt til problemet.
... stort set dagligt på den landevej. Hørte godt en mens jeg var ved at tage Baloo ind i dag - og så at ambulancen IKKE fik plads fra de biler der kørte foran. Jeg synes nu at når jeg har kørt derude - og det er også dagligt - har jeg altid oplevet at de andre billister også trækker ind til siden uden problemer. Det meste af den strækning jeg kører på, er der jo en god rabat man kan trække ind på.
Jeg tænkte præcis det samme "facilitetskost? hvad er det?"   Men jeg fik da stilet min nysgerrighed.
så slider man vel også mere på faciliteterne hvis den samme hest ride to gange dagligt?
Camilse, ja - det gør man da, men hvor mange (private) heste rides to gange dagligt? Hvis man som ejer vælger at få en part, så er det vel fordi man selv vil have "fri" de dage. Om det er ejer eller part der rider hesten gør vel ingen forskel på hvor meget der slides på faciliteterne. Og hvis vi nu skal gå helt i detaljer, så kan ejer vel også vælge at ride sin egen hest to (eller ti!) gange dagligt selv uden at betale ekstra.
nu indtil flere eksempler.
Jeg synes det virker urimeligt, at man skal betale facilitetskort det sted hvor hesten står opstaldet. Der burde det da følge med. Men det afspejler opstaldningsprisen vel bare? Jeg ville faktisk aldrig tage en part, hvor jeg skulle betale både part og faciliteter. Men sådan er vi jo så forskellige. Hermed ikke forstået, at ejeren skulle hænge på regningen.
Opstaldning af hest, koster lidt over 2.000,- om måneden.... Parten skal jeg give 4-500 for + facilitetskortet, så ved desværre ikk liiige om det bliver den hest 
Hos os følger det HELDIGVIS hesten. Jeg mener, det mest af alt minder lidt om tyveri/grådighed, at opkræve ekstra uagtet årsagen til, at man vælger at have en part til sin hest, så nej ikke fair. Der betales rigeligt i boksleje, klub kontingent osv. så nej i min verden skal der ikke betales yderligere. Klub kontingent slipper man sjældent udenom men facilitetskort bør følge hesten, sådan ser jeg på det.. Desværre er der mange staldejere der ser det som en ekstra indtægtskilde, & det er reelt staldejers valg, så er det sådan det er i den pågældne stald, kan du nok ikke ændre så meget på det.. MEN hvis du kan få en part, for under 1000 kr. pr. mdr. incl. alt (smed, dyrlæge osv.), på et ridecenter hvor alle faciliteter forfindes så er det nu ikke spec. dyrt i mine termer.. Parten må selv betale facilitetskort, det skal hesteejeren ikke. Denne tilbyder jo en part mulighed for "egen" hest uden selv, at skulle købe èn samt have   udgifterne på hesten alene - det i sig selv sparer parten (dig) for rigtig mange penge 
Tjaaa...hos os følger de 25 kr, som vi skal betale til banen (hehe det er da en pris der er til at forstå   ) også hesten og det synes jeg vel egentlig er mest fair. Men, men opstaldningsstedet tvinger jo ikke én til at opstalde hos dem, så hvis man vælger at stå et sted, må man også følge stedets regler... Men jeg synes stadig det er mest logisk at kortet følger hesten.
Kære ænder... Nu har jeg kigget inde på SD's hjemmeside flere gange her i det sidste. Jeg har luret lidt på den her "valk" som de bruger til at sætte håret op med i en af deres guides. Nu er mit spørgsmål så - kan en sådan bruges til langt hår? Og nu mener jeg virkeligt langt hår.. Normalt fletter jeg bare håret og stikker det op under hjelmen, så der hænger en lille "løkke" ud, som jeg så sætter et mink elastik omkring....  
Jeg har set en tidligere som også havde ret langt hår, som brugte en valk, og det så ret pænt ud.
Bjørklund pigerne som er dem der sidder model på SDhjemmesiden, har også langt hår .. det er nok ca. 10 cm kortere end dit .. Så jeg tror sagtens du kan lave dit sådan også .. Jeg havde ca det halve af dit inden jeg blev klippet og jeg satte det som regel i en hestehale halvvåd, og så kan man sno det rundt om sig selv, så det bliver en knot i nakken ..=) Ligesom Ritts ..=) Sådan kunne mit godt sidde til en hel stævnedag.. med lidt hjælp fra hårlak etc. ..=)og en masse gode elastikker ..=)
Jeg har taljelangt tykt hår og når jeg starter dressur, samler jeg alt håret stramt med hårelastik i en lav hestehale, så fletter jeg stramt og slutter med hårelastik og til sidst folder jeg fletningen - ligesom når man laver duller på hesten - og sætter 1-2 brede hårelastikker om. Det holder altså!
Du kan nemt sætte dit hår om med en valk, tror endda det vil blive utrolig flot med dit lange og fyldige hår! (: Hvis du ikke har sat hår med en valk før, skal du ikke lade dig skræmme. Det er utrolig nemt og en valk koster 15,- til 30,- alt efter hvor du køber den. Huske endelig en masse "gammeldags" hårnåle til, at holde på det "løse" hår du snoer rundt om knolden. (:
Gider i sætte et link eller billede??
JanneJ: En valk er en slags svampet ring (ved ikke lige hvad jeg ellers skal kalde det   ), hvor håret stoppes igennem og omkring, så man får sådan en slags dounot-knold  Den ser sådan ud:   Klitgaard: Du kan sagtens bruge en valk. De fåes også i forskellige størrelser. Jeg har selv langt hår - omkring buksekanten og det er også tykt. Jeg bruger altid en valk i dressuren. Jeg synes det giver det nemmeste, flotteste og mest holdbare resultat. Mit hår kan slet ikke være i de der smarte sløjfespænder. Jeg har desværre ikke et billede af kun håret, men måske du kan se det lidt her, selvom lyset snyder lidt så den ser lidt lille og flad ud.:   Mit eneste problem er min hjelm hvis jeg bruger den store af valken. For hvis ikke jeg er meget opmærksom på at sætte håret langt nede, falder min hjelm lidt ned i øjnene af mig   Forøvrigt hvis du ikke synes det kan være der stadigvæk, har jeg nogengange gjort det at jeg har trukket håret halvtigennem hullet så det ligesom ligger dobbelt når det foldes om valken. Det kan også snildt lade sig gøre. Og øvelse gør mester 
du sagtens kunne  thea Dyrbergs lange og tykke hår kan være i en valk: ? det handler bare om fingerfærdighed, og masser af hårlak og et godt hårnet uden spænde) rundt om, for så kan du godt lirke det lidt, så den kommer neden for hjelmen. Men øv dig et par gange inden stævnet, så du ikke står og bikser med det færste gang til stævnet 
Nogen mennesker er satme for FOR syge oveni hovedet.... FØJ Hvordan kan man mishandle en bare 4 mdr. gammel baby? Jeg begriber det simpelthen ikke. Og hvad sker der for systemet, når babyen flere gange har været på sygehuset, med tegn på vold og det ikke bliver fjernet?  Det væreste er sq næsten, at forældrene bliver løsladt, fordi man ikke kan bevise om det var dem eller deres kamphund, der har forvoldt skaderne. KLAMT!!! Stakkel stakkels lille baby...
gå ind og læse hvad du taler o, jeg tror jeg giver mig til at tude resten af dagen så....
men hvorfor skriver du:  Der står da ikk i artiklen at de så meget som ejer en hund- eller kamphund - og hvordan skulle en hund ha gjort det uden bidemærker med mindre de har fået til at hoppe rundt på barnet ??? (Hvilket betyder det stadig ikk er hundenes skyld hvis det skulle være hunde, men menneske der ejer hundene el forældrene til barnet) Kan altså ikk se hva kamphunde skal blandes ind i det for... Der er da godt nok en som kommenterer på artiklen at de MÅSKE bare har været uvidende og ladet deres evt hunde (som det ikk er nævnt i artiklen at de reelt har- ej heller af vedkommende som kommenterer og igen står der bare hunde og IKKE kamphunde) måske kan ha været ladt alene med barnet. Dvs en kommenterer artiklen ude fra uden insider viden- at de MÅSKE har hunde (IKKE kamphunde- bare hunde) som de har ladt alene med barnet, og så konstaterer du at de HAR endda kamphunde som kan være skyld i det  Jo så kan en historie da hurtigt få ben at gå på... Jeg tror nu nok man skal forholde sig til de fakts der er i artiklen og ikke udefrakomnes kommentar som ikk kender til historien overhovedet - og ud fra det ja så er det jo altså udelukkende forældrenes skyld. Det er det som end osse hvis de skulle ske at ha hunde som har hoppet på babyen, fordi de har ladt den være alene med dem. Så er det nu stadig ikke et evt dyrs skyld.
Ja... Har en pakke liggende og må hellere få dem brugt inden de bliver dårlige... Mener at kunne huske at man kan tage dem i fad og lave dem i ovnen? Hvad kan man ellers... Helst ikke besværligt da jeg ikke gider bruge for meget tid 
pak dem ind i en god kryderet fars og steg dem på panden Lav dem stuvede, evt. i halve Kog dem og spis dem med smør
fars... Det skal helst være noget hvor der kun skal bruges rosenkål til og evt. de mest basale krydderier 
jamen så skær dem i halve, svits dem på panden med de krydderier I kan lide - server med pasta eller ris og måske en hvid ostesovs....
Hvis du har lidt mælk og nogle æg kan du lave rosenkålsgratin 
...smager bedst kogt med en god slat salt. og så til en god bøf eller styk kylling
at koge dem i ca. 5-8 min, og derefter smide dem (uden vand) i en gryde som allerede simre med smør og kvast/ småthakket hvidløg. De skal bare lige vendes i smør/ hvidløget, salt og så serveres. Mums.... 
Da min datter havde sit lange hår, flettede hun sit hår og bøjede det op. Derefter tog hun en perlehårnet på.     Vi købte den i en rideudstyrsbutik i Herning
ikke forstå hvordan man får håret til at sidde sådan?
om valk... Men sikke et smukt billede tråden starter med:-)
Du sætter håret op i en hestehale som du trækker igennem hullet på walken, og derefter kan du "glatte" håret bagud og rundt om den, så hårlak og elastik uden om igen.   Her med billeder, men det er ikke så besværligt som det ser ud.
Skaerlunds Design har en udemærket guide og det er slet ikke svært  Mvh Kristina
Det står / har stået på ttv at de ik ku bevise om det var forældrene eller deres kamphund . så den er "god nok"
Hvor kamphunden kommer ind ?? Har barnet bidemærker eller hvordan ? Hvordan skulle en hund kunne påføre brud på skinneben, hofteskål, lændehvirvel, 10 ribben samt dobbelt-brud på overarm ??? Altså undskyld hvis jeg lige fyrer en gang ironi af i denne grimme historie - meeeeen jeg har svært ved at se at hunden skulle ha hoppet ovenpå barnet i så voldsomt et omfang ... Den historie lugter ....
så står det med hunden på tv2's text tv... Nyheden fra tv2. Det er sq ikke bare noget jeg finder på.
Jeg siger skam heller ikke du finder på det   - det var Stute... Jeg forstår bare ikke politiet i denne sammenhæng - hvordan kan man gi skylden på hunden?
...Come on mand! hvordan skulle hundene kunne give babyen 18 brækkede knogler? En baby på 4 mdr. er ikke i stand til at kravle hen til en hund, og ergo tirre den til at brække så meget som én knogle. Og HVIS babyen, imod al logik, alligevel skulle have generet hundene, ville de sandsynligvis have efterladt bidemærker og rifter. Har selv en 2 mdr. gammel baby, og en 27 kg tung hund, og kan slet ikke forestille mig hvordan det skulle kunne lade sig gøre.
Det står ligeledes i papirudgaven af Nordjyske i dag, at grundlaget for løsladelsen er, at man ikke kan afvise af forældrenes muskelhund står bag mishandlingen. Noget jeg synes der lyder fuldstændig tosset... Milla
Man må da kunne SE om skaderne skyldes hunden. Har den bidt må der være tandmærker, har den hoppet på barnet burde der være klomærker. Jeg synes at det lyder lidt langt ude. (og selv hvis det ER hunden, så lader man ikke et lille barn alene med en så - åbenbart - farlig hund, og da slet ikke længe nok til at hunden kan kvase barnet så grundigt)
Jeg tør heller ikke læse det. Kan huske for nogle år siden, stod der er overskrift på et af de der ekstrabladsskildte:
der sagde det- for det stod der intet om i det link du kom med i selve artiklen- blot gætterier måtte man jo antage fra de der har kommenteret- at der så står noget andet el mere på tekst tv er ikk nemt at vid,e da det ikk var det der blev henvist til. uanset hva så sys jeg skaderne er for omfattende til at om så en hund har trampet på barnet så har barnet fået de skader - og er det pga bid ja så er der bidemærker el ar derfra. Uanset hva må det være forældrenes ansvar og skyld i det de enten har ladet barnet alene med hunden(ene) hvilket jeg nu ikk tror er tolfældet- el de selv har påført barnet alt dette.
hvad er der dog foregået i deres hoveder. Et under det barn har overlevet 4 måneder med de forældre. Hvor er det sørgeligt. Hvad de ikke må have gjort for at smadre det stakkels stakkels barn. Mit hjerte bløder..
det er rystende at det stakkels barn "flere gange har været på sygehuset med tegn på vold" ... og at kommunen "ikke nåede at handle" inden politiet greb ind... Hvad f..... i h..... laver de i den kommune? Piller næse? Eller er det fejl fra sygehuset, de ikke har givet information videre? Stakkels dreng der skal "straffes" for sådan nogle inkompetente mennesker - både forældre, men bestemt også dem der ikke har reageret i tide! 
Fy for satan hvor er det forfærligt! HVordan fanden kan man have samvittinghed til sådan noget?! De er da fuldstændig syge i hovdet! Stakkels dreng. Håber, håber, HÅBER han kan få et nogenlunde normalt liv i fremtiden.
på text-tv, at forældrene nu er blevet vartægtsfængslede. Det manglede sq da også bare.... Føj jeg væmmes over sådan nogen mennesker. Begynder næsten at tude, når jeg ser på min egen 2 mdr gamle dreng og tænker på, hvad den anden lille baby har måtte lægge krop til 
hver gang det sker. Jeg græder indimellem stadig over en sag om en 17 mdr gammel dreng fra London for et par år siden, er der nogen der kan huske det?? Det er nok det værste jeg nogensinde har hørt, og gid jeg aldrig havde   Det slemt, vil slet ikke fortælle om det her, da ingen har godt at høre det... Men gid den lille baby kan få en ny familie inden også han bliver slået ihjel, for det er det det ender med 
Jeg er rystet. Og jeg synes bare, det er endnu et bevis på, at kommunalarbejdere arbejder med hånden oppe i røven i stedet for rent faktisk at gøre en forskel. Det er en skandale, det er pinligt og det er at tage @!#$ på skatteyderne og samfundets borgere, at man ikke fluks har lagt 2 og 2 sammen, og - uanset om det så skulle være en hund, der har forårsaget skaderne på barnet eller ej - have fjernet det stakkels barn fra forældrene. Føj, altså!
At jo mere informerede, civiliserede, klogere,oplyste, mennesket bliver, jo mere afstumpet bliver det.  Mange burde hverken have børn eller dyr. Stakkels stakkels barn. 
Hey kreative mennesker.. Da min veninde og jeg har besluttet at holde Halloweenfest i næste måned - ville jeg høre om i havde nogle ideer til noget underholdning. Festen er for piger og foregår i min stue så det skal ikke være for stort eller for dyrt  Vi bliver ca. en 10-15 stykker. Så kom med alle jeres kreative ideer 
Hver gæst skal selvfølgelig finde, eller finde på en gyserhistorie og dem skal I fortælle hinanden. I kan også klæde jer ud og gå trick or treat i nabolaget, altenativt kan I gå tur på nærmeste kirkegård. Det kan faktisk være rigtig hyggeligt - med u foran. Selvom halloween, som på dansk hedder alle helgensaften, har at gøre med dem der ikke er i blandt os længere, skal I under ingen omstændigheder "lege" ånden i glasset. Det har I sikkert heller ikke tænkt jer, men jeg vil altså minde om at det er smadder farligt, uanset om der findes ånder eller ej! Det kan også være hyggeligt at skære græskarhoveder 
Jane: Vi holder ikke festen på halloween så tror ikke den dur - desuden er vi også mellem 18-20 og tror ikke lige de har lyst til at gå trick or treat d: Den på kirkegården tænkte vi også på men den ligger ca 1 km væk fra mig, og vi blev enige om at det var en for lang tur derned.. Ellers nogle gode forslag 
... Skal også holde halloween... Bliver en 6-8 par og alle skal selvfølgelig klædes ud og der skal pyntes op. Planen er vist bare vi skal spise og drikke os i hegnet  Så følger lige med i tråden om der skulle dukke noget interessant op 
til selve festen... Naturligvis ingen lys andet end starinlys, få men store, Sorte duge og så mørkt som muligt. Hvis man har lidt snilde kan man lave en lille kiste i sort som "bar" med lidt lys i bunden og med tøris... det ser super fedt ud... Og så skal folk narturligvis komme udklædt og gøre noget udaf det.. Mange rollespilsforretninger har super meget fedt tøj/kåber/kutter/tænder osv til det formål... Bloody Mary er jo en nødvendighed i drinks hvad enten man kan lide det eller ej!! Lidt men sort tror jeg ,jeg ville foretrække..
Så oprandt dagen, hvor jeg endelig kunne få tjekket, om Kimberley også var sød og rar på ture med andre heste. Indtil videre havde jeg kun redet alene. Jeg fik hende hjem sidst i august, og jeg er generelt blevet SÅ positivt overrasket over hende - dejligt temperament, lærenem, sød, går gerne alene i skoven, elsker at springe, alting. Så min søster op på sin islænder, min mor op på sin paint horse, jeg op på Kimberley - afsted det gik i fuld skridt!  Ååh, hun var så sød - min mors hest går altid så laaangsomt   og Kimberley går altid friskt fremad når vi rider alene, men hun ventede pænt på de andre, prøvede ikke at overhale når vi red bagved og var ikke "konkurrencepræget" når vi travede/galoperede. Hun holdt pænt det tempo jeg satte. Skønne hest!!  Så skulle vi lige ride gennem et lille halvtæt skovområde, og pludselig kom et lille træ lidt for tæt på mit højre knæ... AV for pokker! Samtidig fik jeg lige en gren i hovedet, så jeg har en pæn bule og en rids på kinden. Og nu sidder jeg her med et ganske ømt knæ der er hævet og varmt og gør ondt når jeg går. Æv. Jeg har stadig ondt i min fod fordi jeg vred om på den for 1½ uges tid siden... og min højre rygmuskel gør også ondt. Højre fod, højre knæ, højre rygmuskel, højre side af hovedet (ridsen på kinden). Jeg tror min venstre hjernehalvdel fungerer dårligt siden det altid er højre side der kommer til skade.   Men jeg har også været klodset hele dagen, så jeg er nok selv ude om det. Men alt i alt - det har været en dejlig dag, og jeg lader mig ikke sådan slå ud af et træls knæ. Dagen var dejlig alligevel (men jeg skal altså lade være med at være så klodset...)! 
Hvor skønt for dig at turen gik så godt og at din hest også opførte sig pænt sammen med andre. Ærgeligt med dit knæ og bule i panden. Har du overvejet hvad det er din krop prøver at fortælle dig, siden det altid er i højre side du kommer til skade?
Ja overvejet det har jeg, men jeg har ingen forstand på den slags, så jeg har ingen anelse... men lidt sært synes jeg det er. Man kan vel ikke bare være "klodset til højre". 
pizza sandwich???? Manden og jeg har besluttet at bestille mad her til aften fra pizzariaet - men hvad pokker er en pizza sandwich???
kebab i et pizzabrød??? el også en calzone måske?? lol
det minder om en evt salatpizza det er klappet sammen og lukket
en calzone??? er det en indbagt pizza? for det er det ikke - det står under indbagte pizzaer.... Hvad er et pizzabrød? et brød lavet af pizzadej? Ja undskyld - men det er ikke helt nemt for en som ALDRIG bestiller mad hos grillen.....
okay.... Tak for det - så gav det mening 
men det lyder da meget logisk det er en pizza med salat klappet sammen spændende og se hvad i får lol
Et spørgsmål mere........ Når man bestiller over just eat (som manden af og til gør) optjener ma point. Hvad kan man med de point???
de shops man handler ved så vidt vides bruger selv just eat men har aldrig brugt mine points...
Jeg ved ikke hvad en pizzasanwich er   Men et pizzabrød er ligesom et alm pizzabrød, bare større:-)
... pizzasandwich er en lukket pizza der bliver bagt med det pizzafyld man vil have i. Når der er færdig skæres den op i den ene side og fyldes med salat og dressing. Smager super - gerne med et bæger chili til 
For 3 år siden fortalte jeg min omverden at jeg er blevet misbrugt som barn. En hemmelighed jeg havde gemt i 12 år. Jeg har idag en hel bunke dæmoner og psykiske problemer at kæmpe med men det er nemmere når man ikke tænker: Hvem vil tro på mig, det var min egen skyld etc. Jeg kan nu snakke om hvad der er sket men gør det sjældent for ingen vil høre om noget så virkeligt. Det er simpelthen TABU. Måske har du allerede følt et sug i maven da du læste indledningen. Mange føler nemlig det sug og stopper. De er flove på mine vejne. De bliver utilpas, og så skifter jeg og alle andre som prøver at bede om hjælp, emne. Så længe det bliver behandlet som noget man ikke vil snakke om så kan os der lider ikke få hjælp. Sandheden er: først skammede jeg mig over at have opildnet til @!#$ som 6-årige. Nu skammer jeg mig over at være misbrugt. Grunden til at jeg skriver er fordi der mangler en debat om netop dette emne. Hvorfor er det stadig tabu i dagens danmark? Tror du kun på at det sker for naboens datter? Er det en familie hemmelighed? etc. Jeg håber at vi kan starte en sund debat og jeg besvare self. på alle spørgsmål enten her eller på besked. Jeg er ikke ude efter sympati men meninger (og 'erfaringer') Hilsen Sanne
Er lige nødt til at dele min dejlige weekend med jer!  Fredag efter arbejde tog jeg turen afsted ud til min souchef sammen med 2 kollegaer. Hun er nemlig en knald dygtig maler, og havde arrangeret et male kursus... Det blev en lang og hård, men bestemt super hyggelig aften! Alle malerierne blev startet på, og godt træt gik jeg tidlig i seng fredag aften  Lørdag morgen skulle alle malerierne gøres færdige... og YES de er bare blevet SÅ fede alle sammen!  Jeg var bare helt oppe at køre - tænk sig - JEG kan rent faktisk male!!  Glad og tilfreds kørte jeg hjem lørdag eftermiddag... Og var egentlig foreberedt på en lørdag aften i selskab med tv'et... Pludselig skriver en gammel bekendt, som jeg ikke har haft så meget kontakt med de seneste par år. Han inviterede mig op til en film - og det var bare den bedste overraskelse at høre fra ham - og det var SÅ hyggeligt at se ham igen! En hel aften fulgte med snak om de gamle dage, masser af grin og hygge!  I morges ringede min veninde så... min dejlige, skønne veninde igennem 10 år, og fortalte at hun er gravid!!  IHH ALTSÅ... er bare fyldt 100 % op at glæde, denne weekend har simpelthen bare været så dejlig... Håber i andre har haft en DEJLIG weekend!
Lyder godt nok som en dejlig weekend  Sisse
weekend, så må du være godt ladet op til en ny uge. Mvh Naja
... at skamme sig over - misbrug er ALDRIG barnets skyld. Men jeg kan godt forstå at det er et svært emne at tale med nogen om, for det må være ufatteligt svært for dig at komme ind på - og det er samtidig svært for andre at vide hvad de skal sige. Min umiddlebare reaktion ville nok være en trang til at "trøste" - men det er jo nok "too little and to late". Og samtidig ville jeg have svært ved ikke at udtrykke vrede - overfor misbrugeren selvfølgelig. Men det at modtageren vil have svært ved at modtage den oplysning du kommer med KAN få det til at virke som noget de vil prøve at tie ihjel - simpelthen i mangel af noget fornuftigt at sige. Og at tie noget ihjel kan få det til at virke som om det er noget man skal skamme sig over. Jeg har heldigvis ikke erfaring på det område - men jeg ved hvordan jeg NOK ville have det hvis nogen tæt på mig fortalte at de havde været udsat for noget så modbydeligt. Og jeg ved at jeg ville ønske at være støttende - men ikke ane hvordan jeg skulle bære mig ad med det. Jeg synes at det er godt at du er kommet ud med det og håber at du får den hjælp du har brug for. Du har intet at skamme dig over - du er en SEJ pige at du har overlevet mentalt, og at du nu prøver at komme videre!
er tabu, fordi det er det folk frygter mest af alt, og fordi, som du selv skriver, at det pludselig bliver virkeligt.... Det er ikke bare en eller ansigstløs person der fortæller til et medie, men pludselig en tæt på.... Og jeg tror at folk har svært ved at håndtere det, fordi de ikke ved hvordan de skal reagere og hvad de skal gøre for at hjælpe... De skræmmes umiddelbart af virkeligheden.... Men jeg tror så også, at mange skammer sig efterfølgende over egen reaktion, og at de rent faktisk gerne VIL hjælpe, men de skal lige have tid til at "nyheden" kan synke på plads.... Tror faktisk at jeg, i første omgang, ville reagere på samme måde som dem du har mødt.... Desværre....
Jeg siger tak til jer begge for at I tør kommentere. Mange af dem jeg har mødt har i bund og grund ikke ønsket at vide hvad jeg havde at fortælle. Det er på det her punkt at jeg nok bliver lidt stædig:-) Et af de problemer jeg specielt er stødt på er muligheden for et netværk. Både for mig selv men og hvor min familie kan få hjælp. De ved specielt ikke hvordan de skal reagere og har faktisk prøvet at glemme det lidt. Min far giver sig selv skylden og pludselig står jeg med en skyldfølelse over at have givet dem skyld. En ond cirkel! Der er self. nr man kan ringe til men hvis du skulle krænge din sjæl ud ville du så gøre det over tlf til et fremmede menneske du ikke kunne se i øjnene? Jeg gik til terapi i Odense og centeret var skjult i en baggård og uden skiltning. Så var der ingen der vidste hvad der var sket med os. Det fik vi at vide. Jeg følte mig som en listetyv hver gang! Jeg vil meget gerne høre fra flere så vi kan få givet tabuet dødsstødet i vores lille univers:-) Hilsen Sanne
... er den nemme vej - men nok kun for dem der står udenfor. IKKE for den som selv har været ramt af det - der duer det ikke at skubbe det onde væk, det skal frem i lyset, ses i øjnene og sparkes i r*ven. Det skal lægges bag dig - ikke være en ond hemmelighed der gemmes i et lille rum inde i dig og får lov at forfølge dig resten af dit liv. At du har fortalt familien om det og fået hjælp er første skridt - men nok det største, sværeste og vigtigeste skridt. At kunne bringe det op i relevante sammenhænge er også et vigtigt skridt. Det har hjulpet mig i bearbejdningen af den mobning jeg var ude for som barn, at jeg har kunnet tale om det - faktisk også herinde (sommetider er det nemmere pr. skrift, hvor man kan tage den tid man har brug for). Ikke at jeg sammenligner mobning med hvad du har oplevet, for din situation er så meget værre som den kan være. Det SKAL kunne tales om - men jeg må indrømme at jeg også godt kan forstå din fars modvilje mod at tale om det. En forælders "opgave nr 1" er at beskytte sit barn mod ondt. Enhver omtale af hvad du har været udsat for, er med til at minde ham om at han har svigtet den opgave - og det gør ondt. HAN skal også have hjælp til at forstå at han ikke skal føle skydl over noget han ikke vidste - men at hans opgave NU er at hjælpe dig med de eftervirkninger der er af misbruget. Og det KAN han hjælpe med - hvis han tør. Der må være støttegrupper derude i verden - også hvor man ikke skal snige sig langs panelerne for at være med!
Jeg ville nok blive mundlam... Kender ikke til misbrug men til andre ting hvor det holdes skjult og man overraskes når sandheden kommer frem... Jeg vil meget gerne lytte - og nok sige det som det er - "jeg forstår nok ikke det du fortæller" - men som sagt - vil gerne lytte... Men at kunne sætte et ansigt på mens man får beskrevet diverse rædsler skræmmer! - for jeg ville føle mig magtesløs... Hvordan skal jeg trøste, hvordan kan jeg støtte? - ja jeg ville ikke vide hvordan jeg skulle forholde mig... - og det er nok den usikkerhed der gør at man ofte prøver at undgå tabuer... Og så må vi nok også indse at mange lever bedst med uvidenheden... Har jeg ikke set det eller hørt om det eksisterer det ikke... Skulderklap for at være nået dertil hvor du er!!!
Mobning var også et tabu indtil nogle år tilbage. Så jo følelsen kan godt sidestilles. "Jeg forstår ikke hvad du siger men vil gerne lytte..." Det er alt som skal til:-) Man må også gerne kommentere hvis man har været udsat for et tabu som man ikke kunne komme igennem. Sanne PS: Det her er utroligt terapeutisk!
dels at folk ikke ved hvad de skal sige, eller hvordan de skal trøste.. Det er lige som lidt ved dødsfald.. Folk kan have enormt svært ved at finde de rigtige ord, og det er selv om det du har været igennem er endnu værre... Jeg havde en veninde, da jeg var barn, da vi var 6/7 år, blev hun voldtaget. Jeg vidste godt, at det var sket, men når man har den alder, forstår man overhovedet ikke hvad det virkelig betyder.. I da vender det sig inde i mig, når jeg tænker på hvad der skete hende.. Hun fik en erstatning på 30.000, og det hun sagde var, "er jeg virkelig ikke mere værd..?" Det var SÅ svært for mig, som barn at forholde mig til, jeg forstod det simpelthen ikke.. Senere hen, kom det frem, at hun oveni det, var blevet misbrugt igennem flere år, af sønnen til forældrenes venner.. Hun betroede sig til en drengeven, som aldrig sagde det videre.. Havde hun bare sagt det til mig, så var det blevet stoppet før, for jeg havde ikke holdt min kæft over for min mor. Min mor havde lært mig en del om, hvad der var rigtigt og forkert.. Vi gled fra hinanden som børn. Uden nogen speciel årsag.. Hun røg ind og ud af hospitalet og psykiatrisk afd. Det endte ikke godt.. Læste en dag hendes nekrolog. Hun blev 29.. Den var hård, også selv om vi ikke havde haft kontakt i flere år.. Jeg tror ikke folk ikke vil tale om det, de ved bare ikke hvad de skal sige. Nogle siger det også til folk, der nærmest er vildt fremmede, det har jeg selv prøvet nogle gange, og så står jeg måske, og har endnu sværere ved det, for jeg kender dem jo slet ikke.. Synes det er et fint emne du har taget op. Ved ikke om mit indlæg kan bruges til noget, men som du måske kan læse, så berørte emnet mig.. Varme tanker Heidi
Jeg tænker, som også nævnes, at det både handler om at det kan være svært at forholde sig til og vide hvordan man bedst reagerer når man får serveret sådan en oplysning, uden at støde dig eller gøre dig ked af det. Reaktionen kan derfor, for mange, være at de lukker af lige når de får det at vide og måske ikke senere ved hvordan de skal tage fat på det igen - eller måske ikke tør fordi de er kede af de reagerede som de gjorde. Det kan også være misforstået hensyn: De mener måske ikke du har brug for at skulle forholde dig til deres chok og vrede oveni det du selv måtte slås med. Derudover, især nok hvis det er en tæt på, der har været udsat for misbruget, kan der jo nok dukke en del sorg, selvbebrejdelse og skyldfølelse op: "Jeg burde have opdaget og stoppet det", som du jo også oplever med din far...
Jeg er selv blevet misbrugt af en i min familie. Og det snakker vi ikke om! Jeg skal sidde til familie tam tam og snakke med personen, som om ingenting nogensinde er hændt. Da jeg som 16-17 årig fik en stor nedtur, hvor misbruget var en af de store grunde valgte jeg at sige det til min familie. (Mor, far og søskende ved det allerede) Min farmor sagde jeg løj. Vi er 3 piger i familien som alle tre fortæller næsten samme historie om samme person - men alligevel er det os som lyver, for han ku da aldrig finde på at gøre noget i den retning. Derfor er det et tabu i min familie. Jeg skammer mig over at have sagt det. Og så lader vi i øvrigt bare som ingenting resten af vores liv.. Sørgeligt..
jeg sys det er frygteligt at det er så tabybelagt- at mennesker virkelig ikk aner hva de skal sige el gøre- det er da simpelt! LYT til dem der har prøvet det. Man kan måske ikke komme med gode råd - men man kan prøve. Sige noget forkert er ikke så slemt som stilhed! desværre blir ofrene ofte beskyldt for at lyve- det er jo grotesk. men fmailie og evt venner vil ikk altid se sandheden i øjnene. Ved ikk om det er fordi det smerter dem for meget. Men de tænker ikk på hva det gør ved ofret. De kan ikk sætte sig ind i det hvis ikk de har prøvet det selv, og jeg tror simpelthen det er derudfra det hele udspringer desværre.
Det var dog modbydeligt at skulle betragtes som løgner når man fortæller noget så svært. Og endnu mere at skulle vide at familiens andre piger har været udsat for det samme. I dine sko ville jeg nok nægte at dukke op til nogen form for familie tamtam hvor vedkommende var til stede. Og også tage en alvorlig snak med familiemedlemmer der har små døtre. De SKAL beskytte deres børn - også selv om det betyder at de må indse at et ellers vellidt familiemedlem ikke er til at stole på! Det med at det bliver tiet ihjel eller endnu værre kaldt løgn må virke nærmest som endnu et overgreb oveni hvad der allerede er sket. Ligesom det Hectoria beskriver med en ussel erstatning. Selvfølgelig skal man ikke se på erstatningen som "det er man værd" men som et beløb man kan bruge til terapi til at komme over overgrebet. Men det ER usselt at skulle sætte så sølle et beløb som 30.000 på at ødelægge et andet menneskes liv! Det ER terapeutisk at kunne skrive om det - det har jeg som sagt oplevet med min egen mobning. Det at man sætter ord på og får andres bekræftelse af at det der blev gjort mod en var forkert - det HJÆLPER altså.
Jeg tror ikke at folk er flove på dine vegne over at du er blevet misbrugt. Men jeg tror at de måske "sætter sig i dit sted" og tænker at det må være ubehageligt og "flovt" at fortælle om/bære rundt på. For de ved jo også godt hvordan verden reagerer på den slags. Jeg tror generelt at folk har meget svært ved at snakke om den slags - ikke fordi de ikke vil hjælpe, men fordi det et eller anden sted er meget uvirkeligt at få den slags at vide. Man ved ikke hvad man skal sige, ligesom hvis nogen fx har dødsfald i familien. Den samme tavshed møder folk der står frem med psykisk eller svær fysisk sygdom tit. Folk ved ikke hvor de skal gøre af sig selv og det er det der er problemet. Vi er endnu ikke nået længere væk fra "gamle dage" hvor disse ting var et tabu, til at vi helt 100% ved hvordan vi skal reagere. Det ligger endnu ikke sådan rigtigt i vores opdragelse, selv om samfundet generelt er blevet et mere åbent sted at være til i. Men hvem fortæller du det til? "Dilemmaet" er lidt forskelligt alt afhængig af hvem du prøver at snakke med. Din familie vil have svært ved det, fordi det er overgået en de elsker. Fx har din far skyldfølelse (hvilket ikke må give dig skyldfølelse, selv om det er svært) - nogen har gjort hans allerkæreste ondt og han nåede ikke at stoppe det (det er selvfølgelig heller ikke hans skyld). Din familie har altså også rigtig mange svære følelser omkring det og derfor kan det være svært at tale sammen. Hvis du mener at det er vigtigt at få fortalt nye mennesker i dit liv, kan problemet være at det er svært for en person der ikke rigtig kender dig at tackle den information. Det er jo svært nok for dem der kender dig godt. Selv om det ikke skal være et tabu, så er det jo stadig en ret privat ting, fordi det handler om ens følelser. Jeg deler heller ikke mine inderste følelser med alle, fordi det er meget intimt for mig. Så dem deler jeg med dem jeg er tryg ved og tæt på. Jeg ved ikke hvor tidligt du synes nye mennesker skal vide det, men måske skal du prøve at give folk tid til at lære dig at kende, før du fortæller det? Så vil de også have en mere fair chance for at vide hvordan de skal reagere, fordi de kender dig lidt bedre. Jeg synes du skal finde en psykolog - eventuelt en familieterapeut. Det kan kommunen hjælpe dig med. Det er vigtigt at du har det godt med vedkommende og det sted det foregår og jeg kan godt forstå at du ikke var glad for at komme det sted i kom først.
Jeg har en god psykolog og psykiater. Men at snakke med alm. mennesker hjælper mig mere  Generalt så giver jeg ikke folk hånden og siger "hej, jeg er blevet misbrugt". Problemet er at man kommer til at bære rundt på en ballast af angst, socialfobi, lavt selvværd, berøringsangst osv. Derfor sys jeg det er vigtigt at folk jeg skal være meget sammen med kender min historie. Det forklare simpelthen hvorfor jeg reagerer som jeg gør i visse situationer. Det give et kram til min familie er umuligt og indtil min mor hørte om hvad der var sket gjorde det ondt på hende at jeg aldrig gav hende et kram. Det kan sidestilles med at du bære på en stor hemmelighed og den præger dit liv. Du undgår måske visse emner eller situationer. Nathja tak fordi du også har modet til at fortælle din historie. Selvom vi begge helst er foruden den 'erfaring' hjælper det at vide at vi er flere med samme dæmon. Men hvor er det frygteligt at din familie tier det ihjel! Jeg vil aldrig være i samme rum som HAM. Min familie omtalte ham meget ved navn eller som 'svin' i starten men jeg nedlagde forbud og idag må han kun omtales som 'HAM'. Mit største problem har også været vrede. Vrede mod HAM, vrede mod min familie for ikke at se at noget var galt, vrede over at de giver sig selv skylden for ikke at have 'beskyttet' mig osv. Tak fordi I tør debatere emnet åbent og fortsæt endeligt. Hilsen Sanne
Hej Sanne og Nathja... Tak fordi I deler jeres historier...på godt og ondt. Jeg tror tabuet ligger i at de fleste mennesker ikke har lært at forholde sig aktivt til misbrug og incest. Vi er alle socaliseret til hvordan man skal opføre sig i en given situation for at blive accepteret, for at være et normalt individ i denne verden. Men her slår de flestes referenceramme ikke længere til. Man ved simpelthen ikke hvad der er "god opførsel" når man bliver konfronteret med dette emne på så konkret vis. Og det gør så forbandet ondt.... Det slår mig jo at man i virkeligheden bare skal holde kæft og lære af denne situation. Lytte til jer. Hvordan har I brug for at folk tackler det? I to giver faktisk os andre en enestående mulighed her for at tage ved lære og hatten af for det. I det tilfælde har det krævet to stærke kvinder at fortælle deres hårde historier...og tak fordi I giver os andre muligheden for at lære og forstå...eller i hvert tilfælde forsøge. Nathja, det gør mig rigtig ked af det at du ikke bliver hørt i din familie. Er ikke fair at man skal gemme på den hemmelighed og så når man endelig tager sig sammen kan folk ikke rumme det. For jeg tror det er hvad det er. De der holder allermest af en her i verden, har det også sværest med at bære ens smerte. Jeg håber at du kan finde en i din umiddelbare nærhed som vil være i stand til at rumme det og dig. Og råb op! Det er ikke jer der har gjort noget galt eller er skyldige....kunsten er at I selv 100% kommer til at tro på det også, og jeg tror det kræver mange menneskers anerkendelse og forstålse. Her har I min...og tydeligvis også mange andres.   Hvis jeg på nogen måde kan være behjælpelig så sig til. Alt det bedste
Jeg tror, at hvis man får sådan en ting at vide, så ved man ikke, hvad du vil med det. Ville du bare ud med det, og så er det det? Har du åbnet en dør, så du senere kan gå igennem den? Ønsker du at jeg skal skal betragte det som en naturlig del af dig og spørge til, hvordan det går med terapien og psyken med samme selvfølgelighed som jeg spørger til dit arbejde og din hest? Altså, det ved jeg jo strengt taget ikke. Og så bliver man usikker. Og så venter man - ser hvad du gør. Og hvis du også venter på min reaktion, så bliver den jo tavshed - eller også synes jeg bare, at tavsheden bliver så pinlig, at jeg begynder at snakke om vejret. Eller svarer, når andre taler om vejret. Jeg KAN ellers godt både lytte og spørge, og hvis jeg ved, at det er det, du vil have, kan jeg godt gøre det, helt uden at jeg får det underligt med det. Men det kræver, at jeg ved det. Så måske skal du fortælle de mennesker, som du fortæller om din fortid, hvorfor du fortæller dem det - og hvad du i den forbindelse ønsker fra dem? Det er meget at skulle gøre, når man snakker om svære emner, men måske kan det hjælpe dig til at få det, du ønsker dig? Stor krammer til dig! mvh. tina
Først vil jeg sige at det er utrolig strækt at tør stå frem med denne "problematik" kan man vist godt kalde det   da det er yderst følsomt at berøre og tale om noget så ødelæggende for ens 'jeg' og livet i fremtiden. Jeg har for nyligt læst bogen " Glaspigen" af Karin Dyhr, den kan varmt anbefales, da hun netop skriver om sit liv og incent, indlæggelser og livet efter kampen, og at kunne føle sig normal. Selv har jeg ikke oplevet incest, men andre ting i barndommen, der gør at skammen udemærket kan genkendes og den dysfunktionelle families billed står klart og efterlader et spor, nemlig én som et produkt af, hvad der er sket og man som barn ufriviligt er blevet trukket igennem det, uden at kunne sig fra. Du skal altid være velkommen til en pb eller mail, hvis du har behov for at tale, uden der bliver stilhed eller andet pinligt/ ubehageligt ved sitiuationen... Hilsen Belinda.
se venligst bort fra signaturen 
I vores familie er det svært at tackle det, selv for mig som faktisk er ofret. Personen som gjorde dette er en person så tæt på mig at selvom jeg flere gange har overvejet at konfrontere ham med det, så kan jeg ikke. Jeg ved hvor meget det vil ødelægge, og til hvilken nytte? Det er jo længe siden og intet kan ændre hvad der er sket. Jeg har flere gange taget mig selv i at tænke at det måske til dels er min egen skyld. Jeg har altid set op til personen, da jeg var lille var det fordi han var spændende, mystisk, havde en god fantasi til at finde på sjove lege osv. F.eks når vi legede gemmeleg ville jeg altid gemme mig sammen med ham, selvom jeg kendte konsekvensen. Men glæden ved at være centrum for ham, overskyggede smerten ved hans behandling. Han var altid meget "sky". Han kunne ikke håndtere fysisk kontakt som et simpelt kram osv. Men selvfølgelig er det ikke min skyld - min skam og reaktionen fra min familie har bare gjordt at jeg ikke har modet og nok aldrig for det, til at bringe emnet på bane igen. Da mine forældre fandt ud af det blev der faktisk ikke gjordt det store. Der blev bare holdt opsyn. Personen som gjorde det har idag en voldsom depression. Jeg ved i mit stille sind at dette har noget at gøre med det, så derfor føler jeg også han betaler prisen nu. Jeg vil ikke sige jeg har tilgivet ham, det gør jeg nok aldrig. Det eneste der ville kunne gøre det, var en undskyldning. Ja, det lyder som en lille ting, men det ville for mig betyde at han indrømmer det og tager skylden på sig. Den får jeg aldrig, og det har jeg lært at leve med. Han er en fantastisk person og det han gjorde er så længe siden. Min mor er den eneste som jeg har kunne snakke åbent med det om, udover en af de andre piger som det gik ud over, samt min psykolog. Jeg forventer ikke folk kan forholde sig til det - det har erfaringer lært mig ikke at gøre. Mange forstår ikke hvordan jeg kan holde ud af være i samme rum som personen - men han er så meget mere end ham der gjorde mig ondt dengang og han fortjener en chance til. Han har ikke selv haft det særlig nemt. Og han er ikke ond!
Det er jo indlæg som dit, der beviser, hvorfor det kan være svært for andre at håndtere den slags oplysninger.... Du er ikke selv i stand til at synes at han er en fæl person, du viser et mystisk overskud ved at sige, at ja, han har gjort noget forkert, men du ser stadig hans kvaliteter og gode sider også. Prøv lige at forestil dig, hvordan folk som kender dig, så vil reagere ved sådan en oplysning.... Og hvorfor det kan være svært at forstå og forholde sig til.... Du hader ham ikke.... Det er det folk umiddelbart vil forvente at du gør. Jeg fosrtår godt, at det er meget komplekst, og jeg tænker ikke dårligt om dig, ved at du siger at du kendte konsekvenserne af samvær med ham og alligevel ville du gerne have hans opmærksomhed... Det viser jo bare hvor underligt mennesker kan tænke/føle nogen gange... men når det er så komplekst som det er, så kan det jo i nogen tilfælde være svært for alm. mennesker at rumme det.... Og så er det vist en ret naturlig reaktion at lukke ned. Al ære og respekt for dig, og for din evne til at rumme en person, der i den grad har forulempet dig. Som i begge selv er inde på, så er i jo selv klar over, at i er uden skyld, heldigvis....
Jeg kan godt forstå at mange vil synes at det er utrolig mærkeligt at jeg kan sige at han egentlig er en god person. Men når du i så mange år har været tvunget til at omgåes en person som har forulempet dig, så tror jeg at det er naturligt at forsøge at finde gode kvaliteter hos personen. Det er ganske enkelt overlevelse. Men jeg har hadet, afskyet, væmmes og grædt mig selv i søvne, på et eller andet tidspunkt er man nød til at "give slip". Det skal nok siges at misbruget skete da jeg var mellem 3 og 7 ca. og jeg er 19 år idag. Det var sværest i teenage årene. Jeg kan huske at jeg sad alene og forsøgte at skrive et brev til ham engang - jeg græd så meget at jeg ikke kunne sidde oprejst. Vi mennesker indeholder så mange forskellige følelser, og mange gange har du to fuldstændig modstridende følelser på en gang. Og nu vi snakker tabu, hvorfor er det forkert både at elske og hade en person på samme tid - men af to grunde? Hvis vi er i stand til det, er det vel ikke forkert? Jeg forventer ikke at folk forstår mig, for at det kan lade sig gøre, skal man nok have prøvet det. Og gud forbyde det! Men jeg vil ikke dømmes eller peges fingre af, fordi jeg føler som jeg gør. Mystisk måske, men muligt. Det har taget mig mange år at komme hertil og mange timers psykolog.
... som du siger Nathja - et spørgsmål om overlevelse. Man ser jo det samme hos mange - Natasha Kampush har jo direkte udtalt at hun nærmest "savner sin kælder" - hun lærte at overleve med det hun blev udsat for, og det at hun er væk fra det vante - hvor forfærdeligt det end har været - er også skræmmende. Det er svært at forstå for os andre - men det ER en naturlig reaktion. Jeg oplevede noget lidt lignende da det gik op for mine forældre hvor slemt jeg blev mobbet i skolen. De tilbød at jeg kunne flytte til en anden skole, men jeg var så ødelagt af mobberiet at jeg simpelthen ikke turde. Man ved hvad man har, man ved ikke hvad man får - og det kunne jo blive værre... I bagklogskabens lys ved jeg at de ikke burde have spurgt mig - de skulle have bare have flyttet mig til en anden skole! Men det er nemt at sige bagefter.
Nathja Linea: jeg synes det skinner igennem i det du skriver at du har gennemanlayseret det hele til hudløshed... - og at du har så meget styr på dig selv (hvis man kan formulere det sådan) at du kender dine egne reaktionsmønstre og kan skitsere på forhånd hvordan du reagerer i en given situation... Det tager lang tid at nå der til - og ufattelig hårdt arbejde!! - men godt du er nået så langt!! Hvad nogle folk måske ikke forstår er at nu er det jo flere år siden - "så må du da være ovre det"... Nogle forstår ikke at sådan noget aldrig forsvinder og du er mærket for livet... Jeg håber du når endnu videre i dit arbejde med dig selv. Tams: Det der med at lytte uden at forstå har jeg fra en kammerat. Han har haft kræft 4 gange - så når man ringede til ham for nogle år siden kunne jeg godt indlede med et meget forsigtigt "hvordan går det så?"... Men han sagde dengang at det var bedre at jeg ringede og sagde "jeg har ingen ide om hvad jeg skal sige", end alle dem der holdt helt op med at ringe fordi de ikke vidste hvad de skulle sige... Nogle dage var han humør til at snakke sygdom - andre dage blev det knapt nævnt... Han har dog også en god portion sort humor som hjalp meget når det hele virkelig var noget skidt pga kemobehandlinger osv... Men havde jeg ikke kendt ham godt ville jeg som sagt nok heller ikke vide hvordan jeg skulle spørge ind... Min veninde jeg bor hos nu er netop opereret i hovedet da hendes lillehjerne er for stor. Det har naturligvis været en potentielt farlig operation - så livets store spørgsmål har været oppe og vende... Hun er ikke typen der taler ret meget om følelser osv - eller giver kram... Så det meste af tiden har vi "ladet som ingenting" - og så engang imellem taget de store ture med "hvad skal der ske med hestene" f.eks. hvis nu ... Hun har fået orden i diverse forsikringspapirer osv... Men var det ikke fordi jeg kendte hende så godt ville jeg ikke ane hvornår jeg kunne "prikke til hende" fordi jeg selv ind imellem har været ved at revne med 1000 spørgsmål til operationen, fremtidsudsigter mm... Jeg tror usikkerheden med hvornår man skal snakke og hvornår man skal tie er noget af det der mest af alt kan få mig til at holde mig fra de svære emner som f.eks. misbrug og livstruende sygdom... Kunne ikke lige lade være med at skrive et indlæg igen da jeg faktisk har tænkt lidt over problematikken... DK praler af at være sååå åbent et land osv - de første der frigav pornoen... - men alligevel er de unge piger mellem 18 og 24 bange for at bede fyren om at bruge et kondom... Der er stadig mange (!!!) tabuer der skal nedbrydes!!!
Hvordan kunne I tænke jer at disse fortællinger blev modtaget af en ny bekendt? For som flere siger, det kan være svært at vide hvad man skal sige - søges der trøst, bare en som lytter, skal man stille nærgående spørgsmål? Når man ikke selv har oplevet nogen former for vold eller overgreb så forstår man nok ikke hvordan det føles, man kan kun have en anelse om hvordan det føles. Det kunne da være lærerigt at høre hvad ofrene mener der skal til for at bryde tabu - for jeg mener bestemt ikke at det er noget man skal holde for sig selv. :Pia
noget af det der jo må være med til at bryde tabuet må jo være at tale om det - men det er der jo osse mange ofre der ikk kan el tør. Ofte pga reaktionerne fra dem de fortæller det til.Så derfor må en anden ting som kan være med til at bryde tabu jo være at mennesket lærer at turde lytte til den slags og fremfor alt IKKE beskylder alle der siger de har været udsat for det for at de lyver mv. Det er jo lidt en ond cirkel - tør ikk åbne op pga omverdenen, omverdenen ved ikke hva de ksal sige el beskylder ofrene for løgn. Ingen ved reelt lige hva man kan og skal el bør gøre i situationen.
Jeg ville personligt ikke skamme mig eller beskylde nogen for at lyve, hvis de følte trang til at betro mig en sådan historie. Men jeg ville måske også have svært ved at vide, hvad jeg skulle sige som respons ud over "Puha, det lyder skrækkeligt" og den slags. Hvilket måske kunne tolkes som om jeg vil skøjte hen over emnet. Derfor kunne det da være interessant at vide, hvilken respons der af fortælleren tolkes som positiv, interesseret, ægte medfølende osv. - skal man begynde at stille nærgående spørgsmål til detaljerne - eller vil det blive tolket som sensationslyst? Jeg tror ligeså mange gerne vil lytte, men simpelthen kommer til kort fordi de bliver i tvivl om hvor tæt de må gå den anden vej. :Pia
Aaaahhh på den måde- så er jeg med... Sorry min hjerne tænkte jo bare jamen respons på respons, og sjælden er der en positiv, og så en forklaring... Altså en positiv respons for mig at se kunne jo være flg. en respons for mig behøver ikk direkte være ord, el spørgsmål- bare et simpelt kram kan være nok og det man har brug for. eller som du selv skriver- bare det at folk siger det da er frygteligt, evt spørger til om man har brug for og ønsker at snakke. Evt siger at man måske ikk 100% kan sætte sig ind i det og tale med på samme måde som folk der selv har prøvet det- men gerne vil lytte, give et kram/en skulder el lig.
... er måske ikke den bedste respons til en der har været udsat for overgreb. Personligt bryder jeg mig IKKE om at blive krammet af nogen jeg ikke er ekstremt tæt på (kæreste, forældre). Og jeg kunne forestille mig at hvis jeg havde været udsat for fysiske overgreb (ud over bank, som jeg jo har fået min del af) så ville kram være endnu mindre velkomne. Så jeg ville nok være mere til at spørge hvad vedkommende ønskede af reaktion - ud over selvfølgelig at jeg synes at det var forfærdeligt og at jeg var parat til at lytte hvis der var behov for det (men lige skulle have lidt hjælp til at vide hvordan jeg skulle reagere for ikke at såre)
både og- der er ofte forskel på det alt efter hvem man er- og om det er en kvinde el en mand. Samt ikke mindst hvor lang tid siden det er sket når det kommer frem. jeg kan jo ikke tale for andre end mig selv - og hvordan jeg gerne ville ha det eks.
det er virkelig dybden på dybden i beskriver. At oplee det værste i en situation man ikke tør ændre, og så i en million år derfra forsøge at lære at leve med at det er sådan det er..... det går aldrig over. Men jo mere det kommer UD UD UD jo nærmere kommer man det punkt hvor DET har fået så meget opmærksomhed så meget af ens liv at man hidsigt vender sg fra det og kan genoptage nyt. Jeg har aldrig med nogle af mine issues oplevet at jeg kunne forblive i situationen som når den er smertefuld (heller ikke mange år efter). Min erfaring er at sluttes må SLUTTES! Dø må dø det der skal DØ! Relationer der kræver noget af en så man aldrig slipper fri, må dø. Jeg har erfaring med voldtægt som 12 årig (og det var ikke min første sexuelle erfaring dog den første jeg ikke selv havde valgt..)en hel nat af to ældre drenge, tilbud og gramseri fra voksne og gamle mænd fra jeg var 10 ca.. og et umuligt hjem med en far som det meste af tiden ikke orkede os pga sygdom smerter psykiske probemer med hvad det nu har af følger m.m. i hjemmet. Idag har jeg min egen lille familie og INTET skal der ske mine piger.. jeg har skåret det fra som jeg ikke kan lide jeg vil kun have det jeg kan lide her i MIT liv nu. Det er slut med at lade sig undertrykke af egne og andres følelser, jeg er blevet et mere ærligt menneske jeg er fri for depressioner, lever stadig med noget angst men det er en del af min personlighed og ikke noget jeg ikke kan holde ude af min egen lille familie, thats all that matters. Jeg har levet et rakker liv i mange år ejet ingenting boet ingen steder været ude i misbrug så jeg kender til at eksistere på randen som resultat af lmøg oplevelser i opvæksten. Jeg har en meget veludviklet antenne for om folk er modtagelige for historier, men jeg har så heller ikke længere det store behov for at fortælle, det er som om det er kommet ud hvor jeg synes det skal ud fordi som i skriver ud det sal det bare, resten er noget jeg selv tager med mig videre men det er slukket nu. Møder jeg tabu folk   så er der sikkert noget andet vi kan bedrive tiden med   og det har jeg nemlig krudt frigivet til nu, det også at fordybe sig i meningsløse ligegyldige ting  slut med ren overlevelse, velkommen liv.
Jeg har kigget- læst og grædt mine bitre tårer når jeg har læst dette indlæg..... Hvorfor er det tabu.... Godt spørgsmål, som nok ikke bliver besvaret de næste mange år, desværre. Min historie: Jeg kender udmærket ofrenes smerte. Alt for godt. Ikke som offer, men som mor til et offer. Jeg holder ikke min kæ.. om at min datter er blevet misbrugt, og så alligevel. Selv om I virker forstående herinde, så er 9 ud af 10 mennesker ude i samfundet ikke så forstående. Jeg bor i et lille samfund, hvor alle ved hvad der er sket med min datter. Vi holdt ikke mund, og selv om vi fik nogle positive tilbagemeldinger da vi meldte det, så har de fleste været negative. Med hensyn til skyld, så lever jeg med samme skyld som andre forældre- DET ER VORES SKYLD. Vi har som forældre fejlet vores fornemmeste opgave, at passe på vores barn. Samtidig med denne skyd skal vi på en eller anden måde hjælpe vores barn, noget vi HELLER IKKE magter, for vi kan ikke engang fjerne vores barns skyldfølelse, vi kan ikke puste på et knæ, sætte plaster på og så er alt godt. Ovenikøbet, så slipper stodderen med at betale erstatning, og så skal HAN hjælpes...... ( behandlingsdom) For samfundet skal jo ENDELIG hjælpe ham til at få et godt liv...... Da min datter blev misbrugt, var der ingen hjælp at hente nogen steder ( hun var 10år ) Efter en forside artikel var der nogen PRIVATE der hjalp til 10 x psykolog, og det var det.( det er ikke nok ) Det kommunale "hjælpesystem" hjalp ved at fortælle mig at jeg havde svigtet, ved at fortælle min datter at "mor kan ikke hjælpe dig", og ellers sparke til os alt hvad de ellers kunne. Bitter- Ja det er vi , både jeg og min datter, nok mest jeg. Min datter har det ok idag, hun er 20 år, har en kæreste der er sød ved hende. Psykolog har vi tit snakket om, men det har vi ikke råd til. Hun læsser af på mig, hvilket er fint at hun har den tillid til mig. Hvordan er det at være mor til et barn der er blevet misbrugt..... Ord som frygtelig, forfærdligt dækker ikke en brøkdel af den skam og skyldfølelse der er der. Jeg HAR prøvet at snakke med en selvmordslinie engang da det stod på som værst. Jeg blev hurtigt enig med miog selv om at de vist var der for at give det sidste skub.....De fortalte mig hvad jeg godt vidste, nemlig at det var min skyld, og at jeg var en dårlig mor fordi jeg ikke anede noget. Fordi jeg er mor, så er jeg der for min datter, og så græder jeg mine bitre tårer i det skjulte. Jeg kan ikke tillade mig at bryde sammen, selv om det er tæt på mange gange, for jeg skal være der for min datter. Jeg er den værste hjælp min datter kan få, for 2 druknende KAN ikke hjælpe hinanden, men jeg er den eneste hun har. Min datter er så meget stærkere end mig, og jeg er mere stolt over hende end ord kan beskrive, noget jeg også tit fortæller hende. Som person, er jeg et vrag. Jeg kan ikke tåle at se noget i fjernsyn der bare minder lidt om emnet, jeg kan ikke tale med en mand uden at have en tanke om han nu også er pervers, jeg stoler stort set ikke på nogen, for alle må da kunne se hvilken dårlig person jeg i bund og grund er.Jeg er blevet menneskesky, noget jeg ikke har været før, men jeg kan ikke magte at snakke med de mennesker, der enten mener at min datter selv har været ude om det, eller ikke tror på hende- det gør mig RASENDE. Jeg kan blive så HARM over at de afskum der forgriber sig på et barn, skal have lov til at have et liv selv efter at de er blevet grebet, for de har ødelagt livet for både mig og min familie. Jeg vil se dem hjemløse, uden venner og familie, allerhelst døde. Det chokerer også mennesker når jeg fortæller det, for det lægger jeg ikke skjul på. Tilgive gør jeg aldrig, især ikke mig selv for at have svigtet. P.s Min datter er ikke herinde på hestenettet, og kommer det sikkert heller aldrig, derfor kan jeg åbent indrømme min skyld. Hun skal ikke have flere byrder, så hun ved ikke hvor dårligt jeg har det.
Hej alle I kreative mennesker herinde på HN. Nu har jeg siddet og læst en masse indlæg, om folk der er kreative med at udsmykke underlag, pandebånd, dækkener og des lignende med forskellige slags "pyntesteen", så var det jeg tænkte, om der også er nogen der ved, hvordan man laver de der roset pandebånd?? Jeg har engang da jeg var yngre, lavet nogle "flettede" pandebånd, dog kun med to farver og uden rosetter men nu kune jeg godt tænke mig, at udvide min kreatvitet. Nogle der ved, hvor man kan få nogle gode råd og idéer? Mvh Camilla
Ingen ideer her et år efter???
Jeg købte et i England for et år siden ca. Det var et sted hvor man selv kunne vælge farver. Mit er mørkeblåt og guldfarvet.
Nogen der bare kan forklare hvordan man fletter båndene om pandebåndet?
er der flere der har lavet videoer...
Har du evt. et link til nogle af dem?
Det er bare at bruge søgefunktionen på pandebånd. Det må du selv klare 
Tak camilse 
Jeg tog jo lige en smut op til hesten her til aften, og glemte alt om at optage forbrydelsen   . Så nu vil jeg spørge om der er nogle herinde der ved hvornår den bliver genudsendt?
men du kan se den på dr.dk
Idag, da kæresten og jeg var på vej hjem fra hestene, kommer vi kørende op af Teglgårdsvej - en meget lang vej med en masse sidevej ind til blokkenes parkeringspladser. Ved den første sidevej holder dig en bil. Han skulle åbanbart dreje til højre og holdt derfor midt på vejen, men han havde ikke sat blinklyset til og holdt ikke på bremsen, så hans bremselys var ikke aktiveret. Jeg registrerede slet ikke nogen fare, eftersom der ikke var noget rødt lys eller blinklys eller noget, så jeg bremsede selvfølgelig alt for sent. Resultatet var at jeg ikke kunne nå at bremse helt op og jeg måtte en tur ind i rabatten.  Vi endte helt oppe på siden af den bil, parralelt med ham der skulle dreje, blot inde i rabatten. Godt det ikke var lige der, hvor der var hegn og gangsti! Jeg var tre hår fra at parkere bilen halvt inde i et vejskilt. Så her sidder jeg, med hjertet helt oppe i halsen og tænker lidt over livets fede stunder.... Har aldrig tænkt så meget over hvor meget et bremselys eller blinklys egentlig betyder, men idag fandt jeg så lige ud af det. Selvom man er nok så opmærksom i trafikken, har fokus og mener at man er rimelig god til at afstandsbedømme, så kan man bare ikke når man ikke ser det røde lys foran sig eller det gule der blinker. Puha for en oplevelse, så en lille bøn til jer alle... hold på bremsen eller blink - det hjælper sådan en som mig.
når folk ikke gør det der....! Faktisk kostede det mig engang en tur på sygehuset... Kom kørende på scooter i byen, en bil kører langsomt på vejen - godt trukket til venstre (som om de skulle dreje til venstre)- men da der hverken var bremser eller blinklys, når jeg at tænke "tja enten drejer de til venstre, eller også kører de meget langsomt" - uanset hvad kom det ikke i vejen for min kørsel, da jeg jo på min scooter bare kører indenom... Desværre viste det sig så bare, at billisten havde valgt at lægge sig ud til venstre, for at få en blødere sving til højre... lige ind i mig... Så jeg stemmer for - HUSK AT BLINKE! (og kig jer for!   )
Jeg har engang været ved at få en cyklist på køleren, der kørte usikkert. HELDIGVIS havde jeg (uvist af hvilken årsag) lagt ekstra afstand til ham, så jeg nåede at slå en bue udenom.
både og.. altså man brude vide man aldrig køre inden om en bil heller ikke selvom den køre langtsomt... det gør man heller ikke på mortorvejen... at han så ikke blinker er ikk smart af ham... og det med at træde på bremsen vil jeg sige kunne diskuteres.. ved ikk om der er nogen regl for dette... men syntes da godt man kan se hvis en bil ikk bevæger sig længere fremme... hvsi man kikker der til  nok en sammenblanding af fejl begge veje   bare vigtigst ingen af jer kom mere alvorligt tilskade 
Ja, jeg er så også en af dem der som er noget træt af at folk ikke kan forstå at bruge deres blinklys - og NEJ det hjælper sgu ikke at de slår det til når de ER ved at dreje! Først blinke, SÅ bremse. Men gælder specielt i rundkørsler, - BLINK dog, og lær at kør i en rundkørsel, for hold op det er træls at holde om morgenen og skulle igennem en rundkørsel og folk bare ikke kan blinke! Nu vi er ved det, er jeg også træt af at komme kørende af den landevej herude ved os, og skulle til højre - der er SÅ mange som overhaler mig når jeg bremser ned for at dreje, tiltrods for fuldoptrukne linier og at der IKKE er plads til to biler i ét spor.
Jeg prøvede så idag på motorvejen, hvor der er tilladt 130 km/t, at en hestetransporter (lastbil) trak ud foran mig uden at blinke, så jeg måtte stå på bremsen... Jeg kørte selv 130 km/t, og der var lige passeret en bil forbi transporteren. Nøj, jeg blev gal!!! Havde de i det mindste brugt blinklyset til at signalere, at de gerne ville ud og overhale, så jeg havde kunnet give dem den fornødne plads... men nej...  Argh - for helvede altså...
Jeg har specielt problemer med de "dyre" biler i trafikken.. De havde åbenbart ikke råd til blink lys på den "fede" øse..! Eller også er det bare ikke STANDARD udstyr på disse!! Og nej der er eddermame ikke ret mange der kan kører i en rundkørsel!!
... siger samfundet. Men det er ikke "samfundet" der har været udsat for andre menneskers ødelæggelse. Jeg forstår godt din vrede og dit ønske om at den der har forbrudt sig mod din datter skal dø - og jeg forstår godt omgivelsernes chock når du siger det. For had og hævnønske ER tabu. Jeg lod mig for mange år siden lokke til at mødes med gamle klassekammerater. Det var en fejl, for jeg har intet at sige til de fleste af de mennesker. I aftenens løb blev der talt om hvad der mon var blevet af dem der ikke var med - og en fortalte at Michael - ham der havde været hovedmanden bag at mobbe mig - var død. Han havde begået selvmord da han var 25 år gammel. Og der sad vi så - 15 mennesker med forskellige grader af "ej, hvor forfærdeligt" - og mig med et bredt grin og eneste kommentar "det var også på tide". Det var IKKE en specielt populær reaktion - selv om der var et par af dem der bagefter sagde at de egentlig godt forstod mig. Så jeg forstår din følelse af vrede - og det er ikke en der går væk, uanset hvor ukonstruktiv den er. Det er ikke al ondskab i verden forældre KAN beskytte deres barn imod - men så kan de være der bagefter og støtte, som du også har været!
du går ned på det der. eller, det er du allerede på vej til Hvorfor kender du ingen du kan tale med ??? Her! 60465862, mit nummer, ring til mig! jeg har ører jeg kan forstå kompliceret og hævn og ja. hvor bor du?
Som du beskriver det, tror jeg at ALLE forældre vil have det i den situation.... Og jeg kan forestille mig, hvilket svigt man føler man har udsat sit barn for.... Det må være forfærdeligt.... Jeg ved, at jeg 100% ville have det på samme måde.... Og så er det jeg tænker; Hvis en voksen hund gør skade på en hvalp, så er der noget galt i hovedet på hunden og den aflives.... Hvis en voksen hest gør skade på et føl, så er der noget galt i hovedet på hesten og den aflives.... Hvis et voksent mennesker gør skade på et barn, så er der noget galt i hovedet på mennesket, men denne skal da have hjælp til at kunne komme til at fungere og gå frit i samfundet igen  Jeg trøster mig med, at de som begår den slags overgreb, i følge rygterne, får lov til at betale prisen, når de afsoner deres dom....   ... Det sørger de andre indsatte vist for.... Og så burde de ellers blive kastreret.... Som vi også er inde på her i debatten, så er handler det ikke om, for vi som har skrevet, at vi ikke VIL tro på hvad der er blevet fortalt, eller ikke VIL forholde os til det, men at det måske er svært, fordi vi ikke ved hvad vi skal sige i første omgang.... Jeg tror at det handler om, at man måske forventer at en person der har været udsat for den slags, går rundt og er evigt deprimeret, hvilket jo ikke altid er det de i hvert fald giver udtryk for... Så kan det jo godt være lidt af en overraskelse at få sådan en besked serveret.... Jeg har et tidligere vennepar, hvor jeg har mistet kontakten til.... Min veninde er i familie med damen, og har efterfølgende fortalt om nogle episoder manden har udsat børnene for. Ikke 6uelle overgreb, men vold.... Og jeg er ligeglad.... jeg fortæller glad og gerne til alle hvad jeg har hørt at han har gjort.... Folk skal vide hvad han er for en, og han skal have lov til at få de stryg det kan føre med sig... Jeg skylder ham intet!!! Kan så sige, for at få på det rene, at begge deres børn er fjernet fra hjemmet. Den slags skal bare ikke holdes hemmeligt....!!!
Hej alle Hn'er. Nu har jeg gået og tænkt på om jeg skal starte min egen lille virksomhed op. Jeg underviser en del, og har også af og til heste i ridning. Derudover skal vi jo have et par opstaldere regner jeg med når vi flytter på gård en dag. Indtil nu har jeg været "ansat" i min fars virksomhed hvor jeg så har fået løn fra, men da hans virksomhed ikke som sådan har noget med mig at gøre, men kun sørger for at jeg ikke arbejder sort ville jeg gerne starte selv. Derfor vil jeg gerne høre fra andre der er startet op selv. Ikke nødvendigvis som fuldtidsjob, men som en lille virksomhed ved siden af det normale arbejde. Det er meningen at det ikke er noget jeg skal kunne leve af, men kun have ved siden af det normale job. Hvad kræver det? Hvor meget administration er der? Hvad er fordelen? Hvad gør i andre der underviser og dermed tjener nogle penge privat?? (ok. jeg ved altså godt at nogle gør det sort, men det er ikke jer jeg er ude efter   ) Fortæl hvad du gør, og hvordan du gør det. Håber at der er nogle der vil fortælle om det. Mange hilsner fra Helle.
Jeg kan da ikke være den eneste der ikke underviser sort??? Der er da flere der underviser herinde, går man bare udenom skattefar? Og forreste... ja ja en sætternisse arbejder også om sommeren i overskriften...
Jeg underviser ikke, men kører rundt og passer dyr hos folk (99% heste) Jeg arbejder ikke fuld tid endnu, men har det ved siden af at jeg skal til at læse til jordbrugsteknolog. Jeg momsregistrede mig hos skat og de tilbyder et møde hvor de kommer ud til nystartede virksomheder og hjælper med at svare på hvad jeg skulle betale af skat osv. Det har ihvertfald hjulpet mig meget. Man kan også lade være med at momsregistrer sig hvis man tjener under 50.000 kr. om året, så skal man blot oplyse sin biindkomst. Jeg bruger ikke særlig lang tid på administration, da jeg har købt et regnskabs program, som bogfører og laver momsregnskab osv. Til gengæld bruger jeg lang tid på at besvare mails og spørgsmål fra kunder, hvilket jeg synes er en hyggelig del af livet som selvstændig.
Tak for dit svar. Jeg vidste ikke at man desideret kunne lade være at momsregistrere sig, men bare skal oplyse det. Det er selvf. også en mulighed. Hvad er det for et regnskabsprogram du bruger? Synes du at det har været besværligt at opstarte? Og et sidste... ...hvor tager du JBT uddannelsen henne?? Er selv i gang nemlig. MVH Helle
Det er mange ting man skal sætte sig ind i ved at starte op, men det er ikke svært, jeg tror det er langt sværre hvis man opfinder en dims og skal igennem patent, eksport til udlandet osv. eller virksomheder hvor man skyder en masse penge i. Min virksomhed er startet på bagrund af opslag i brugsen, lidt annocering i lokalavisen, samt været skrevet om i avisen. Det mest frustrerende er at man bare gerne vil arbejde og tjene nogle penge, med sit nye firma.. men rom blev ikke bygget på en dag hehe.. Jeg har valgt at undlade at skulle ud og låne penge til opstart, ikke fordi jeg ikke kunne, men fordi jeg var lidt i tvivl omkring min idé kunne holde i virkeligheden, hvilket den godt kan, har ca.12 faste kunder efter et lille år, som jeg jævnligt passer heste for, så det er okay, når man tænker på at folk har svært ved at overlade deres kæreste eje til en fremmede person, mens man selv rejser på ferie, men kunderne vender altid tilbage, fordi de har haft en god oplevelse med at overlade deres dyr og de kommer hjem til glade og rolige dyr, der ikke har været udsat for transport og ophold i pension. Jeg bruger det der hedder finansCE mini  Jeg starter på Dalum Landbrugsskole til august, jeg gik på den for 3 år siden, men droppede ud efter 6 måneder, da jeg kørte surt i den og alt det boglige, kombineret med at være kommet i en klasse hvor jeg ikke rigtig havde så mange at dele passionen heste med. Så nu prøver jeg igen, og føler mig langt mere klar denne gang, samt at der er rigtig meget fra den uddannelse som jeg kan bruge i mit firma og på længere sigt. Så jeg glæder mig bare til at komme igang :0)
Det er mange ting man skal sætte sig ind i ved at starte op, men det er ikke svært, jeg tror det er langt sværre hvis man opfinder en dims og skal igennem patent, eksport til udlandet osv. eller virksomheder hvor man skyder en masse penge i. Min virksomhed er startet på bagrund af opslag i brugsen, lidt annocering i lokalavisen, samt været skrevet om i avisen. Det mest frustrerende er at man bare gerne vil arbejde og tjene nogle penge, med sit nye firma.. men rom blev ikke bygget på en dag hehe.. Jeg har valgt at undlade at skulle ud og låne penge til opstart, ikke fordi jeg ikke kunne, men fordi jeg var lidt i tvivl omkring min idé kunne holde i virkeligheden, hvilket den godt kan, har ca.12 faste kunder efter et lille år, som jeg jævnligt passer heste for, så det er okay, når man tænker på at folk har svært ved at overlade deres kæreste eje til en fremmede person, mens man selv rejser på ferie, men kunderne vender altid tilbage, fordi de har haft en god oplevelse med at overlade deres dyr og de kommer hjem til glade og rolige dyr, der ikke har været udsat for transport og ophold i pension. Jeg bruger det der hedder finansCE mini  Jeg starter på Dalum Landbrugsskole til august, jeg gik på den for 3 år siden, men droppede ud efter 6 måneder, da jeg kørte surt i den og alt det boglige, kombineret med at være kommet i en klasse hvor jeg ikke rigtig havde så mange at dele passionen heste med. Så nu prøver jeg igen, og føler mig langt mere klar denne gang, samt at der er rigtig meget fra den uddannelse som jeg kan bruge i mit firma og på længere sigt. Så jeg glæder mig bare til at komme igang :0)
(ja måske i små-tingsafd., men alligevel, dvs. hvilken benævelse/betegnelse har du ifht. din hest/evt. andre dyr) ??? Min egen benævelse/betegnelse ifht. min hest/kat er at jeg er deres ejer, dvs. aldrig nogen sinde deres "moar", de er dyr og jeg er et menneske, som bare fodre dem.... Hvad er din holding/forhold til dine dyr ? (grunden til debatten, er at nogen mennesker ofte går "over grænsen" og tror at de er MOR til evt. dyr ?)...
Hej, jeg ville lige høre om nogen af jer ved hvad det koster at holde hest i Tyskland/Østrig - er det cirka samme priser som i DK? Herhjemme varierer det jo enormt meget, men det er så almindeligt at have hest opstaldet ude at der er priser for alle - er det det samme længere sydpå?
Der var det ret pebret, 4-5000 kr pr hest. Det var så fuldpas med alle faciliteter. MVH Dixonfan
Generelt er det lidt/noget billigere i Tyskland, men man skal regne med at lønningerne er tilsvarende lavere..
Det jeg læser ud fra jeres svar er at det er ca som i Danmark - man får hvad man betaler for.
Hej alle hobby-ænder Jeg har set flere der har lavet flotte glasfade, hvor man selv laver motivet og på en eller anden måde brænder det ind i fadet. Det bliver rigtig flot og jeg kunne godt tænke mig selv at eksperimentere med at lave sådan nogle fade. Nogen der har eksperimenteret med at lave disse gladfade som vil dele ud af deres viden om hvordan man laver dem og hvor man køber materialerne.
være sikker kunne jeg forestille mig at du skulle have en form for glasur og så en passende ovn. Det mener jeg at vi så i en udsendelse fra en skole en gang. Der havde de nemlig selv købt glas, som de efterfølgende malede og brændte. Så vil tro princippet er lidt det samme som når man glaserer lertøj.
På skolen hvor jeg arbejder, laver ungerne meget glas, da vi har nogle knalddygtige billedkunstlærere. Så vidt jeg har set og fået fortalt, så dekorerer man fx en glasplade med noget specielt maling/farve. Så lægges en tilsvarende glasplade oven på. Så lægges det endnu helt flade glas i ovnen (i billedkunst-lokalet. Du kan næppe bruge din egen ovn) Glaspladen lægges over en form, således glasset i varmen former sig til et fad. En ret enkel proces, med et rigtig fint resultat som kan se helt professionelt ud. Ungerne laver også små glas-brocher i forskellige former og farver. De skal jo så ikke formes, men blot "brændes"
man har noget glas, som har den form man skal bruge. Så lægge man farvet glas eller farve på og lægger det hen over noget og så i ovnen. Det er ikke svært, bliver mega flot, men man skal kende nogen som har sådan en speciel ovn man kan brænde det i. Jeg har også lavet lyse stager, som jeg faktisk solgte, fordi folk synes de var så flotte, så lavede nogle på bestilling 
Her i Haderslev har vi Bispen, et kulturhus med bibliotek, og forskellige værksteder, hvor man kan komme og være kreativ (Træværksted, systue osv) Der er oxo et glas-værksted. Hvis man ikke har prøvet det, før kan/ skal man tilmelde sig et gratis kursus, hvor man lærer at skære med diamantkniv, at det er vigtigt at glasset er helt rent, inden man kan brænde det osv. Herefter kan man så tilmelde sig til ledige tider (Der kan max være 6 personer ad gangen) Her bruger man specielt farvet glas. Oven på et stykke vinduesglas i ønsket form og størrelse, lægger man det farvet glas i ønsket mønster. Når man er færdig, vasker man alle delene grundigt, og fiskerer forsigtigt de farvede glasstykker på vinduesglasset med en lillebitte smule lim. Læreren smelter så glasset sammen (Det tager et lille døgn i en ovn på små 700 C (Så hut jeg hvisker) Et par dage senere smeltes glasset så over den valgte form (Askebæger, fad, vugge, lysestage) ved små 1300 C Man betaler efter vægt.
Købe glasfarver i en hobby-butik og så male et fad med dem. Det skulle kunne lade sig gøre i en almindelig ovn... Min mors moster lavede i sin tid en masse rigtig flot glaskunst, hun brugte en kakkel som base og lagde herpå kulørte glasstykker, der så smeltede noget. Men hun var bla også porcelænsmaler og havde ovnen til det.
... andre undervisere rundt omkring??? Putter i bare pengene i lommen uden at sige det nogen steder eller hvad??? Nu er jeg ved at være klar til at starte. Jeg har fundet et navn, og skal tale med revisoren i den kommende uge... Jeg synes det var lidt forvirrende inde på registrering af cv. Hvad er det med at jeg skal betale??? Det er da gratis.... Nå. Men rom blev jo ikke bygget på en dag, og jeg skal nok finde ud af det. Men jeg undrer mig stadig over hvad i andre undervisere gør...?
Som der er nævnt, er det vigtigt med et godt, regnskabsprogram, jeg har dog samtidig alliret mig med en revisor, da der er mange ting man som alm. tænkende menneske ikke lige skænker en tanke, at der kan trækkes fra, eller lægges til. Der ud over er der i mange kommuner, kontorer der gratis stiller sig til rådighed, for nystartede og giver gratis rådgivning i x antal timer, hvilket jeg vil råde dig til at undersøge i din kommune, da det er gode timer givet ud, selvom de som oftest ikke har indblik i heste. Når du er nået så lang ( skal du finde ud, af hvad din målgruppe er, hvis vi bare taler undervisning, når du har fundet den skal der kyles penge i annoncer, hvilket er ret dyrt, jeg gør det ikke selv da mine elever kommer i en lind strøm, så der er venteliste, og jeg underviser kun halve ene timer, hvilket leder mig til noget du skal være meget opmærksom på, og det er dit ry, få det op og kører i en fart, og bøj dig og buk dig for dine elever, men gå aldrig på kompromis med dine holdninger og idealer. Jeg fik sikkert skrevet en masse sludder, da jeg jo bare lige så dit indlæg, håber du kan bruge noget af det, og ellers send mig en PB med en liste spørgsmål, så hjælper jeg gerne med mere uddybende og koncentrerede svar.
jamen man kan jo nedfælde det indtjente som b skat - man behøver ikke starte firma selv direkte. B skat er jo bare en ekstra indkomst. Så det behøver jo ikk være fordi folk arbejder sort- men måske fordi de ikk kan el vil svare dig i tråden af flere grunde.
satte jeg pengene som b-skat. Jeg har haft mit eget firma, som jeg desperat er igang med at lukke ned. Men idet jeg stort set ingen indtægter har haft i de år jeg har haft firmaet, kræver det en uendelig god portion dokumentation overfor skat, at jeg virkelig har smidt så mange af mine egne penge i, uden at få noget igen. Så hvis du forventer en årsindkomst på max 50.000 så lad være med at registrere dig! Mht regnskabsprogram har jeg lavet mit eget i et excel ark. Det fungere ganske fint.
Revisor, regnskabsark og kunder har jeg styr på. Jeg underviser allerede en del, og skal ikke have flere ind ligenu. Revisoren bruger jeg min fars når han alligevel er hos ham, han vil gerne hjælpe. Regnskabsarket har jeg fået det min far bruger i sin virksomhed. Jeg ved godt at jeg kan indberette det som B-skat, men jeg vælger at starte op alligevel. Jeg har ingen udgifter som det ser ud nu, udover transport (får kørepenge) ridebukser, ridestøvler og en hjælm som ER betalt. STUTE: Det er heller ikke fordi jeg er interesseret i dem der arbejder sort, dem er der jo også en del undervisere af, det var dem der forholder sig til det at tjene penge i fritiden. SKAT kan vel selv finde dem der arbejder sort, det behøver jeg ikke hjælpe med. MVH. Helle.
hvorfor du vil bruge mange penge på at starte et firma inden du har tjent 50.000 kr på årsbasis. Det er for mig at se dumt da det vil koste dig penge at ha en firma - på trods af du dårligt har noget at trække fra der. Det er ikk helt billigt at ha et firma.
fået startet op og har sendt de første opkrævninger ud for denne måned. Det er gået ret smertefrit indtil nu... Jeg kan ikke helt se hvad det er der skal koste mig penge udover en revisor hvis jeg vil have mit regnskab tjekket igennem, men det er ikke lovpligtigt for enkeltmandsfirmaer... (er dog alligevel en god idé, men som sagt vil min fars revisor gerne hjælpe) Jeg har fået meget ros af både revisor, min far (hvilket der skal en del til) og af mine ryttere... Tak for alle jeres svar gennem opstarten...
Jeg vil anbefale dig at sætte et år af og brug grænsen på de 50.000kr, og så se derefter om det kan betale sig at momsregristrere sig. Du skal stadig betale skat, men slipper for moms. Jeg er momsregistreret og det er fordi jeg tjener langt over 50.000kr. Jeg er heldigvis gift med en Revisor, så det med regnskaber styrer han suverent. Du skal også huske at putte din kørsel ind i regnskabet, for det er en ret stor post hvis man kører meget. Kh mette
Jeg tror ikke du har læst mit sidste indlæg.... Jeg HAR oprettet firma, og det er fint... Men tak for din vinkel 
er ikke bare dig. Men ved du de ikke har været rundt og stemt dørklokker andre steder? Det kan jo være de faktisk har ledt rigtig meget, det ved vi vel egentlig ikke. Men for satan da, det ville være mit mareridt at aflevere min hund og så den stak af og ikke var til at finde.
uhaa en væmmelig historie. Føler med de stakkels ejere... Jeg håber hund og ejer snart er genforenede Pensionatets indsats vil jeg ikke komentere på, eftersom vi kun har historien fra tredjepart, som camilla rigtigt nok gør opmærksom på.
efterlyst nærmest overalt hvor du kan forestille dig på nettet, facebook, hundegalleri, DKK samt sheltie-klubben.... Jeg er sikker på at pensionen har gjort alt hvad der står i deres magt for at finde hunden. Det gør ejer selv også, bl.a. ved at efterlyse den på nettet. Jeg ved at der er rigtig mange mennesker i det område, hvor hunden forsvandt, der holder udkig efter den. Krydser dog også fingre for at den snart findes og kan komme hjem igen.....
Ingen af vores naboer kendte til den manglende hund. Det var først, da jeg "spredte" rygtet, at de fandt ud af, at der er forsvundet en hund. Nu bor jeg jo ligesom på landet   hvor man ofte følger godt med i, hvad der foregår i området. Ja, det er jo en af "glæderne" ved at bo på landet.
 
med en sheltie, at den typisk ikke søger mod (fremmede) mennesker, hvis den er skræmt el. stresset. Og det må siges at være en stress-situation, at være fri på den måde i et fremmed område. Hvis du tolker det jeg skrev ligefør (området) som det nærmeste område = naboerne, så kan jeg forstå din reaktion   Det jeg mente med området, som jeg i øvrigt ikke selv kender, da jeg bor i sdr.jylland, er at en masse mennesker på hundegalleri, i løbet af i går og i dag har tilkendegivet, at de bor i dette område eller tæt ved, og at de holder udkig efter den stakkels hund. Men godt, at du også har været med til at give folk kendskab til den, så der er endnu flere, der kigger (måske) efter den.
at det er en sky hund - ved ikke om det er racen - så den kommer nok ikke springende os i møde, desværre! Men det som jeg synes er enormt trist er, at man (om det så er hundepensionen eller andre) ikke har stemt dørklokker hos alle de jægere, som bor i området. De har alle hunde, som er vandt til at blive brugt til at søge, går spor etc. Og disse evner har før været brugt, når der er blevet påkørt rådyr el.lign. Vi påtænker at gå ud med vores egen hund i vores skov og se om han kan finde noget. Og ved at vores nabo vil gøre det samme. Synes bare det havde været optimalt, hvis vi have kunnet gøre det i mandags. Føler virkelig med ejerne og hunden - stakkels, stakkels dem.
Min søster bor i Veksø og hendes kærestes familie bor mellem Veksø og Stenløse, jeg kan da give dem et praj om at holde udkig. Og nej, shelties er ikke meget for fremmede mennesker, så den kommer ikke gerne velvilligt til dem som kalder på den.
du oplyser, at der ikke er stemt dørklokker el.lign. så er jeg enig med dig i, at pensionen ikke har gjort nok for sagen. Det er super at i vil se efter hunden i skoven, jeg er sikker på at ejeren er glad for den omtanke som i har for en fremmed hund, der er på egne ben i et fremmed område. Respekt for det! Mht. til sheltier - de er som regel meget reserverede (normalt ikke sky) og meget forsigtige. Jeg er vokset op med racen og har pt. selv 2 af dem. Det bedste i kan gøre hvis i spotter den er at forsøge at nærme jer den helt stille og roligt (som med enhver fremmed hund) og gerne med nogle super godbidder (jeg ville vælge rent kød, da ikke alle sheltier vil tage tørre godbidder). Hvis i får fat i den, så prøv kun at lade en person håndtere den, til vedkommende får den i ro. Først derefter skal i lade flere komme til den. Jeg går ud fra at du har fået navn og nummer på ejeren. Ellers skriv her, så kan jeg finde det til dig. Held og lykke på gåturen - jeg krydser fingre for at i finder den
været i samme situation, hvor vores ene hund løb hjemmefra. Og når jeg tænker på, hvor forfærdeligt vi havde det dér, ja så er det mindste vi kan gøre at lede efter hunden på vores egen matrikel. Jep - fik en efterlysningsseddel af de 2 damer i går, som heller ikke kendte hverken hund eller ejere. De går blot til hundetræning, dér hvor den er forsvundet fra. Men de kunne heller ikke have, at der ikke blev gjort mere  Okay - skal huske det mht. håndteringen. Dejligt at få fif. Har selv nogle rigtig sprælske hunde, som ikke har nogen hæmninger mht. at nærme sig fremmede 
det også godt. Vi havde en sheltie, der blev forskrækket af en bil, da hun var (meget løst) bundet af.... Hun trak snoren fri - og væk var hun. På trods af at vi næsten omgående var ude og kaldte på hende, så var hun fuldstændig 'tabt' - hun havde simpelthed slået hørelsen fra og reagerede ikke på indkald. Hende fandt vi 4½ døgn senere, meget kold, våd og beskidt. Stadig med snoren hængende i halsbåndet. Det var 4 meget lange dage og nætter, hvor vi var ude og lede nærmest konstant, vi havde sedler oppe allevegne med kontaktoplysninger og billede af hunden. Men ingen så hende. Hun havde løbet 4 dage lige udenfor vores lokalområde, i skov og på marker. Vi havde faktisk næsten afskrevet hende, da det var en periode med kolde dage og næsten nattefrost. Men til slut fandt vi hende. Mindre end 2 km. hjemmefra og ca. 1 km. fra, hvor hun var smuttet fra. Det lærte vi alle noget af - Mille var ked, hvis vi ikke var i nærheden og jeg lærte at binde hende ordentligt (de få gange hun blev bundet af derefter....) Det er noget af det værste en hundeejer kan opleve.... den uvished om, hvad der er overgået ens stakkels hund! Godt at der findes mennesker, der gider gøre en indsats for andre, det er efterhånden en sjældenhed i dagens Danmark.
Øv stakkels hund og ejer. Prøv evt. at lægge noget tøj eller ligende som er brugt af hundens ejer ud i det område den er stukket af. Måske den vil søge mod dette? Håber snart hunden bliver lykkelig genforenet med sin ejer igen. Det er bare det værste mareridt de er ude for   
Åh nej hvor frygteligt. Stakkels stakkels hund, godt at folk holder udkig. Men hvis en hund ikke vil findes er det desværre ikke nemt, den kan jo skjule sig overalt...
hundepension da en del af mine kursister har haft deres hunde passet dér og jeg har absolut intet godt at sige om den. Hundene kommer hjem udsultet, syge og enddog med hvalpe i maven når de har været på "ferie" dér... for nylig var der en sag om at de havde lukket en løbsk tæve sammen med en hanhund... og gad vide hvad der kom ud af det. Sidste år havde jeg flere kursister der kom hjem med hunde der var syge, havde store sår og lignende... så ja, det er en hundepension uden ansvar. De er ligeglade med hundene og såvidt jeg ved er der end el ejere der ikke engang har fået lov til at komme ind og se burerne, hvilket jeg finder mærkeligt. Det vil sige at hundene bliver afleveret i gårdspladsen og så kan ejeren ellers bare køre igen... men prisen, den er høj nok.
hvad dem med pensionen har gjort og ikke gjort?? Er sikker på, at de ikke har sendt hunden afsted med vilje!
den samme der tales om så vær venlig at trække dine ord i dig igen. Til andre og indlægsskriver: For f hvor bliver jeg HARM når folk IGEN OG IGEN skal spille pi... kloge om hvem der gør hvad. I skulle skamme jer at forsøge at spinde guld på andres sorg - føj!
Nu ved jeg sørme ikke, hvem der har tisset på din sukkermad, men virker som om, at du farer lidt meget i flint. Vil egentlig stille dig et modspørgsmål: "Hvordan kan du vide, at hundepensionen har sat himmel og hav i bevægelse? Bor du i nærheden?". Iflg. din præsentation gør du ikke, men kan da være, at du er flyttet. Undrer mig blot over, hvordan du egentlig kan tillade sig at beskylde mig for at lyve, for det er jo det du skriver mellem lignerne. At jeg ikke aner en prutfis og bare spinder guld på anders sorg... Helt ærlig, fatter ikke, hvor søren du får det fra!! Tværtimod har jeg jo kontaktet vores naboer og fortalt dem om den forsvundne hund, plus fået dem til at hjælpe med at lede. Der var INGEN af dem, som havde hørt om hunden før jeg fortalte dem om den. Så helt ærlig! Der er jo INGEN herinde, som skriver noget i retning af, at det IKKE er synd for hunden. Tværtimod! Så aner ikke, hvor pokker du får fra, at vi ikke føler med hunden og ejerne.
kunne jeg finde på at kalde mig selv for "moar".. Ja.. Ikke fordi jeg tror at jeg faktisk er deres mor, men mere "madmoar". Så jeg kunne godt findes sigende til min kat "nårh skal mor finde noget mad til dig".  Flov? nææh
Mja..... jeg kan oxo finde på at kalde mig "moar", udfra samme grund som spender. Det er trods alt bedre, end dem der kalder sig "Hersker/ Heskerinde"
Ja, jeg kalder også mig selv "moar". Ikke fordi jeg føler mig som en mor for mine katte, men som spender og Pernille er jeg jo deres mad-moar.  Mvh Naja
.... til tre heste, en hund og to katte.... og hvad er der egentlig galt i det? Det er jo ikke fordi at jeg (og sikkert også andre) ikke har realitetssansen i orden og ved at dyrene ikke er født af mig. Men den omsorg jeg giver dyrene er da så meget lig omsorgen for børnene som man kan komme. Jeg kan slet ikke se hvorfor man ikke må sige at man er mor til sine dyr. Hjemme hos sviger, da de fik hund, jokede vi da meget med, at min kæreste havde fået sig en søster langt om længe... det var da gas og hygge i stor stil. Nogle mennesker er sgu så stramme i betrækket at de ikke kan se bort fra sådan noget fjol. Hvad betyder ordene egentlig?
Jeg har ikke så meget fantasi, så min hest er altså bare min hest. Når jeg kalder på ham, kalder jeg ham Johannes eller Hannes. Jeg snakker ikke til ham i 3-person. Ja faktisk snakker jeg ikke med ham, men kun til ham. Jeg giver ordre og roser. Når jeg skal referere om ham til nogle andre, kan jeg, hvis det virkelig tager mig, kalde ham for manden i mit liv. Men det er nu kun for sjov.
Når jeg er sammen med mine heste (og hunde og katte for den sags skyld) snakker jeg til dem hele tiden. De lægger jo ikke mærke til mine ord, men mere mit toneleje. Det gør da noget ved dem. Det giver noget energi til mig, men også til dem. Giver det ikke en distance ikke at snakke med dem, men kun til dem? Faktisk kan jeg se at min hund reagerer rigtig skidt hvis jeg ikke snakker med hende hele tiden. Så mister hun fokus og lysten til at arbejde når vi træner. Ligeledes synes jeg hestene mister lidt gejst hvis man ikke lige engang imellem når man rider lige siger "dyyyygtig" eller "Sådaaaaaan" på en hyggelig opmuntrende måde. Det er vel som med mennesker - uden kommunikation mister man lidt samarbejde? Faktisk kan vi herhjemme, kæresten og jeg, godt blive så fjollede at vi giver "ordrer" til hinanden gennem vores dyr. Kæresten kan godt stå i køkkenet og råbe til hunden "nååårrrhhh din stakkels hund, har mor ikke givet dig mad endnu" eller jeg kan sige til kattene "Ja ja, din far ligger tættest på døren, sig det til ham" osv. Når vi står i stalden laver jeg da også en sjov stemme og snakker til kæresten på vegne af hans hest.... ala "Århh far, gi' en lille gulerod... se hvor sød jeg ser ud... er jeg ikke bare nuser" osv.
For hvis jeg snakker med andre om det - så er jeg jo hans ejer og ikke hans mor - men nogen gange siger jeg da - nårrrh skal mor gi dig en lille kløtur .... Men jeg ved jo godt jeg ikke er hans mor ..  Ejeren af gården hvor jeg er opstalder, er da alle hestenes "madmor"  En anden ting jeg ikke kan snuppe er når folk omtaler hesten, hunden, katten etc. som "den" - Det kan jeg slet ikke ha...  Min hest er ikke en den - han er en han ... Et dyr er et levende væsen som os andre - ikke en ting/genstand .. 
Hvis det var til mig du skriver, Miki, så tror jeg at vi mener lidt det samme, bare beskrevet på hver sin måde. Jeg siger at jeg ikke snakker med min hest, men til den. Da han ikke kan svare, ville jeg føle mig temlig dum, ved at føre en dialog med ham. Men jeg snakker til min hest og roser. Bla. når jeg rider, hvor "dygtig" eller "err" tit bliver brugt. Mest pga tonelejet, som jeg igen mener bliver brugt til en form for ordre og ros. Min hest kan mærke på min kropssprog, min fremtoning og mit humør, hvad han skal, ikke skal og hvad jeg gerne vil have ham til eller gøre for ham. At sige "nårh skal mor give dig en gulerod" er jeg overbevist om kun har en betydning for mennesket -ikke hesten. Men igen, som jeg sagde i mit første indlæg, så har jeg bare ikke så meget fantasi. Heldigvis er det forskelligt fra person til person.
.. fik snippet en del af da han var 1½, så i virkeligheden er han ikke en han, men en den  Jeg skifter lidt mellem at omtale ham som ham/den/hesten/Baloo/et af de utallige kælenavne han har. Det kommer an på hvem jeg taler med. Er det nogen der kender ham ved navn så bliver der selvfølgelig sagt navnet. Ellers omtales han som hesten. (sjov episode - vi har en frugtordning på arbejdet, men æblerne bliver sjældent spist allesammen, så når der kommer frisk frugt, bliver de "gamle æbler" bragt til mig med ordene "her er Tusse-æbler". Det hørte min chef en dag da han stod ved siden af, og blev helt nderlig i hovedet til jeg fik forklaret ham at Tusse var hestens kælenavn (han havde så endda hørt det som "trusse-æbler" - ved ikke hvad han tænkte om mig i de par øjeblikke.) Jeg snakker meget med og til Baloo - også selv om han ikke svarer   Der bliver han OGSÅ kaldt alt muligt - men jeg tror egentlig aldrig at jeg har omtalt mig selv som "mor" for ham. Og heller ikke for min kat....
Ok, skal da lige siges, at jeg aldrig omtaler min hest som "den" tvært i mod, hun er en hoppe og omtales som en "hun/hende"...  Taler altid MED min hest og sjældent TIL min hest... Dvs. kan altid se på hendes øjne/mimik/kropssprog hvad hun mener om evt.div. situationer, så er aldrig i tvivl... dvs. taler altid med hende... Det der "støder" mig, er at "folk" omtaler deres dyr som om at de er MOR for dem....??? Nej, jeg er hestens/kattens ejer og deres forsørger, dvs. sørger for at de er i rette velbefindene mht. alt... Og ud over det, så er det "mine gode venner"...dvs. Nej aldrig om jeg er MOAR for dem.... Måske er det bare mig, men hvordan kan "man" være MOR for en 600 kg hest...??? (eller en 3 kg kat)...???
Jamen hvad er det, der støder dig? Er det fordi du reelt tror at vi mener vi er mødre, eller....? Jeg har svært ved at se hvad der kan virke stødende.
Det er en hest og det ved jeg - men jeg kan godt lide at snakke med min hest - kalder mig nogen gange moar overfor hende .. Elsker at lave sådan noget babysnak og snakke som hende hvis vi står nogle stykker og snakker med hende - det har vi et eller andet med i stalden :b
Kald mig bare sær...??  Men det der på mig virker stødende, er at mennesker kan finde på at betegne dem selv som MOR/MOAR til deres dyr... Altså, de har jo ikke "født" dem, ergo er de IKKE deres MOR eller des. lign.,...?? Muligt at de er deres MAD-MOR men det er jo en helt anden ting.... Der kommer du jo og fodre dem (dvs. dyrerne) og har ikke nærmere forhold til dem...? (eller hvad, med mindre at du sover sammen med dem ???) Jeg sover ikke sammen med mine dyr, men TALER gerne med dem, hver dag... 
jeg siger også tit mor til min lille hýpser, men det betyder altså ikk at jeg er i en sådan tilstand at jeg tror jeg er dens rigtige mor. men som regel siger jeg altid 'den' eller 'den af min' eller 'den hvide' eller noget i den stil. kan ikk se hvad der er galt i det, men det er jo nok bare en vane.
Ja, nu er der jo ikke nogen der har sagt at der er noget galt i at være mor for sine dyr, jeg undrer mig bare over at man kalder sig for mor for sine dyr ? (min mening og undrer mig ?) Længere er den ikke... (ejer til en hest/kat som har/har haft deres egen mor) (dvs. jeg er bare den heldige ejer af samme hest/kat)... Heldige mig...
Et eller andet sted er det vel lige så mærkeligt at betegne sig som dyrets bedste ven som dyrets mor?? Ikke at jeg kan se noget galt i noget af det, men hvis man skal være så pernippen. Bevares! Det er jo bare ord.
Bare ord... dog vil jeg aldrig betegne mig som MOR for mine dyr.... De er dyr...!
Hunden er fundet.
dejligt! Så også lige nyheden på hundegalleri og kom herover for at opdatere, hvis der nu ikke var nogen her der vidste det  Så er der nok en hund, der bliver klappet, kælet og godt forkælet i aften...... 
Ser at I allerede er kommet mig i forkøbet. I går aftes blev hund og ejere lykkeligt genforenet  Havde tidligere på aftenen haft besøg af en af mine naboer. Nævnte at der var forsvundet en hund herude, hvilket han desværre ikke havde hørt. Natten forinden var han blevet vækket af en dame, som havde set en løs hund løbe ind til ham. Jeg ringede fluks til ejerne. Kunne jo være, at det var deres hund. Konen var over ved hundepensionen og havde fået assistance af et par sporhunde, så de kørte straks herover og søgte. Manden ringede senere og fortalte, at de allerede i forgårs havde haft en hund herude, som havde opfattet et spor.  Ca. 1 time efter var hunden fundet  PS: Til jeres info, så var de temmlig p.... på hundepensionen, som INTET havde gjort for at finde hunden. Så tror ikke den får de bedste anbefalinger fremover 
noget - sikke noget løgn at sende ud i et debat forum! De har ledet 85% mere end hundens ejere - bare for at tage et eksempel. Hvordan kan det være at du tror på at stedet hunden er løbet fra ikke har gjort noget? Tror du de folk der er idioter? Utroligt hvad man skal høre som 3. person og synd og skam for historien at den kun høres fra en side af - her i hvertfald. Der er gjort ALT fra stedets side - tro mig! Hvorfor de så ikke fandt hunden spørger du - det er et spørgsmål som ikke kan besvares her. Hunden er fundet - stedet har gjort ALT (hvilket ejeren også har bekræftet overfor stedet) og den affekt folk er i følelsesmæssigt overskygger flere realiteter som ikke er HN vedkommende p.t.
er læst over 870 gange og har 25 svar - mens en tråd om en baby på 4 mdr der er mishandlet på det grusommeste har under 200 klik og 9 svar - tankevækkende!
... denne tråd har været på i over to dage - den anden knap 4 timer. Derfor nok forskellen i svarantallet. Og nu har du og jeg lige lagt to svar til på denne - som intet har med hverken hund eller baby at gøre 
Altså nu arbejder jeg i en hundepension, og de gange en hund har sprunget snoren/halsbåndet (nogle hunde kommer virkelig med noget bras!), er jeg ihvertfald selv lynhurtig til at lokke dem ind et aflukke.  Hvis det ikke lykkes, er der en høj låge til hundepensionen, så hunden løber altid ind i det aflukke, da de jo kommer ind den vej, og ikke løber ud de andre veje der er. Vi har enkelte gange haft en hund der er klatret ud af løbegården, men så har ejerne (af stedet) og os ansatte altid fået fat i hunden- og ejerne (af stedet) laver ihvertfald ikke andet før hunden er tilbage på plads.  Jeg tror det kan tælles på en hånd, hvor mange hunde der er løbet sådan rigtig væk - og det er altså gennem 40 år. Og alle hunde er fundet, (eller nærmere fanget, da de somregel er i skoven, og vi ved de er der) senest 1 døgn efter. Jeg synes det lyder meget uproffesionelt, hvis ejerne ikke har forsøgt mere end du skriver.
Er den fundet??
HeidiZ: Læs længere oppe   Men ja, den er fundet !
fatter fortsat ikke, hvorfor søren du er så meget oppe på barrikaderne mht. hundepensionen, og deres indsats, eller rettere mangel på samme. Og det pjat med at hundepensionen har gjort 85 % mere - tja hvad søren bygger du den påstand på? Var det dem, som sørgede for at sprede historien i lokalområdet? Nope - det var folk, som selv gik til hundetræning, og slet ikke havde noget med hverken hund eller ejere at gøre. Var hun selv ude og lede? Tja jeg så hende ikke, så kun ejerne, som hentede bistand fra folk med hunde, der var trænede i at gå spor. Ovennævnte er naturligvis løse påstande, men lad mig gerne komme med faktuelle eksempler på hvad jeg mener mht. deres ringe indsats: Der ligger et sommerhusområde klods op af pensionen - tager max. 3 min. at gå derhen. I dette område er der 2 stk. opslagstavler, hvor man kan opsætte beskeder. Ikke om hun havde gjort sig den ulejlighed og bruge disse. Hundepensionens nabo var jeg sammen med i går, og de havde INTET hørt, selvom de jævnligt taler med hende. Men vil da sige lige som Lone (Camilla) - det er da uprofessionelt, at man ikke sikrer, at hunden i det hele taget IKKE får chancen for at stikke af. Folk kører temmelig stærkt på vores smalle veje, så jeg undrer mig sørme også over, at de ikke har udstyret pensionen/området med et stort og sikkert hegn - hvilket de IKKE har! Og dette er ikke taget ud af den blå luft - næ, nej det kan jeg jo se med egne øjne, når jeg kommer forbi hver evige eneste dag. Men skidt pyt - hunden er fundet. Og det er jo hovedsagen.
du er simpelhen virkelighedens sladder/røgter-render og din evne til at skabe sentationer af negativ karakter baseret på usandheder og 3.-4.-5. hånds udtryk er uovertruffen, den ros skal du have. Og slut herfra.
Er humøret blevet bedre efter en god nats søvn ? Sikke dog nogle angreb, du kan sætte ind   ! Men kan se, du ved mere (1.håndsviden)end andre. Men godt vovsen kom hjem.
synes også det virker utroligt, at man kan sætte procenter på - imponerende! Ih guder!!! 
Ja altså godt at hunden er fundet, træls at den rendte væk, men nu er den tilbage.. Det jeg syntes er sjovt er, hvordan voksne mennesker lynhurtigt kommer på barrikaderne og opfører sig som børn.. er jeg den eneste der kan se det morsomme i det??
vil give dig ret. Var jo ikke meningen, at jeg ville tænde nogen af. Havde til en start bare brug for at få det ud af mit system, da jeg selv synes det var enormt trist, at hundepensionen ikke brugte os naboer, hvilket i bund og grund var mit budskab. At jeg så bliver beskyldt for både det ene og andet uden at man kommer med fakta, ja det synes jeg sgu er lidt "morsomt".
men skal man klage over et sted så brug produkter forummet  .. Og så tilslutter jeg mig hundegittemor lidt, 2 3 4 håndsforklaringer og spekulationer bør man ikke råbe højt om tænk hvis i tog fejl og fik skadet deres forretning?? Istedet bør folk der har oplevet tingene på egen hund lave en tråd på produkter..
Men du vil gerne betegne dig som deres bedste ven?
Så længe man ikke mener det bogstaveligt er det så ikke ligemeget hvad man kalder sig i forhold til ens dyr??
Nu må du ikke misforstå mig og det er ikke fordi jeg er ude på en større diskussion, det er blot for at forstå hvorfor det støder dig. For i min verden lyder det som om dit forhold til hesten er en smule mere distanceret end mit er. For mine heste er måske dyr af betegnelse, men på ingen måde "bare" dyr, eller dyr i min bevidsthed, de er familie. Nu bor jeg jo mere eller mindre med dem. Jeg har hestene hos mine forældre, så jeg er tit i stalden (og huset, mor laver god mad) flere timer af gangen. Så jeg kan sagtens finde på at sætte mig i stalden og bare se på hestene. Mærke deres muler i håret og deres nusseri på kinderne. Jeg kalder mig, som sagt, også gerne mor, selvom jeg er velvidende om at jeg (heldigvis) ikke har født nogen af dem selv. Men måske er båndet anderledes, hvilket giver sig udtryk i den måde vi taler om dem på og benævner dem?
Uha, uha... Jeg håber ikke, jeg støder nogen, når jeg skriver jeg er moster til en del heste... Hvorom alting er, passer jeg til tider veninders heste, ergo er jeg moster... Mu ha ha... 
Fodervært ja. Og jeg snakker da med kattene, og de svarer igen i kropssprog og mimik og i spinden/mijaven. Faktis havde jeg lange dialoger med Gamle-Stribe, der mijavede ala forkølet frø/overtrukket vækkeur (hun var født vildkat og evnede ikke det barnlige mijav, tamkatte beholder): Mija-mijav-mijarrk (brokke-brokke brokke!) og Jeg: "Ja, det Er også for galt, ungdommen nu til dags er nogen skarn!" De reagerer tydeligt på skænd og ros. Jeg er fhv-hundeejer, så jeg har taget alle vanerne med mig: Det var GOODT! Dyygtiig! - og Føj og Nej! Desunden indkaldet...  Tamdyr (hund/kat) bevarer "barnlige" træk hele livet, hvor vi mennesker på en led er superforældre-erstatning for dem, det er endvidere mere eller mindre bevidst fremavlet i tidens løb. Malle (siamnoget) er et snakkehoved, meen det er den ene af de tabby også- og den er ikke siam. Måske har den fået lært det af Malle? Bisse er til gengæld et piveøre (en rigtig hankat!   ), der er meget forsigtig og MIIV! (= MOR! DET ER FARLIGT), så kommer Malle susende og "redder" ham. Men i dag var han ret modig, han kan som den eneste jumbe op i fyrretræet. Dog ikke ret højt. Fjolle-kælenavne har de allesammen. 
godt og blandet- vi ved da godt begge to vi ikke er mor el far til kræene. Men det ændrer ikk på at vi oftest (begge) omtaler hinanden som mor/far... Det er blot kærligt ment- som i de er en del af vores familie. For det ER de. En del af familien. Vores ansvar som vores kommende barn er det. Og det er vel absolut ikke værre end at sige ens hest el hund etc er ens bedste ven... Der må være samme gældende regler... Andre gange hedder jeg "bare" madmor el lig. Det er meget forskelligt. Jeg har intet problem med det... Vi ved selv hva der ligger i det.
Så kom de ud, de små, første gang officielt. (De har været stukket ud, men det tæller ikke!). Jeg brugte en del af dagen på at fjerne brændenælder/brombær, så de kunne komme om og lege bag huset, væk fra vejen. Der ligger resterne af vores kastanjetræ i en stabel, alle kattene plejer at sætte pris på. Der er dejligt højt, gode siddepladser- og sikkert mus under. Så ud- Malle demonstrerer, hvordan man hvæsser kløer. De små er lidt usikre- er på flisegangen, hvor der er sjove fyrrekogler. De kan trilles. Malle hen efter dem- og VRUMMM! Man kan ligge på lur under en busk. Blå fandt ud af at klatre i træ- men Sorte (Malle2- bare af hankøn og med mere knald på!) løb op i toppen- se, hvad jeg kan! På nedturen tog han også lige en koldbøtte om en lille gren- bare for at vise sig. Malle viste så, at hun kan klatre i et andet træ- og VRUMM- 4 katte oppe. Malle måtte lægge sig og hvile et par gange. Det er hårdt, at være lærer! Bisse turde slet ikke noget- udover lige lege med kogler. Så jeg bar ham hen i træstablen, men han stod MIIV MIIV- så Malle kom spurtende. (Han er en rigtig mordreng). Han turde dog hoppe op i trillebøren i 2. forsøg. Så gik jeg ind- og de små gik med. Så jeg kunne godt åbne vinduet, når nu Bisse stod i det (han tør jo ikke gå ud- vel?)- og Malle ville ind... Næh, han SPRANG ud til hende. Så lettere forvirring- og åben dør og vindue, og killinger har det som ål i ruse: De, der er inde vil ud- og omvendt. Nå- foder i skålene- og Blå måtte jeg lige hente ude. Men de har været ret rolige i aften. Så i morgen prøver vi igen. Det er dejligt Malle passer på og leger- jeg ville ønske, jeg selv havde 6 arme og 5 ben- og 8 øjne.  Stribemisserne er de modigste, Blå og Sort de smidigste- og Bisse er en lille klump i vamsepels. Men det er sjovt. De er bare så kære. Selv Missemor var med ude, selvom hun så lumsk misfornøjet ud, og sikkert vil klappe i sine små poter, hvis de små bliver væk. Hun har ellers haft fristed i haven. På den anden side, hvis en anden kat angriber de små, så skal hun nok være der og give den smæk. Hvis hun når frem før Malle. De små er trods alt "familie". 
Det var dog en dejlig fortælling, men HVORFOR er den ikke på opslag og billeder med dokumentation af den dejlige første tur udenfor?
Og jeg ER ikke kanonfotograf. De små er til noget med 1/1000 sekund. 
mislinger ER bare for kære.  (og så skal jeg hilse fra lille oswald og give en advarsel til dine misser om at man ikke skal hvæse af store katte, så får man nemlig prygl)
...om dine overskønne katte, men som påpeget ovenfor ville jeg nu også gerne have set nogle billeder. Du behøver sørme da ikke være kanonfotograf for at indsætte billeder.....så ville der jo næsten ikke være et eneste indlæg. Så kom du bare i gang med kameraet 
Og 30 billeder af tågen. Jeg fotograferer blomster, svampe og planter.
....billeder af misserne af?!!! 
"Tågen" er mislinger med 220 km/t. Desværre har vejret været så kedeligt og gråt, at jeg ikke har villet fotografere. De har været ude hver dag (i dag i 3½ time), hvor jeg rodede i haven. Bisse var i dag mere modig, men virker stadig som om alt andet end fliser er ubehageligt at gå på. Han har som den eneste lyserøde trædepuder, så måske er han lidt mere sart indtil, de er hærdet. De kommer forrestent fint på "Misse misse misser"- og jeg forstærker det med at sige som en bøtte tørfoder.   (rasler med en) De går ind, når jeg gør det, men jeg foretrækker et "allekald". Efter vejrudsigten er det først fotovejr- på torsdag, og da skal jeg købe ind. Jeg har ryddet yderligere 200 kvm meter til dem- for brombær og brændenælder. Så jeg ligner en, der har slåsset med 8 vilde katte i en sæk.   De små er nu helt uskyldige i det.
Hej teknologi-genier, findes der andre metoder til at lave sine billeder mindre (så man fx kan have dem som avatar på sider hvor de max må være 15KB) end stræk/vrid i Paint? Paint VIL død og pine ikke lave mine mindre end 18KB lige meget hvor mange procent jeg beder den reducere billedet. Jeg sidder pt. med en anden hjemmeside som kun vil godtage billeder i indlæg hvis de fylder under 100KB - men så er billederne bare SMÅ hvis jeg bruger Paint   Altså også på skærmen/i indlægget. Hvad går galt?
At komprimere dem mere- dvs gem som jpeg/jpg- og vælg en billedkvalitet lavere end bedste. Fx 75 %. Nogen kan det der, jeg sidder bla på FoN, hvor billeder må fylde 75 kb. Og det er svært for mig at krympe mine sådan- uden det ses. Men det KAN lade sig gøre, jeg ser smukke billeder af dyr og planter alligevel... Her er en tråd med gode forslag i: 
er vist en ret klog én   og hvor har du evigt ret 
Ej hvor skulle du skamme dig..........  Ja du skulle have sluttet et indlæg før. Så vidt jeg kan læse, skriver Aunsoegaard jo kun, hvad hun har oplevet.
ok måske kunne hundegittemor ha omformuleret sit svar men syntes efterhånden her på HN grænsen for hvad man kan tillade sig at skrive om folk der muligvis ikke er herinde er lig ikke eksisterende tænk hvis de er lidt underbemandet på pensionen og ikke havde resurcer til at stemme dørklokker men havde ledt så meget de nu havde bemanding til?? er det så fair at sige de er kolde i røven og som nogle herinde pludselig indskyder de udsulter dyrene og andet??? hvor går grænsen?
aldrig har jeg oplevet HN´skribenter SÅ langt ude som i denne tråd... Hegn - underbemanding - holde bedre øje - burde ikke kunne lade sig gøre og hvad ved jeg. Er i syge i potten? I kender IKKE hele historien - og kommer ALDRIG til det og sviner et sted til som i ikke kender - slap dog af og forhold jer til at - omend bare PRØVE at forestille jer, at ejeren af pensionen ikke smed hunden ud af en kørende bil i forsøg på at skade hund/ejere eller hvordan I nu tænker hun er "sluppet af med" hunden. Ja, for hun har da helt sikker gjort det med fuld overlæg og dermed med vilje.
Har du virkelig ALDRIG oplevet HN længere ude???...please dette er kun en lille debat:) Syntes faktisk ikke der er nogen der er gået over stregen, hvis de var ville tråden blive lukket. Gu er det da ærgeligt at hunden var løbet væk men som sagt et uheld, og jeg ved hellere ikke om pensionen ikke har gjort ALT for at finde hunden. En godtgørelse fra pensionens side ville måske være på sin plads. De er op til dem (IKKE os) at bevare et godt rygte, og hånden på hjertet, det kunne ske for alle, men jeg kunne godt finde på at fravælge pensionen ud fra dette. En god pension har i mine øjne et aflukket område hvor de lufter hunde, ligeledes en løbegård. Derved undgår man helt den risko ved at en hund smutter ud af et halsbånd. Jeg går ud fra at det er dygtige hunde-mennesker der driver stedet så derfor kender de også risikoen.
kommer på en lang gå tur end en tur i en løbegård..
Nu skrev jeg også løbegård OG indhegnet område. Dermed er der et par hektar der er indhengnet med træer og buske. En gåtur skal hunden nok overleve uden, de få uger den er der, også slipper man for at de mennesker man har overladt ansvaret til ikke mister den - som i dette tilfælde. En hund kan blive lige så meget stimuleret på et område hvis det gøres rigtig som ved en 20 km tur rundt i snor. Desuden har min hundepensin også en stor "kattelem" i alle hundebure så de frit kan gå ud i hver deres lille løbegård når de har lyst.
Jeg håber du har fået luft. Det virker som om du tager det som et personligt angreb. Jeg er ret rystet over din fremtoning, hold da op kan jeg kun sige.
jeg er bare SÅ træt af beskyldninger fra påstået rygter og folks sære holdning til at bygge på historier til det dårligere frem for at tro (som flere i tråden også gør) at der ikke var en dårlig intention bag dette uheld. Bliver sørme så harm når det går ud over folk tæt! på mig. Og ja, jeg kender   historien fra øverste led.
Jubii - så har vognmanden fra Dan Egtved været og læsse de nye bokse af i hårdtræ - glæder mig til at få sat dem op i den nye stald så hestene kan komme ind om natten
Tillykke Heidi. Ja jeg kan godt huske 1½ år tilbage, jeg havde det vildt dårligt med at gå og kigge på boksene der bare LÅ dér og ventede på at blive sat op. Vores drøm var jo bare at de (og stalden) var klar til folingerne.
som skrevet har vi fundet 2 små søde kattekillinger på vores loft. de skriger meget og jeg tror de er meget sultne. vi har ikke observeret nogen mor kat, og vi har selv kun en voksen han kat. stalden plejer at være åben, men for 3 dage siden har vi fået dyr i stalden og har lukket af, og jeg tror i den forbindelse at mormissen har fået afskåret muligheden for at komme op til ungerne. vi vidste ikke at der var dyr på loftet, og troede ikke at en mor mis ligefrem ville vælge et fremmed loft, hos en stor voksen hankat, og 2 store larmende hunde. det er ikke naboens for den render rundt med egne killinger som lige er et par uger ældre og de andre naboer i miles omkreds har ikke hun kat. men hvad gør vi med de små? de er store nok til at de har øjne(dejlige store blå øjne), kan klatre rundt og lege bide leg med hinanden, men de kan ikke finde ud af at drikke af en skål, så de er nok ikke mange uger gamle. manden er på vej til brugsen for at finde noget killingemælk, men hvad gør vi med dem? de kan jo ikke holde varmen på loftet alene, vi kan ikke sætte dem ind i fyrrummet for der "bor" hankatten og inde i huset bliver de ædt af rottweileren. har prøvet at finde noget alla inges kattehjem på nettet, men vi er nye i området og kan ikke lige finde nogle, vi bor i hemmet, ikke langt fra tarm og lyne, hvis der er nogle herinde som kender et sted hvor de har forstand på opflaskning af minimisser.
Hej Mona I kan evt. prøve at kontakte  - De ved om nogen hvordan I skal forholde jer. 
slet ikke flere ideer? har været inde på hittekillings hjemmeside, og de tager ikke killinger under 10 uger, og så gamle er de bestemt ikke.
Hvor bor du henne i landet? Tænker at vi kan tage dem til os, passe og pleje dem og når de så er gamle nok, finder vi nye hjem til dem.  Vi har to katte, en hund og ingen vil sige noget til to nye beboerer... Hunden, Money, vil klart elske to små nye uldtotter at pleje.
Frk Sjørslev - mona skriver "vi bor i hemmet, ikke langt fra tarm og lyne", så det er et stykke fra Hundige-egnen.  Havde mona boet her på Sjælland, så havde jeg også tilbudt at tage dem hjem som flaskekillinger.
faktisk godt efter jeg havde jeg havde postet mit indlæg.  Hvor "melder" man sig egentligt henne hvis man gerne vil hjælpe killinger i nød? Tænker der er så mange som opvokser under kummerlige forhold, er uønsket eller bare ikke har et hjem.. Vi åbner gerne døren for små killinger, hundehvalpe og det vil så være det jeg tør.. 
Kan i ikke åbne op igen,så missemor kan komme ind til dem igen.I kan jo lige give dem lidt vædske og så prøve at se om ikke mormis komme tilbage.Tror ikke hun sådan bare flytter fra gården efter 3 dage,hvis hun kan høre dem kalde. Hvis missemor har forladt dem ,og i gerne vil finde et nyt hjem der har mod på at opfostre dem,så må du godt sige til.Jeg har mange gange opflasket killinger,og gør det gerne igen. Har du ikke billeder af de små ? Dorte.
Jeg bor i Randers, og min kat fik 3 killinger for godt en uge siden. Mon hun vil tage dem til sig?
Jeg tog lige wokken frem i dag, men jeg har bare aldrig lært at bruge sådan en fætter - så resultatet blev... ja et eller andet - spises kunne det, men... Skal jeg vente med at komme ting i til den er helt varm op ad kanten også? Jeg har induktion, så den bliver jo meget hurtig varm i bunden... Nå - kort sagt så kom med alle jeres gode råd og idéer til tingeltangel at lave i den.
Altså jeg plejer egentlig bare at varme den op og smide grønsagerne i   Men den skal selvfølgelig ikke blive for varm, så det bliver brændt. Plejer at bruge olie i den, men putter også en lille klat smør i, til at indikere at den er varm nok, så olien ikke bliver for varm. Tror måske også at det er en god ide at snitte grønsagerne relativt fint, så de ikke skal have så lang tid i wokken.
Når vi wokker herhjemme, så snitter vi grøntsager meget fint eller også komme vi dem i foodprocessoren så de er ligesom råkostsalat. Vi bruger som regel en masse rodfrugter - knoldselleri, gulerødder, pastinak, rødbede, squash, løg, hvidløg osv osv. Så skal der bare brunes lidt kylling og laves lidt ris ved siden af og så er maden serveret.
Det lyder altså lækkert Miki, selvom jeg nok er mere til grønt i store stykker. God idé med lidt smør i - det vil jeg huske  Er der virkelig ikke flere herinde, der bruger wok?
Du får lige "opskriften" på voresyndlings wok ret. jeg hælder en sjat god olie i og venter til wokken er varm i bunden. Så steger jeg kyllingetern/kalkuntern/skinketern sammen med en klat grøn karrypasta. Når kødet er stegt på alle sider hælder jeg det over i en skål. Så er det blevet grønsagernes tur til at blive stegte. Dem steger jeg også sammen med en klat grøn karrypasta eller en boulionterning. Vi bruger som regel peberfrugter, gulerødder, champignoner, vandkastanjer, bønnespirer, bambusskud og minimajs som alle er skåret ud i passende tern eller strimler. ( Egentlig bruger vi bare lige hvad vi har hjemme af grøntsager. Man kan også bare købe en pose med frosne wokgrøntsager hvis det skal være ekstra nemt ). Når grøntsagerne lige har fået et par minutter tilsættes kødet igen. Hele herligheden overhældes så med 1-2 dåser kokosmælk og evt halv vand halv kokosmælk hvis man ikke vil have retten for fed. Så skal retten bare lige simre lidt og smages til med salt og friskkværnet peper og evt karry eller paprika alt efter humør. Serveres sammen med nudler eller ris. MUMS Det kan godt lyde lidt omstændigt men det er simpelthen så let og kan også gøres super hurtigt hvis man køber kød der i forvejen er blevet skåret ud og en pose med frosne wokgrøntsager - Det bruger vi tit når vi skal have "fastfood" 
Det lyder slet ikke omstændigt Anette, men som noget jeg kan finde ud af. Det der grønne karrypasta lyder lækkert, men jeg kender det ikke. Er det noget man kan købe på glas fx i Coop? For jeg går ikke ud fra, at det er pasta som i nudler... 
Det er nemlig helt nøjagig en substans som man kan købe på glas i de fleste dagligvarekæder. Kig på hylderne hvor det andet wok gear står, som nudler kokosmælk etc ..
Jeg laver wok nogenlunde som Anette. Tricket er, efter min mening, at wokken skal være MEGET varm og grøntsagerne snittet rimelig fint i strimler. De skal kun lige svitses, de skal stadig have lidt bid i den færdige ret. Mmmm... skal vist have wok snart...
Husk at bruge en olie som kan tåle høj varme. Her bruger vi jordnøddeolie. Jeg synes ikke at oliven og solsikke olie er særlig godt.
Hej Min telefon er blevet stjålet  Jeg forstår bar ik helt min forsikring: Selvrisiko på 912 kr. Der står dog under et andet afsnit omkr. mobiltelefoner: Derefter såt en tabel, og ved mobiltelefoner står der 100% ved under 1 år. Min telefon er 6 mdr. Kostede 1200 kr. Hvordan er reglerne så? Får jeg 1150 kr - altså de 100%? Eller får jeg 1150-912 - 238 kr? På forhånd tak 
Ingen der ved noget?? Jeg har lærerstandens brandforsikring..
jeg ville tro du får restende af prisen når din selvrisiko er trukket fra..
Det var også min tanke - men er det så ik lidt mærkeligt de slet ikke nævner dette ?? At det er procentsatsten minus selvrisiko?? Eller er det noget man bare "ved"???
Jeg vil også tro du skal trække din selvrisiko fra. Det er grunden til at vi ikke har selvrisiko på, - prisforskellen fra at ha' en og ikke ha' en, var ikke så stor, og netop tanken med at jamen mister vi en dyr mobil, er det altså bittert ikke at få noget fra forsikringen, og ikke ha' råd til en ny mobil!
Jeg ved slet ik hvad forskellen er... Men har lige snakket emd forsikringen, og jeg får de penge jeg regnede med, hvilket passer nogenlunde til det som mobilen i sin tid kostede (havde jo også andre småting i min taske, der så tilsammen har kostet selvrisikoen ca) Dejligt!!!
Dyrenes beskyttelse naturligvis 
fandt du en løsning med de små killinger  håber missemor vendte retur 
 problemet er at vores høns begyndte at hoste og vi har lige fået ællinger, så vi vil helst ikke åbne døren. døren har dog stået åben i 4 timer her til eftermiddag, mens vi ikke har været hjemme og missemor har ikke været tilbage. vi har givet dem noget killingemælk tidligere og nu har de lige fået tilbudt opblødt killingefoder til natten, sammen med en lun vandflaske til at ligge op ad. hvor bor du henne i landet, for vi har ikke erfaring med at opflaske sådanne små trolde, så hvis du ville og havde muligheden er det da klart at overveje. jeg har ikke nogle billeder af de små, men skal prøve at tage et imorgen.  jeg ved ikke om hun vil tage "vores" også, jeg tror de er 4-5 uger, så mon ikke de er for store i forhold til dine egne?
Jeg vil gerne modtage dem,men det skal være meget snart for at de ikke skal blive for svage,de bliver hurtig dehydreret de små killinger. Jeg sender dig lige en bp med mit tlf nr,så kan du jo lige ringe hvis du er interesseret. Dorte.
og jeg havde sikkert ikke selv kunne, hvis det var mig der stod med dem. Men jeg synes aflivning ville være en "god" løsning. der findes SÅ mange kattekillinger der ikke kan få et hjem, og disse vil jo mangle en mor til at lære dem at være kat...
nu har der været en flink mand fra falck og hente dem og køre dem til dyrenes beskyttelse, så må de med deres kompetance og erfaring på området, finde ud af om de små skal have en pleje mor eller om de skal over broen, for jeg slår kun dyr ihjel som enten lider eller skal spises. men jeg tror nu at lige disse to vil være meget lette at få afsat, de er rigtige whiskas killinger 
tråd hører vist til på senior. Det er helt normalt hunkatten hvæser og siger fra når en parring er vellykket- det er det du kan høre i sommernætterne når kattene larmer.. Så han rammer altså helt rigtigt- katte er ikke designet til at finde forkerte huller, det er noget mennesket har fundet på..
... at det bliver til killinger  Når hun hyler er det sikkert fordi han netop HAR ramt rigtigt. Hankatte har modhager på vedhænget - så det GØR ondt på hunkatten
da   eller måske avl.. men det er jo vist forbeholdt hesteavl.. Men altså. Nu du åbenbart har besluttet dig for at få killinger (jeg går ud fra de kommende killinger er afsat selvfølgelig) så skal dine katte nok klare resten.. Kan godt være det tager et par forsøg, men det er tydeligvis lykkedes et par gange.
...en hingst kan ramme det forkerte hul, hvorfor skulle en hankat så ikke kunne 
jo ikke noget der sker hele tiden, og jeg fastholder nu engang at det med ligefrem at lede efter forkerte huller altså ikke er hverken i kattens eller hestens natur..
....er det IKKE med vilje at de gør det. Men en lidt "uvillig" partner kan altså godt være årsag til at det går galt.
... men er nok ret usandsynligt. Hylene hører som sagt med. Jeg ville også hyle på den usjove måde hvis jeg mødte en med modhager på!
der er nu ellers saftige emner derinde  Ville gerne undskylde hvis jeg bare kunne finde en grund 
hvorfor dog det  Tak fordi du lige frarøvede mig enhver rest af lyst til at se en nøgen udgave af mandekønnet de næste 5 år.. Tænk hvis der faktisk fandtes en med modhager.. 
... normalt at det går over flere dage. Modhagerne er det der igangsætter ægløsningen - og ja, der kan godt være kuld med flere fædre - af samme grund.
mere end et kuld, neutralliserer du så ikke missemor og missefar? Så de ikke skal gå rundt og være stressede over at være fertile? Held og lykke med killingerne, det bliver en spændende tid:)
enten er jeg træt ellers er det en rigtig underholdende tråd.. I virkeligheden skråler hannerne når hunnerne er i løbe tid: wrauu baby skal du med hjem og se mine modhager