Er ved at gå til af bare spænding... Jeg blev insemineret d. 09.02 - og er nu gået 5 dage over tid, men mine gravidstest er negative. Det er 3. gang jeg er blevet insemineret, og de andre gange har jeg haft det anderledes. Der udover har min 1. mens-dag været meget stabil på 28énde dagen. Jeg var i går ved lægen for at få taget blodprøve, og regner med at få svar på den på mandag. Jeg er så spændt, samtidig med at jeg er rigtig nervøs, mine tanker kredser om at skulle være mor - og jeg glæder mig. Hvor når kunne i teste positiv...? Heidi
Uha, jeg krydser fingre for den er der  Jeg er pt. gået 12 dage over tid, og min mens har ellers været stabil på 38-39 dage de sidste 4 måneder. Men jeg tester desværre også negativt  - Så jeg følger lige lidt med i din tråd 
jeg tog test da jeg var gået en måned over tid da jeg skulle opereres men alle 4-5test sagde negativ.. en måned efter operation finder jeg så ud af jeg er 2mdr henne.. man kan ikke altid stole på de tests
Hej Jeg har først kunne test positivt efter 7-10 dage over tid. Håber lægen kan fortælle dig det på mandag. Hilsen Jette
Under min første graviditet, var jeg også langt henne, før jeg kunne teste positivt! Næsten 2 måneder... Hvis du er blevet insemineret, så er du jo blevet fulgt mht ægløsning, og det er derfor ikke ret sandsynligt, at du går over tid med mens, medmindre du er gravid   . Jeg krydser alt hvad jeg kan! Det er bare det vildeste at finde ud af at der vokser et lille liv i ens mave. Kh Mette
Tak for jeres svar!! Det er super rart at blive bekræftet i at det er muligt at teste negativ og stadigvæk være gravid... Det ville være så rart hvis det skulle lykkes denne gang! og som Mette siger så er jeg jo fulgt tæt og ved præcist hvornår jeg havde ægløsning. Men jeg tør næsten ikke tro på det før jeg tester positiv, så jeg kan næsten ikke vente til mandag. Heidi
Der var ingen grund til at glæde sig til i dag. Jeg fik i går min mens - og svaret fra lægen var også negativt  Jeg har snakket med fertilitetslægen, og aftalt et nyt forsøg, denne gang med både med pergotime og indsprøjtninger. Jeg er simpelthen så skuffet og ked af det, jeg syntes disse nederlag bliver sværere og sværere at håndtere, jeg tror jeg har grædt on and off i 2 dage. Heidi
Åh nej, din stakkel   . Jeg føler virkelig med dig! Da vi forsøgte at lave den første, fik jeg også totalt nedtur ved hver ufrivillig menstruation! Jeg var virkelig ulykkelig og frygtede at det aldrig nogensinde ville lykkedes. Jeg nåede kun at have 2 ufrivillige menstruationer, så folk syntes at jeg var noget hysterisk. Men det ændrede jo ikke på hvordan jeg havde det. Jeg kunne jo ikke vide at næste gang, så ville den være hjemme   . Så selvfølgelig skal det også nok lykkedes for dig! Min svigerinde og hendes mand prøvede i 5 år før det til sidst lykkedes dem at få reagensglas tvillinger. 2½ år senere kom lille Karl så helt af sig selv. Da hun gik igennem alle sine frustartioner gennem alle de år, havde hun garanteret ikke regnet med at sidde med 3 små dejlige børn den dag i dag. Så fat mod - lige pludselig har du en hel flok   . Hvem ved - måske er det allerede næste gang, det lykkedes!? Mange tanker Mette
hvor jeg føler med dig.. det er bare SÅ træls når man får mens... Opnåede graviditet sidste år i maj uden hjælp, men havde en SA i juli og er nu blevet insemineret 5 gange, 6 gang bliver imorgen og ja det er bare så psykisk hårdt hvergang man får sin mens  Krydser fingre for at det lykkedes for jer næste gang 
Tak skal du ha´ Jeg håber virkelig også at det er næste gang det lykkes, nu skal jeg starte i en anden hormonbehandling. Vil da også krydse fingere for dig!! og håber at 6. gang er lykkens gang for dig Heidi
at din menstruation kom alligevel! Vil bare fortælle at du nok skal blive gravid- tro på det! Min søster og hendes mand prøvede i laaaang tid og blev insemineret mange gange og i dag er hun gravid i 7 uge. Hun havde mistet alt håb, men lige pludselig var den der. Al held og lykke til jer piger- håber og krydser fingre for jer...
Denne her tråd er stik modsat min første tråd, men efter at have tænkt og tænkt, grædt og grædt, tænkt lige mere og grædt endnu mere har jeg taget den beslutning at jeg ikke skal have det her barn. Det er mit livs værste og sværeste beslutning! Jeg har snakket med faren engang mere ud over den dag jeg fortalte ham om graviditeten. Han var stadig lige så knust, på sammenbruddet rand og holdt fast i at han ikke ville have det her barn. Og jeg har selv vaklet rigtig meget den sidste uge - det har været en kæmpe følelsesmæssig rutche tur hvor jeg det ene øjeblik vil og det næste ikke. Og sådan vil det nok være altid. Men så er det også bedst at jeg vælger at det kun er mig der lider under den her ekstreme usikkerhed og ikke et lille barn. Ingen kan jo fortælle mig hvad jeg skal gøre og det er nok det mest frustrerende. Et eller andet sted ville jeg ønske der var en der sagde hvad jeg skulle, men omvendt så er det min beslutning og jeg er nød til at blive voksen og tænke klart - lade følelserne ligge og bruge min logik. Min mor og jeg havde en lang og dyb snak her til aftens. Jeg havde det igen rigtig skidt med det hele og havde bare lyst til at grave mig ned. Hun sagde en masse ting, som jeg ikke selv havde tænkt over. For det første spurgte hun mig om jeg selv synes jeg havde haft en god barndom - om det havde været let og rart, om jeg var kommet igennem det uden mén som mine forældre havde påført mig. Og nej, det har jeg ikke. Hvortil hun svarede så ærligt som noget menneske kan at det var fordi jeg ikke havde haft forældre der var kompetente nok til at være forældre. Det er let nok at blive mor, men det er svært at være det.  Det her er og vil altid være det værste jeg selv har skulle beslutte. Jeg har skrevet med faren idag og sagt til ham at hvis jeg skal gennemføre det her, så skal han være der. Han skal med til lægen, hospitalet og være der dagene efter. Han skal være der når jeg græder, når jeg hader ham, når jeg bliver hysterisk, når jeg bliver dårlig og hver evig eneste gang jeg har brug for ham. Det her er noget vi har skabt sammen og det er noget vi gør færdigt sammen. Han har lovet at det vil han, uanset hvad. Jeg er alt for usikker omkring den her beslutning og netop af den grund vil det eneste rigtige være at få en abort. Havde jeg omvendt vist med mig selv at jeg ville kunne klare det her alene, så ville jeg også gøre det. Men det er jeg ikke sikker på og så skal man ikke sætte et barn til verden. Det vil jeg ikke byde det. Derfor ville jeg spørge nogle af jer, om i har fået foretaget en abort og hvordan i klarede det? Gør det ondt? Mærker fosteret noget? Hvordan klarede i hverdagen bagefter? Lige nu har jeg svært ved at forestille mig at livet bare fortsætter. Men omvendt er det nok også det som vil hjælpe mig igennem i sidste ende. Hvis du nåede så langt, så tak fordi du gad at læse..
ja jeg har nu endeligt taget den beslutning at jeg vil fri til min kæreste ;o) vi har været sammen i 7 år til april og har fået en lille søn sammen siste år, jeg elsker ham over alt på jorden og kan ikke forestille mig et liv uden ham ;o) men da vores økonomi er lidt stram er det ikke fordi vi har meget at gøre med til et bryllup, vi har begge den opfattelse at max 1 år efter frieriet skal man giftes, så vi har et år til at spare op, men stadig er det ikke kæmpe beløb.. så er der nogen der kan komme med gode råd til et bryllup som har det hele uden at være dyrt??? evt. fortæl lidt om jeres bryllup og prisen.. tænker alt lige fra kjole til servietter, prisen alt i alt...
Man kan jo nu engang ikke få det hele uden at betale for det..   .. Vi valgte at holde et stille og roligt bryllup i fredags/lørdags kun med vores forældre.. Ikke pga økonomien - men fordi jeg ikke gider holde stor fest når jeg ikke må drikke ..  Næste sommer holder vi så den store fest med kirke og masser af gæster.. Man kan jo spare på mange områder - hente drikkevarer i Tyskland, holde festen hjemme, selv lave bordkort- bordpynt mv.. Kjolen kan man købe på tilbud eller brugt osv osv... Det handler jo om at prioritere.. Vores bryllup i weekenden kostede ca 5000 - det var med tøj, brudebuket, spisning for forældrene fredag, champagne på rådhuset lørdag hvorefter vi stak af til en romantisk overnatning incl massage, 3 retters menu samt islænderridt på Rømø .. Pøj pøj med at finde den løsning der passer bedst til jer ..   ...
overdrivelse fremmer forståelsen ;o) he he ved godt man jo ikke kan få noget uden at betale he he, men vi vil gerne have et bryllup med fest, god mad, hele familien og nogle venner.. vi vil ikke selv skulle lave noget og heller ikke vores gæster, så der skal være folk til det, ligesom vi ikke selv vil lave maden... lokalet gør ikke så meget, med lidt pynt kan hvad som helst næsten gå ;o) kjolen skal være pæn men ikke nødvendigvis koste det halve af budgettet. jeg vil umiddelbart sige vores grænse må gå ved ca 30.000kr
Ud fra de ting du beskriver i sidste indlæg, vil et anslået budget være: Leje forsamlingshus: 2-3000 kr. Leje duge: 500 kr Mad, ca. 200 kr/pers. Servering afhængig af antal gæster, 2-4 mand á ca. 1000-1200 kr. Drikke, sodavand, vin etc. 30-50 kr/pers Kjole m.v. Tøj, far + søn Musik? Bryllupsferie? Overnatning bryllupsnat? Fotograf? Brudebuket 500 kr. Så kan du selv prøve sat regne lidt på det. Hvis i får en del penge i gave, er det jo også en mulighed at bruge nogle af dem som hjælp til betaling af festen.
Til ovennævnte budget - man får ikke meget brudebuket for 500 idag - med mindre, man har en veninde, der kan lave den slags... Tror det vi så på kostede fra 1000 og op... Endte vidst med 1200 for buket + blomst til gemalen (samt roser til mit hår). I øvrigt har lucca bride og andre forretninger tit gode tilbud på sidste års modeller af kjoler (det fandt jeg selv ud af ved et tilfælde - den kjole jeg netop valgte til dagen var fra året før = 50% rabat)... Vi gad ikke lave så meget op til festen - men drikkevarer og bordpynt mv sparede vi på - ved at handle gode tilbud når det kunne lade sig gøre. Vi var omkring 20 personer og brugte omkring 30.000 - 32.000 på dagen, alt incl (når det SKULLE være ville vi IKKE mangle noget - ej heller selvom det var en lille fest). Heraf var de 5.000 til fotografen (jeg smed så yderligere oveni, så han fulgte os "på dagen" - men det var en gave til min mand og ikke opr. med i budgettet) samt at jeg brugte omkring 8000-9000 på kjole, sko og tilbehør. ...Så for de "resterende" 17.000-18.000 fik vi tøj+sko til min mand, rundvisning og kaffe/chokolade/sødt til gæsterne (vi blev viet på en museumsgård - gæsterne fik så lidt at hygge sig med imens vi selv blev fotograferet), brudebuket, bordpynt, invitationer, leje af lokale (+ rengøring og servering), overdådigt kaffebord og bryllupskage, tre gode retter mad (ikke det billigeste alternativ - vi ville have lidt specielle retter), kaffe og kage + sødt og salt til aftenhygge, alle drikkevarer (god vin, øl, vand og et par "stærkere" flasker - i store mængder), bryllupsnat (på hotel - i suite) samt diverse småting jeg ikke husker på stående fod - men der var mange "småtingsindkøb"... (Det skal siges, at vi først var hjemme i egen bolig til bryllupskaffen - og siden i lejet lokale til spisning - så bordedækning, pynt og tjenere/hjælpere var x2). God fornøjelse med planlægningen - det er SÅ spændende. NYD DET!
Vi blev gift i september sidste år. Vores oprindelige plan mht. budget var 25.000-30.000 - vi ønskede et ordenligt bryllup, men med fornuft. Alligevel løb det op i ca. kr. 50.000,- og det var ikke et "overdådigt" bryllup, vil dem med prinsesse drømmene nok mene  Min kjole var nok noget af det dyreste - med tilretninger, skørt osv. løb det op i ca. kr. 7.500,- det var så heller ikke en del af planen fra start. Men omvendt, det er en del af dig/dagen du ikke skal gå på kompromis med, det er trods alt kun denne ene gang du oplever det - forhåbentligt. Der ud over til mig var der sko, lingeri, hårpynt, frisør, neglepåsætning osv. I alt ca. kr. 10.000,- Min kjole blev i ørcrigt også købt på udsalg - sparede 50 %. Til manden var der tøj (jakkesæt og slips), boxershorts, strømper og sko og vores brudepige skulle også have en kjole. I alt ca. kr. 3.000,- Vi brugte en del på vielsesringe og det har jeg absolut ikke fortrudt. Kigger på den mange gange om dagen   De kostede tilsammen ca. kr. 14.000,- Vi holdte festen i et lokale midt i Kbh. som mit arbejde ejer - temmelig fedt og billigt! Vi fik mad udefra, bryllupskage, natmad, drikkevare osv. Der ud over kom der duge, lys, servietter, blomster, pynt. Serveringspersonale havde vi også. Dagen efter klarede vi selv den sidste oprydning/rengøring. I alt ca. kr. 15.000,- Mht. musik havde vi lejet en jukebox   Kan anbefales - var et mega hit blandt gæsterne. Det kostede kr. 1.600,- for hele weekenden incl. levering, opsætning og afhentning. Vi havde også en fotograf - et af de bedste valg på dagen - ville jeg IKKE have undværet. Kostede kr. 3.500,- Vi valgte så følgende fra da vi ike synes det havde nogen betydning: Limousinekørsel eller lignende til og fra kirken. I stedet kørte min svigerfar os i sin ret lækre Volvo. En slags "orgel-Bent" til at spille under mad osv. Eller anden live-musik. Der ud over ønskede jeg ingen brudebuket eller slør. Ingen af delene tiltaler mig. Bryllupsnat på hotel eller lignende behøvede vi heller ikke. Vi var enige om at vi helst ville vågne op der hjemme. Kan ikke lige komme i tanke om mere, andet end det hurtigt løb op i mere end forventet. Vi valgte dog at arbejde ekstra og sparede op på den måde. Min mand friede i april og vi blev gift i september og i den periode sparede vi pengene op. /Malene
.. at du vil have glæde af at læse disse to tråde:
Jeg tror også du vil have glæde af at læse de to tråde Louise har hevet frem. Gang på gang er der nogen der skriver herinde om at de er blevet gravide, men ikke ved hvad de skal gøre. De, der vælger en abort, skriver dog ofte efter, at de har fået aborten, at de fortryder. Det skal tænkes igennem! Meget endda før du vælger. Ja, det er let at blive mor, men ikke let bagefter. Jeg tror dog ikke det bliver lettere fordi du en dag er 30. Vi er blot mødre og vi kan alle lave fejl. Vi ønsker alle det bedste for vores børn, men vi kan ikke være perfekte. Du kan finde mange der har haft en svær barndom. Endda på trods af at de havde forældre der fuldt ud klarede opgaven, men alligevel kan der være små ting der engang imellem gør det svært. Jeg vil ikke prøve at overtale dog til at beholde barnet. Jeg vil blot opfordre dig til at tænke det igennem. Tænke over hvilke konsekvenser de to valg kan få for dig. Uanset om du vælger abort eller ej, får du dtor brug for hjælp. En abort er meget hård følelsesmæssigt og jeg tror alle vil opleve at de tænker bagefter at de måske har valgt forkert. Disse tanker får du brug for hjælp til at bearbejde. Ikke bare din ekskæreste, men måske en psykolog der er mere kompetent til at hjælpe. Jeg håber du har det godt med dit valg og at det er gennemtænkt, så du også vil have det godt med det i fremtiden.
FieThomsen - Jeg vil fortryde det. Det er jeg 110% klar over. Men lige nu føler jeg ikke at jeg kan forsvare at tage et andet valg. På den her måde er det kun mig som kommer til at lide under det valg jeg tager, og ikke et lille barn. Jeg har en psykolog som er tilknyttet min uddannelse, som jeg før har snakket med. Ham vil jeg forsøge at få igen. Jeg føler selv jeg har tænkt det igennem. Når jeg tænker på at beholde det her barn er det med blandede følelser. Jeg kan ikke lade vær med at tænke på mig selv stående i en lejlighed, fuldstændig alene med et skrigende barn jeg ikke kan få til at stoppe. Den tanke kan jeg ikke rumme eller håndtere. Havde omstændighederne været anderledes, havde mit valg også været det. Jeg har lige læst begge tråde (det meste af det) og det er barsk læsning. 
Det berør mig meget dybt, at du allerede nu, ved du kommer til at fortryde det. Du har taget en beskutning og har faktisk allerede fortrudt den. -endnu er den bare ikke endegyldigt. Jeg er bange for at sige for meget, for jeg ved, mit svar vil være påvirket af mine egne erfaringer som mor, og jeg vil ikke presse dig i den ene eller anden retning. Jeg syntes det er meget intelligent, at du vil være den eneste som lider. Ikke fordi jeg kan lide martyrere, men fordi, som du selv siger, det at blive mor er nemt nok, men at være det er noget andet. Men... til din beslutning om at være den eneste som lider, ligger jeg dog også deri, at du måske netop rummer det, en god mor har. Evnen til at tilsidesætte sine egne behov. Netop når det er sværest og der ikke er mere at give af. Hvad ligger der heri?: "For det første spurgte hun mig om jeg selv synes jeg havde haft en god barndom - om det havde været let og rart, om jeg var kommet igennem det uden mén som mine forældre havde påført mig. Og nej, det har jeg ikke. Hvortil hun svarede så ærligt som noget menneske kan at det var fordi jeg ikke havde haft forældre der var kompetente nok til at være forældre. Det er let nok at blive mor, men det er svært at være det." Hvad er det for nogle mén? Hvad er det, som gør, dine forældre ikke var egnet? -og er du som dem? (hvis jeg må spørge). Mest af alt, sender jeg et virtuelt kæmpe knus herfra.
Kilden - Mine forældre var ikke egnede fordi min far ikke ville være familie far. Jo, han elsker os børn - men han har aldrig nogensinde været familie far. Han har rejst altid, grønland, Irak, Syrien, Sverige - you name it. Min mor giftede sig med en mand som har en del psykopatiske træk, og det betød at min mor f.eks. forsøgte selvmord. Den aften mistede jeg den der "mor er den stærkeste i verden" forestilling et hvert barn har. Og jeg var kun 12 år. Nogle år efter fandt jeg min stedfar liggende i en blodpøl, fordi han besluttede at skære i sig selv. Han havde dog ikke nosserne til at gøre det ordentligt, så fandt ham liggende der skide fuld, ynkelig og blodig. Der er sindsygt mange ligende historier i min opvækst. Det har selvfølgelig påvirket mig dybt, og jeg har selv været nede med depression + 2 selvmords forsøg. Og det er faktisk først her i sommer jeg omsider fandt ud af hvad jeg er og hvad jeg vil. Derfor er mit "fundament" stadig skrøbeligt og det er derfor jeg er bange for at det måske er for skrøbeligt til at jeg ville kunne tage varer på et lille barn helt alene. Havde faren ville være en del af det, havde det som sagt set anderledes ud. Så var vi to om ansvaret. Jeg fortryder nu ja, og det ved jeg med mig selv at jeg vil gøre resten af mit liv. Jeg blev mor allerede det øjeblik der var 2 streger på testen. Og at vælge det fra er det hårdeste, mest modbydelige og skræmmende jeg nogensinde skal gøre. Jeg er ikke som mine forældre og vil ikke være det. Men lige nu har jeg ikke mere at tilbyde end de havde at tilbyde mig da jeg kom.
Hvis det er fordi, at det er tanken om at "dræbe" et uskyldigt barn, der får folk til at undgå abort, så er det jo godt, at en abort jo foretages så tidligt, at fostret ikke er ordentligt udviklet endnu. Men jo, det er bevist, at fostret reagerer på abortindgrebet. Der er nemlig lavet ultralydsundersøgelser under indgrebene, hvor det tydeligt viser, at fosteret bliver stresset og selvfølgelig dør, når det hakkes i småstykker med "sugeren". Der er også den mulighed at gå graviditeten igennem og så bortadoptere barnet. Men igen, det må også være ufattelig svært. Nej det er ikke let det med abort.
.... Ikke skrive så meget, bare lige nogle tanker jeg har fået ved at læse dine indlæg. De ting du beskriver har været dårlige i din barndom, er ting der har baggrund i de beslutninger, dine forældre har taget. Bare fordi dine forældre har lavet dårlige beslutninger, er det ikke lig med, at du vil lave beslutninger, der er lige så dårlige. (Man vil selvfølgelig altid lave fejl, men hvem siger at dine fejl vil være lige så store som dine forældres?) Nu kender du jo koncekvencerne ved dine forældres beslutninger, og kan så agere anderledes end din mor og far gjorde.(Du kender til psykopatiske træk og ved derfor hvad du skal være opmærksom på iforhold til valg af mand) Hvis du har fokus på problemstillingen, vil det stille dig stærkere som forældre en dine forældre stod. Hvis du vælger at beholde barnet skal du nok tænke, "lad mig gi SOCIALARV-BEGREBET et ORDENTLIGT SPARK I RØVEN og vise alle at jeg KAN det her":-) Bare lige nogle tanker fra min side. Mvh. Tuxi
Jeg synes altså ikke dit valg af abort er gennemtænkt. Det er flot at du tænker at et barn ikke skal lide. Men hvem siger det kommer til det? Barnets far vil ikke have noget med det at gøre, derfor vil barnet ikke opleve et svigt på samme måde som du måske har gjort. Selvfølgelig vil der komme en dag hvor barnet vil stille spørgsmål til det, men det behøver ikke betyde en dårlig barndom. Hvem siger du bliver som dine forældre? Det er nogle rigtige voldsomme ting du har oplevet og jeg kan godt forstå at du gerne vil kunne give et barn noget der er bedre end det, men hvem siger du ikke kan det? Uden at kende dig, synes jeg du virker som en rigtig moden og ansvarlig pige. Du har haft problemer m.m., men måske disse problemer blot har gjort dig stærkere og du derfor godt vil kunne klare at være mor? Dette her bliver lidt et indlæg om overtalelse til at beholde barnet, hvilket jeg egentlig ikke ønsker. Jeg ønsker du selv skal træffe dit valg, men det ærger mig at du allerede nu fortryder og derfor stadig holder fast i din beslutning. Tænk dig om igen.
Vi er da et par stykker her på HN der kan fortælle hvordan det var for os med en abort, jeg fik en i December sidste år, ugen efter var jeg opløst af gråd, kunne intet fortrød og troede jeg ville gå helt ned med flaget, men det vendte jeg kan stadig tænke på at nu ville jeg ha haft en stor mave og nu skulle jeg snart på barsel osv. men jeg tænker slet ikke på det hver dag mere, og ved det var det rigtige at gøre. Mærk inden i dig selv, gør hvad DU føler er rigtigst og er det at få barnet så gør det, ellers vil du lide i meget lang tid, og det kan jo godt være du har mere at tilbyde det kommende barn end du tror... MIK27: Helt ærligt behøver du virkelig at pensle ud hvad der sker med barnet, hvis man vælger en kirugisk abort ? som om man ikke har det dårligt nok med at skulle vælge et barn fra. Det har selvfølgelig også noget at sige at jeg har mine 3 børn at kikke på hver dag ... Mærk inden i DIG selv og gør det du føler er bedst for DIG.
Nu spurgte trådstarter selv i sit allerførste indlæg. Og det kan godt være, at sandheden er barsk - men det er trods alt sandheden. Abort er en lovlig måde at slå ihjel på. Men det er altså et liv, der tages. Og det er da også derfor, at mange har det utrolig dårligt med det. Det er en svær beslutning. Og der er altid noget, der taler for og imod....
havde jeg ikke set Mik27 ... 
Kære Nathja Linea. Det er et hårdt valg og uanset hvad du vælger, skal du kunne leve med det valg. Jeg vil ikke råde dig, men fortælle dig om hvad vi gjorde, da vi skulle vælge. Dog var vores valg lidt anderledes, da det var pga sygdom hos vores datter, vi skulle vælge. Men vi tog 4 stk papir. På et stk skrev vi alle fordele ved at beholde, det 2. for aborten, 3. ulemper ved at beholde og 4. ulemper ved aborten. Og det var virkelig ALT vi skrev, også de små ting som fylder i hverdagen. Disse papirer kiggede vi så på og snakkede om for at tage beslutningen. Vi har dem stadig i dag, selvom min datter nu er 1/2 år. Det er en rædselsfuld tid du skal igennem nu. Det er virkelig hårdt at stå og vælge til eller fra. Håber du finder den rigtige løsning for dig!!! Mange tanker katarina
Var mit dæknavn - Synes, på daværende tidspunkt at det var nemmere at gemme det lidt væk, under et andet navn. Jeg skammede mig måske, et eller andet sted. Det gør jeg ikke mere, og taler meget om aborten. Ikke, at det er alle der kan lide det. Men for mig, som det er sket for, mig det har ramt, bliver jeg nødt til at tale om det. Det er noget tid siden nu. Men jeg er stadig ødelagt, kan stadig ikke komme videre. Om det er pga. aborten, eller noget andet. Det ved jeg ikke. Lægerne siger jo, at det ikke er noget barn man slår ihjel. Det er det ikke. Men som pige, som kvinder, med de moderinstinkter der kommer "right away" er det. Det føles, som et lille barn man bære rundt på. Jeg var to måneder henne, da jeg fik aborten. Et eller andet sted, havde det været nemmere, hvis jeg kun havde været et par uger henne. Jeg var ekstremt plaget af graviditeten, kastede op ved forskellige lugte, morgenkvalme, lyst til alt muligt mærkeligt mad. Det gjorde det IKKE nemmere. Og slet ikke da jeg ventede på, at jeg skulle på hospitalet(der gik en uge) Jeg var meget alene i det. "Fyren" (kan ikke få mig selv til at skrive faderen) valgte at panikke og give mig hele skylden. Han sagde, at han på ingen måde var interesseret i et barn nu. Så udfra det, valgte jeg en abort. For jeg er udmærket godt klar over, hvor smertefuldt det er at vokse op MED en fader, der SLET ikke er interesseret i en - Eller uden en far, kan man vel sige. Jeg gav mig ikke tid til at tænke noget mere. Det fortryder jeg langt ind i helvede.. At jeg ikke tænkte noget mere, men bare valgte fordi... fordi de omverdenen påvirkede mig. Ja, det fortryder jeg. Så tænk. TÆNK! Det er virkelig KUN dit valg, ingen andres. Vælger du abort. Ja, det er hårdt. Meget hårdt. Og du er alene i det, uanset hvor mange mennesker du har ved din side. Har du brug for at snakke, er du altså meget velkommen til at skrive.
Jeg tror det er umuligt at vælge en abort og ikke fortryde, eller i hvert fald gå og tænke over hvordan det ville have været hvis man ikke havde fået den. Men det er ikke ensbetydende med at det er det forkerte valg at træffe. Jeg synes personligt at det er værre at fortryde at have fået et barn end at fortryde   at have fået det. Jeg have svær bækkenløsning i graviditeten og var så godt som sengeliggende fra midt i graviditeten. Kunne ikke sove pga smerter. Kunne ikke rejse mig fra sengen om morgenen uden hjælp. Det var utrolig hårdt både fysisk og psykisk, men jeg ønskede mig brændende barnet og det var det eneste der holdt mig på rette køl. Mit barn havde kolik de først 4 mdr af hans liv, og græd utøsteligt flere timer om dagen. Han sov kun hos mig om dagen, dvs jeg kunne ikke gøre   som helst uden ham på armen. Jeg kom feks først i bad når far kom hjem om eftermiddagen fordi han skreg hvis jeg lagde ham fra mig. Nu er han ovre kolikken og er en glad dreng, men han sover stadig dårligt om natten, det længste jeg har sovet i træk i 7 mdr er 3 timer. Jeg fortryder ikke at have fået mit barn, jeg har ingen depression, jeg har en mand der elsker vores søn ligeså meget som jeg selv gør og han deltager ivrigt og aktivt i alle aspekter. Jeg er glad for at være mor, men alligevel er det enormt hårdt. Jeg skriver ovenstående for at fortælle at selvom det er hårdt at få en abort, så er det også hårdt at få et barn. Og er du uheldig og få et kolikbarn eller en svær graviditet eller andre problemer, så er det en   psykisk belastning selv når barnet er ønsket og elsket og man har faren til hjælp. Jeg har en veninde med 2 børn hun kun har fået fordi hun ikke synes abort er etisk forsvarligt. Hun elsker da sine børn, men det er tydeligt for alle (inkl børnene) at hun egentlig hellere ville have et liv uden børn. Og det synes jeg er værre end at man får en abort man evt fortryder... Held og lykke uanset hvad du vælger.
Vil ikke sige så meget. Vil bare sende dig en krammer og , tjaa høre hvordan du har det, selvom det virker absurt, når du næppe har det skønt. Tænker på dig flere gange om dagen.
de fleste i denne tråd. Og det trods jeg sidder og er monster højgravid med et seriøst drømmebarn (har fået afvide jeg ville få svært ved at få børn grundet tidl. sygdom). Men jeg syntes faktisk du tænker nogle ret fornuftige tanker. Selvfølgelig er det pænt skræmmende at blive gravid. Jeg føler mig da stadig på ingen måde klar, og det til trods for min alder (29), har uddannelse, sidder i dejligt hus, med fantastisk mand. Men jeg syntes stadig det er vildt at tænke på, jeg får ansvaret for sådan en lille tingest. Jeg kan hverken sælge eller aflive den, hvis det hele ramler. Om det er det rigtige at vælge en abort ved kun du selv (desværre), men jeg syntes virkelig dine tanker, og at du involvere faren så meget er helt fantastisk. Man kan hvad man vil her i livet. -Også selvom ens familie måske har en anden historie. Spørgsmålet er bare, om man selv har modet til at springe ud i det. Held og lykke!
Hej, Tag et kig ind på   mange gode tips og ideer! Du kan også vinde en brudekjole! Mvh Jane
hvor mange I skal være. Vi skal være ca 80 personer og det koster bare meget mere end 20 personer. I kan gøre det at I får ting i gave, fx kjole, tøj, musik, maden osv. Det gør festen væsentligt billigere.
Vi blev gift i august 2008. Receptionen blev holdt hjemme i stuen + haven. Festen blev holdt i havetelt. Al maden lavede vi selv, undtagen natmad der blev pizza fra det lokale pizzeria. Musikken blev leveret af jukebox, hvilket var helt kanon. Kjolen blev købt på udsalg, og manden var iklædt sin gallauniform han har fra sit arbejde (politimand). Alt mht. duge, service, serveringsskåle osv blev lejet, ligesom to store griller. Fotograf var min fætter med sit store spejlrefleks, og transport til og fra kirken foregik i vores egen bil, med en kammerat som chauffør. Drikkevarerne blev købt i Tyskland. Vi havde 50 gæster til bords. Alle ting blev gjort på billigst mulig måde, og alligevel kostede det os 40.000,-
Hejsa Er der nogen der har erfaringer med de to typer klapvogne? Hvad er bedst den med eller uden drejelige forhjul? Håber at høre lidt gode erfaringer 
Det kommer vel an på hvor man skal/vil køre med klapvognen. -Hvis man mest køre i byen og i butikker, har jeg hørt at den med svingbare/drejelige forhjul er bedst. Men skal du køre meget i skov/strand, ridestævner og stald er den med alm. luft hjul bedst.
Vi har netop solgt en Mistral S - den var super i butikker og på jævnt underlag med de drejelige hjul og helt umulig på fortorv og på grusveje mv. Man kan låse hjulene, men så bliver den virkelig uhandy og svær at dreje osv.
... bevidst efter S-modellen, og vi er så glade for den  Den kan bruges på strand og i skov, men nej den er ikke optimal til terrænture. Til gengæld er den fantastisk at have med på strøgtur.
købe en mistrel med luftjul den er rigtig fin fik den til 2500 i babysam i sneested inc forlæder ...
Så er det vist bedst at vælge den uden drejelige hjul da den må være mest alsidig.
Ved ikke hvor du bor, men de har Teutonia Mistral med lufthjul, ass. "2009" farver til 1999,- i Babysam i Rosengårdcentret i Odense.. 
Matell: Bor "desværre" på Falster så det er lidt langt at køre 
Ha ha ja det kan jeg godt se.. 
hva gør man hvis man ikke kan med sin sundhedsplejerske, og man op til flere gange har været udsat for at hun har løjet bl.a??? Vi er i en enorm bekneb pt- vi er gået fra at ha en velfungerende super glad og lækker dreng der følger med. Til at han er lidt svær ind i mellem at holde øjenkontakten med. Det avr jeg naturligvis ærlig omkring i går, men påpegede at det IKKE - IGEN IKKE er = vi ikke kan overhovedet altså! Der står i hans grønne bog vi skal øve dette samt knejse i nakken- da de 10 min. de bruger på ham ikke gør at han vil. Det er altid omkring samme tid de kommer hver gang - og på den tid er han træt fordi han ahr kløet på hele formiddagen. Så han har ikke lyst. Han gør det dog flere gange i løbet af dagen  han pludrer vildt og griner/smiler- det sagde de osse mundligt i går! De tjekkede ikke hans motorrik i går overhovedet og brugte sammenlagt 10 min. på ham - resten var samtale med os. Der står som sådan IKKE noget negativt i hans bog - kun at vi skal øve at knejse og holde øjenkontakt. han vejede ved fødslen 2500g, 47 cm- er nu 11 uger senere 58 cm og 5600 g- så han følger med som han skal og spiser det han skal - mellem 600 og 800 ml pr dag  Han prøver at kravle selvom han ikke kan- alle reflekser virker, han er nysgerrig og reagerer til dagligt på alt som han skal. Men hva hjælper det når han er træt og uoplagt når de er her. Han har lige været syg i næsten 14 dage med mavsen - gik fra mavevirus og tynd mave direkte over og fik forstoppelse, så han fik afføringsmiddel af vores læge. det skal han jo osse lige oven på efter  Men så er det at vi kommer til det at de ikke er helt ærlige- el tolker efter forgodtbefindende. At de skifter hele tiden mv. For 14 dage siden avr alt i skønneste orden. I går manglede der øjenkontakt som skrevet tidligere hvor jeg erkendte mv og sagde at vi arbejde på det selvfølgelig  Vi får at vide vi skal bruge 5 stykker legetøj pr dag - sidst måtte vi ikek fordi han så blev overstimuleret- men hun skrev osse kun ET stykke legetøj i hans bog! Så tjekkede de ikke motorrik- den ahr heller ikke fejlet noget - det blev skam heller ikke nævnt en eneste gang i går. Men i dag ringer hun så og påstår de nu mener hans motorrik osse fejler   vil dog ikke fortælle hva... øhhhh   De vil heller ikk fortælle præcis hvorfor de blander kommunen ind i det før han har været hos øjenlægen - det skal siges at sp var så fræk at ringe til min læge uden min vidende omkring det- på trods af aftale om at jeg selv lige skulle ringe og fortælle ham at han skulle til øjenlæge og hvorfor- 30 min. senere ringer hun så og siger hun har talt med ham og at jeg har en tid derinde d 1 for i øvrigt  De påstår bagefter selvom vi har stået to og ikke har hørt dem side det - at vi da aftalte de skulle ringe til min læge- nej vi aftalte skam bare JEG skulle ringe til en af dem når jeg havde fået en tid hos øjenlægen, fordi DE ville ringe og få den rykket så det gik hurtigere fordi det var vigtigt. Andet aftalte vi IKKE. Sidste uge fik jeg at vide han skulle stimuleres med et stykke legetøj, ligge så meget som overhovedet muligt på maven pga fladt baghovede da han tog sin tid før han ville ligge på mavsen rigtigt. i går sagde hun mundligt 5 stykker legetøj og den anden sp at han ikke måtte ligge så meget på mavsen   Mit svar var naturligvis at det havde den anden af de to jo netop sagt vi skulle- så hva der skete der? Men hun havde da ikkel yst til at blande sig i den snak skal jeg love for og erkende det VAR hende! I hans grønne bog står der sjovt nok intet om motorrik- der står bare vi skal øve knejse med nakken og øjenkontakt- at han smiler og pludrer. Computeren deres kunne underligt nok for første gang ikke bruges hernede af en el anden årsag - og sidst selvom bogen lå fremme til hende glemte hun at indskrive i den, og kunne ikke gøre det denne gang fordi de jo ikek kan huske det i hovedet (ehmn det står i computeren så vidt jeg ved - har set dem skrive det ind da jeg stod ved siden af og snakkede om det med hende sidst) - men det nægtede hun  Jeg er så fortvivlet- gal og skuffet lige nu så undskyld hvis det hele er lidt forvirrende og jeg ahr flemt noget - men er SÅ træt efter de her to dage med modsigen og lyv- jeg fatter INGENTING efter vores samarbejde ellers bare har været glimrende altså! Drengen har både af dem og ellers nære som ikke nære KUN fået ros for ALT inkl vores læge mv. ALT siger jeg bar! Fra start til slut. Status er vi afventer et møde med kommunen nu- og ud af den blå luft måske uden grund skal vænne os til tanken om at miste vores søn- efter et ellers godt samarbejde, en tyk, grinende, pludrene glad dreng der spiser godt og tager på som han skal mv.
Hej alle. Jeg ville gerne svare jer alle sammen, men det kan jeg ikke lige overskue. Jeg har det modbydeligt, men jeg er ret sikker i min beslutning. Det fylder HELE min hverdag lige i øjeblikket, jeg kan ikke finde ro til at sove, spise, være sammen med venner eller bare rumme mine egne søskende. Jeg søger hele tiden ind på mit værelse, for at være alene. Og derinde finder jeg en bog eller noget tv som kan give mig en flugt for alle mine tanker. Jeg bryder sammen mindst 3 gange om dagen, fuldstændig uhæmmet og umotiveret. Det kommer bare. Men uanset hvilket valg jeg tænker på så har jeg det sådan. At stå alene med et lille barn lige nu giver mig lige så meget kvalme og tårer i øjnene som tanken om at ligge i min seng med smerter i maven og vide at nu har jeg slået det ihjel. Havde allerede givet det navn, blev det en dreng skulle han hedde Liam. Og blev det en pige skulle hun hedde Ayo. Det er åndsvagt ikke? Men sådan er jeg.. Men en eller anden dag så vil jeg få et fantastisk barn, i en fantastisk familie hvor jeg har plads, tid og overskud. Som tingene er nu ville det her aldrig blive noget smukt. Jeg ville ikke få tid til at nyde min graviditet og sådan skal det ikke være. Jeg ville nok komme igennem det, hvis jeg valgte det. Men sådan har det været hele mit liv, jeg "kom igennem" og sådan skal det ikke være for mine børn. De skal være ønskede af både mor og far. Jeg har været til lægen idag og fået taget den der obligatoriske klamydia test. "Eks'en" (det er han jo i teorien ikke, men lad os bare kalde ham det) kom meget sent, men han tog med. Vi nåede ikke rigtig at snakke om det. Han var sød nok, men han forstår det ikke. Det kan jeg vel heller ikke forvente, det jo ikke ham der har noget levende inde i maven. At han skulle kunne forholde sig til det, er otopi. Det var ikke min egen læge, da han har ferie i 2 uger. Og den her læge var bestemt ikke en jeg selv ville have som min egen. Da vi kom ind spurgte han lige så frisk: "Hvad kan jeg gøre for jer?" Jeg svarede: "Jeg ska ha en abort.." Og så fandt han et stykke papir frem som jeg skulle underskrive, først læste eks'en den og så læste jeg det. Der stod på papiret at han skulle oplyse mig om indgrebet og fortælle om den hjælp jeg kunne få hvis jeg valgte at beholde det. Men han gjorde ingen af delene. Og jeg havde ikke lige overskud til at spørge ham - det er selvfølgelig helt min egen fejl. Men omvendt skal jeg vel ikke fortælle ham hvordan han skal gøre sit job? Testen gik fint nok - det jo aldrig rart at få taget sådan en, (jeg HADER det!) Han sagde vi ville få en indkaldelse en af de næste par dage - det ville gå stærkt når det er sådan noget som det her. I morgen kommer eks'en og så vil jeg forsøge at snakke med ham om hvad det er jeg har brug for han gør i hele det her forløb. Desværre er jeg sindsyg dårlig til at snakke med mænd om sådan noget. Jeg har en tendens til at gå i forsvars position når det er mænd jeg har en eller anden form for følelser for - og så sker der modsatte altid. Jeg bliver en kold k'ælling. Min mor virker heller ikke rigtig til at forstå mig i alt det her. Hun støtter op om aborten, men snakker ikke med mig om det. Eller også er det bare fordi jeg har svært ved at lade "hverdagen fortsætte" når jeg selv er i så stor en krise. I morgen vil jeg i øvrigt ringe til min praktik kordinator og bede om en tid til den psykolog der er tilknyttet min uddannelse. Jeg kan lige så godt gøre det nu, for jeg kan med 100% garanti ikke gøre det bagefter. Tak fordi i alle sammen gider og skrive i den her tråd. Det betyder utrolig meget at have chancen for at sætte ord på det sådan her. Det har altid været meget nemmere for mig at sætte ord på ting, på skrift end verbalt. Så tak! Og Kilden - Tak, krammere mangler jeg godt nok lige for tiden. Så tusind tak!
Kære Nathja Linea En KÆMPE krammer herfra!!!!! @!#$ hvor er det ikke nemt at være dig, men jeg synes du er sej!!! - Sej fordi du virker som om du virkelig tænker over tingene!! Er godt klar over, at du ikke føler dig sikker på noget som helst lige nu - og ja du fortryder nok også! - Men jeg tror også du ville få tidspunkter, hvor du fortrød, hvis du får barnet! Jeg synes det er så sejt, at du tænker det hele igennem og også forholder dig til din egen barndom. - For nej du er ikke som dine forældre, men alligevel forholder du dig til din barndom! - Og ja man kan vælge at tro på, at man kan gøre det anderledes, for det kan du! - Men derfor er du (vi alle) alligevel påvirket af vores egen opvækst! Har aldrig selv været i din situation, men er klar over, at den er svær! Synes det lyder super med en psykologsamtale, det vil garamteret være godt for dig!! Kram og tanker Trine
Det nytter ikke noget, at du går igennem en abort uden at vide, hvad der skal ske - Så selvom du ikke har lyst til det, så stil en masse spørgsmål. Min egen læge er helt fantastisk, og var/er der virkelig for mig. På trods af, at jeg på ingen måde har overskud til at tage derned nu. (Burde jeg) Lægerne på gyk. afd. brød jeg mig bestemt ikke om. Følte mig som et nummer i rækken, der havde lavet en fejl, og "lige" skulle have det fjernet. Du virker afklaret - Eller så afklaret, som man nu kan være. Nej, man har ikke lyst til at være sammen med nogle. Og det har jeg stadig ikke, sådan lige pt. Lad vær med at forvent at din mor, eller NOGEN kan forstå dig. Det er der ingen der kan. Vi er forskellige, med forskellige psyker, og alle ting rør os forskelligt - også en abort. Sådan som du beskriver det med, at du en dag skal have et barn under andre omstændigheder, sådan har/havde jeg det også. Jeg ville ikke kunne tilbyde et barn, et liv med en faderfigur også. Fordi, fyren åbenbart er lavet af vat. Det må være rart, at du trods alt har ham til at være der. Det manglede jeg, da jeg fik aborten. Ikke at jeg forventede det af ham, eller måske. Et eller andet sted.. God idé med psykolog. Jeg har aflyst mine psykologaftaler, simpelthen fordi jeg på ingen måde synes jeg har overskud til det. Tjae.. Et kæmpe kram herfra. Det skal nok gå.. Og blive meget bedre.
Jeg må beundre din enorme selvindsigt. Og det er vel okay, at rumme begge følelser? Tankerne om at navngive barnet samtidig med ,at du ikke vil beholde det. Du formulere dig bedst på skrift. Hvad er det du har brug for, af støtte og kan du skrive det ned, både til din mor, din ex, og hvem som ellers kan bidrage til en snert af hjælp? Jeg sender igen et *kæmpe knus*, da du desværre bor for langt væk, til at jeg kan komme forbi med et rigtigt.
Kære søde Natjha .... Hvor gør det mig oprigtig ondt og læse om den situation du nu står i  Er virkelig ked af det på dine vejne  Du skal vide jeg altid er klar til og snakke med dig (og jazz vil gerne have dine besøg   ) for jeg har selv stået i denne situation ... Dog lidt anderledes, for da jeg var 15 fandt mig og danni ud af jeg var gravid, men vi valgte og beholde, med fuld opbakning fra hans mor, men intet fra mine forældre ... I 3. måned, til nakke fold scanning fandt de ud af fosteret var dødt ... jeg kom dagen efter til udskrabning ... Nøj det var og er stadig hårdt og tænke på, psygolog samtalerne var ikke nemme (min måde og kom vider på blev dyrene), men selvom det den dag i dag er 4½ år siden, ja så tænker jeg tit, ikke dagligt men næsten på det ... Uhh det gør så evig ondt inden i ... Vi er jo selvf. 2 om alt det her, og i sin forstand har det gjort os stærkere som par, vi er på hesten igen og prøver på og få bid, men det vil ikke lykkes, vi har prøvet i 1 år og 2 måneder nu og man tænker hele tiden er det mig det er galt med er det derfor jeg mistede sidst ... Tankerne er mange og føelserne store ... Tårene er stadig mange og brændende ... Prøver og fortælle dig søde ven at jeg selv har været igennem næsten det samme men med lidt andre forudsætninger, da danni jo er der for mig, men smerten er nok den samme ... Vil så gerne være der for dig, og Jazz, ville sikkert give dig et stort kram og mys hvis du var her   Du skal være velkommen til og kigge forbi og besøge Jazz samt få en snak, hvis du har brug for det søde Nathja ... HUSK og pas godt på dig selv, ved jo du er en sød, moden og ansvarlig pige, du skal nok træffe det rette valg, men lov mig ikke og gøre noget uden og være HELT sikker, tror desværre det vil blive for hårdt for dig, hvis du fortryder for meget bagefter  Men husk du altid kan ringe, skrive eller komme forbi hvis du har behov for det   Hold ud søde, du skal nok klare det 
her for 2 år siden, fordi faderen sagde at han ville gå hvis jeg beholdte., Og vidste også at at hvis han gik ville jeg ikke kunne overskue 3 børn alene hvor den store var handicappet, ikke i den tilstand som jeg var i. Jeg tænker da på det nogle dage. og tænker jeg kunne have haft en der var så og såp gammel, men det er også det, jeg går ikke og der ked af det hele tiden. Det gjorde ikke ondt., det gik stærkt og var en lettelse lige da det var sket. Jannnie
...... og send verden et stort smil. Du skal ikke gå og have det dårligt over ,at du har valgt en abort. Du har truffet et valg og ud fra dine indlæg vil jeg mene, det rigtigste valg. Jeg fik selv en abort, da jeg var 18. uger henne som 21. årig . Havde ikke mærket en dyt til den graviditet og havde absolut ikke lysten til at stå som alenemor til et barn uden en ordentlig uddannelse og økonomi til at forsørge et barn uden at skulle bruge af det offentliges penge. Jeg var ikke et øjeblik i tvivl om hvad den rigtige beslutning var. Jeg kunne da sikkert blive en alletiders forældre, havde også opbakning hjemmefra.....men ville nu rigtig gerne have denne uddannelse uden et barn om benet. Ville også gerne nyde ridningen noget mere når nu jeg havde anskaffet en hest. Jeg har ikke fortrudt et eneste sekund, tværtimod. Jeg har levet min ungdom, haft det sjovt, fået mig en kanon uddannelse og godt job. Vent med at få børn til i står og er 2 om det. Selvfølgelig er der ingen garanti for at man bliver sammen, men så vil man det begge 2. Selvfølgelig vil man ikke undvære sine børn når man har dem; men det er ingen dans på roser at få børn uanset om man er 20 eller 30. Men man har lidt mere livserfaring som 30´årig end som 20 årig. Tag det roligt der er tid nok og er barnet ikke 100% ønsket, så vælg en abort!
Hej alle. Jeg ville bare give en lille opdatering. Det er dog ikke fordi der er sket det helt store. Jeg går og venter på at få indkaldelse til sygehuset, lægen havde sagt at vi godt ku regne med at det blev i denne uge - men det tror jeg ikke lige jeg skal regne med. I næste uge skal jeg starte i praktik og ved allerede nu at jeg godt kan regne med en hel del sygedage. Ikke den fedeste start. Jeg er ved at være rigtig desperat, vred, ked af det og på grænsen til hysterisk. Eks'en havde jo lovet at være her for mig, men som alt ser ud lige nu kan jeg vist godt stikke det op et vidst sted. Søndag havde vi aftalt han skulle komme - men han brændte mig af. Han skrev eller ringede ikke engang og meldte afbud. Mandag fik jeg så omsider fat i ham, og han kom 20 minutter før jeg sku være hos lægen - så der fik vi slet ikke snakket sammen om det hele. På vejen hjem i bilen aftaler vi at han vil komme tirsdag, hvor jeg så siger direkte til ham at så skulle han ikke lave andre aftaler oven i, for det var jeg begyndt at blive ret træt af. Hvilket han lovede og han sagde han ville komme kl. 12 tirsdag. Jeg stod op, gik i bad, ryddede op på mit værelse (som lignede hiroshima efter en atombombe) og gjorde det hyggeligt.  Kl. 11:30 skriver han "undskyld, havde glemt jeg havde en aftale. Kigger over senere" .. Great! Tiden går og går og jeg høre ingenting. Kl. 18 skriver jeg og spørg om han kommer eller hvad. Hvortil han svarer: "jeg tror ikke jeg kan nå det, vi skal først til at spise nu" Så brød jeg sammen, græd i over en time både fordi jeg var sur og fordi jeg var ekstremt skuffet. Der er jo en grund til jeg vil have ham med - jeg har ikke lyst til at min mor skal igennem alt det her med mig, så vil jeg hellere ha at det er ham og så kan jeg "bruge" min mor når jeg kommer hjem. For jeg ved at det ender med at jeg slider hende op. Jeg har så forsøgt at ringe en hel del gange til ham, fordi jeg troede han var blevet sur og samtidig skal jeg ærligt indrømme at jeg var ekstremt desperat. Men han tog den ikke og svarede heller ikke på sms'er. Idag ringede han så og det endte med at vi blev sindsygt uvenner. Han sagde at han ville kigge i sin kalender og se om han havde tid i morgen - hvilket fik mig op i det røde felt, for som jeg sagde til ham så handler det ganske enkelt om priotering. Det endte med at vi råbte af hinanden og jeg lagde på med ordene "Bare rend mig i r'øven.." Nu har jeg så skrevet og spurgt om han har fået tjekket sin kalender - men igen har han ikke svaret på min sms. Jeg kan vist lige så godt opgive det.. Idag har jeg været nede hos min praktik kordinator. Jeg ringede først og så bad hun mig komme ned til hende. Vi snakkede og jeg forklarede det hele som det er, grædende selvfølgelig. Men er efterhånden blevet god til at snakke og græde samtidig - så nu kan jeg multitaske!  Hun var utrolig sød og forstående, og sagde at jeg naturligvis nok skulle ta nogle sygedage i næste uge. Så skrev vi fælles et brev til min skole og bad om at få tid hos psykologen meget akut. Men hende som står for det på skolen har selvfølgelig også ferie, så det bliver ikke før i næste uge. Hun forsøgte at få en anden til at fremskynde det lidt - men om hun kan det vil tiden vise. Ellers må jeg bare vente og bruge min mor herhjemme. Samtidig gav hun mig sit eget nummer så jeg kunne ringe og snakke med hende hvis jeg fik brug for det. Alt i alt en fantastisk praktik kordinator som jeg er rigtig glad for jeg har! Derudover har jeg det lidt bedre idag. Det hjalp at komme over og få snakket med "jobbet" om tingene. Så nu ved jeg at de er forstående. Jeg har faktisk forsøgt at skrive et brev til eks'en, men jeg synes ikke rigtig der var nogle ord der dækkede. Det skyldes nok at jeg var ret opløst da jeg prøvede. Så jeg vil give det et forsøg igen når jeg føler mig klar. I aften vil jeg bare forsøge at nyde at jeg har lidt mere overskud end de andre dage. Puuha, hvor synes jeg bare der er baby'er alle vegne lige for tiden. Har i set den der nye reklame for pampers eller libero eller hvad det nu er, med baby fredags hygge? Møg reklame..  Tak til alle som har svaret. Og Sarah - jeg vil nok ta dig på ordet og give dig et kald, når jeg føler mig klar.
Jeg har set den reklame. Så den igår, og måtte virkelig tvinge mit fokus væk fra den. Du virker afklaret og ved bedre mod, på trods af en idiot-fyr. Hvis jeg var dig, ville jeg bare "glemme" ham - Det er så let at sige, men ikke let at gøre. Jeg må indrømme, at jeg altså har brugt min mor lidt. Men mest mine to veninder, hvoraf den ene også tog med på sygehuset til første "aftale" Da jeg var indlagt, var min mor der. Og jeg havde på ingen måde haft det "godt" hvis det havde været en anden. Har du fået mere at vide omkring selve aborten, og det der skal ske?
CBK - Ja, den reklame er tarvelig.. Det er svært at glemme ham, for egentlig er jeg p'isse sur på ham. Synes virkelig ikke han kan være det bekendt - først at være en kæmpe idiot mht. hele situation og derefter love noget han ikke har tænkt sig at holde. Og så føler han sig ovenikøbet vildt forurettet når jeg beder ham holde sit løfte.. Jeg har bare behov for at han tager en del af "skylden". For det er det jeg føler - en kæmpe skyldfølelse over at JEG har dummet mig og nu tager et liv på den bekostning. Jeg har behov for at vide at vi begge har lært noget af det og behov for at afslutte det på en acceptabel måde. Jeg blev rigtig ked af at han reagerede sådan idag og samtidig rasende. "Jeg vil se i min kalender om jeg har tid i morgen" - yeah right! Hvad hvis jeg ikke lige har tid til at det her? Jeg SKAL bare. Jeg er tvunget til at ta ansvar og gøre noget ved det. Han kan bare krybe uden om med alt sit selvmedlidenheds p'is! Jeg er bare desperat .. Uanset hvad jeg siger, gør, tænker eller føler så er han ligeglad og det er det jeg ikke kan forstå. Han har lige så stor del i det her som jeg har. Og nu får han det som han vil ha det og alligevel vil han ikke leve op til sit løfte. Jeg bruger også min mor rigtig meget - men vi er en stor familie og jeg ved at hun ikke kan rumme hvis jeg fylder for meget. Jeg har 1 veninde som jeg kan trække på, men hun bor langt væk fra mig så det er over sms. Min anden rigtig tætte veninde er høj gravid.. Jeg har læst en del på nettet omkring medicinsk abort. Der er noget med at man skal være indlagt i 6 timer eller sådan noget, ikke?
Uh, jeg havde det ligesom dig. Og sådan har jeg det stadig. Hvordan kan det lige være at det er MIN skyld. at JEG blev gravid? Så vidt jeg ved skal der to til tango. Man føler sig ligegyldig, og det må være SÅ let bare at sno sig uden om, så stort et "problem" Jeg er stadig rasende den dag i dag, på ham. Og jeg ved, at jeg på ingen MÅDE kan møde ham igen. For jeg tror simpelthen at jeg fare i flæsket på ham. Om jeg begriber, et andet menneske, som har brugt tid sammen med mig, og så videre bare pisser en op og ned af ryggen. Men alligevel. Det er jo din beslutning, og INGEN andres. Så derfor er man meget alene om det hele. Uanset hvor meget og hvor mange mennesker man har omkring sig. Jeg så dagens mand i går - Der var sådan en fyr med krøller(Har selv krøller) Synes han så godt ud. Hvorefter min mor sagde "Haha, forestil dig lige jeres børn" Og selvfølgelig havde hun ikke tænkt over det. Men for fanden, hvor den bare ramte plet og jeg græd.. Igen. Latterligt! Jeg ved heller ikke hvorfor de har så ondt af sig selv? Hvad med at være mand, samle nosserne op fra jorden og virkelig VÆRE der? I stedet for bare at løbe skrigende bort og gemme sig, og så bare overlade resten til "os" Men der er nok ikke mange mennesker, især ikke fyre, der forstår hvor stor en smerte der er, at skulle igennem en abort. For ja, jeg var to måneder henne, det lille "foster" var en del af mig. Noget jeg havde skabt! Så jeg følte, at det var ligesom at slå mit eget barn ihjel. Jeg var på hospitalet en torsdag, min veninde var med. Blev undersøgt og scannet(Kunne lægen dog ikke lige have fjernet skærmen!!!) Fik en pille med hjem, som jeg skulle tage fredag morgen - Det er den der stopper celledelingen, men altså ikke er selve aborten. Udover, at den når den pille først er taget er der ingen vej tilbage. Og så mødte jeg søndag på afdl. og var indlagt i otte timer, tror jeg. Ved du hvor langt henne du er? For det er lidt anerledes, hvis man er f.eks. ni uger henne. Kæmpeknus igen - Og du er meget velkommen til at skrive til min e-mail, hvis du vil? Står på præs.
Jeg er ked af at sige det, men tror ikke din eks lærer noget lige pt. Han kan garanteret slet ikke forholde sig til det. Selv mænd 10 eller 20 år ældre kan få et chok når kæresten bliver gravid, planlagt eller ej. Og han kan overhovedet ikke sætte sig ind i hva du gennemgår nu - er jeg sikker på. Det lyder ekstremt usundt at prøve at få ham til at deltage. Tror bare du vil blive mere sur / ked af det og skuffet. Han har vist, at han ikke kan bruges til noget eller er værd at samle på. Han gør intet godt for dig i denne situation. Ved at det er hårdt. Ved at det er uretfærdigt.! Hvis jeg var din mor ville jeg 1000 gange hellere have at du " brugte " mig end sådan en klaptorsk. Har du valgt at du skal have en medicinsk abort? Stort kram herfra 
må jeg give Anja lidt ret, selvom jeg ikke er meget for det. For jeg har samme indstilling som dig, at man er 2 om det! Men overvej hvor meget krudt du vil bruge på det. Jeg ville evt forsøge at få fingrene i hans forældre, evt få din mor til det. Måske de kan hjælpe ham lidt på vej? Omend bare så han finder ud af, at det ikke er noget der altid kan tiges ihjel? Ellers ville jeg nok begynde at vælge at se den anden vej, og koncentrere mig totalt om det forestående. Det er sindsyg svært, men jeg praktisere det desværre selv, omend i en anden anledning, og må indrømme, at nogen gange er det ikke krudtet værd. Så hellere spare det op til det man reelt skal bruge energi på. Sender masser af tanker i din retning.
Kære dig.  Allerførst.  Hatten af til dig, fordi du tager ansvar og har tænkt tingene igennem, som du har. Dog vil jeg nu alligevel sige til dig, at du skal tænke dig godt om. Ikke at jeg vil skrive, at du ikke skal få din abort, men jeg skriver det mere for din egen skyld bagefter. Du har det virkeligt ksidt og jeg forstå dig til fulde, og det er ikke, og vil alrig være en sjov beslutning, at skulle tage. Men derfor, for din egen skyld, tænk grundigt, osse selvom du har gjort det. Føl efter inden i, og mit råd er, hvis du mener der er den mindste chance for at du kan klare et barn nu, så tænk engang mere. Der er så mange muligheder idag, for alene mødre, og du behøver ikke at há spildt din ungdom.  Jeg har fulgt din tråd, med blandede følelser, deja vu, om man må sige det sådan. Jeg er en halvgammel "rotte" nu, men kan stadigvæ mærke følelserne omkring det.  Derfor får du lige min historie.  Jeg blev 17, da jeg var ca en mdr henne. Jeg vidste det bare ikke. Jeg fik mens som jeg skulle, men med mega forandringer i kroppen, som jeg ikke kunne forklare.  Så stoppede mens, og jeg gik til lægen og fik lavet test for graviditet, den og efterfølgende 8-9 test var negative, altså burde jeg ikke være bekymret, men jeg var det nu alligevel, OM det er et instinkt, ved jeg nu ikke, men jeg vidste et eller andet sted, at det nok var en graviditet, men i den alder, sætter man sig ikke op imod en læge, som jo BURDE kunne finde ud af, om man er eller ikke er.  Jeg blev så sat i behandling for underlivsbetændelse, og medicinen hjalp nada..  En dag, blev en af de utallige test så positiv og lægen mente så, at en GU var på sin plads. Og ja jeg var gravid, jeg var mellem midt og slutningen af 5 mdr. Og jeg havde ikke taget mere end 1 kg på, det er jo ikke noget man tænker over.  Straks blev alt medicinin taget fra mig og min læge måtte jo fortælle mig, at abort var udelukket, og de eneste 2 muligheder var: Beholde barnet, eller bort adoptere.  Det var et kæmpe chok, selvom jeg igen havde haft tanken mange gange selv.  Jeg fik med det samme lavet en vandrejounal og tog hjem og skulle tænke over tingene.  Jeg vidste så allerede på vej hjem, at jeg bille beholde barnet, da ingen andre skulle há mit barn.  Men jeg skal indrømme, at jeg mange gange tænkte, OM jeg ville há valgt en abort, hvis det var blevet opdaget før??  Det tror jeg så ikke, at jeg ville.  Jeg blev 18, da min datter blev et halvt år. Jeg var alene mor, men allerede dengang, var mulighederne store, og jeg fortryder intet idag.  Jeg kunne stadigvæk gå i skole, tage i byen og være ung. Dog havde jeg altid i baghovedet, at jeg skulle huske, at jeg var mor, og havde en lille en derhjemme, som ventede på mig og regnede med mig.  Hvad vil jeg med mit svar til dig?? Jo, jeg vil bare fortælle, at godt nok havde jeg ikke de store valg, men at jeg kunne klare det og aldrig har fortrudt at jeg beholdte min datter.  Og så til allersidst, føl efter inden i, og tænk en eksra gang. Og igen, vælger du om, er jeg helt sikker på, at du vil få alt den støtte du har behov for.  Men uanset hvad, så hatten af for, at du ikke "bare" gør noget, uden at tænke.  Og så et stort trøstekram til dig, samt at min mening er, at din ex er en klaphat, og godt du har så mange gode veninder.
Ja jeg har jo allerede skrevet i den anden tråd, men jeg gør det lige igen. Prøve at lade være med at vende det til en krig mod sundhedsplejerskerne. De er bekymrede for jer og jeres dreng, og derfor skal I mødes med kommunen. Ikke fordi de vil tage ham fra jer, men fordi de vil hjælpe jer. Lad være med at gøre det til en krig. Og lad være med at hæng dig i hvem der sagde hvad hvornår, men gå i stedet ind i samarbejdet på det grundlag, at det er for din drengs skyld... Ikke for hverken din eller deres...
Det var en forvirrende smøre med mange gentagelser. Men først og fremmest. De kan ikke bare tage din søn fra dig medmindre der er belæg for det. Mht. øjenkontakt så er det jo noget der skal trænes hele tiden og snakker man ikke nok med sit barn kan det hurtigt ses. Dette medmindre der er noget galt. Men jeg er lidt forvirret - har du to ssp'er? Men er du utilfreds eller bare ikke tryg ved den ssp du har kan du ringe på kommunen og be om at få en anden. Desuden kan de forskellige ssp'er have forskellige meninger om tingene. Desværre er der ikke bare en rettesnor de kan følge mht. alt. Jeg tror bare du skal tage den med ro. Bruge en masse dejlig tid med din søn og så se hvad øjenlæge siger. Så må i jo tage den derfra. Mht. mødet på kommunen, så er det blot at være ærlig. De fjerner jo ikke bare dit barn uden en grund - at du ikke passer ham ordentligt m.m.
Strute - jeg vil gerne prøve at svare dig - men jeg tror desværre ikke du kan lide mit svar. For at starte fra en ende af. Når en Sp siger at barnet finder sig i mere end de fleste - er det ikke kun positivt. Det betyder, at barnets smerte/psykiske grænse er overskredet på et tidspunkt og - at det ikke har reageret eller har reageret men ikke er blevet hørt. Du skriver om forstoppelse. Et så lille barn kan lide af forstoppelse af 3 årsager. Enten pga maden - flaskemad der ikke er nok væske i eller allegi/forkert flaskemad - eller at barnet ikke trives eller barnet ikke aktiveres nok. Flat baghoved der er så udtalt, at sp begynder at tale om andre måder at ligge på, tyder på at barnet har ligget for meget ned. Børn træner ikke kun hals/nakkemuskler ved at ligge på maven - men i høj grad når barnet er på arm og bliver aktiveret. Jo et barn i den alder kan sagtens blive overstimuleret af legetøj. Som Skingur skriver er mor og fars ansigt det bedste legetøj - og så et par enkelte ting. Og jo et barn i den alder kan sagtens have forskellige behov inden for 14 dage. Måske du er gået fra en masse legetøj - til ingenting/en enkelt ting - og så er 5 ting bedre - og selvfølgelig ting der skiftes ud en af gangen, efterhånden som barnet mister interessen. At et lille barn fravælger øjenkontakten er en meget alvorlig sag. En uge fra eller til, er mega meget for et så lille barn - så jeg kan slet ikke forstå, at din læge ikke gav sp en tid allerede i morgen, når synet skal undersøges. Hvis der ikke er noget fysisk i vejen med dit barns øjne - ville jeg som fagperson tænke, at dit barn var inde i en fejludvikling. Hvorfor være så kontant og hvorfor overhovedet tænke sådan? Jo. Finder sig i for meget - er han blevet forstået rigtigt? Hård mave - trives barnet ikke og lukker af og bliver det ikke aktiveret nok? Flat baghoved - får han lov at ligge for meget, fordi han er et "nemt" barn? Legetøj - forstår forældrene hvad betydning af stimulation betyder, når barnet er så lille? Øjenkontakt - manglende øjenkontakt er lig med starten på en psykisk fejludvikling eller er der noget galt med hans syn?. Barnets evne til at skabe relationer på egne og andres præmisser bliver bla.a grundlagt i den tidlige øjenkontakt. Disse røde flag ville vifte hos mig. Jeg håber ikke for jeres lille familie, at der er noget galt med jeres søns øjne. Mit bedste råd til jer er, at være ærlige overfor SPerne og modtag den hjælp I bliver tilbudt. De bedste ønske til jer fra mig. Efterfølgende har jeg så læst, at han også har haft ekstrem tynd mave efterfulgt af forstoppelse. Det er godt nok meget der har været med ham i hans korte liv. Prøv nu at samarbejd i stedet for at modarbejdt. Noget er galt - tag imod alt den hjælp du kan få - det kan kun komme din søn tilgode - og det er vel det som det hele handler om.
Nu har jeg lige læst din anden tråd. Jeg synes også bare du bør samarbejde alt det du kan. Små spædbørn udvikler sig utroligt hurtigt. Hurtigere end man måske regner med. Når et barn ikke udvikler sig normalt er det tegn på at noget er galt. Om det så er noget med barnet eller med forældrene må undersøgelser jo vise, og det er blot det der skal ske nu. Hør på alle de råd du kan få, så din situation kan blive vendt. Jeg forstår godt du er meget bekymret, men det hjælper altså ikke at se sig gal på ssp, kommune osv. Det hjælper mere hvis du samarbejder. Om ikke andet, så for din søns skyld.
1. der er to ssper fordi han var lille ved fødslen - det er hva de har fortalt. 2. Forstoppelse fik han fordi han avr syg - han havde en voldsom mavevirus der krævede vagtlæge etc- derfra fik han forstoppelse. OG MANGE flaskebørn får netop forstoppelse el hård mave siger læger OG SSperene. I samarbejde MED SP får han lidt ekstra væske i maden i forhold til pulver da han desværre nemt får hård mave! 3. Det VAR positivt vedr at han fandt sig i meget - det omhandlede ikke hans smertetærsekl el lig - det avr i forbindelse med at hun smurte ham med lotion i hovedet, og der var ikke tvivl om at det hun mente var positivt den dag. nu var det SSPen SELV som stod med ham og smurte ham og i den forbindelse sagde det - det havde absolut intet at gøre medm ig el at han ikk er blevet hørt. 4. Han aktiveres det han skal - er jeg ikke i tvivl om. Nu må han jo heller ikke overstimuleres skal man huske på - men han blir leget med, puslet godt og grundigt, hygget om, rørt ved osv osv osv HVER dag flere gange i den tid der passer HAM og ikke os. 5. Vedr. hans flade baghoved- ja han må jo altså ikke sidde op- så selvfølgelig ligger han ned! Men når man ikke kan pølse ham op uden han selv kommer ned så hjælper det ikke meget. et lille barn ligger altså meget - og skal erkende der var bøvl med at vende ham til mavsen, men det er heldigvis ovre -MEN han lå i en uge på ryggen igen fordi han havde så ondt i maven han ikke kunne holde ud og ligge på ryggen, og det blir det ikke bedre af. 6. Han er meget og ofte oppe hos os i løbet af dagen og aftenen. IGEN fik vi altså at vide han IKKE måtte sidde- endda dårligt i den skråstol vi har hvor han kan ligge ned, men stadig sidder lidt (den lavet til helt små børn der kan sættes mere op når de blir større) - men eftersom den ene SP havde travlt med han ikke måtte noget nær sidde op så ahr han naturligvis mest lagt, osse i vores arme. 7. Jeg er IKKE gået fra et stykke legetøj til ingenting el en - nej jeg skrev at SP sagde sidst en ting- og udtalte i går mundligt 5 ting til os- men alligevel i hans bog kun skrev en ting. Jeg har tre ting jeg veksler imellem pt da det er det der passer ham! Nemlig hans uro med lyd, og to forskellige rangler- sidst men ikke mindst os selv. Han ELSKER vores ansigter og leg med hænderne. De ter det ALLEr bedste sys han. 8. Lægen gav ikke SP en tid eftersom det er øjenlægen han skal tjekkes hos og iKKE MIN læge. MIN læge gav hende en tid til mig fordi han vil tale roligt med MIG om dette, 9. Han har desværre startet med forkølelse da vi begge havde sådan en tur da han kom til verden - smitte var desværre uundgåeligt åbenbart selvom vi gjorde vores. Så fik han en mavevirus der jo desværre gik rundt her for 14 dage siden - og den satte sig så til hård mave osse. 10. samarbejd - ja det prøver vi skam osse. Men det er sguette nemt når de ikke decideret vil fortælle noget- så fortæller de noget halvt, ændrer tingene fra den ene dag til den anden, er ikke enige, skiftes til at komme, ikke kan huske/glemmer en masse og decideret laver om på det der er sagt ind i mellem. Nu er vi osse to til stede NETOP for at undgå misforståelser mv - såvel som de er der til at sparre hinanden nu der skal to til pga han var så lille. 11. Min erfaring med kommunen er i forvejen desværre dårlig- det samme gælder min mand, og derfor er vi enormt bekymrede. jeg blir ikke mindre bekymret når en SP siger en ting- den anden noget andet gangen efter mens den første sidder der uden at erkende det er hende der har sagt at vi skal gøre det vi har gjort. hvordan kan man samarbejde med to- der siger noget forskelligt, og som så ikke vil vedkende det gangen efter måske?? De ter nærmest ikk muligt! Ja sorry men jeg kan i hvert fald ikke samarbejde med nogen som ikke er ærlige og står frem og siger det var dem der havde sagt til os vi skulle gøre det vi gjorde når den anden sp så siger noget andet. Jeg kan ikke samarbejde med en der ikke overholder sine aftaler- og konstant glemmer alting. El en der ikke VIL være ærlig over for os. Pony-mor: hvor skriver skingur hvad? Hun har da ikke skrevet i denne tråd endnu mens jeg er i gang med dette svar?? Det kan godt være de ikke bare tager vores søn - men på den anden side har jeg dessværre selv set at det kan ske - og det kan ske MEGET hurtigt selvom det faktisk er et velfungerende sted/barn. Jeg har osse set folk der ikke bør ha børn få tvangsfjernet de to første men få lov at beholde dne sidste på trods af manden stadig tæver konen og de begge drikker som et huk i jorden osv osv- så at det ikke sker, det passer simpelthen ikke. Jeg kan med god samvittighed sige vores søn blir stimuleret- passet og plejet i hoved og hale som han bør- alle der ser os siger vi er gode forældre med en sund og rask dreng - en dreng der IKKE ville spise, tag på og vokse hvis ikke havde havde det som blommen i et æg og blev passet som et barn bør. vi skiftes til at tag os af ham gennem dagen pt hvor min mand stadig går hjemme. han skal nyde sin far mens han ikke arbejder pga frosten og omvendt. Jeg står glædeligt op om natten - kan græde når min søn ikke er vel fordi han har ondt. Elsker den bette myr over alt på jorden og vil gå gennem ild og vand for ham. Men det kan jeg ganske simpelt ikke hvis man ikke er ærig overfor mig- man ikke kan være enie om tingene sperne imellem og stå frem og sige ok jeg tog fejl. JEG/VI har været ærlige og sagt nej øjenkontakten KUNNE være lidt bedre - dermed ikke sagt at den ikke er der for det ER den altså! MEN ville gerne ha lidt mere af den. Og så skal man bagefter gennem en mølle uden lige INDEN man ahr ladet knægten komme til en øjnelæge - det er jo det samme som at sige man ikke mener det er øjnene der fejler må jeg sige. For mente man det - ja så ville man da få en afgørelsep å dette inden man satte himmel og jord i bevægelse. For mig at se er det værre at i gangsætte alverdens sager inden en afklaring så man risikerer fejlbehandling af barnet- el for den sags skyld os alle!
Altså hør nu hov! Lad os lige starte med at svare på det egentlige spørgsmål! HVAD man reelt gør hvis ens SP lyver, ved jeg egentlig ikke, ved ikke om der er en instans man kan melde det til, men man kan sagtens blive tildelt en ny SP! Endten ved at ringe til kommunen eller SP vagten mener jeg de hedder. Det er jo helt lovligt at skifte hvis ikke man er tryg ved SP... Pony-mor: Liam har også døjet med maven pga. MME'en - det er jo altså ikke alle børn der kan tåle det, vi havde meget bøvl med hans sarte mave, men er nu endelig kommet i en rytme og en sammensætning der ser ud til at virke, så bare fordi at de har dårlig mave behøver jo ikke betyde vagt i gevær?? Det har i hvertfald SLET ikke været hvad min SP har sagt, vi fandt jo bare sammen frem til en løsning.  ---- Jeg gik før fødslen i en "mødregruppe" (Altså en gruppe før man fødte) og her efter vi har født har ikke mindre end 3 af dem 2 SP'er hver... Så det er altså ikke noget unormalt, ikke i min landsdel... Stute: Man kan somsagt ringe og få en ny forholdsvis smertefrit, alt det andet gøgl har jeg desværre ikke rigtig råd til, er bare SUPER måbende over en sådan opførsel..!
Nu er det svært ikke at koble dine 2 tråde sammen, og ikke mindst svært at vurdere hvad er rigtig og forkert når man ikke sidder med barnet i hænderne. Jeg vil støtte op om pony-mors svar, det er sagligt, ærligt og på ingen måde dømmende  Et spædbarns øjenkontakt skulle gerne blive bedre hele tiden, at blikket begynder at vige eller svært at fange er tegn der bør tages alvorligt, hvilket jeres SP'er også vælger at gøre, tak dem for det istedet. At i har 2 SP'er tvivler jeg på har noget med han "lille" fødselsvægt at gøre, jeg tolker det som om de har behov for at være to til at vurdere jer. Jeg tror de fleste af os kender at to fagpersoner udtaler sig forskelleligt, fordi der sjældent er et rigtigt svar på alt, og to mennesker ikke er ens. Jeg har f.eks. en søster der er SP, hun er langt mere kort og kontant i sine holdninger end min egen SP er, som er langt mere rødstrømpe agtig og synes jeg skal føle efter hvad det rigtige er for mig og min søn. Man kan godt bede om en ny SP, men tror næppe det vil gavne din sag lige nu. Du virker meget aggresiv overfor SP og det offentlig system generelt, lad være, for det gavner dig ikke. Bevis istedet at i er gode forældre, og gør deres bekymringer til skamme.
godt så er det IKKE kun mig der har to spere!! El har en dreng der kan få hård mavse, som mine spere osse har sagt er normalt- pg barselsgangen når de får mme. Nanna: Jeg er negativ når jeg mener at ha grund til det- og nu skal det siges vi havde med garanti reageret anderledes hvis vi havde fåe tdet at vide på en pæn måde. En anden ting er- at nok er de forskellige- men det nytter uanset hvor forskellige de er IKKE at den ene siger en ting og den anden en anden ting- så MÅ de være store nok til at erkende hvem fejlen ligger hos i stedet for at lade os tag skraldet fordi den anden af dem IKKE vil erkende det avr hende der havde sagt vi skulle gøre tingene på den måde. HVAD nytter det at man prøver og gøre det bedste for sin søn ved at lytte og gøre som de siger - når de modsiger hinanden?? Hva nytter det hvis der ikk er nogenlunde enighed?? Hva nytter det når de ikk ahr nosser til go sige min fejl som vi andre gør?? Hvordan ville DU ha det hvis din SP LØJ overfor dig??? Fortæl mig en gang at I ville kunne stole på en SP der havde løjet??? Fortæl mig EN gang at i IKKE ville blive forvirrede som første gangs forældre med TO SPere der beder en gøre vidt forskellige ting? Forklar mig hvordan I ville kunne få tingene til at se korrekte ud ved dem begge når de modsiger hinanden OG sig selv
....i det ganske land, at få taget nogle kursus i at tackle for tidligt fødte... Jeg har set det der mønster såååå mange gange.. kommer jo en del i de kredse da Thorild er født 10 uger for tidligt... Og de børn der er født små til tiden, skal også mange gange tackles som for tidligt fødte... Det glemmer de SP´er eller har aldrig lært det... Og det går ud over forældrene som gøres til syndere for ikke at gøre tingene rigtigt...
Tror altså du skal lade vær med at tage dig for meget af folks reaktioner herinde. De kender ikke dig, din mand, eller din søn. Ingen herinde var til stede, da dine sp´ere var der, så ingen ved hvad der er sket, eller sagt. Jeg mener ikke at de bare uden grund, tager ens barn. Så når du selv ved at din søn har det godt, så tror jeg ikke du skal være bekymret. Men, jeg synes så at du skal ringe til dem, der styre hvilke og hvor mange SP´ere man har, og fortælle dem hvad der foregår. For selvom jeg ikke har børn, så ved jeg da hvor frustrerende det er, når 2 man skal kunne stole på, og søge hjælp hos, modsiger hinanden, og ikke vil stå ved det. Det er ikke sjovt, og tilliden ryger. Og jeg mener helt sikkert at det vigtigste mellem forældre og SP er tillid, for ellers er det skisme svært for begge parter at samarbejde.
mange tak - i siger NETOP det jeg tænker- jeg stoler slet ikke på dem mere- hvordan kan jeg det når de modsiger sig selv, og når de behandler ham som alle andre og han reelt måske burde behandles lidt anderledes i forhold til flertallet... hvordan stoler jeg på nogen jeg laver en aftale, de bryder den og påstår vi har aftalt noget andet (vi var jo altså osse to til stede selv!) ElseG jeg vil ENORMT gerne ha forslag til hva jeg gør for evt at få gjort opmørksom på det du der skriver - hvordan takler jeg og hva gør jeg så i hht det?? OneHeartOnly: trivedes min dreng ikke- så ville han jo ikke spise, være glad og vokse som han skal... Det gør han - så jeg står uforstående overfor at man fra i går KUN at mene det er øjnene der hænger lidt så at sige - til i dag pludseligt at tale om en motorrik der i går intet fejlede, ellers er blevet rost til skyerne - hva sker der fra i går til i dag vi ikke ved?? Der var intet i går- de nævnte intet og skrev intet i hans bog om det heller jo.
Forstår godt du er uforstående overfor hvad der lige er sket på 1 dag, men har du spurgt dem, hvordan de pludselig kan sige det, når hans motorrik i går intet fejlede ??
jeg gav tlf til min mand - jeg kunne slet ikke magte det da hun nævnte kommune, prykolog, motorrikdims mv - han spurgte MANGE gange og hun ville ikke svare... Hun ville heller ikke svare på HVORFOR kommunen nu er blandet ind i det... Så ja... Han sagde flere gange vi var uforstående over det da de ikke nævnte noget i går- når der ingen tvivl er om at motorikken fungerer mv.
KAn godt forstå du bliver ked og frustreret  jeg tænkte om du ikke kunne optage ham når han pludre og hygger, så kunne de se den glade drenge du ved han er. for ja på den korte tid de egentlig er på besøg kan de jo ikke nå at se det hele ...
ville jeg gerne svare dig på det... MEN jeg ville gå på nettet og finde alt det jeg kunne om for tidligt og små fødte...
Ja, jeg synes det går vildt stærkt. For blot et par uger siden havde vi en datter som blev nogenlunde hvor man lagde hende hvis man lige skulle ordne noget uden hende på armen, men nu! Hun moser jo rundt, kravler (næsten rigtigt) og skal op af alting  Nu er det ikke længere fint at sidde på armen, nej nu vil hun holdes i hånden og gå rundt, jo mere jo bedre - Hallooo lille barn, du er kun 6 mdr  Ja og så blev jeg så glad da jeg læste tråden fra, tror det var Line og Liam, der havde problemer med at han lå på maven, for jeg jeg har de sidste 3-4 uger været vågen 36 gange hver nat for at vende hende om på ryggen, Så da jeg læste den tråd at det var ok at lade hende ligge på maven, så tænkte jeg YES, så er natte søvnen reddet  MEN hvad sker der så samme aften - hun stiller sig gud hjælpe mig på i sin seng ved egen hjælp! Opdager det egentligt lidt ved et tilfælde da jeg syntes at hendes grynten lød anderledes, og hvad ser jeg da jeg vender mig rundt og kigger? Et lille gladt tandløst ansigt, med et stort stolt smil - og efterfølgende et barn der forsvinder baglæns ned i sin seng igen, hvor hun heldigvis lander midt på madrassen, eller på langs, så hun ikke slog hovedet ind i noget! Hun havde lige i sin iver glemt at hun vist ikke kunne stå selv (endnu)  Ja, skal ha sat bunden i hendes seng ned, så kan hun vel næppe dratte ud! Så kære HN'er hvor køber i jeres nervemedicin, så I kan sove roligt om natten?   (ps. ammer, så det må ikke gå i mælken - joke slut) Ja for det dur jo heller ikke at hun ligger nede i vores seng for hun møver og kravler rundt, og er så angst for at hun skvatter ud, eller bliver kvalt i dyner og puder. Har flere gange taget mig selv i at lede efter hende i sengen som en besat, indtil jeg kommer i tanke om at jeg har lagt hende "på plads" igen efter natamning   Kender I det? Jeg gruer for når hun begynder at gå selv, vi har fliser i hele hytten!
Hi hi, den med at lede efter barnet i sengen - dén kender jeg. Har et par gange midt om natten, panisk lagt hånden på Oscar, efter jeg vågnede med hovedet liggende på ham - helt ud af mig selv, hiver jeg ham op i armene - hvor han så viser sig at være min pude  Oscar, han ligger så lige så fint i sin egen seng... Oscar er 5½ mdr. og racer rundt i sin gåstol - men dog er han endnu ikke så vild, som din datter. Jeg gruer for de første par år, med en søn på gåben - vi har brosten på hele gårdspladsen! Og ikke bare brosten, men brosten der blev lagt for et par hundrede år siden... De ligger IKKE lige 
Åh ja den er klassisk, eller når man nær får møvet barnets far ud over kanten fordi kan leder efter ungen, og skubber og maser på ham, eller forsøger at løfte ham 
Sådan her ser det ud når hun er på vej op: Og når man falder ned igen: (hold da op hvor ser det dog egentligt lyserødt ud det hele) 
Hun er godt nok en fremmelig lille pige, men også en slank model, og det hjælper som regel på det. Storebror Jeppe var også en slank dreng og meget hurtig i sin udvikling, hvorimod Eskild bare er helt normal, lige nu (6 mdr) er vi ikke nået længere end til at rulle lidt, og begynder også at kunne sidde kortvarigt selv. Han får dog møvet sig baglæns rundt, og kan efterhånden nå langt. Det er sjovt når de begynder at kunne lidt mere 
hun har da godt nok fart over fæltet. Så langt fremme er Villads fra august da slet slet ikke. Han kravler ikke endnu og rejser sig slet ikke op af ting. Og han er nu ellers også vældig slank.
dygtig din lille pige..... Vil lige kommentere at det IKKE nødvendigvis er fordi man er slank, at man er hurtigere, det er min søn et levende bevis på.... Han vejede 10,3 kg da han var 6 mdr. og sad helt stabilt selv. Lige den uge han fyldte 7 mdr. begyndte han at kravle... Da han var 8 mdr. vejede han 12,4 kg og samme uge rejste han sig og drønede afsted med sin brio-skubbevogn og stole og alt der kunne skubbes med.... Da han var 10,5 mdr. vejede han 12,8 kg og slap og har gået selv lige siden...... Nu er han lige fyldt 1 år i sidste uge og vejer nu 13,4 kg og LØBER rundt.... Blot lige en lille historie om at man ikke nødvendigvis behøver at være en lille model for at være fremmelig... 
:-) ja jeg kan godt høre at hun er en bette model, eller i hvert fald slank. Hun vejer pt. ca 7,5 kg og er vel ca 74 lang ( hun er svær at måle jo mindre man kan fange hende i farten  Jeg har overvejet at købe hende sådan en gåvogn, skuffe dims, så slipper jeg måske lidt for ondt i ryggen  Jeg er godt nok spændt på hvad hendes næste "move" det bliver 
ja et spørgsmål her fra. min datter på snart 8 mdr er begyndt at sove meget lidt i løbet af dagen. man kan tydelig se på hende hun er træt, og lægger hende da også når hun viser tegn på det men så sover hun bare ikke særlige længe. hvis jeg er heldig så er det en time... hendes sove mønstre er nu. formiddag en time ca eftermiddag en lille time. og hvis jeg er meget heldig så kan jeg få hende til at sove en halv time inde hendes aftensmad. hun bliver normalt lagt mellem syv og otte. men falder som regel først i søvn ved otte tiden. hun vågner somregel ved ti tiden og gerne vil have sin aften flaske hvor hun derefter sover til mellem to og tre hvor hun skal have en flaske igen. og så vågner hun om morgen ved syv tiden. og så starter det hele forfra... og feks her til formiddag har lille pigen kun sovet en halv time trods hun vågnede lidt over seks.... så fortæl fortæl om jeres små....
Hej Jeg vil da gerne fortælle lidt om vores sove og spiserytmer:=) Min søn på meget snart 9 måneder står op omkring 6.30 ( behøver næsten ikke et vækkeur, det er rimeligt præcist hverdag) så står vi op. Han er ikke så meget for det store måltid, så det lille morgenmåltid kan bestå af most frugt eller lign. SÅ leger vi i 2 timers tid, så får han en lille flaske ( ca 70 ml) hvorefter han kommer ud og sove og sover så somregel dejligt i 2 timer. Derefter får han frokost ( mos rugbrødshapser og lign) så fortsætter dages aktiviteter. Cirka kl 14 sover han igen 1.5 times tid og kommer så op og får et mellemmåltid. Cirka 17.15 napper han somregel en lur indtil aftensmaden kl 18. Kl 19.30 får han nattøj på og får læst godnathistorie og en god flaske vælling, så sover han lidt over kl 20 og somregel så til 6.30. Vågner indimellem få gange og leder efter sutten, men ellers sover han. Vågner han før seks får han en flaske og kan så sover videre til ca 7. 30. Håber at du kunne bruge det lidt:)
Eskild er 6 mdr., og også lidt igang med at ændre sin soverytme lidt. Sådan ser det ud pt. Formiddagslur: 3 timer, ca, kl. 10.00-13.00, ret stabil. Eftermiddagslur: 1-2 timer, ca. 16/16.30-18.00, mere ustabil Nat: Bliver puttet ca. 21-21.30, sover ca ½ time så vågner han igen hvis jeg går, så skal han lige puttes igen. Spiser som regel 2 gange om natten, og sover til ca. kl. 7.
Nanna er knap 7 mdr. Hun står op ca. kl 7. Sover så fra 9.30/10.00-12.30/13.00 Igen fra ca. 15-16.30 (ca) Kan så nuppe en bette søvn fra 18-18.30 Bliver puttet ved 21 tiden og sover så hele natten til kl. 7. Nanna bliver ammet 4-5 gange i løbet af en dag og får grød 2 gange.
Min datter er lige knap 7 måneder, og står op omkring kl 7. Vi spiser morgenmad (Grød og revet frugt) Omkring kl 10 får hun en mælketår og sover så i omkring 2 timer. Når hun står op spiser vi frokost (Frugtmos) og så går dagen mod den mest ustabile lur som ligger mellem kl 14-16, først får hun mælk og så sover hun som regel max en halv time og er vi heldige en time. Kl 18 får hun aftensmad (grøntsagsmos) Kl 19 kommer hun i bad og omkring kl 19.30-20 får hun aftenes sidste mælktår, og så bliver hun puttet for natten og sover til ca 5.30 hvor hun kommer ind i vores seng, får en mælketår og sover til ca kl 7. Indtil for ca en måned siden skulle hun op flere gange om natten og have mad. Jeg var ved at blive sindsyg over at læse om alle andres børn som sov igennem fra de var 3 måneder, og var bange for at min datte først ville sove igennem når hun blev teenager. Men så prøvede jeg at lade vær, at tage hende op når hun vågnede, men bare gå ind til hende og trøste. Det tog 10 min første nat hvor hun græd og så har der været EN anden gang, ellers sover hun som en engel. Det skal siges at når hun om dagen sover i sin barnevogn, har jeg valgt her i vinter at være en dårlig mor, og lader mit barn sove indenfor, da hun ikke kan fordrage at være pakket ind i dragter, dyner og hansker, når hun skal sove. Hun har haft mange dage uden søvn, dengang jeg stædigt holdt på at hun skulle sove ude i den friske luft, så nu sover hun indendøre i sin body og et tæppe, og så må jeg jo bare bruge noget tid på at være ude med hende når hun er vågen. Sådan forgår det hos mig. Hilsen Ane
svar. det har da hjulpet lidt selvom jeg godt kan høre at jeres små stadig sover mere en lille pigen her. men håber bare på at den vender lidt. og så skal hun jo starte i vuggestue om en mdr. det kan jo også gøre lidt. jane
på lidt over 7 mdr har flg rytme pt: Vågner ca 6 - 6.30 - Får en flaske på 200 ml og vi står op Hygge og leg fra til ca 8.30 hvor han får morgemmad bestående af bla. frugtmos, havregrød mm. Sover så fra ca. kl 9.00 - 10.30/11.00 Ca. kl 12. frokost bestående af grød Sover middagslur fra ca 13-15.00 Efter middagslur får han en flaske på 200 ml + evt supplerende mos Indimellem en lille lur fra 17-17.30 og så lidt senere i seng, men ellers så aftensmad kl 17.30 og i seng ved 18-18.30 tiden. Han får ikke mad om natten og hvis han vågner er det for at få sin sut - det kan dog så også ske en del, specielt hvis han er syg 
Nathja du ringer eller skriver bare som det passer dig  Tænk tingene igennem, træf dit valg og pas på dig selv lige meget hvad du gør ... Jeg er her lige meget hvad, og du kan til en hver tid (Dag/Nat) ringe eller skrive ...
Jeg har ikke et sekund fortrudt min abort forrige år i december, fyren var et fjols og gad ikke engang de 3 børn han havde sat i verden i forvejen. Det vile jeg simpelthen IKKE byde mit barn. Gu var det en svær beslutning og jeg var ulykkelig i et par måneder bagefter, men det var nok ligeså meget hormoner tænker jeg nu. Idag har jeg en dejlig forlovede som jeg glæder mig til at få børn med, vi vil dem nemlig begge to. Jeg synes du skal glemme alt om eksen, han sårer dig mere end han hjælper. Min havde lovet at være der hos mig da jeg skulle indlægges til aborten, men han blev bare væk og slukkede sin tlf.  Det var næsten det værste ved forløbet. Higede så meget efter en undskyldning fra ham, men da jeg endelig fik den hjalp den slet ikke så meget som jeg forventede alligevel. Håber du kommer hel ud på den anden side, men det kan jeg så fortælle dig at langt de fleste gør. Vær ikke bange for at bruge din mor, hun elsker dig og hun kan rumme mere end du tror. 
Jeg er faktisk ikke i tvivl mht. aborten mere. Jeg er ked af at være endt i denne her situation og flov over at være så ufattelig dum at lade det ske. Men et barn nu ville ødelægge det jeg efterhånden har fået bygget op. Før denne her situation (føles som lang tid det har stået på, men det er jo ikke engang 14 dage jeg har vidst det) var jeg omsider kommet igang med en uddannelse som jeg kan lide og som jeg kan se mig selv gøre færdig. Jeg var begyndt at få en god vennekreds, gå i byen med vennerne og bare ha det rart og nyde min ungdom. Og et barn ville sætte en stopper for alt det - og det er jeg ikke parat til. Mht. eks'en så burde jeg "give op" og indse at han ikke vil tage del i det. Men jeg er bare så sur og så stædig at jeg VIL have han skal tage del i det, når han lovede det. Selvom jeg godt ved jeg skal begynde at indstille mig på at min mor skal være den der holder mig i hånden. Han er faktisk lige straks 28 år gammel. Så han er ikke en eller anden forstyrret teenage dreng (okay, forstyrret er han..) som ikke kan se alvoren af situationen. Han har bare så travlt med at have ondt af sig selv, at han ikke kan finde tid til at være der for mig. Jeg er stadig ekstremt gal idag - han lovede at skrive igår når han havde "tjekket sin kalender" men har intet hørt. Har skrevet 2 sms'er og ringet en gang. Åh, har bare lyst til at finde et eller andet meget tungt og.. Ihh! Tak for jeres opbakning - det betyder rigtig meget for mig at have den her tråd og kunne lade følelserne få lidt frit løb. Idag har jeg haft sådan en underlig fornemmelse i underlivet hele dagen - lidt ala mens smerter og så kvalme, men uden opkast. Har hovedpine og er træt. Men det kan sagtens skyldes tankerne og ikke nødvendigvis graviditeten.. CBK - Jeg håber ikke at jeg skal scannes - jeg ved jo ret præcist hvor langt jeg er henne osv. Dette her er 6 uge. Men hvis jeg skal så skal jeg bestemt ikke nyde noget af at se skærmen - og jeg synes det er dybt uforsvarligt at de ikke fjernede skærmen i dit tilfælde. Hvor er det hensynsløst! Det er når man skal have den sidste tablet, altså den i skeden, man skal være indlagt ikke? Gjorde det ondt på dig? Der står nemlig mange steder at man kan risikere at få det rigtig dårligt (opkast og diarré) samt smerter, som man kan være nødsaget til at tage smertestillende for.
Tja. Alderen skal jo ikke afgøre om de er voksne nok til at tage ansvar. Men at være stædig, hjælper ikke dig. Det gør nok bare det hele værre for dig, da du forventer noget, som ikke bliver til noget alligevel. Så ja, tag din mor i hånden. Selvom, hun sikkert har en masse andet - Har min mor også - Så er de der for en. Og du virker afklaret med aborten. Det er godt, at du er det. Selvom det stadig er hårdt.  Jeg blev vist scannet tre gange (to gange før, en gang efter aborten) Det var også fordi jeg var lige knap to måneder henne. Må også indrømme at jeg blev ret ked af det. For selvom JEG ikke kunne se noget(Var ret sløret af tåre konstant), så føltes det bare så forkert, at skærmen var der. Jo, det er de der stikpiller - Jeg fik fire. Ja, jeg havde pænt mange smerter. Også selvom jeg fik ret meget morfin. Men det var nu ikke så meget fysisk, at det gjorde ondt. Det var langt værre psykisk, og det er det stadig. Jeg ved slet ikke hvorfor jeg stadig er totalt fanget i det her, men det er jeg.
Ranunkel *Rebekka*: Det lyder som at det har været nemt for dig at få barn - og det er jo dejligt. Men men... Det er nu ikke alle som bare lige kan passe skole, venner og byture med et barn. Jeg er ældre og har godt nok 2 børn.. - Men har rigeligt at se til. Jeg har ikke et netværk som gør, at jeg kan rende i byen eller endog spise en middag med veninderne ( uden at skulle servicere børn også ). Fuldtidsarbejde måtte jeg droppe, da min datter ofte var syg de første 2-3 år. Nu går jeg på en videregående udd. man har da fx lige været fraværende hele januar måned grundet syge børn. Ligesom jeg i sidste praktik havde syge børn flere gange end de havde behøvet at acceptere. Jeg syntes måske bare mange skriver, at det er virkelig vigtigt at tænke sig om. Jo nuvel det er det også. - Og nej det er ikke sjovt at gennemgå en abort. - Det er jo så nemt at fortryde bagefter. MEN det er heller ikke nemt at have et barn med en fraværende far. Eller med en far som konstant skuffer barnet eller en selv. Nej man fortryder aldrig de børn man får - men det kunne være, at man selv ( og barn ) havde fået et helt anderledes og sjovere liv ved at vente nogle år.. Og finde den rigtige mand. Aborten gør ondt nu - og efterfølgende stykke tid. Bekymringer omkring de børn man får varer evigt. Og en manglende far kan dælme være en stor bekymring.
...ikke give så meget andet end et stort trøstekram til dig. Jeg blev så rørt over dit første indlæg og den eftertænksomhed, som du har i det, både over for dig selv og over for det barn, som du nu har besluttet, at du ikke skal have. Jeg er slet ikke i tvivl om, at du bliver en fremragende mor en dag, men jeg forstår også godt din beslutning om, at det ikke skal være nu. Pas godt på dig selv, og husk at det faktisk er lettere for andre mennesker at blive brugt end at kigge på og intet kunne gøre - for mødre for eksempel  mvh. tina
Hej. Har fulgt dine indlæg uden selv at have deltaget men faldt lige over en udtalelse jeg lige vil kommenterer. Du skriver du er bange for at slide din mor op bl a pga stor familie mm. En mor kan ikke slides op  . En mor kan holde ti lnæsten alt når det drejer sig om sine børn. Så brug hende alt det du overhoved kan og drop eksen. Han gavner dig ikke alligevel. Sig evt til din mor du er taknemmelig for alt hun gør, men er bange for at slide hende op. Du vil få et dejligt svar om at det sker ikke  . Ellers er jeg meget stolt af dig og dine tanker. De er meget konstruktive, modne og gennemtænkte, hvilket skal gøre du nok skal komme godt igennem det her. Nu skal det bare overståes. mange cyberknus Tina
CBK - Du har ret. Han er en svans, mildest talt - og hvad kan jeg dog bruge ham til? Han kan alligevel ikke se alvoren i hele det her, og så ville han næppe være den store trøst for mig. Jeg har snakket med min mor og hun har sagt at hun tager med mig, så melder hun sig syg på jobbet. Jeg kan godt forstå du har det rigtig svært med det, det er helt naturligt. Men du tog et valg fordi du mente det var det rigtige og det er jeg sikker på at det er. Det er okay at sørge - men det er vigtigt sorgen ikke bliver dit liv. Min mor har haft 2 spontane aborter før mig, samt 1 død født barn. Hun døde få dage før termin. Derfor kender min mor til smerten og kan hjælpe mig. Vi snakker meget om det og det har jeg brug for. Forskellen på det er bare at det jeg skal er aktivt at gå ind og slå fosteret ihjel - min mor mistede. Det jeg har det sværest ved er nok at det er så tabu belagt at få en abort at man ikke bare snakker om det .. Jeg blev faktisk utrolig vred over en veninde som reagerede helt forkert. Vi skrev lidt sammen og pludselig skriver hun: "HVAD FANDEN VIL DU HAVE JEG SKAL GØRE, JEG KAN IKKE TRYLLE!" Jeg blev både ked af det men også ekstremt tosset over hendes reaktion. Forklarede hende at jeg ikke forventer hun løser problemet, men bare at hun lytter.. Eks'en har jeg ikke hørt noget fra siden det skænderi i tlf. Og forventer et eller andet sted heller ikke at høre mere. Men jeg er bare vred og har brug for at kommer en eller anden form for retfærdighed. Jeg føler at han bare får lov at rende fra det hele og der er intet jeg kan gøre. Jeg SKAL ta ansvar og handle. En ting er aborten - noget andet er det svigt han giver mig nu. Begge ting gør sindsygt ondt.
Ja. Desværre er det bare så let for dem, at smutte og så ikke have noget ansvar mere. Det må man bare lære at leve med og acceptere. De forstår ikke, den process man skal gennemgå. Jeg tog desværre nok, et eller andet sted valget fordi fyren valgte at skrive de ting han gjorde. Og det mente jeg ikke at jeg ville tilbyde et barn et liv i. Om det så er rigtigt eller forkert ved jeg ikke. Kom desværre til at læse igår, at et foster i niende uge HAR hjertelyde. Årh, så blev jeg bare trist. Nogle gange skal man lade være med at pine sig selv, mere. Det må have været utrolig hårdt for din mor. Og er stadig også, kan jeg forestille mig. Har I et godt forhold? Det lyder sådan, og det er jo vigtigt. Din mor har meldt sig syg fra arbejde, og så ved du jo allerede at hun er der for dig 200% Så ham fyren kan du ikke bruge til noget. Og hvis han var der, var det ikke sikkert at det ville blive lettere eller "nemmere" For de forstår overhovedet ikke. Jeg har snakket med et par af mine venner, før og efter. Og ingen af dem, forstår hvor hårdt det er. Snakker jeg derimod med mine veninder, kan sagtens følge mig. De har jo et eller andet sted også moderinstiktet, og de har været der utroligt meget for mig. Det var da en mærkelig reaktion fra din venindes side? Øv. Jeg var godt nok blevet ekstremt sur og og hidsig. Måske hun reagerede sådan, fordi hun ikke kunne rumme det, altså den smerte du skal igennem? Det er jo svært at sige. Tjae, og abort er tabu er jo forskelligt. Hos mig er det ikke, jeg snakker om det, fordi det er sket for mig, og for at få det bedre skal jeg også kunne tale åbent om det. Glem ham fyren, selvom det er SÅ meget lettere sagt end gjort. Hvis du virkelig føler at du har nogle sidste ord at sige til ham, så sig dem. Det gjorde jeg, og det lettede mit hjerte, at nu havde jeg fået sagt det, og så kunne jeg PRØVE at komme videre.
CBK - Ja, mit er valg er også taget ud fra en betragtning at det her barn ikke ville ha nogen far. Og det SKAL også med i overvejelserne. Det skal ikke være det afgørende - men det kan nemt blive det alligevel. Havde jeg haft en far til det her barn, havde min beslutning også været helt anderledes. Ja, jeg har også læst det. Mener de begynder at udvikle hjerte allerede i 6. uge. Det er en ubehagelig viden. Ja, men hun er ovenpå igen. Hun gik i en gruppe for mødre som havde mistet deres børn, og det hjalp hende videre. Ja, jeg ved hun er der. Men sagen er at jeg for ca. 1 år siden havde en depression og hun hjælp mig. Men senere har hun sagt at hun ikke ville kunne rumme det engang til - og det gør mig nervøs. For allerede nu er jeg i en tilstand som minder om en depression. Men denne her gang vil jeg bare ikke helt derned - det kan JEG ikke klare engang til. Og det er det jeg håber psykologen kan hjælpe mig med. Han kender mig fra dengang og vi har et rigtig godt forhold til hinanden. Den eneste psykolog jeg har kunne lide. Min veninde er på alder med mig og højgravid - har termin her først i marts månede. Det kan muligvis have noget med hendes reaktion at gøre. Men jeg blev vred alligevel. Jeg har overvejet at skrive en sms til ham (ka jo ikke få fat i ham på andre måder, han svarer ikke på noget som helst) men de eneste ord jeg kan komme på er for grimme til at skrive her..
Okay, det kan selvfølgelig godt være at der var derfor hun reagerede sådan. Hormonerne styrter jo rundt. Men det er da klart du blev sur og ked af det. Din mor kan rumme det. Det er selvfølgelig hårdt for hende at se dig være ked af det, men jeg er ret sikker på at hun godt kan rumme at hjælpe dig videre. Hun lyder som en stærk person! Jeg er selv vokset op med en far, der ikke rigtig har været interesseret i mig. Og det har gjort ondt, gør det stadig. Så at tilbyde et barn det, at vokse op med en far, som slet ikke har interesse i en. Nej tak. Og jeg vidste godt, at han ikke ville være interesseret på nogen måde. Han var allerede på vej ud i noget skidt, jeg i hvert fald ikke ville være en del af med et barn. (Stoffer) Jeg ved også godt, at havde der været en fyr som tog ansvar, og gerne ville være der, så havde valget været anderledes. Men jeg kan ikke ændre på en anden persons valg, og ansvarsbevidsthed. Desværre. Jeg skrev en SMS som afslutning, efter en hel dag hvor jeg havde modtaget SMS'er, der ikke var særlig pæne. Først bad jeg ham om at ringe, og derefter blev jeg så overfaldet med SMS'er om at det var min skyld, og at jeg da bare kunne beholde barnet og ende som en ung mor uden fremtid, i de unge mødre. Derefter sendte jeg ham en ret lang SMS, på et pænt sobert sprong, der ligesom lukkede det for mig. Han svarede ikke, og det forventede jeg ikke. Men JEG fik sagt det JEG ville sige.
CBK - Jeg besluttede også at skrive en sms som afslutning, den aften. Den var bestemt ikke holdt i en sober tone, men hvorfor også skåne ham - når han langt fra skåner mig? Jeg synes han trængte til at høre sandheden og den fik han. Jeg fik selvfølgelig ikke noget svar. Opdatering: Jeg startede i praktikken igår, med ekstrem kvalme og ondt i maven. Der var flere gange hvor jeg var overbevidst om at jeg måtte en tur forbi toilettet, men jeg klarede det. Idag stod jeg så op, havde voldsom hovedpine og havde hostet det meste af natten = ingen søvn. Kvalmen var der naturligvis igen og inden for ½ time nåede jeg at runde toilettet 2 gange og en gang på gulvet. Virkelig klamt! Ringede og meldte mig syg. Jeg har endnu ikke modtaget nogen indkaldelse fra sygehuset - så jeg ringede derover og beklagede mig. De undrede sig noget, for de havde slet ikke modtaget nogle papirer på mig - og det havde næstved sygehus heller ikke. Great! Så ringede jeg ned til lægehuset og brokkede mig. Der fandt jeg så ud af at den læge jeg havde været hos, ikke var den jeg troede det var. Altså forkert navn. Sekretæren blev rimelig negativ - hvilket gjorde mig ret så pissed! Hvor vover hun at tale sådan til mig, når det er DERES fejl? Fatter ikke hvorfor læge sekretære altid skal være sådan nogle sure gamle tanter. Det står måske i job beskrivelsen? Hmf! Når men jeg skal så ringe ned til dem igen om 1-2 timer. Og så håber jeg at jeg kan finde et eller andet mad jeg kan holde i mit i mellem tiden. Det er virkelig frustrende at have det sådan her - det er en konstant reminder om hvad det er jeg skal.
Der gik en uge før jeg blev indkaldt - Og jeg havde også alle symptomer, ekstremt. Kastede op, var svimmel osv. Ja, det var og er en konstant reminder. Hvor er det ærgerligt at der er blevet lavet en fejl, det kommer jo til at gå udover dig.
Heej Nathja ... Hvordan går det ? Har du været inde og få abort eller hvordan og hvorledes ? Håber du har det godt, trods omstændighederne 
Hej Sarah. Det går nogenlunde - min søster fra Jylland er på besøg hos os de her dage og det hjælper en del på humøret. Ind i mellem falder jeg dog hen i mine dunkle tanker.. Jeg skal afsted på fredag, de ringede idag og tilbød mig en tid. Det er sådan en for undersøgelse, men hun snakkede noget om at hvis det var en medicinsk ku det godt være at de bare satte det igang med det samme. Puuha, jeg gruer.. 
netop det ER jeg i gang med! Specielt når han knejser med nakken så de kan se det altså passer - de har selv set grin og pludren men har tre videoer med det osse.
... for at svare på ElseGs indlæg, så er Tobias da ikke for tidligt født er han? En i min mødregruppe havde også problemer med at deres søn ikke ville fastholde øjenkontakt og senere gik han tilbage i udvikling og kunne ikke længere rulle rundt. Samtidig døjede han med epilepsi. Han blev diagnosticeret som hjerneskadt. Han fik også briller, fordi det viste sig, at han var langsynet. Hvis du gerne vil vide, hvad kommunen skriver om dig og din mand, kan du søge aktindsigt.
nej han er ikk for tidlig født- men det else siger er at børn som er så små skal behandles efter det samme, da man ikk kan elskal forvente mere af dem netop... Jeg har tænkt på faktisk om vores er nærsynet måske meget fordi når jeg fanger ham er det altid meget tæt på faktisk... Jeg er jo osse bange for han måske fejler noget andet og ikke "bare" øjne el lig- men de tænker kun øjne og ellers os... Men det kan vel for pokker være noget andet der er galt. jeg mener vi kæmper med næb og klør med at aktiverer og holde kontakt, nusse osv osv - uden at han skal overstimuleres osse. derfor når han hyger sig alene får han lov til det - og så er vi lige inden om på de tider af dagen ind i mellem og kigge, røre, snakke mv med og på ham etc etc - for han skal jo osse være sig selv lidt sådan så han ikke overstimuleres. Grænserne for børn er jo lidt forskellige alt efter hvor sensitive de er
Sundhedsplejeskebesøg er et "TILBUD" til forældre og ikke noget man er tvangsindlagt til. Jeg synes du skal kontakte sundhedsplejeskerne og bede om at få "EN" anden sundhedsplejeske da du har mistet tilliden til de to du har nu. Så har du mulighed får at starte forfra igen, for selvfølgelig skal det undersøges om der er problemer med din søns trivsel. Og så skal du tro lidt mere på dig selv   de aller allerfleste mødre kan godt finde ud af at passe deres børn og de fleste børn overleve babystadiet og bliver nogle dejlige unger. Disse professionelle folk har det nogen gange med at råbe vagt i gevær lidt for tidligt, især hvis du er kommet til at virke lidt for usikker i mor-rollen. Så tro på at du er den der kender din søn og straks DU føler der er noget der måske ikke er helt rigtigt, så brug din læge som det virker til du har et ok forhold til. Op med hagen og bliv til en løvemor for din søn. 
indlæg varmer meget - jeg har overvejet at sp er et TILBUD og intet andet- derfor irriterer det mig da jeg netop er overbevidt om at VI kender vores søn bedst- jeg havde mest lyst til at bede dem gå ag h... til i dag fordi de er et tilbus og ikke mere - det næste øjeblik tænkte jeg faktisk - nej send en kommune dims hjem i minimum 4 timer pr gang og observer og se vi passer ham ordentligt! Hellere det end sp jeg ikk stoler på - jeg overvejer at skifte. Jeg er meget pernitten med at stole på folk - og bryder de min tillid en gang går der lang tid HVIS jeg overhovedet kommer mig over det! Det der undrer mig er at jeg netop har stolet på mig/os (vi er jo trods alt to forældre) - altså at vi kan sgu det her - det ahr jo gået godt og sys vi havde modbevist alles ej en lille dreng uha pas på dit og dat - han har hver gang kommet stærkt igen, ved vores hjælp jo! jeg avr stensikker på at NU kørte det bar altså... At det gik godt - vi gik godt- samarbejdet gik godt ALT gik godt... Men nej... Åbenbart ikk... Iflg dem...
Stute - jeg er forvirret. Kan du ikke prøve at skrive igen, hvad det er din SP har løjet om? Jeg kan ikke hitte ud hvad det er du mener?! Er det fordi du har fået to forskellige meninger om, hvad din søn skal aktiveres med eller hvordan? Jeg kan ærligt ikke hitte ud af det... Og masser af børn får hård mave - især flaskebørn! Det skal du ikke lade dig gå på af. Godt nmed ekstra væske (vand) løser oftest det problem. Ellers er der jo både Lactulose og Movicol 
Sødeste Stute... der er mange fagligt og saglige korrekte indlæg i denne tråd. MEN du er simpelthen nødt til at huske på at ingen herinde kender dig og den person du er udenfor nettet. Det er MEGET nemt at analysere mennesker man ikke kender, og det sker desværre alt for ofte i forums som dette. Som allerede skrevet er sundhedsplejersken et tilbud til os som forældre - og personligt vil jeg råde alle til at tage imod dette tilbud. MEN som der også allerede er skrevet har vi fagfolk det altså med at se symptomer, der ikke er der. Vi er uddannede til at holde øje med visse ting, og det sker - desværre - ofte at en fjer bliver til fem høns. Er det korrekt, når jeg forstår det som at SP har lavet en indberetning på jeres søn? (du skriver at kommunen er involveret) I så fald (og egentlig også generelt) skal du huske på at du har RET TIL og KRAV PÅ aktindsigt! At SP undgår din mands spørgsmål er simpelthen under al kritik, og jeg ser det som mangel på samarbejdsvilje - fra HENDES side. Du/I har RET TIL at kræve en anden SP - endda uden at skulle argumentere på dette. I har RET til at se ALLE dokumenter der findes i forbindelse med jer og jeres søn. Og til sidst skal du vide at ikke alle herinde har fagligt belæg på at udtale sig om børn og den sag, du fremlægger. Sorter derfor i de svar du får - bare fordi de er sagligt korrekte, er det ikke ensbetydende med at de er korrekte i JERES situation! Jeg håner det bedste for jer og jeres guldklump - har du brug for at snakke, ved du hvor jeg er 
Jamen du kan da sagtens sige nej tak til sundhedsplejersker. Men jeg synes stadig at du skal være rigtig glad for, at de tager hånd om din søn. At han bliver dårlig til øjenkontakt KAN være tegn på at der er noget virkelig virkelig galt. Ikke kun at I gør noget galt, men også at han kan fejle noget... Jeg var marcheret direkte til læge og øjenlæge og havde forlangt at han blev undersøgt. Jeg forstår, at det må være en forfærdelig frustrerende situation, men jeg synes, at det er positivt, at din kæreste rent faktisk har forsøgt, at få lidt klarhed. Jeg synes, at I skal melde klart ud til mødet med kommunen, at I vil ha klar besked om, hvad grunden til deres bekymring er...  Jeg forstår nu heller ikk, hvad det er de har løjet om. Du nævner flere gange det med at ligge på maven. Men der er da ikk noget galt i, at den ene siger, at I skal træne det, og den anden siger, at han altså ikk skal ligge og sove 4 timer på maven...
... lavpraktisk løsning kunne være, at få dine to SP'er ud på et tidspunkt af dagen, hvor Tobias er frisk. Er du i en mødregruppe? for der ville du jo meget nemmere kunne se om han er nogenlunde alderssvarende  Jeg kan godt forstå, at du føler dig svigtet, og jeg tror, at det starter med, at de har nogle bekymringer, som de af en eller anden grund, ikke vil dele med dig. Det betyder så bare, at de glider af og snakker udenom, og det kan du selvfølgelig mærke, og så er spiralen startet. Jeg synes der er to ting at gøre. Enten fortæller du dine nuværende SP, hvordan du føler dig behandlet. Eller også beder du om en anden SP. Eller begge dele  Et er sikkert, I kan ikke fortsætte uden at få "lorten på bordet", som de siger i Jægerkorpset. (Jeg havde også engang en vikar-SP, og fik også nogle helt andre beskeder af hende, end jeg fik af min regulære. Det var det samme på sygehuset, hvor sygeplejerskerne også havde hver deres mening om tingene. Man må lære at sortere).
jeg skal erkende jeg var ret meget ude af den i går - jeg har mine grunde til det måske påvirker mig mere end det ville gøre ved andre. Derfor osse mine måske lidt forvirrende svar. Nok om det - nu til svarene. Lisbeth: De har løjet og gjort som det passer dem rent ud sagt, el i hvert fald den ene har gjort det, den anden har overhalet mig på en måde jeg ikke kan fungerer med. Med dette mener jeg at vi havde en aftale om at JEG skulle ringe og fortælle min alm praktiserende læge at han skulle til øjenlæge og hvorfor. Og så skulle jeg få en tid hos øjenlægen, og ringe tilbage til en af dem vedr dette så de kunne rykke for det blev hurtigere. MEN allerede 30 min. efter de er kørt i forgårs ringer den ene SP og siger at HUN har talt med min læge, at jeg for i øvrigt dermed har fået en tid d 1 marts (fandt ud af det var fordi ha nvilel tale med MIG om det og IKKE hende). Dagen efter (på trods af vores aftale om at jeg nok skal ringe til øjenlægen) ringer den anden SP så kl 10.50 (tlf tid ved øjenlægen onsdag er 11-13) og spørger om jeg har snakket med dem - nej svarer jeg for jeg kan ikke komme igennem før der er tlf tid jo. Jamen om jeg ringer tilbage til hende el den anden bagefter- JA svarer jeg. Det har vi altså en aftale om og aftaler overholder jeg. Det blir dog dig jeg ringer til, for den anden havde i går ringet til min læge med det samme i var taget afsted. Dette er jeg faktisk blevet sur over for det var IKKE en aftale. Aftalen var at JEG selv gjorde det (han skulle ikke andet end at ha at vide han skulle til øjenlæge og hvorfor!). Damen påstår så at hun har sagt to gange mens de var her at de ville gøre det - og det har hun altså ikke. Vi var osse to til stede og sjovt nok er det IKKE noget nogen af os har hørt el sagt ja til! Da jeg har talt med øjenlægen som pga tiden skal være hurtig vil ha jeg ringer til egen læge og får en henvisning tilsendt i stedet (han havde så fri i går derfor kan jeg jo ikke før i dag i tlf tiden) ringer den anden SP op - hende der havde kontaktet min læge. Hun starter så med at sige at hun søreme da var ked af at jeg var blevet gal pga det osv. Jeg svarer så at vi jo havde en aftale og sådan nogle forventer jeg overholdt i stedet for man abre køårer mig af sporet. UDEN nogen forevarsel what so ever skal det sige!! Siger hun skisme til mig nåeh ja og så har vi brug for sparringspartnere, så vi har meddelt til kommunen der skal afholdes et møde med sagsbehandler, psykolog, motorrik dims (5 folk i alt) SP, og i MÅ gerne komme med (ehmn jo tak da!). Jeg nåede dog kun at høre frem til psykolog el motorrikdims så stod jeg allerede af i går må jeg sige. DEet er jo ikk fordi jeg har gode erfaringer med den slags. Manden min fik tlf og som jeg har skrevet har han spurgt og spurgt og spurgt, men hun ville ikke svare el fortælle ham NOGET som helst. Hun kørte KUN i at mødet skulle afholdes selvom han blev VED og prøve at få at vide HVORFOR det skal det - HVORFOR vi ikk kan se hva øjenlægen siger først - HVOROFR vi får det at vide på denne måde OG sidst men ikke mindst - HVORFOR hun PLUDSELIG over for min mand i går siger hans motorrik NU fejler noget, for motorrikken tjekkede de IKKE da de var her dagen før OG de har IKKE sat en finger på andet end øjnene da de var her. Der står heller INTET i hans bog - og faktum er at hans motorrik er blevet rost ind til nu! Bortset fra han ikke gider løfte hoved når de er her (hvilket jeg derfor nu optager på video hver dag en gang minimum). Det skal siges at jeg HAR prøvet at få en tid senere på dagen hvor jeg er mere sikker på der er liv i ham men de siger de aldrig kan få mig ind der. De kan underligt nok altid kun mellem 9.30 og 11 hos mig selvom jeg har gjort opmærksom på det i hht min søn er et dumt tidspunkt. SP er et tilbus ja- og vil egentlig gerne ha der kommer en. Men det skal være en jeg kan stole på som er her for at hjælpe OS alle... Ikke en der den ene dag virker ok, og gangen efter kommer med negativ adfærd ind af døren fra første sek. Men ok de havde nok ikke troet min mand var hjemme, for de blev ikke glade da de så ham - han fik en spydig kommentar med på vejen nemlig. Spirit:  Hmmm: Gu er jeg da glad for der tages hånd om min søn - men jeg er bestemt ikke glad for man overhaler mig på den måde når man har lavet aftaler med mig og endda op til flere gange har løget el ændret på tingene. De siger en ting til os mundligt- når så jeg læser hans bog har de skrevet noget helt andet for pokker. Det kan jeg IKKE forholde mig til - og de ter IKKE det bedste for min søn at de opfører sig som de gør. MEN tag hånd om min søn kan jeg så ofr i øvrigt osse godt selv, for jeg kan skam selv fatte tlf og ringe og få en tid ved en læge når jeg mener noget er galt... Men åbrnbart tror de at de ksal spille forældre og ligge og ringe for mig som om jeg har brug for en barnepige- og det er IKKE i orden uden MIN accept! Louise: Jeg har ikke orket mødretgruppe - der er flere grunde til det. Nogen af dem kan jeg normalt ikke komme ud til da jeg ikke har kørekort endnu mv hvilket jeg er ked af - jeg bryder mig ikke om at komme rendende hos folk og ikke kunne gøre gengæld med sådan noget her. For det andet så er det ikke muligt pga pladsmangel på alle måder - inkl pga hundene osse. Og sidst men ikke mindst - så har jeg andet at se til osse - en mor og en stedfar der gik fra hinanden, en kræftsyg svigerfar mv - så den tid der har været ellers udover baby så at sige har jeg haft brug for at tag for mig selv på nettet bl.a. Jeg tror jeg gør begge dele - fortæller dem hvordan vi føler os behandlet og at vi gerne vil skifte og osse KUN ha en for at ha mindre forvirring! Men hvor var det man skulle henvende sig for dette - var det kommunen el var det SPvagten el hvordan var det nu?? For vi er i hvert fald ikke længere trygge ved dem her - så meget at jeg hvis min mand arbejder når SP kommer frem over så får jeg min mor til at tag fri og være her så jeg ikke måske er uheldig og ender emd at sidde ene med to personer der siger det er mig der ændrer på tingene.
Hejsa Faldt lige over din tråd, og vil da lige komme med en lille kommentar... Jeg har meget svært ved at tro SP lyver. At have forskellige holdninger er ikke det samme som at lyve. Husk på de er der for at give vejledning og hjælpe. Og pas på pga. fortiden, at være negativ overfor det "offentlige". Det er immervæk din og jeres søn de vil hjælpe. Jeg har også været hos forskellige SPére. Og fik også forskellige ting af vide. Stolede dog på min "egen" SPér og min egen intuition. Jeg synes også du blander tingene en smule sammen. Jeg synes den "alvorlige" del er, at han ikke vil holde øjenkontakt. Det med hård/tynd mave og fladt baghoved, tror jeg mange har været igennem. Men selvfølgelig bliver man usikker, det er nyt at blive mor, og man vil selvfølgelig gøre det rigtige. Min egen datter havde også hård mave pga. MME, men massere af "cyklen" med benene og laktulose kunne afhjælpe det. Jeg var dog ikke meget for at give laktulose, da jeg havde svært ved at skulle "fylde" hende med alt muligt, men det kan jo desværre være nødvendigt. Desuden blev hun også lidt flad i den ene side af hovedet. Hun havde en favoritside, pyha jeg fik dårlig samvitighed, men efter 1 uge var det over. Men Stute, noget der virkelig springer mig i øjnene er "alt" den tid du bruger på nettet. Brug den dog på din søn istedet. Christina
Jeg tænker lidt: Kunne det tænkes at SP´en har forsøgt at kontakte lægen for dig, for at få understreget at det vigtigt at sønnen bliver tjekket meget hurtigt? Jeg har selv familie, som sidder "på den anden side af skrivebordet" - altså netop på kommunen. Blot 5 dage, hvor barnet ikke bliver stimuleret ordentligt med øjenkontakt (om det er så er manglende kontakt mellem barn og forældre, eller problemer med øjnene) er nok til at barnet faktisk kan være skadet for livet! Derfor er disse ting SÅ HELT ENORMT vigtige - og det er helt sikkert også derfor at de allerede nu vil være helt sikre på at alt er som det skal være. Så - som alle andre også skriver - så tag i mod den hjælp, det er ment som, i stedet for at modarbejde dem. Og hvis I er bekymrede for at de er tvivl om jeres forældre-evner, så gør ALT for at bevise at de tager fejl. Det slår mig også lidt at du konkluderer at han jo spiser og tager fint på - så alt er perfekt. Det kan du ikke helt regne med. Selvfølgelig er det positivt, men jeg har selv en datter som ikke spiser - på trods af at alt andet er super godt. Så lad værre med at tro at alt er i skønneste orden fordi han næsten aldrig græder og spiser som han skal! Lyt til dine SP´er. De har et sammenligningsgrundlag med mange andre børn - det tror jeg ikke ret mange forældre har!!! Og så må jeg altså også sige: For nylig sad og var igennem de sidste rigtig mange indlæg her på Ve og Ble - og jeg tror faktisk ikke jeg fandt en eneste tråd, hvor du ikke har svaret i. Brug tiden på din søn i stedet! /Tina
Jeg tror virkelig heller ikke du er nem at samarbejde med! Jeg synes nu ikke de ligefrem har løjet overfor dig. Måske har i blot misforstået hinanden. Jeg kan ikke se hvorfor det er så slemt at hun ringer til lægen? Der skulle mere til før at jeg følte mig trådt på. Jeg synes det er fint de vil have andre folks syn på sagen og derfor har indberettet det til kommunen. De ting der er med din søn kan godt give anledning til bekymring. Dermed ikke sagt at det er jer der er noget galt med, men det skal helt klart undersøges. Vær du glad for at de gør noget og ikke bare lader stå til. Desuden kan jeg gopdt forstå at sp bliver en smule stum hvis din mand ringer og spørger hende i øst og vest om tusinde ting. Det er skisme ikke rart at blive forhørt på den måde. Hun kunne nu nok godt fornemme den negative stemning. Jeg forstår ikke hvorfor du er så negativ overfor alt der er offentligt. Gem alt det negative væk og udnyt i stedet alle de tilbud de har for at hjælpe dig. Jeg tvivler på at det offentlige på noget tidspunkt er ude efter bestemte folk. Men det er også svært at se for os hvorfor du er så negativ når vi aldrig må høre hvorfor. Du nævner det så tit i de mange tråde du opretter, men hemmeligt der er det alligevel. Når alt det så er sagt, så åben din dør og gå udenfor. Mød andre mennesker der også har børn. Mennesker der ved hvad det vil sige at bekymre sig for sine børns ve og vel. Dette er bedre end at udlevere det hele på HN. HN er skam meget fint, men det kan ikke give dig alt du har brug for med et lille barn. Hiv stikket fra computeren ud. Hyg en masse med din søn. Slap af og nyd tilværelsen, i stedet for altid at sidde her og glane. Jeg tvivler på at han sover så meget som du er her. Jeg håber du en dag kommer af med din negative indstilling overfor andre folk der ikke stryger dig med hårene, og i stedet ser deres ord som en hjælp. En hjælp du kan bruge af ligeså meget du lyster. Godt nok er vi mødre bedst, men dermed ikke sagt at vi ikke kan bruge de gode råd sp, andre mødre, læger m.m. kommer med. Jeg synes du skal slukke computeren og bruge resten af dagen på at tænke over tingene - og forhåbentligt få noget godt ud af det.
Enig med Christina. Stute - tiden er meget vigtig og derfor kan man ikke bare vente flere uger på, at din søn bliver undersøgt. Lukker han for øjenkontakten pga dårligt syn, skal der laves kompencerende arbejde. Lukker han af psykisk, skal arbejdet hellere starte i dag end i morgen - på den rigtige måde og i det tempo han kan klare. Har du fået forklaring på hvorfor han var så lille da han blev født? Har du røget under graviditeten? Stresset har du været ved jeg - men har der været andet? Har du fået medicin? Er du selv ekstrem lille? SPerne passer bare deres arbejde - de er 2 på, for at kunne være sikre på hvad de ser og ikke ser. Det er helt naturligt, at de efter en obs periode indkalder til møde, med deres andre samarbejdspartnere - det skal de gøre, hvis de bekymre sig det mindste. En af deres samarbejdspartnere er også lægen - både din egen og lægekonsulenten tilknyttet kommunen. Jeg glædes IKKE over at I skal blive så bekymrede - for det er synd - men jeg glædes over, at der er SPer, der er så vakse ved havelågen, når de bliver bekymrede. Hvad de lyver om, kan jeg stadig ikke få øje på. Men jeg kan få øje på at deres bekymring er steget fra sidste besøg og til besøget igår og en tak til, da de efterfølgende er gået ud af din dør og har fået talt sammen. De har ikke turde at vende - pga jeres søn. Det skulle I prøve at se som en hjælp og ikke som et overgreb.
om SP har tjekket om jeg gør det hurtigt- altså hun ringede tilbage til mig 30 min efter de var kørt herfra og der HAVDE hun allerede snakket med ham. Jeg kan altså ikke komme igennem før der er telefontid nogen steder vel - den var ovre for dagen begge steder - en anden ting er nej for hun påstod i går det var fordi det var det vi havde aftalt - men det havde vi altså ikke! Og i dag er min læge selvfølgelig syg (i går havde han fri) - talte med en anden læge som altså ikke vil røre den henvisning bl.a. pga SPen - så håber min læge er tilbage i morgen, for ellers skal vi vente til mandag hvor vi i forvejen har en tid dernede. Nu er det STADIG ikke sådan at vi slet ikke har øjenkontakt med ham! Jeg ahr i dag haft det op til flere gange nu på to timer ca - men de bruger 10 min på vores søn når de er her i alt- på den tid skal de nå at veje, måle, se øjne og alt det andet - og det sys jeg ikke går særlig godt mere... Jeg sagde jo osse i forgårs det IKKE skulle forståes som om vi ikke havde øjenkontakt - men at jeg mente det måske var mindre og knapt så nemt nu som tidligere. Ja jeg er godt klar over øjenkontakt er vigtigt - men kan altså IKKE lade være at tænke på at børn født blinde el med dårligt syn de klarer sig osse og de klarer sig godt. Der er INGEN her der modarbejder- hvor får i det fra? Jeg er da i gang med at få fat i alt og alle, som desværre har fri el er syge hvilket jeg IKKE kan gøre noget ved! Jeg kan IKKE se de ter at modarbejde fordi man ikke stoler på vedkommende og har det dårligt med dem. Er der ikk en tråd herinde jeg ikke har svaret i - så har du IKKE kigget særlig godt for jeg deltager IKKE i alle tråde. Langt fra! Og hvor min tid går når min søn sover el hans far tager ham det rager INGEN skal jeg så igen påpege. Jeg er træt af at mange tror de ved at jeg bruger for meget tid på nettet - jeg kan jo se i ikk ved en pind om det. Her er igen et glimrende eksempel - der er en størstedel af tråde jeg ikke deltager i nu - og der er dage jeg slet ikke er på nettet. Fie: Ej nu må du holde!! Min mand ringede ikke til hende- det var stadig HENDE der ringede til os er det svært at forstå el hva???? Er det underligt min mand spørger ind til det hele når det omhandler vores søn- hvorfor osv??? Nu må du sgu holde. Og hvorfor det er slemt hun ringer til min læge - fordi hun IKKE MÅ DERFOR når IKKE hun har MIN accept - og jeg går MEGET op i man overholder sine sager. HUN kunne fornemme den negative stemning - jo tak det kunne vi sandeligt osse da hun ikke ville ud med noget... Ja forsvar hende når du ikke aner hva der forgået. Det er så nemt at tro på at ingen kan finde på at gøre noget forkert fordi de arbejder med den slags - og meget nemmere at tro på de ikke kunne drømme om at gøre noget negativt kan jeg godt se... Er det en hemmelighed hvorfor jeg ahr det med det offentlige som jeg har - nej det er det vist ikke for der er skrevet om det herinde mere end en gang- så enten leder du de forkerte steder (el osse er du abre ikke særlig god til at se efter andet end det du VIL se)... Nu kan jeg ikke se hva det IGEn kommer folk ved hva jeg er her el ej - jeg omgåes andre mødre - men jeg kan ikke se man skal rende op og ned af dem konstant. jeg kan ikke se hvorfor i tilsyneladende har et problem med jeg er på nettet når det er DET jeg ahr lyst til fremfor ALTID at omgåes andre mennesker. Og nej min søn sover ikke al den tid jeg er på nettet - men han bruger tilgengæld osse tid med min mand der benytter sig af ham nu hvor han er hjemme rent faktisk! Og jo lige nu tager han sin første lur for i dag. Og slukke for computeren og tænke over tingene - det bestemmer du heldigvis ikke. Jeg tænkte en masse i går- så meget at det påvirkede min søn til at han ikke var glad hos mig. Så nej jeg er færdig med at tænke over det her - for jeg nået en konklusion og i dag er min søn igen glad hos mig heldigvis. Og bare for at påpege det ahr jeg talt med flere mødre om det hele i går og sjovt nok forstår INGEn af dem noget afd et her - og siger faktisk det samme som mig.SELV udeforstående. Pony-mor: ja jeg røg, jeg avr stresset og jeg vejede selv ved fødslen kun 2400g i sin tid og været på medicin som dog ikke skulle (så vidt je ger oplyst) gøre en forskel i hht barnet. Ting jeg skam selv har i mente ja. Og løgnene er at SP siger en ting til mig - men skriver noget andet i barnets bog- løgnen er at de påstår vi har aftaler vi ikke har- det er i mine øjne ikke abre fejl - slet ikke når visse ting sker mere end en gang. og igen så er det ikk til og ha med at gøre når de kommer 2.. Først er den ene her to gange- så er den anden her to gange- så er de her begge to gange og så ændrer det sig lidt mv. Når så den ene siger hun vil ha man skal gøre tingene på en måde- den anden siger gangen efter hun vil ha det på en anden måde. Når de så begge er her - så vil ingen af dem erkende overfor den anden at det er rigtigt når jeg fortæller at det var den anden af de to som har sagt vi skulle gøre det jeg har gjort. Gjorde de så bare det - i stedet for at stå og virke som om man er dum og fuld af løgn (altså erkendte dette) så var jeg næsten tilfreds! Det underlige er at det gør de ikke - og dermed blir vi jo åbenbart set ilde på virker det som om når de er her nu. Sidst men ikke mindst har det intet at gøre med at blive strøget med hårene - det ahr at gøre med at jeg gør mit for at få ham afsted hurtigst muligt - det ahr at gøre med at de med det samme vi talte øjenkontakt ud af det blå sagde nåh så han er i sin egen verden... Ehmn nej det sagde jeg INTET om heller! Det ahr at gøre med jeg er træt af at skulle overrumples, ikke at få tingene at vide på en ordentlig måde - at ting skal gøres udenom en i stedet for MED en. NETOP fordi det ER min søn vi taler om - fordi jeg elsker min søn sgu.
Puha, vi har problemer med diarre i min søns vuggestue og noget skal der gøres. Jeg har haft Gunnar hjemme i 8 dage nu   han er heldigvis blevet rask og kan komme i vuggestue mandag. MEN der er stadig problemer og jeg orker næsten ikke en omgang mere. Der skal være møde om problemet på torsdag og foreslag er velkomne. jeg har overvejet at skrive en mail og foreslå at vuggestuen holder lukket i 2 dage så der kan blive gjort ordentligt rent med sæbe og sprit i alle kroge og alt legetøjet kan blive vasket. samtidig kunne man jo opfordre forældrene til at holde deres børn hjemme indtil de ikke har diarre længere. Jeg vil også forslå at vuggestuen ringer til forældrene hvis barnet har diarre, så barnet kan blive hentet. Hvad gør jeres institutioner? Hvilke forholdsregler bliver der taget hos jer?
nu ved jeg godt det ikke er helt det samme, men marcus går i dagpleje, og her er reglerne meget klare, et sygt barn skal være hjemme!!!! dvs. bliver barnet sygt i løbet af dagen, ringes der og barnet skal hentes, og må først komme tilbage når det er ovre, så diarre må de ikke have når de er der, en snotnæse kan de jo nemt have, men det er også det eneste der er iorden, så længe det ikke er overdrevet meget. men det er jo noget andet, ved det at tingene jævnligt gøres rent, fordi hun jo har mere tid til det når det er hos hende selv, og nu går vores dp meget op i at det bare er iorden, og at prøve på at holde syge børn væk, det gælder så også hendes egne børn, og derfor byder det så desværre på en del dage hvor marcus skal i gæstedagpleje, og det er jo så et helt andet problem ;o)
døjede sidste år eller forrige år, det varede flere mdr. de gjorde de det at de ringede hvis børnene viste symtomer, og så var det bare hjem med børnene til de var helt raske.... frugt blev skåret uden hjælp fra børnene, og de måtte ikke tage selv... ved pudsling, blev der brugt hansker alt blev sprittet osv.... nu er jeg rengøringsass. på et sygehus, og alm. rengøring og sprit virker ikke, vi bruger virkon så tager bakterien, dette mener jeg ikke man kan bruge i en bh/vs.... da alt skal bades i det... men ja få sprittet alt af, det kan vel tage lidt af det.... men det er vigtigt at børnene ikke kommer syge afsted, for det smitter meget...' jeg mener dog at har de haft det bliver de ikke smittet med det samme igen.... det er vigtigt at børnene vasker hænder tit, og at personalet spritter hænderne....
Medicinsk - Jamen, de udfører primært medicinsk abort i dag, især når man ikke er ret langt henne. Håber du har fået en del mere viden om det forløb du skal igennem. Godt nok kan man ikke forbederes psykisk! Alt held og lykke, eller hvad man siger. Og kæmpe knus herfra igen. (GODT du har din familie)
I morgen sker det.. I morgen skal jeg tage den første pille - the point of no return. Jeg har det af helvedes til, mildest talt. Igår var jeg på hospitalet, og blev scannet. De fjernede skærmen, men han sagde "det er jo helt normalt.." - jeg ved ikke hvorfor den sætning slog mig sådan ud, men det gjorde det.  Jeg fik alle pillerne med hjem, fordi min mor skal på sygehuset med mine søskende søndag til mandag. Og hvis jeg havde fået den første pille der, sku jeg tage de 2 næste søndag og så sku jeg være alene, hvilket jeg ikke må. Så vi fik lov til at tage dem med hjem. Efter vi havde været på hospitalet tog vi på pizzaria og spiste frokost. Da vi sad der kom "eksen" forbi og snakkede. Jeg må indrømme jeg blev overrasket over hvor ynkelig han var. Min mor spurgte ham om han ville komme og være hos mig hele søndagen, hvis jeg tog pillen der. Først sagde han selvfølgelig, men så kiggede jeg på ham og sagde at det skulle jeg kunne stole 110% på - hvorefter han sagde at han ikke vidste om han kunne stole på sig selv, hvis han fik det skidt. Åh, kunne ha slået ham lige der.. Lige nu er jeg sindsyg bange for at sidde alene i morgen eftermiddag/aften/nat velvidende at jeg har taget den første pille - den som slår fosteret ihjel. Jeg har ikke lyst! Havde tingene været bare en lille smule anderledes, så havde jeg valgt at få det her barn. Men det er de ikke.. Jeg hader det! Jeg vil aldrig ha @!#$ igen. Jeg sover 2 gange dagligt, udover om natten lige i øjeblikket. Det er den eneste flugt fra alt det her, som rent faktisk virker. Og ind i mellem gør den det ikke alligevel - forleden nat drømte jeg om at jeg var højgravid.. Jeg ved ikke rigtig hvad jeg ellers skal skrive - der er ikke rigtig noget der kan sætte ord på de ting som fylder i mit hovede lige nu.
Jeg føler med dig, Nathja.. Jeg ved hvad du skal igennem og hvordan den mørke tunnel ser ud. Som om, der ikke er en ende og aldrig noget lys igen. Men det er der, på et eller andet tidspunkt. Ikke at jeg er nået dertil endnu. Jeg tror bare, at jeg er det. Og så lige pludselig vælter det hele ned om ørerne. Problemet er bare, at jeg ikke har modet til at snakke med min psykolog. Jeg kan ikke få mig selv til det, at snakke med hende. Jeg tror, at hvis jeg begynder at snakke om det, til et fremmed menneske som hende, at så bliver det først der virkeligt. Jeg kan heller ikke pt have @!#$. Jeg er på p-piller, og havde @!#$ for en uge siden. Men jeg blev simpelthen nødt til at gå ned og købe en fortrydelsespille. BARE for at være sikker! Og det er et helvede.. At være bange for at det sker igen. Jeg synes det er mærkeligt at du bliver sendt hjem med alle pillerne? Så du skal ikke indlægges? Overhovedet? Ja, når først du tager den første pille, så er der virkelig ingen vej tilbage. Tro mig, jeg sad i min seng grædefærdig og tog den, mens jeg bare hadede mig selv. Jeg sov også utrolig meget. Gør det stadig. Faktisk så føler jeg at når jeg sover, så har jeg det godt og så er jeg ikke bekymret eller bange. Lad vær med at forvent at din "eks" er der for dig. Det er han ikke, og han forstår ikke hvad du skal igennem. Ynkelige og ondt af sig selv, det er hvad de kan og forstår. Ikke se det fra din side. Og når du alligevel skal igennem selve forløbet, så vil du føle dig alene uanset hvem og hvor mange du har omkring dig. Jeg havde min mor ved min side, det var en stor støtte, men som hun sagde, så kunne hun ikke fjerne smerten fra mig. Hverken fysisk eller psykisk. Jeg håber det kommer til at gå dig godt, nu. Og fremover. Og som sagt før. Du er velkommen til at skrive, hvis du har behov for at snakke. Kææææææææmpe kram herfra.. Eller mange af dem! 
CBK - Ja. Jeg synes altid smerten er værst om aftenen, så snart mørket falder på og der er bare en lille smule ro, så græder jeg. Ind i mellem kan jeg sidde fuldstændig alene, med slukket tv og computer og bare græde.. Jeg hader det! Og det værste er at om dagen har jeg det okay - om lidt skal jeg tage pillen. Og lige nu ved jeg det er det rigtige, men i aften vil jeg fortryde igen igen, af hele mit hjerte og så er der bare ingen vej tilbage. I aften skal jeg være alene, som sagt. Jeg skrev til en rigtig god veninde, som jeg har haft siden 2. klasse, om hun ville komme og sidde hos mig i aften - det er i øvrigt hende som er gravid. Jeg fortalte hende igår om hele processen og at jeg skal sidde alene i aften, hvortil hun svarede at jeg under ingen omstændigheder måtte være alene. Men hun tilbød ikke at komme af sig selv - så jeg prøvede at skrive her til morgen. Hun svarede ord ret: "Jeg har ikke lyst idag skat.. undskyld.." Og så er det jeg tænker - magen til ringe veninde skal man godt nok lede længe efter! Jeg har siddet med hende rigtig mange gange under hendes graviditet og snakket, fordi hun er sygemeldt med bækkenløsning og manden self arbejder. Øv hvor er jeg skuffet! Udover det har jeg købt en masse ting til hendes kommende barn. Har virkelig forsøgt at være en fantastisk veninde for hende - og så sparker hun til mig når jeg ligger ned.. Just great! Jeg er så vred. Mht. psykologen så synes jeg, for din egen skyld, at du skal se at komme igang. Jeg ved at det er svært, netop fordi det så bliver virkeligt - men det er virkeligt og det er du nød til at føle og mærke og arbejde med, før at det bliver godt. Jeg har en mandlig psykolog, som jeg har været rigtig glad for. Men jeg begynder at tvivle på at han vil forstå min situation. Jeg har ikke haft noget møde med ham endnu - det skulle jeg have haft fredag, men så ringede de og gav mig en tid til fredag, så jeg aflyste naturligvis psykologen. Jeg blev ikke gravid på p-piller - for jeg kan jo ikke tåle dem. Men jeg havde aldrig regnet med at det ville ske så hurtigt. Jeg skal have fundet en form for præventation, som ikke indeholder hormoner, for det kan jeg ikke tåle. Lige pt er @!#$ heller ikke rigtig nogen problem, for jeg har overhovedet ikke lyst.. Nej, jeg skal ikke indlægges - jeg skal klare det hele herhjemme. Det eneste jeg skal er at om en uges tid skal jeg have taget en blodprøve, for at se om graviditets hormonet er faldet. Jeg er faktisk ikke sur på min eks mere, efter at have set ham i fredags. Jeg har ondt af ham og synes han var et sølle sølle menneske, og jeg ønsker stadig ikke noget godt for ham. Men vred, det er jeg ikke.. Måske skuffet.. Egentlig gider jeg ikke have ham hos mig, for det eneste han kan er at sidde og have ondt af sig selv og øse ud af hans store problem fyldte verden - og det er alt andet end det jeg har brug for. Jeg kan ikke rumme hans problemer, de virker bare ligegyldige og små i forhold til det her. Jeg håber også du kommer godt over alt det her og jeg synes du skal få en tid hos din psykolog. Der er ingen der siger at du behøver at snakke om aborten lige den første gang eller anden, men det er en god idé at begynde og opbygge lidt tillid i mellem dig og hende. Du fortjener at have det godt!
Du skal IKKE sidde alene i aften. Jeg kan ikke komme til Lolland i aften, men hvis du kan hoppe på et tog og tage til Kolding, vil jeg meget gerne betale din billet frem og tilbage, rede en seng op til dig og holde dig i hånden, når det bliver for meget. mvh. tina
Du må ikke sidde alene. Ikke kun fordi der jo er en risiko for at der kan ske noget, men også fordi det er vigtigt at have en der kan holde en i hånden. Min mor, var der som skrevet for mig da jeg var indlagt. Men jeg vil nok sige, at jeg udover det har været meget alene. Nok fordi jeg har det bedst med at håndtere en så svær situation med en facade i skolen og sammen med pigerne. (Piece of cake, abort.. Overstået. Jeg blev bollet tyk, det kan vi grine lidt af) Og når jeg så er hjemme - Især om aftenen, når mørket lægger sig på, og jeg bare er ALENE så tuder jeg. (Jeg kan stadig ikke læse det her indlæg, eller svare uden at tude) Jeg har også en veninde, som jeg troede jeg kunne "bruge" Hun skrev ikke efter aborten, selvom hun godt vidste hvad dato det var. Fuldstændig langt ude. Derimod, har jeg to skønne veninder, som kender mig bedre end fremstående som den partytøs de andre har et billede af. Men igen kan man ikke forvente at der er nogle der stiller op - Udover sin familie(mor) For, de forstår det ikke på nogen måde. Bare lov mig, at du ikke sidder alene! Virkelig. Det må du ikke.
Nu har jeg taget pillen.. Min mor og jeg satte os ind på mit værelse, så gav hun mig pillen og så sad jeg og græd, mens jeg kiggede på den. Så sagde vi begge to farvel. Jeg tror der gik 10 min. før jeg slugte den. Derefter spurgte min mor mig om jeg stadig troede på gud, og så bad vi fader vor.. Så fortalte jeg hende at jeg var sikker på det ville blive en dreng, og han skulle have heddet Liam, hvis jeg havde valgt at få ham. Sådan sad vi længe, jeg græd og hun holdte mig i hånden. Jeg har/havde 2 tætte veninder - hende jeg fortalte om som sagde hun ikke havde lyst og min totale soulmate som bor i Odense. Hun ville gerne have kommet, men hun skal arbejde og jeg sagde hun ikke skulle tage ferie for det. Jeg skriver med hende lidt ind i mellem.. Min mor ville ringe til min farmor og spørge om hun ville komme, og kan hun ikke så har jeg en veninde mere, som dog ikke er helt så tæt som de andre. Men hun vil måske også gerne komme.. Sagen er jo bare den at de skræmmer især mine unge veninder at skulle tage hånd om mig, i en så svær situation. Hvad skal man lige sige eller gøre? Jeg forstår dem godt. Men jeg regner med at min farmor kommer.. Jeg håber hun tager det okay, hun er katolik men hun har altid sagt at jeg skulle vente med børn til jeg var færdig med uddannelse osv. Jeg har det rigtig skidt, jeg føler mig som en morder. Jeg håber ikke at det mærker noget, det er min største frygt. Og jeg håber jeg en dag kan tilgive mig selv.. Taina - Tusind tak for tilbuddet, det er virkelig sødt af dig.  Jeg prøver at lade vær med at græde, jeg har min lillebror på 6 år herhjemme indtil kl. 17:30, hvor han barnepige kommer hjem fra håndbold. Og jeg vil ikke have han ser mig helt opløst.. Så jeg vil stoppe nu, kan mærke tårene presser på..
Det er ikke bare et tilbud, jeg mener det! Hvis din farmor ikke kan, så giv mig et ring på 60 63 83 38, så finder vi ud af det. Hvis det ender med, at en af dine veninder kommer, og de er bange for, at de ikke kan rumme dig, så ring hvis der er det mindste! Jeg er 100 år gammel, jeg kan tåle det  mvh. tina
Det lyder som en god måde at håndtere det på. Håber ALT det bedste for dig! Og hvis du skulle have lyst til at snakke, må du gerne SMS'e eller ringe. 28 18 21 91 - Jeg ved selvfølgelig godt, at det er underligt. Men det er du i hvert fald velkommen til.
Min veninde kunne ikke, fordi de fik gæster idag. Min farmor tilbød mig at tage ud til dem (hende, min farfar og min far) men det har jeg ikke lyst til. Min farfar er utrolig dårlig til at håndtere den slags ting, og jeg har ikke behov for en prædiken. Min far diskuterede jeg voldsomt med i fredags, fordi han er sur over at jeg ikke tager ansvaret, samt at jeg kunne være så dum ikke at passe bedre på. Men hvis jeg kender dem ret, så tier vi det ihjel i stedet for. Det kan jeg slet ikke holde ud. Så det ser ud til at jeg alligevel bliver alene. Taina - Jeg er rigtig glad for tilbuddet, men jeg ved slet ikke hvad jeg skulle sige. Samtidig græder jeg rigtig meget og det er svært at snakke når jeg græder. Jeg har generelt rigtig svært ved at bede om hjælp. Og det gør det ikke nemmere når de så alle sammen lige pludselig har så meget at se til .. Jeg synes bare det er voldsomt at alle lige pludselig ikke kan, selvom de alle sammen har sagt de gyldne ord "jeg støtter dig uanset hvad du vælger". Og så ender det alligevel med at jeg sidder alene.. Jeg har forsøgt at få min lillebror til at ta over og lege med nogle venner, men det gider han ikke. Dem han gider lege med er ikke hjemme, og dem som er hjemme gider han ikke lege med. Så nu render han rastløs rundt og keder sig. Og jeg kan ikke overskue at aktivere ham lige nu.
Jamen for   .. Vil det sige, at du sidder alene i aften? I forvejen er jeg modstander af den abortform du benytter, da jeg simpelthen mener det lægger for meget ansvar på ens ( og specielt unge pigers ) skuldre! - Øv!! Men det er jo næsten ikke til at holde ud at du sidder alene. Hvis det var mig ville jeg gå i seng. Lægge mig under dynen. Spise 2 pålader chokolade. Have ondt af mig selv. Tude. - Men samtidig vide, at når det hele er overstået ville jeg føle lettelse. Ikke over det barn som kunne være kommet.. Men over, at jeg slap for at få et barn med ham "fjolset" som alligevel ikke var blevet en værdig far. Det skal nok blive godt igen.. Lige nu er livet noget hø for dig.. Men du bliver glad igen.
Jeg synes godt nok at det er synd for dig. Jeg tog også selv pillen, og var alene indtil min mor kom hjem. Jeg fik det dog først, psykisk og fysisk rigtig slemt da jeg blev indlagt. Der gik det op for mig, hvad det var der skulle ske. Hvor bor du?
Anja1420 - Ja, det vil det. Jeg er også ret overrasket over at dem man troede var der for en, pludselig vender mig ryggen. Jeg havde regnet med at min veninde, som er gravid, ville komme og holde mig i hånden. Men vi blev dødelig uvenner - hun mente ikke jeg kunne bede hende om det, når hun er i sin sidste uge af graviditeten. Og jeg skulle acceptere at folk sagde nej, uanset situationen. Og det er nok rigtig nok - men jeg har siddet og hold hende i hånden 117 gange + hjulpet og rådet hende i hele hendes graviditet. Så jeg er meget skuffet. Du har ret. På de hjemmesider jeg har læst stod der også at man skulle indlægges i 6 timer, den dag man starter blødningen. Dvs. på tirsdag. Men det skal jeg ikke, jeg har fået de 2 piller med hjem, som jeg selv ska sætte op i skeden og så en masse smertestillende fordi det vil komme til at gøre ret ondt. Men jeg tror at denne her måde er mere sikker, i forhold til senere at få børn, end indgrebet er. Det her fungere lidt som en spontan abort, kan man vel sige. Min mor var tvunget til at tage afsted, fordi mine søskende skulle indlægges og undersøges for noget mave halløj. De skal have en slange ned gennem halsen og ned i maven, det er derfor hun ikke kan være her. Og hun er meget ked af det. CBK - Jeg bor på Lolland - i Nakskov. Jeg synes faktisk denne her pille er rigtig slem, fordi jeg ved at det er den her som slår fostret ihjel. Men det kan være jeg ændre mening, når jeg skal have de 2 andre..
Den slår ikke fosteret ihjel, som sådan. Den stopper celledelingen, som gør at fosteret ikke udvikler sig mere. Først når de andre piller er lagt op, "slår man ihjel" Jeg havde det skidt ved begge dele. Håber du klarer den! Husk nu at du sagtens kan skrive til mig.
Hvordan går det? Håber det er til at holde ud.. Kh Anja. 
Nu har jeg ikke læst hele tråden... MEN Jeg bor selv i gamle Egtved Kommune og fik et barn 6 uger for tidligt, som selfølgelig også var "for lille" Men havde kun 1 sp... Min store pige har gennem sit første år været forbi øjenlæge, ørelæge og sygehus uden kommunen har været indblandet. En sp er vel frivillig? Og skal ses som en hjælp, ikke en fjende. Der er vel en grund til at "de" er sådan efter jer? Var der ikke også noget med at din mand har et barn der er fjernet fra hjemmet? Måske tager de bare deres forholdsregler... Det er jo også et problem hvis de ikke gør! Man får altså ikke fjernet sit barn pga småting!!! Bare min mening.
datter er fjernet fordi MODEREN ikke kunne varetage hende OG fordi hun så ud til at mistrivedes- man fandt så ud af at grunden til dette var at hun lider af en meget sjældent folatstofskifte sygdom der kun er 4 her i landet med - denne sygdom kræver 2 forældre som er positive bærerer og så er der stadig kun maks 1,5%chance for den viser sig negativ og ikke abre blir arvet videre... Men da de havde fjernet hende pga moderen og mistrivsel fra hendes side da hun boede på mødrehjem med hende og manden arbejdede hele tiden - ja så har han ingen mulighed for at få hende tilbage + han ikke vil fordi hun er i faste rammer mv - der tages hånd om alle de problemstillinger hun havde/har pga denne sygdom som giver konstante blodprøver alle vegne så hu ner på livsvarig medicin jo. Nu er det jo altså ikke gamle egtved vi hører under men vejle - og det er da fint du ikke havde det. Men hva har det med os at gøre.
Ej come on... Gamle Egtved - Nu Vejle! Kan du ikke selv høre det... Datteren blev fjernet pga en sjælende sygdom...Og din mand valgte så sit arbejde?  Det er f.ndme ikke normalt at være overvåget på den måde af kommunen. Der må være en grund... HVIS du virkelig er villig til at samarbejde med dem, så meld det klart ud. Få ryttet alle de dårlige oplevelser af bordet og se om i kan starte på en frisk. Sådan som JEG læser alle dine indlæg har du vist ikke andre muligheder! Over and out!
nu var det altså Give kommune hans datter hører under - og det her er ikke egtved kommune mere det hedder vejle nu uanset hva du mener om det. Ja datteren blev fjernet fordi MODEREN ikke kunne varetage hende ordentligt og hun så ud til at mistrivedes. BAGEFTER da moderen havde underskrevet papirerne på at lade hende anbringe fandt man sygdommen - og disse to ting gør altså at manden ikke har en chance for at få hende hjem - OG ikke vil fordi han IKKE vil skade hende mere heller end det gavner eftersom hun ahr fået div special pædagoger mv pga hun er bagud fordi sygdommen blev opdaget for sent - denne er IKKE nem at finde skal det siges. Så prøv lige og tag det køligt i stedet for at danne en mening du intet har at ha i da. og læs hva jeg skriver for i øvrigt. Sygdommen har jeg sågar i min graviditet været på gen afd i vejel for at snakke om - men de kunne ikke teste etc da det er meget kompliceret og chancen for abort var større end for at jeg var bærer også
Synes altså du skal tage dig sammen... Som sagt, så overvåger de ikke bare en uden grund. De fjerner heller ikke ens barn uden grund. Der er alt for lidt penge til den slags, så min overbevisning er at der i dag fjernes alt for lidt børn og alt for sent, desværre. Jeg synes det er godt hvis de holder lidt ekstra øje, fordi din mand tidligere har fået fjernet et barn. Det var mere mærkeligt hvis de ikke gjorde. Så vil du ikke have det hele bliver mere træls, så tag dig sammen, samarbejd med kommunnen og brug alt din tid på din søn. Du må jo selv bevise at der ikke er hold i deres mistanke. Os herinde kan kun dømme ud fra det du skriver. Vi har hverken set dig eller din søn. Så vi håber da bare at vi tager fejl. Det vil være det bedste for alle. Og lige en ting mere, få din sundhedsplejerske til at ringe til den læge du har snakket med som ikke vil lave en henvisning. Det her er altså noget der haster og i har ikke tid til at vente på læger der har fri og er syge. Benyt dig af at hun måske kan få det hele gjort lidt hurtigere.
Stute - jeg har ingen kommentarer om din fortid eller din tilstand som gravid. Det der er vigtig for jer er nuet - og fremtiden. Jeg tror også du skal se SP'erne og kommunen som en hjælp, istedet for kontrollerende og overvågende. Jeg tror også at SP'en har ringet til din læge, fordi det var vigtigt at I fik en hurtig tid, så I ikke bare blev sendt om i køen. Jeg tror bestemt ikke hun gjorde det for at gå bag om ryggen på dig, men fordi hun kunne "gå bagom" den almindelige telefontid, og bruge sin status som SP, og på den måde få en hurtig tid - fordi det er vigtigt for jeres søn. Jeg har selv været meget glad for mødregruppen - det har været meget rart at se, hvordan andre er forældre, hvor forskellige børn er, og få snakket om hvordan man kan gribe forskellige ting an - med råd fra andre forældre, som snakker ud fra et forældresyn. Vi render ikke op og ned af hinanden, vi mødes en gang om ugen, og det er rigeligt for mig. Tag deres møde som en hjælp, og få skåret ud i pap, om de er bekymret for jer og jeres søn, og hvis de er det - hvorfor de er det. Jeg kan sgu godt forstå du er forvirret, såret, føler dig snigløbet og er hamrende usikker og ked af det. Hvem ville ikke være det, hvis der blev stillet spørgsmålstegn ved ens forældreevne??! Og husk, som skrevet i et tidligere indlæg, at du har ret og krav på aktindsigt i alt der omhandler jer og jeres familie. Held og lykke,
stop op - reflekter og se at få vendt skuden - du er på vej ud på dybt vand. Noget er tilsyneladende ikke, som det skal være siden SP og kommune reagerer, som de gør. Ud fra det du skriver herinde, er vi en masse, som godt kan følge deres bekymringer! Enten er der noget om snakken, eller også er du ekstremt dårlig til at forklare dig, og derfor så mange i denne tråd ser faresignaler i den måde du beskriver din søn. Derudover ligger der vel en tidligere sagsmappe på din kæreste vedr. datteren. Den vil altid følge ham, uanset kommune. Når man ikke kan tage vare på sin datter, er det desværre belastende papirer, at have med i rygsækken. Glem din stolthed og tag imod den hjælp der bliver tilbudt med kyshånd. Hæng dig ikke ordret i, hvad SP siger til dig, men sorter og brug, hvad der virker for din søn. Din kæreste har haft et spædbarn før, så han må da vide, hvordan man stimulerer et barn, og at børn ikke skal sove på maven og da slet ikke i 4 timer!!! Brug tilbuddet om en mødregruppe - om ikke andet så for din søns skyld. Han ville måske nyde godt af de råd, du kunne høste fra de andre mødre. Og sådan noget vås du bruger som undskyldning! Der går busser og hundene kan vel komme i haven eller ind på et værelse når gruppen kommer til dig! Du har brug også brug for et socialt liv ved siden af din søn - og med dette mener jeg ikke HN! Hvis jeres hus virkelig er så lille, at det ikke kan rumme 4-5 stole og et bord, kan det måske også yderligere være en grund til SP´ernes bekymring! Kommune og SP er ikke din fjende, men en samarbejdspartner der vil det bedste for din søn. Du kommer i anden række i deres prioritering, og du burde se det på samme måde! Pak dine fordomme og din fintfølenhed langt væk og koncentrer dig om at få din søn på ret køl igen - med hjælp fra kommune og SP.
Dalton: Kan godt være hendes mand har haft et spædbarn før, men han arbejdede jo hele tiden, så han ved nok slet ikke hvordan det skal være.
det her er jo blevet en lang tråd så har ikke lige læst det hele, men tænker på om du ikke kan få et tjek hos din læge af ham. Det kunne jo være rart med en helt ude fra vurdering af ham.
Har læst hele tråden.... Jeg vil ikke skrive en hel masse, men er meget enige med Fie, Dalton og Lisbeth.  Synes du skal pakke din negative og fintfølelse væk og tage mod alt den hjælp du kan få fra SP'er. Om ikke andet så får din søn's skyld. Jeg synes det kun er godt at SP'er kan komme hurtigere igennem til din læge/øjenlæge og få en tid. Mht. Mødre grp. synes jeg det er en genial idé   , synes også som Dalton skriver. Det er en dårlig undskyldning du har for ikke at være med i en mødre grp. -Der kører vel busser der hvor du bor, så du kan komme frem og tilbage med barnevogn osv. De gange hvor I f.eks. skal være hjemme hos dig, kan dine hunde vel lukkes i et andet rum. Jeg synes da netop det er godt, at bruge lidt af sin barsel's tid på mødre grp.  Jeg er selv i en mødre grp. vi har mødtes hver 14 dag, det har været tilpas. Vores børn er født i marts, april og maj 2009, de børn har virkelig stor glæde af hinanden, især nu hvor de kravler og næsten går. Håber du/I kommer over jeres samarbejds problem med SP'er så din søn kommer på ret køl igen.
15 indlæg i gennemsnit om dagen den sidste måned.. Så alle indlæg svare du i hvert fald ikke på.. MEN når det er sagt, så vil jeg også sige at du skal prøve at se lidt positivt på det hele.. Du tror hele verden er ude efter dig, din mand og din søn.. Folk vil for pokker bare hjælpe dig..
Sikke dog en hønsegård.. INGEN af os herinde skal bestemme hvad Stute laver, og hvornår hun gør det. Hvad er det dog for en mani folk har. - Bare fordi i selv går i mødrehruppe, og har stor glæde af jeres SP´er, er det ikke ensbetydende med at alle har det. - Og forstår slet ikke hvorfor i skal ind på alt det. Det eneste spørgsmål Stute stiller i sit første indlæg, er følgende;
... mener, at du skal tage imod tilbuddet om mødregruppe. Det kan slet ikke beskrives hvor givende det er, at møde andre i samme suppedas som én selv. At du ikke kan gøre gengæld i dit eget hus er vel ligemeget, så tilbyder du bare at medbringe brødet, hvis der er en af de andre, der vil lægge hus til. Jeg lægger i øvrigt mærke til, at du har haft rigtigt mange besøg af SP. Kiggede lige i Emmas bog og kan se, at jeg da hun var fire måneder havde haft tre besøg ud af fem besøg i alt. Det er selvfølgelig forskelligt fra kommune til kommune, hvor mange besøg man får, men jeg tillader mig, at konkludere at jeres SP'er holder ekstra meget øje med jer. Spørgsmålet er så bare hvorfor... Min SP skrev følgende i Emmas bog dengang. Så har du lidt at sammenligne med: 19-12-07 6 dage 3,6 kilo hoved 35 cm Fin pige ok kulør. Navle faldet, lidt snasket (chlorhexidinpulver). Ammes efter behov. 27-12-07 14 dage, 4000 gram, 55 cm, hovedomfang 36,5 cm Er i flot trivsel på modermælk. Øjne kortvarigt åbne og ser på ansigt med et øje af gangen men nu også med begge øjne og på længere sigt. Lytter til lyd med fin koncentration. Huden fin overalt. Navlen pæn og i niveau. Smiler helt bevidst flere gange. Ammes efter behov og dette går fint. 13-02-07 5,4 kilo længde 60 cm hoved 40 cm Vokser flot. Velfungerende amning. Smiler, pludrer. Optaget af ophæng. I den anden tråd spurgte du, hvad børnene kunne hvornår, så den tager vi også lige, mens jeg alligevel har bogen fremme. Reagerer på støj: 1 mdr Øjenkontakt: 1 mdr Smiler: 1 mdr. Pludrer: 2 mdr Løfter hoved og skuldre maveliggende: 3 mdr Støtter på fødder uden vægtbæring: 3 mdr Hovedkontrol (siddende): 2 mdr. Griber efter legetøj: 3 mdr Flytter legetøj fra hånd til hånd: 4 mdr Vender fra ryg til mave: 6 mdr Skelner mellem kendte og ukendte: 3 mdr Pludrer i stavelser: 7 mdr Kravler: 7 mdr Sidder uden støtte: 7 mdr Rejser sig ved støtte til stående stilling: 8 mdr Går uden støtte: 12 mdr Siger enkelte ord: 11 mdr
Jeg synes også, at du skal få sundhedsplejersken til at hjælpe dig med at få styr på det m henvisning til øjenlæge. Dit barn skal da slet ikke vente, bare fordi en læge har fri eller er syg. Undrede mig allerede over din læge, dengang du skrev om drengens bule på hovedet; at han bare mærkede lidt på den og lyttede til, hvad du troede, det ku være... Til sammenligning, så kom jeg oss til læge m lille Anna, fordi hendes bule fra fødslen pludselig virkede større. SP hjalp mig med at få en tid samme eftermiddag og dagen efter var vi i Kolding (efter pres fra min læge og mig), hvor hun blev tjekket af 3 læger, scannet og fotograferet, for at udelukke at der var noget galt. I stedet for at have travlt med at fortælle os, hvor godt han har det, så benyt dig af, at du nu har al mulighed for, at få ham tjekket til bunds. Det er jo tydeligt, at du elsker ham over alt på jorden, og så må man altså indimellem sluge nogle kameler...
hvor mange travlt med dig og dit liv Stute  Da Sallie var 3 måneder, der havde vi haft 6 besøg af sundhedsplejersken, og det var fordi hun tabte sig for meget efter fødsel. Der behøver altså ikke være noget odiøst i, at få tilbudt ekstra besøg.... Der er da ikke noget at sige til, at du bliver usikker på det hele, når så mange har så ringe tanker om din forældreevner og din person herinde. Hvad ved de om det...?! Tag imod det Sp'en tilbyder dig, og vær ærlig omkring jeres følelser. Ingen er ude på at snigløbe dig, de vil kun hjælpe.
... som Stute skriver om, jo netop at hun tilsyneladende bliver fulgt ekstra tæt af SP'erne uden at kunne få en forklaring på hvorfor. Og det er jo sådan set dét, der skaber problemerne. Altså at SP'erne ikke vil vedgå hvorfor de skal være to osv. osv. Derfor er det da meget relevant at påpege, hvor tit andre har besøg af SP, for ligesom at give et sammenligningsgrundlag, og dermed argumenter for at få en forklaring. Nu er der som skrevet forskel på kommuner, men her i Favrskov bliver førstegangsfødende tilbudt seks besøg gennem barnets første 1½ år, mener jeg det er. (Flere naturligvis, hvis de har behov for det.) Som andengangsfødende er der kun tre besøg.
Må stregen i en test være??? Jeg har taget en her til eftermiddag, og der er 2 streger, omend den ene er MEGET utydelig...  Tager selvfølgelig en igen imorgen. Men hvordan er det nu???
altså som regel siger man jo at en streg er en streg. Også selvom den er utydelig. Hvis man ikke er gravid kan man ikke lave "udsving" på gravid stregen. Min den første var også meeeega utydelig. Den kunne faktisk næsten ikke ses og kom først efter mere end de 2 min, men dag for dag i de kommende 4-5 dage blev den mere og mere tydelig. Jeg testede før 5 dage før min kommende mens dag så har testet positiv omkring 3+2. Ved scanningen viser det sig at jeg er 5 dage længere henne og derfor har testet første gang ved 4+0 (hvis du forstår)
Jamen så må jeg jo bare krydse fingre for at der osse er en utydelig streg igen imorgen 
Du skal være opmærksom på at stregen kun er en streg,hvis den er farvet. Er den hvid/grålig,er det ikke skyggestreg,og du kan der med ikke regne med resultatet. Men jeg håber da den er der for jer.. 
Min test var også mega utydelig. Var meget itvivl om det nu var rigtig eller fake.. Jeg ringede dagen efter til min læge som bad min komme omkring, så testede de, og den var skam positiv dernede også 
... også meget utydelig både hjemme og hos lægen. Tænkte faktisk at det var helt åndsvagt overhovedet at tro, at jeg var gravid. Men lægen var nu sikker i sin sag: en streg er en streg. Jeg var så ikke mere end fem uger henne, så det var jo ret nyt. Havde jeg testet senere ville den helt sikkert have været mere tydelig.
var også meget utydelig, jeg måtte få en gravid kollega til at kigge på den, hendes var også utydelig.
Den er bare s.... blank..  Øv øv...
E
Har set dem, men de "kloge" anbefaler vist at man ikke bruger dem fordi det forhindrer luftcirkulation i barnevognen. Jeg har altid brugt at stille barnevognen i skyggen.
Sådan en babynap, købte den sidste sommer, synes det er en rigtig smart idé. Istedet for en stof ble. Jeg brugte min babynap meget, mest når jeg kørte tur med barnevognen. Ikke når min datter sov i vognen, der stiller jeg altid barnevognen i skyggen. Der for min datter jo ikke solen i hovedet. Trille har også lavet en model "babynap" den har jeg også. (købte den kun fordi den var på mega tilbud i sommers i Bilka, så ku' den bruges i klapvogn) Trille model er der sådan et net i til luft. Jeg kan nu personligt bedst lide Babynappen.
Det er nemlig også det jeg leder efter - nemlig noget der kan skærme af for solen på vores lange gå ture. Ellers er det jo forhåbentlig sund fornuft at at man stiller barnevognen i skyggen 
Prøv at se på notan.dk, her fører de den geniale Protect-a-bub solskærm. Den kan både sættes på barnevogn, klapvogn og autostol, vi har været så glade for den og har brugt den meget.
Ja spørgsmålet er simpelt, nu varer det ikke længe før Liam runder de gyldne 4 mdr.. Han får så småt lidt smagsprøver på grød, for at holde ham mæt, men nu har når han bliver 4 mdr, skal han så skifte til NAN2? Eller kan man fortsætte med 1'eren? Så vidt jeg ved er den eneste forskel kun Jern mængden??? Mange siger det mætter mere, men det ved jeg ikke om passer?
Der står jo på pakken at det er fra 4 mdr så mon ikke den kan bruges? Den er jo lavet til barnets øgede energi niveau osv så den skulle da gerne kunne mætte ordentligt. Der står nu osse på pakkerne at man skal kontakte sin sp inden man skifter til noget andet osv.
hejsa...vores søn begyndte også og småsmage grød og mos omkring 4 mdr.s alderen, men det interesserede ham ikke rigtigt.. og han var ikke så meget mæt af 1éren mere. så vores SP sagde at vi bare kunne starte ham op på 2éren. det gjorde jeg således af hver 2. flaske var 1éren og hver 2 2éren, det gjorde vi i to tre dage så han startede langsomt over på det... lidt ligeso med heste og foderskift... der var ingen problemer. og jo det mættermeget mere. fra den dag af som han igennem hele natten og har gjort det lige side... nu er ha snart 7 mdr. så snak evt lige med din SPér først evt. inden start af det.. men godt, det er det..
oki.... kan se jeg ikke bor så langt fra dig så her er du velkommen hvis du trænger til snak knuus
Det går faktisk nogenlunde. Jeg tog pillerne tirsdag morgen kl. 8 ca. - faldt i søvn og sov et par timer. Da jeg vågnede skulle jeg tisse og på vej derud kunne jeg mærke at det hele startede. Der kom rigtig meget, og jeg troede egentlig at det var det. Så lagde jeg mig ind igen og lidt efter kunne jeg mærke at smertene tog voldsomt til - har aldrig oplevet så stygge smerter! Jeg er nok lidt pivet af natur, lider normalt af voldsomme mens smerter - men det her var virkelig stygge smerter for mig. Da jeg gik på wc lidt efter kom der ekstremt meget blod, så jeg kaldte på min mor og hun fandt en ble ude fra hjemmeplejen, som jeg fik på. (Meget uværdigt..) men det eneste som kunne holde det. De kraftige blødninger fortsætte hele dagen. Hen mod aften begyndte jeg at blive voldsomt svimmel - nok meget naturligt når man mister så meget blod på så kort tid. Da jeg skulle i seng ville jeg børste tænder først, det skulle jeg bare ikke have gjort. Jeg mistede balancen fuldstændig og var ved at besvime ret mange gange på vej ind til sengen. Vi havde ringet til sygehuset tidligere på aftenen, fordi blødningen var så voldsomme + svimmelheden, og han sagde det var meget normalt og så længe jeg kunne stå oprejst gik det. Men blev det værre og fortsætte blødningerne dagen efter, skulle jeg komme over og blive indlagt. De blev dog bedre dagen efter. Jeg havde så mange smerter at det følelsemæssige ikke fyldte så meget. Igår aftes kom det dog - jeg blev ked af det og snakkede en del med min mor. Jeg har stadig rigtig mange smerter idag, spiser omkring 6-8 pinex dagligt eller 3-4 ibumetin, for at holde det ud. Jeg har rask meldt mig på jobbet og skal på job i morgen aften. Men fortsætter smerterne i morgen, ringer jeg op til min egen læge og snakker med ham om det. Jeg tager også jern piller nu, så håber jeg at svimmelheden forsvinder. Det er frygteligt at være så svimmel.. Tusind tak fordi i tænker på mig, det betyder rigtig meget.
@!#$, havde skrevet langt, meningsfuldt indlæg - og så forsvandt det ! Nå, let´s cut to the case: OneHeartOnly  Jeg vil MEGET gerne vide hvilken faglig baggrund der giver visse debatører herinde belæg for at komme med udtalelser som "du er på vej ud på dybt vand" og "tag dig nu sammen2 - for bare at nævne nogle få. Come on - der MÅ simpelthen sidde pædagoger, SPér, socialpædagoger, psykologer og børnesagkyndige herinde, med de udtalelser I ligger for dagen. Så kom frit frem og redegør for JERES faglige kompetencer! (og gør ingen det, ved vi jo alle, at der ingen er) Stute - hold nu fast i dig selv og din kærlighed til din søn! Husk på den aktindsigt - og husk at du har ret til at kræve en anden SP Jeg vil rigtig gerne vide mere om kommunens andel i dette her - hvem har inddraget dem og hvorfor? Du må gerne sende mig en PB, det du fortæller her er meget privat og bør måske ikke læses af "hvem som helst" 
Skal man nu have en uddannelse for at udtale sig herinde? Hmm.. Ja, så er vi vist mange der ikke må. Enhver ved da at et barn med manglende øjenkontakt er alvorligt. Om det så er noget fysisk galt med drengen eller det er et svigt han har været udsat for er svært at sige. Men det er vel det han skal undersøges for? Det vi mest har været efter stute med er at hun skal samarbejde. Samarbejde med kommune, sp, læge osv. At modarbejde dem og tro at de kun vil hende ondt kommer hun ikke langt med. Hun skal blot udnytte deres viden og hjælp til at få hendes søn undersøgt, så der kan blive taget hånd om problemet. Jo før jo bedre. Desuden har vi foreslået at den ekstra observation kan skyldes mandens fortid. Ikke at det har nogen betydning i dag, men det er vel deres pligt når der tidligere har været noget. Men stute er ikke han tidligere kone og manden kan have ændret sig siden, så derfor er det ikke sikkert der er brug for bekymring. Jeg har også sagt at hvis Stute er usikker på de sp'er hun har kan hun ringe på kommunen og få tildelt en anden. Skal man være læge, pædagog, sp eller andet for at udtale sig om dette? Hmm... Jo jo.. Jeg er slet ikke i tvivl om at Stute elsker hendes søn og vil gøre hvad der står i hendes magt for ham. Jeg forstår godt at hun er meget bekymret. Jeg undrer mig bare over hun bruger så meget energi herinde, i stedet for at bruge hendes energi på at få løst problmerne. Men det må hun vel selv om. Jeg indrømmer gerne at udtalelserne til tider har været hårde, men ikke desto mindre mener jeg hvad jeg siger. Så til dig Stute: Jeg vil gerne undskylde mine hårde udtalelser og jeg forstår godt det er en hård situation du står i. Jeg håber du vil komme til at se mere positivt på tingene og udnytte de muligheder du har. Desuden håber jeg du får styr på alt det her rod, så I igen kan nyde jeres tid, i stedet for den skal være fyldt med bekymringer og spekulationer. Mvh. Fie
Fie - fuld respekt for at du nu undskylder dine til tider hårde ord overfor Stute. Lad mig forsøge at svare på dine spørgsmål... Jeg mener ikke at man som "menig" person kan udtale sig nærmere om Stute situation. Vi ser kun det hun skriver her, og alt kan tolkes forskelligt. Efter min meing burde ikke engang en uddannnet fagperson indenfor børneområdet udtale sig som flere gør i denne tråd - udfra de oplysniger der foreligger. Så jeg mener selvsagt helller ikke at "hvem som helst" burde! Og det er MEGEt hårde ord Stute får med på vejen - ikke af dig specifikt, men af flere skribenter her. - jeg vil stadig gerne kende deres belæg for at være i stand til at vurdere Stute´s situation, som mange gør.
Nu orker jeg ikke lige at læse det hele igennem. Men mener at jeg har skrevet, ellers gør jeg det nu, at der kan være to grunde til det der er med hendes søn. (mht. synet) Men jeg forstår egentlig godt at man kan komme til at tænke i banerne af omsorgssvigt. Dette pga. det med øjenkontakt og flad baghoved især. Men som sagt kan disse ting også forkomme pga. andre ting. Jeg synes egentlig bare det virker som om at Stute desværre bruger energi på mange ting hun slet ikke burde. Men ja, jeg er ikke til stede i den givne situation og kan kun svare ud fra det der står skrevet her. Jeg er blot et mennesker med nogle tanker... Mvh. Fie
Jeg er uddannet pædagog og har arbejdet med vuggestuebørn de sidste 5 år, derudover har jeg arbejdet i ungdomspsykiatrien i mange år før vuggestuetiden. Kommunerne må ikke sende journaler til andre kommuner. De har ikke "aktindsigt" hos hinanden.
HVORFOR kan man ikke få lov at skrive indlæg, andet end de rykker rundt på siden, forsvinder uden grund, markøren springer rundt, mens man sidder og tænker/skriver ? Belastende i den grad ! Nå, det var ikke det, jeg ville sige. Stute starter jo med at spørge, hvad man gør, hvis man ikke kan med sin SP. SKAL man være børnepsykolog for at svare på det ? Så havde hun vel ikke anbragt sit indlæg her, men nærmere på netdoktor.dk eller lignende. Og så glemte du at fortælle, Spirit, hvilken 'relevant' uddannelse du selv har, som gør, at DU mener dig i stand til at hjælpe Stute - endda under mere private former ? Man kan nemlig ikke lige se det på din præsentation. Hanne
Stute: Altså det lyder da underligt, hvis SP'en ikke fortæller dig, hvorfor hun gør, som hun gør. Det har hun pligt til. Det er dit barn, og du skal vide alt, hvad hun mener osv. Der findes jo, inden for alle fag, folk som ikke er deres job værd - desværre. Hvis du er utilfreds med din SP, så synes jeg, at du skal bede om en anden. Det er jo ikke alle, man lige har den gode kemi med. Hvordan du får en anden, ved jeg desværre ikke. Ellers så ring til familieafdelingen i din kommune. Forklar dem sagen. De burde kunne hjælpe dig.
har ikke været på før nu - og har nok ikk lige den store tid i dag heller. Jeg skal prøve og savre så godt jeg kan igen. 1. Min mand arbejdede dengang hans kæreste kom på mødrehjem med datteren - når han havde fri så tog han ned og overtog datteren de timer han kunne INDTIL han skulle hjem. Han måtte nemlig ikke blive dernede om natten desværre. Hans kæreste endte i kulkælderen fordi de var ret hårde ved hende og underskrev derfor under frivillig tvang at hun godkendte at de fjernede datteren da hun ikke kunne mere. Da datteren er (kan IKKE huske) om det er 6 el 12 mdr (og manden sover så kan ikke spørge ham) finder man endeligt ud af hendes sygdom, konkluderer det er derfor hun "mistrivedes" dengang mv - fordi sygdommen giver blodpropper hele tiden, sætter et barn ekstremt bag ud mv - det er ENORMT vigitgt man opdager den sygdom i folatstofskiftet ASAP og sker dette ikke - så ender man med et barn der er bagud på alle måder, som skal ha ekstra af alt mv - men man valgte bare at sige forældrene var dårlige fremfor at få barnet undersøgt for alt, tænke i alt mv. Så kan i der mener man ikke fjerner et barn uden grund sige som i gør - men jeg ahr set papirene og talt med folkene. Og dette ER hva der er sket. Man troede jo heller ikke at det var uden grund vel - man troede jo netop ikke hun trivedes - men fandt ud af det skyldtes sygdommen som gør hun den dag i dag får medicin 5X dagligt! 2. OneHeartOnly- Spirit-Lisbeth   Orker ikk at kommenterer mere end nødvendigt lige nu. 3. Fie: tak for din undskyldning- sjældent er folk "mand"nok til at gøre det - så den er skam modtaget. 4. Min søns grønne bog indtil nu siger flg: fødegangen: fv: 2500g, Fl: 47 cm, Fhoved: 31 15/12 v: 2580 L: 48,5 H: 31,7 Får erstatning på flaske, d vitamin fra 14 dage, kun let gul, og så at han har de to mongol pletter. 22/12: V: 2860g Hoved: 34 cm Næsen soppet der er lidt bedring (forkølelse) ca 400 ml de sidste to døgn, og så hans mongolpletter igen - kontakt god 4/1: V: 3660g L: 52 cm H: 34,7''luft i maven, lidt trøske på tungen, uændrede blå mærker (mongolerne) har favourit side til venstre, stimulere anden side lidt 22/1: v: 4500g L. 54 cm H: 37,8 får mme på flaske, fortsætte trøske behandling, favouritside: kan dreje hovedet til begge sider, kortvarig kontakt 5/2 talt stimulation med legetøj, øog øve maveleje mere, mor oplyser favouritside til venstre vejl. i at stimulerer fra modsatte 23/2 V: 5600g L: 58,3 cm Hoved 38,8 cm mad spiser 600-800 ml mme Kontakt: forældre sys det er svært at få øjenkontakt ind i mellem: vejled bestille øjenlæge tid Maveleje: mor fortæller: drengen kan knejse men ses ikke knejse nu. vejld. Fortsæt med dette st Stimulation vejld. søge øjenkontakt og stimulerer med enkelt legetøj. Sprog: Pludrer fint og smiler MEN problemet for mig som bl.a. gør jeg ikke lænmgere har tiltro til dem er jo så at de kommer med en masse andet mundligt end det der står i denne bog! BL.A. 5. Jeg skal nok huske aktindsigten bare rolig. 6. De vil ikek fortælle hvorfor noget som helst - manden min spurgte jo pænt, men opgav til sidst simpelthen! 7. Jeg beder om en anden SP og KUN en for to der ikke evner at erkende det er den anden part af dem som beder os om noget hvor den anden siger det må vi ikke- ja det VIL jeg ikke ha med at gøre. ERKENDTE hun så det var hende og IKKE os der havde gjort det var det noget andet. 8. Mik27: Enig  9. Man skal desuden ha en underskrift på at man ahr fået lov til at ringe til folks læge skal det siges - desværre fristes jeg til at sige er jeg regelrytter selv (erkendt) og derfor kan jeg ikke ha at man ikke følger den slags. Om så de havde fået lov mundligt er det ikke godt nok! Men det fik de heller IKKE 10. Nu ligger landet jo sådan at lægen er syg stadig i dag - og SPen kan da sikkert godt ringe til øjenlægen - men hva hjælper det når øjenlægen VIL ha henv. fra lægen for at skubbe ham ind før de andre om jeg må spørge?? Så kan SP ringe alt det hun vil, for hun får jo ikke mere ud af det end jeg gør. 10. Min tid kan jeg igen ikke se ksal blandes ind i tingene nej - at jeg er her den tid jeg er - hvilket folk ikke har nogen ide om hvor meget er reelt - den er brugt på at koble af i stedet for at tag mig en lur som mange andre sikkert ville ha valgt - den er brugt her når min søn sover og den er brugt her i den tid min mand har ham. Nu er min søn begyndt at sove ca 12 timer om natten - den tid sover jeg ikke selv alle timerne - min mand og jeg så vidt muligt har ham lige fordelt så vi ahr lige meget med ham at gøre - hver for sig og samlet pt- det giver osse nogle timer + når han sover til middag. Så ja jeg KAN være på nettet i og med jeg ikke prioriterer rengøring, tøjvask mv før alle disse ting. De blir gjort ja, men når de ter nødvendigt og ikke hver dag etc. 11. Spirit: Du skal nok få at vide hvis der er noget så. 12. Jeg er SLET ikk det på hn jeg ahr været - jeg er KUN på ve og ble (tror jeg har svaret i maks 5 tråde andet steds siden dec) - jeg er heller ikk på nettet nødvendigvis fordi pcen står tændt for den sgas skyld- el retterer sidder ikk nødvendigvis ved den fordi jeg logger ind. Det er der det halve af gangene ikk lige mulighed for alligevel nemlig. 13. Den forklaring de gav os på hvorfor de kom så meget er STADIG at sønnen var så lille ved fødslen, pga evt komplikationer el akutte situationer hvor vi havde brug for hjælp- det er deres udtalelse og intet andet.
Hej stute Jeg vil ikke udtale mig om hvorvidt din SP er OK eller ej, men da jeg fik min 1. og så min Sp første gang og flere gange derefter var jeg meget præget af rasende hormoner og en evig skræk for om jeg nu magtede opgaven at tage vare for det lille pus, alt hvad hun sagde blev vendt og drejet og ikke til min fordel i mit hoved, jeg synes hun var en værre politibetjent og følte at hun målte og vejede mig, tror lidt du måske har den samme følelse. Nogengange så er man så meget i sine egne følelsers vold at man ikke kan modtage de beskeder fra andre velmenende mennesker der egentlig kun har dine og din søns bedste interesser i tankerne, du skriver selv at du har det svært med at stole på folk og det er en stor del af problemet som jeg læser det, for du er på barrikaderne allerede inden de har sagt noget og får måske derfor vendt ordlyden til noget negativt som gør at du føler at de er efter dig og ikke med dig. Nu hvor tingene er kørt af sporet ville jeg nok vælge at få en ny SP og starte forfra, gemme din egen mistillid langt væk og følg din mavefornemmelse som jo helt klart siger dig at du gør det OK, lad dig ikke intimidere af at alle andre gør det på en anden måde end dig, det har de lov til og i et forum som dette kan vi kun svare udfra de ting du selv skriver og det er langt fra hele sandheden. Du virker på mig som en meget omsorgsfuld og dedikeret mor så op med hagen og tro på dig selv og dine evner 
Det er så svært at være førstegangsmor. Man er usikker og nervøs, man glemmer sit hjerte og forsøger at følge alle andres råd, for alle andre ved bedre. Man rammes allerhårdest på sine børn. Siger nogen noget ondt om dem eller at de ikke trives... uf   . Med tiden har jeg lært at følge MIT hjerte. Jeg ved hvad der er bedst for mine børn. Jeg føler efter i hjertet om JEG er bekymret eller urolig, men jeg har også lidt erfaring nu. Er jeg bekymret, så ringer jeg til min mor, læge eller SP, alt afhængigt af hvem jeg mener har ekspertisen   (mest min moar  ). Vores tøs så vi nærmest ikke de første tre måneder. Hun var KUN vågen for at spise, hun sov gladeligt resten af tiden væk. Det var ikke meget øjenkontakt der var med hende, men alligevel er hun aldeles normal og velfungerende. Vores tøs har et flot baghoved, men det er vist mere fordi hun genetisk ikke har så stor risiko for fladhed. Hun lå   ned og sov selv, selvfølgelig også på arm, men liften var bare bedst. Øve på maven var der nærmest ikke tale om, hun sov jo bare. De par minutter hun var vågen udover amning og bleskift, foregik så mave mod mave på os. Jeg har haft rigtig mange SP'er og man skal huske de alle er mennesker med deres hel egne holdninger. Ved man selv bedst, ja så gør man bare det. En enkelt har jeg direkte bare snakket efter munden. Hendes gammeldags holdninger kunne jeg ikke bruge til noget...  . Den sidste SP jeg havde var rigtig sød, men brug for hende nu med nr. 2 barn havde jeg ikke, så hun nåede kun på visit 3 gange. 1 uge efter fødslen, en måned efter samt til boel-prøven, så gad hun ikke se os mere  . Stute, det er dig der bestemmer hvornår den kære SP kan komme. Du skal ikke bare finde dig i en tid de stikker ud. Sig pænt nej tak, der er det ikke så godt, kan I ikke komme kl. xx, for der er knægten vågen og glad. Er DU bekymret for der er noget galt med din søn, hvad siger mavefornemmelsen? Bliv positiv og stol på din egen dømmekraft. Bed om en ny SP og pak forsvarstalerne væk. Nyd din søn og føl efter inden i dig selv. Jeg håber det går fremad, både med knægten og morselvtilliden.
det er svært- alle har travlt med man er 1 gangs mor og derfor en maaaaasse råd fra alle - problemet er bare når de ikke er enige og det så går ud over os og vores søn - fordi de ikke kan være ærlige omkring det og sige "hey- det er jeg ked af det var skisme mig der sagde de skulle...." Jeg ahr da min mavefornemmelse - følger den til dels til dagligt og vil gerne i denne situation ligeledes - men det er ved at være svært når de så gangen efter siger- gjorde du sådan og sådan som vi sagde i su skulle osv, for prøver mn at tale konstruktivt med dem omkring hva man selv mener så dur det abre ikke lige meget hvad snart - det gjorde det inden det her underligt nok- specielt med den ene af dem gik det godt med at tale sammen og blvie enige og prøve osv. vedr øjnene er jeg snart i tvivl om der er noget el ej - jeg svinger fra nej, til jo, til er det måske ikke øjnene men noget helt andet. Jeg ved snart ikke... Nåh nu har compet stået i et langt stykke tid siden jeg påbegyndte dette savr - men blev i mellemtiden optaget af bebs hi hi... Så der kan være ander der ikke lige er svaret på efterfølgende.
Min faglige baggrund - jamen den taler jeg da gerne om  Jeg er pædagog, med specialisering i mennesker med sociale problemstillinger. Jeg påstår intet steds at jeg kan hjælpe Stute, blot at jeg gerne lægger øre til, hvis hun har brug for det. Til gengæld blander jeg mig ikke i hvordan hun forvalter sin tid, hvor hun skriver hvad, hvornår og hvorfor. Jeg kender ikke mere til Stutes situation end det, hun har valgt at fortælle herinde - og det mener jeg ikke er baggrund nok til at kunne vurdere situationen. Stute - jeg forstår simpelthen ikke hvorfor du bliver ved med at forsvare den tid du bruger her. Hvad er det der gør, at du føler at du bør gøre det?
Hej Stute Jeg vil bare komme med nogle helt konkrete råd til dig. Først og fremmest, så synes jeg, at du skal huske, at det er din søn, der er den vigtige her. Uanset hvad du tror og føler, så synes jeg, at du skal få ham tjekket ved øjenlægen i en fart. Man behøver IKKE en henvisning fra egen læge, så det er ikke nødvendigt, at du skal gå og vente på, at han bliver rask. Ved de fleste øjenlæger vil du automatisk komme foran i køen, fordi din dreng er så lille. Hvis du vil, kan jeg sende en PB med de to øjenlæger jeg fik anbefalet til små børn; og hvor du burde kunne komme til i en fart. Dernæst så synes jeg, at du skal få helt styr på, hvad der foregår med sundhedsplejen. Ring til SP-kontorets leder, eller evt. til familierådgivningen i kommunen; de vil garanteret også gerne hjælpe. Her skal du forlange at få en udskrift af, hvad SP har skrevet på computeren under deres besøg; dette har man altid ret til (står oss på hjemmesiden). Så skal du bede om at få svar på HVORFOR du følges så tæt. Din dreng tager jo fint på, så det der med, at han var lille ved fødslen kan ikke stadig være grunden. Spørg helt klart om det er fordi, de er bange for, at der er noget galt med ham, eller om de mener, at det er jer, der har brug for støtte. Så ved du da i det mindste, hvad der foregår. Bed også om at få svar på, hvad det er for et møde de vil holde og hvad det skal handle om. Og endelig; så kan du forklare, at du ikke har tillid til dine SPer og at du gerne vil have en ny. Forklar også at du naturligvis ønsker det bedste for din dreng og gerne vil samarbejde, men at du ikke forstår hvad der foregår. Jeg håber virkelig for din søns skyld, at du får styr på det her. Din reaktion med at gå totalt i forsvar er meget naturlig, men jeg håber, at du kan komme ud over det og bruge energien på løsninger frem for forsvarstaler...
hmmmm - super indlæg   er 100 % enig
     Se DET er sgu da råd man kan bruge til noget! Når det er sagt- så var grunden til de hos øjenlægen VILLE ha en henv. for at øjenlægen selv skulle vurderer hvor langt frem han skulle OG man ville derfor ikke give ham den tid til d 29 april fordi man ikke mente der var grund til dette i og med han så ville komme til før + man helst ikke ville gøre det pga SPernes travlhed omkring det her. Jeg ahr skam snakket alt det jeg kan frem og tilbage... På mandag skal vi heldigvis til lægen forhåbenligt kan der komme lidt mere styr på noget af alt det her så. Vi er i forvejen nået frem til vi skal ha talt ekstra med ham da vi er bekymrede over en ting han har det med at gøre - manden min har før set en person med en sygdom der gør det vores dreng er begyndt meget på nu - det har ikke været alarmerende før - skal ikke kunne isge om det decideret er nu. Men det er rigeligt til at vi som forældre er bekymrede i hvert fald og derfor vil ha lægen med på det. Jeg ved osse at alt efter hva og hvordan kan det jo være noget der gør at et barn kan være sværrer at ha kontakt med måske... der skal jo ikke meget til. Jeg skal tale med SP distrekts chefen fik jeg at vide da jeg ringede fredag - det kan jeg dog kun mandag el tirsdag mellem 8 og 9 - og så har jeg prøvet at kontakte kommunen da jeg selv gerne vil ha de evt sender en ud med videokamera hvor man bagefter taler om hva man kan gøre bedre etc - så vi kan få på det rene om vi gør noget galt - samt råd, en god snak etc - og ikke mindst fordi hun bruger længere tid af gangen end vores SPere   Om det er muligt aner jeg ikke - for vi har ingen familie rådgivere endnu da der endnu intet er nået frem nogen steder åbenbart - så der skal jeg osse ringe mellem 8.30 og 9.30 - jeg ville i hvert fald rigtig gerne det lod sig gøre at få sådan en dame ud.
Ja det spørgsmål fik jeg så, temmelig uventet, her til morgen .. Det kom fra min 6 årige bonusknægt, som bor fast her hos hans far og jeg .. Vi venter en lillebror/søster til august, far & jeg har i den forbindelse snakket meget om hvordan Junior nu ville reagere på dette, da blob jo lige pludselig har både sin mor og sin far hos sig fast.. Teorierne har både kørt på om han ville blive jaloux på den lille, hvilket vi dog stærkt betvivler da han er en meget kærlig dreng der favner alle.. De har også kørt på om han mon ville "glemme" sin mor lidt i dagligdagen og se mig som moderen .. Han ser han mor ca en weekend pr måned, efter hendes eget valg.. Han snakker faktisk ikke om hende til daglig, selvom vi prøver at tage hende med naturligt i samtalerne.. Når han f eks tegner sin familie, ja så er det far, mig, ham og hundene.. Nogle gange også kattene.. Men aldrig mor.. Nå men, tilbage til sagen .. Jeg blev temmelig paf over spørgsmålet og anede vitterligt ikke hvad jeg skulle svare... Jeg mener jo at han har en mor og at man ikke bare sådan får en anden mor.. På den anden side vil jeg heller ikke afvise ham, da han i forvejen føler sig temmelig svigtet af mor ... (hun kan lave aftaler om samme dag hun skal have hun, hun har sågar præsteret ikke at hente ham fra SFO en dag hvor hun skulle have ham på weekend) ... Og så har jeg jo i baghovedet at der ikke skal gøres forskel på ham og blob.. At han er lige så meget min som blob, selvom jeg ikke selv har født ham.. Han har en storesøster som min mand ikke er far til.. Han har dog kendt hende siden hun var 4 mdr og hun kalder ham derfor far.. Hun kender også sin bio far som hun ser snart hver weekend.. Så junior er jo vant til man godt kan have flere mødre/fædre... Hvordan har i med bonusbørn indrettet jer? ... Hvad er i? .. Mor, bonusmor, stedmor ? ... Og hvorfor? ...
det som en gedigen tillidserklæring og som en accept af at "vi" er en familie med far, mor og næsten to børn nu, på lige vilkår. Han kender rumlen - at man kan have flere forældre. (Og et gammelt ord siger i øvrigt at man skal vælge sin familie med omhu - det er knægten godt i gang med   ) Det vil gøre det meget lettere for ham at navigere i det daglige - at han fx bare skal hjem til far og mor og ikke "far og hende der altid er der og opfører sig fuldstændig som en rigtig mor selvom jeg har en dame et andet sted der har født mig for seks år siden"!!! Jeg ville sige - du må både kalde mig mor og ..øh... ja næppe maneater, griner, men du har garanteret et pænt mere borgerligt navn somewhere   og så lade ham finde den balance, der passer ham bedst. Og sige at du er glad for at have snart to så dejlige børn! Spændende med blob - sagde hende der får nr 2 om 28 dage!!
vil bare sige hvor er han dog sød. Jeg ved ikke hvad jeg ville gøre i sådan en situation, men mine egne stedforældre har aldrig heddet andet end deres navne. Jeg siger dog mine forældre om min mor og stedfar fordi jeg er træt af at sige mor og stedfar.
Hej Det er skisme lidt svært, på en måde, og dog.... Jeg tror jeg ville lade ham kalde dig for mor. Drengen har jo selv valgt at han gerne vil kalde dig for mor, men kan du acceptere det? Personligt ville jeg ikke have at mine børn kaldte deres dagplejemor for "mor", der er kun en mor, og det er mig!!! Men din bonus søn, hans rigtige mor er der jo ikke for ham.... Jeg syntes godt nok det er en tillidserklæring du der har fået. Hvad siger hans far? Hilsen Jette
Har du spurgt hans far, hvad han mener om sagen? Jeg synes også det er rigtig sødt, men jeg ville nok også have det lidt underligt med det. Men taget i betragtning, at hans egen mor er mere eller mindre ligeglad med ham, så ville det da ikke være så ringe for ham at få en "ny" mor, som elsker ham lige så højt, som de børn hun selv føder.
Sikken en kærlighedserklæring   Jeg tror du skal vende den med hans far, og måske også med hans mor, for det er nok hende der bliver mest ked af det. Omvendt, har hun jo et eller andet sted ikke været den mor hun burde, så det er jo konsekvensen af det. Vi har 2 skønne drenge med 6 års mellemrum, og det er bare lykken. De er vilde med hinanden, absolut ingen søskendejolousi, så jeg tror bare i skal glæde jer. Jeppe, den store, "fyldte" mere end han plejer i starten, tror lige han havde behov for at sige han var her endnu, heldigvis er han super god til at sætte ord på sine følelser.
men vil bare lige tilføje at vi også har haft MANGE besøg at sp og har også en søn med skæv/fladt baghovede og gisp der er da virkelig nogle uvidende mennesker herinde. Skævt baghovede kommer altså ikke bare fordi baby har lagt for meget ned uden at blive aktiveret. Babyer kan få ynglingsside og det er ikke altid at man kan afhjælpe dette (med ting under madrassen mv). Derudover er dte jo bestemt ikke alle babyer som ELSKER at ligge på maven selv om de har godt af det. Vores søn har skævt baghovede -eller fladt er det og det er bestemt ikke pga mangelde aktivitet   , men pga ovennævnte. Vores søn har også haft kolik/ondt i maven og dette i 5½ mdr og endte hos børnelæge og er stadig på movicol den dag i dag og det til trods for at vi virkelig cyklede og aktiverede ham alt dte vi kunne, så det er altså endnu noget fis i en hornlygte Derudover er vores søn og født i uge 35 og derfor lille da han kom -2450 og 48 cm. og DERFOR kom sp meget i starten og har nok været her ca 6-8 gange på de 9 mdr han har været til. Bare lige et lille pip fra en som følte sig ramt
... ikke nogen grund til at føle sig ramt. Sagen er bare at de nævnte ting, er nogle af de ting, som en SP lægger mærke til, og derfor reagerer på. Der behøver jo ikke være noget om snakken, men man skal jo reagere på symptomerne  Stute: Jeg var lige til babysvømning med Emma i går. Vi har gået til babysvømning med hende siden hun var 8 uger, og det er helt fantastisk motorikstyrkende. Hvis der er babysvømning i nærheden af dig, så meld dig endelig på sådan et hold. Jeg gik også til sådan noget efterfødselsgymnastik med Emma, da jeg var på barsel. Det var selvfølgelig mest for at få mig i form igen   men der var også øvelser for baby. Emma ville heller ikke ligge på maven, og jeg fik det råd at tumle med hende (altså virkelig kaste med hende, vende hende med hovedet nedaf, give hende svingeture osv.) Balancesansen (vestibulærsansen) har en eller anden form for indflydelse på lysten til at ligge på maven, så den skal stimuleres. Det virkede helt fantastisk for os. Jeg købte også sådan en her, som vi havde god glæde af:  (Den fås også i Danmark)
der længer eoppe konstaterer at babyer med fladt baghovedet eer understimuleret mv, så føler jeg mig ramt for dte har intet med sagen at gøre. Selvfølgelig skal man reagere på manglende øjnkontakt. Kender intet til stute, men ved at det intet har med undertimulering at gøre -HERHJEMME.
Fordi der er nogen, der kommer med en sådan udtalelse omkring et fladt baghoved, det viser blot deres nuværende viden. Dermed ikke sagt, at det ikke er en korrekt udtalelse, men der findes flere årsager - som vedkommende tydeligt ikke er klar over. Folk skriver jo ud fra den viden, de har og deres erfaringer. Så træk på skulderen over det.
Hmm... Jeg ser nu ingen der siger at børn med fladt baghovede er understimulerede.. Næh nej, jeg ser folk der skriver at børn med fladt baghoved, manglende øjenkontakt og andet KAN være faresignaler for et barn der er understimuleret. Ja, børn kan få fladt baghovede selvom de måske ikke ligger på ryggen dagen lang - nogle er bare nemmere til at få det. Så jeg forstår ikke hvorfor nogen føler sig ramt. Ingen har sagt at dette absolut er et barn der ikke er passet ordentligt, men de ting Stute nævner af problemer med hendes søn, kan være tegn på et barn der ikke er passet rigtigt. Dermed ikke sagt at det er det. Men.. ja ja..
Så blev det mandag, god tur til lægen, Stute, håber han kigger Tobias godt igennem og kan berolige jer lidt. Ann-Rikka, kloge ord, dine første 2 afsnit rammer så præsist, flot og smukt formuleret. Jeg havde faktisk næsten glemt hvor svært det er at blive mor første gang, og Stute, det bliver ikke nemmere af flere og modsatrettede råd. Jeg håber alt det her viser sig at være en storm i et glas vand, jeg krydser i alt fald fingre for jeres lille familie.
har ikke haft tid til a svare før nu... Og orker det dårligt må jeg erkende... Henvisning er sendt og tid hos øjenlægen skal jeg ringe efter i morgen. Han skal på børne afdelingen for at se om de kan finde ud af hva der er galt med ham ligeledes- han ahr nogle tegn på at han KUNNE ha DAMP/ADHD   Ingen siger at det er det han har - men det kunne det være. Lægen har sagt han ikke er i tvivl om at vi passer ham som han skal passes- ja el som alle babyer skal passes. For det er en sund og fin dreng som ellers er som han skal være jo   Han spurgte indtil hva vi mente om øjenkontakten - vi svarede og han sagde hans opfattelse var den samme som vores  Vi har fra mandag ny sp heldigvis... det er det for nu - mere orker jeg simpelthen ikke for tankerne vælter rundt i mit hovede. Jeg er så bange for der er noget alt med min lille trold. Møg ked, sur, frustreret - hele følelsesregistret af flere årsager... Hvis ikke vores trold har det som han skal ha det - passes efter alle kunstens regler som en baby bør, stimuleres, snakkes med, trænes i maveleje og øjenkontakt (kan ikk tvinge ham skal det jo siges) mv - ja så er der sgu ingen der gør!!
Det var godt at høre.. Eller, det er selvfølgelig hårdt hvis der er noget med jeres lille dreng, men er det f.eks. ADHD er det kun en fordel hvis i finder ud af det nu. Så jeg håber for jer at de følgende undersøgelser kan give jer klarhed. Mvh. Fie
Godt der bliver taget hånd om det så tidligt - jeg undrer mig over man i en så tidlig alder allerede kaster om sig med diagnoser...????  krydser fingre for, at han ikke fejler det mindste.
... kan man vist ikke konstatere ADHD før barnet er noget ældre end Tobias. Derfor tror jeg ikke du skal være så bekymret over, hvad en almindelig praktiserende læge gisner om. Men   til ham for at henvise jer til nogen, som ved hvad det handler om, så I kan få det undersøgt. Har han ADHD så er det jo "bare" at tage sine forholdsregler efter det.
vedr ADHD så er det ikke en diagnose min læge har smidt med el noget- det er mig selv der kunne ha denne bekymring da jeg ahr talt med nogle forældre der har ADHD børn som opførte sig ligesom vores dreng da de var helt små osse... Som jeg har forstået kan man ikke decideret konstaterer ADHD på en baby... Men de ting vores dreng gør er bare ting deres børn har haft gjort osse - MEN dermed IKKE sagt det er det - det kan væren oget andet, og hvem ved om der er noget. Vi aner det jo ikke. Men er der ikke ja så vil vi bare ikke kaldes dårlige forældre af den grund for han blir passet efter alle kunstens regler med ALT - både øjenkontakt (som vi jo dog ikke kan fremtvinge kun øve det bedste vi kan) - det gør vi jo hele dagen i alle hans vågne timer mellem alt- dvs pusling, hygge, leg, mad, og de stunder hvor han ellers osse gerne bare selv vil ligge lidt og pludre i mellem os som han elsker ind i mellem. Han blir stimuleret med uro, rangle, sådan en synsbog (husker ikke hva den hedder), evt de der man kan sætte på barnevogn/klapvogn/skråstol de kan baske til, hvor der ofte er et dyr der kan sige en lyd- dem der med tre el 5 hængende ting på, de der man folder ud samt med os - snak til ham/grimasser/hænder/berøring etc. han får mad når han beder om det - el når jeg kan se at nu er det ca de 3-4 timer siden som der plejer gå. Han blir bletjekket ved hvert måltid samt hvis vi tror der er lavet noget der ind i mellem, han er så glad for pusletiden at han nogle gange kommer med ind og lege/snakke et par gange ekstra om dagen selvom han måske ikke trænger til bleskift, han er oppe og ligge/sidde når vi hygger os- han er pylleret el bare skal putte etc, han er omme på mavsen adskillige gange pr dag. Hvornår veksler lidt- oftest i sofaen fordi han her bedst kan fokuserer på "målet" frem for puslebordet der bare er sjov og ballade og ikke arbejde (iflg ham åbenbart hi hi) osv osv osv... Jeg ahr sikkert glemt at skrive noget på som osse blir gjort mere og hver dag... Man gør det jo bare naturligt så det er ikk helt nemt når det skal skrives ned.
hvor kan man finde ud af om det er noget der findes i ens kommune?? Det er ikke noget jeg har hørt skulle være en mulighed- men det er bestemt værd at ha i tankerne jo.
bonus børn, men er selv skilsmisse barn... min mor gik fra min far da jeg var ca 1½ år, da jeg var 2 fandt hun en ny mand, denne mand er min far, også selvom min bio. far så mig ind imellem når han havde lyst.... min "sted"far var far for mig til jeg blev ca. 18 år, kort tid før adopterede han mig, selv om min mor og ham var ved at blive skilt, så idag er han min "far"... min mors forlovede som hun har nu og har været sammen med i 8 år er også min far, kalder ham dog kun ved navn, men han er en far for mig, så i princippet har jeg 3 fædre, hvor det kun er min bio. far jeg ikke har kontakt med idag.... jeg synes at det er fantastisk at din bonus søn vil kalde dig mor, og at han selv spørg dig om det, og han ikke er tvunget til det... hvis jeg var dig ville jeg sige at selvfølge må han kalde dig for mor, og så nyde at han vil det.... også selvom du ikke er hans bio mor...
men, min datter har jo også en stedmor, og der var en overgang hun kaldte hende mor også ( det gjorde da ondt på mig men ville ikke sige noget) men hun er gået fra det igen, det var bare en periode, lige som da jeg boede med eksen som har været i hendes liv siden hun var 2, kaldte hun ham en kort over for far, men det gik også i sig selv. Jeg har en kæreste som har en "lillesøster" der er plejebarn i hans familie og hun kalder sine pleje forældre for mor og far, og fyrene for hendes brødre, selv om hun stadig ser hendes mor. Jeg tror så personlig at jeg ville blive lidt ... hrmn hvis mine bonus unger kaldte mig mor... de har en mor, men jeg er der da for dem alligevel ... men det er en smags sag
som har boet sammen med min mor siden jeg var 8 bliver også kaldt far... min egen far bliver også kaldt far... jeg kæmpede faktisk dengang mine søstre begyndte at kalde min stedfar for far, imod, da jeg jo følte det var noget der ville såre min rigtige far, men efterhånden faldt det bare helt naturligt at de begge hed far 
Jeg er også bonus mor til en dejlig knægt på nu 14 år. Da min kæreste og jeg flyttede sammen var drengen 9 år og jeg kun 23 år. Det var et stort skridt for mig og efter et stykke tid kom han også til mig og spurgte om han ikke måtte kalde mig mor. (hans egen mor har mere eller mindre valgt ham fra fra lille og ser ham kun ca. 1 gang i måneden eller hveranden måned) Det kom som et stort chok for mig og anede ikke hvad jeg skulle sige. Jeg synes det var dejligt at han viste min den tillid men synes også det virkede meget forkert at en 9 årig knægt pludselig skulle kalde mig mor.... Han fik dog svaret, at selvfølgelig måtte han det, men at han jo allerede havde en mor og det og var fint med Jeannette, men at han selv måtte vælge. Den dag kaldte han mig mor og så gik det over til Jeannette igen. Det virkede mest som om han bare gerne ville have at vide, at det var ok hvis han kaldte mig mor
Tak for alle de gode og fornuftige svar, det er rigtig rart at få andres tanker sat på .. Farmand er ... Hmm .. Ja en meget kærlig far men af den overbevisning at det der med børn (og dyr) det er jeg altså bedst til ..   .. Derfor er der ikke den store "hjælp" at hente der .. Det er mig der har "det endelige ord" og det passer os helt fint.. Muligvis også derfor Junior er begyndt at tænke i de baner.. Han ved nemlig godt at han lige så godt kan spørge mig først som sidst hvis han vil have lov til noget, for som han siger "Det er Monica der bestemmer hjemme ved os for hun er konen" ...   ... Nu er det altså ikke noget med at min mand er en lille underkuet stakkel..   .. Han har bare forstand på og begreb om andre ting end lige børn og dyr.. Som de fleste mænd, tænker han ikke over konsekvenserne i længden, som f eks når man giver ungerne en plade chokolade eller en hotdog en halv time før aftensmad - så er det sgu svært at få grøntsager og kartofler i dem..   ... Mit svar til junior var at det ikke gjorde noget han kom til at kalde mig mor og at han selv måtte bestemme hvad han kaldte mig .. Igår aftes, efter at han havde været rigtig dygtig til at hjælpe hans far og jeg, fik han lov at spille Wii et kvarter inden han skulle i seng .. Hvilket udløste et "Taaaak Monica, du er altså bare meget sødere end min rigtige mor" ... Så jeg tror han bare lige skulle have vejret hvor han stod, når han kom til at kalde mig mor ... Hvilket han egentlig gør ret tit .. Og hvem kan også fortænke ham i det? .. Hans hverdag foregår jo her...
En mor er en mor og en far er en far. Sådan er det bare og det kan der ikke laves om på i min verden.
med den kommende familieforæægelse og din skønne skønne bonusdreng.... Min søn, der nu er 11 år, ser ikke rigtigt sin far mere, men da det var fast hver anden weekend, havde han også en bonusmor...Og hun var/er skøn... Da han var 6-7 år, rodede han noget rundt det der med mor(mig), Hanne(bonusmoren)og hanne som hun hedder... når han skulle fortælle mig noget han havde lavet med Hanne, kom han somme tider til at kalde hende mor og så blev han godt flov... En dag spurgte han mig om han egentlig godt måtte kalde hende mor..? Jeg måtte lige synke engang, for da han jo bor her hos mig, følte jeg at ordet, mor, var mit.... sagde at jeg jo blev lidt forvirret når han så skulle fortælle noget, for når han så sagde mor, ville jeg jo ikke vide hvem han mente, mig eller Hanne... Jeg spurgte, hvad han kaldte hende, når han var hos dem og der brugte han: Hanne og papmor, og stedmor...Papmor kunne han ikke selvlide og stedmor bryder jeg mig ikke om... Så mit forslag var at han kunne kalde hende mor-Hanne og det har hun heddet lige siden... Da han skulle starte i 2 kl, var hun også med den 1 skoledag og han præsenterede os stolt: Det er min mor og det er mor-Hanne... Glemmer aldrig lærerens ansigtsudtryk..hehe Så Føler du dig godt tilpas med at han kalder dig mor og det er det der kommer naturligt for ham, jamen så er det bare sådan... Selvfølgelig er den biologiske mor, mor...Men, ligsom man plejer at sige: Kært barn har mange navne..så siger jeg: en kær mor har mange navne..Og her er der to navne i forbindelse med ordet mor: mit og Hannes..
Hvis jeg var bonus-moderen ville jeg blive "stolt" over at mit bonusjob er lykkedes så godt. Men som den rigtige mor ville jeg helt oprigtigt blive meget ked og skuffet hvis jeg ikke i det mindste blev spurgt om det er ok med mig. Så inden du svarer drengen synes jeg du skal tale med den "rigtige" mor.
Løber munden over med. Jeg kom da engang til at sige mor, til min klasselærer- det var ret pinligt!. Ligesom min mor (selv lærer) engang sagde: "Gå så i seng!" til klassens jubel.   (Hun var vist lidt træt den dag.   ) Min dreng kalder nørdemanden og ego ved fornavn, men i omtale er nørdemanden hans far. Han har ikke kendt sin biologiske, og fra han var 4 var det altså nørdemanden, der var far. Førhen- hed nye fædre/mødre jo rask væk tante eller onkel... Hvis barnet vælger det, synes jeg, det er okay med far eller mor evt far NN og mor YY.
Ja jeg skrev en tråd tidligere, om at Niklas havde feber igen, efter at have haft mellemørebetændelse. Vi endte så på Randers sygehus i fredags, da de var nervøse for, at han havde blærebetændelse igen.. Men de fandt efterfølgende udaf, at han havde lungebetændelse. Hvor er det bare øv, for ens lille mand, at han skal have så meget sygdom. Og som om det ikke er nok, skal vi lige forbi doktoren i dag igen, da han har fået udslæt over hele kroppen. Nu må det gerne vende for hans skyld. Og så fandt vi lige ud af, at han havde brækket kravebenet, da han var helt spæd. Det havde vi aldrig fået at vide, hvis der ikke var blevet taget røntgen. Niklas var et meget uroligt barn, og skreg rigtig meget som spæd.. Det tror da fanden, når den lille gut havde brækket kravebenet. De mente, at det kunne være sket allerede ved mit pks.. Kan så bare blive harm over, at der slet ikke er nogen læger, der har opdaget noget. Han har trods alt været indlagt 3 gange tidligere. Man får da helt dårlig samvittighed over, at man har givet ham tøj på osv.
Nogen venlige sjæle der kan forklare mig vdr. reglerne for kørsel med baby i bilen. Skal den være i stole der er bagudvendt ?? Liften fra barnevognen må den ikke bruges mere?? Håber nogen kan give mig et svar for skal meget snart ud og kører den første tur med baby i fiaten..
du skal jo have fat i en bagudvendt 0-? kg ofte er det til 13 kg, mener godt du må bruge liften, men så skal du have et godkendt liftnet på, og de anbefaler at bruge stol medmindre du skal køre meget langt.. vi har brugt en Recaro young profi plus 0-13 kg den var vi super glade for, men du kan jo leje stol i diverse babybutikker.
Hej Christina! Stolen på 0-13kg er bagudvendt. jeg ville gerne have Jeppe ved siden af mig, når jeg kørte bil, så vi slog airbagen fra i Jeppes side. Man må gerne transportere babyer i lift, med liftnet eller liftkasse som kan lejes i fx. Babysam og meget få penge. man fraråder at transportere babyer på denne måde, men jag var alligevel glad for det. Knus Marianne
Man anbefaler babyer (og ældre børn) at side bagudvendt (mener faktisk ikke at der findes godkendte forudvendte babystole). Det skyldes, ISÆR for babyers vedkomne, at deres nakke/halsmuskulaturer endnu ikke er veludviklet, så blot en mindre hård opbremsning kan få fatale følger. Forstil dig hvordan dine halsmuskler automatisk spænder når du laver en opbremsning, det kan en baby ikke.
når barnet er ca 9 mdr må det sidde i en forudvendt
Men af hensyn til barnets sikkerhed anbefales det, at de sidder bagudvendt, indtil de er tre år. mvh. tina
Som de andre også siger, så er langt det sikreste en babyautostol der er godkendt fra 0-13 kg... Disse er altid bagudvendte og må ikke monteres på forsædet hvis der er en fungerende airbag.. Dette er forbudt ved lov.. Der findes også liftnet hvor du bruger barnevognens lift som spændes fast på bagsædet, der findes boxette som er en "kasse" barnet spændes fast i (liggende) og så spændes fast i bilen... Og som noget ret nyt findes der en babysleeper, som er en autostol hvor barnet ligger ned.. Super god til lange ture eller for tidligt fødte børn - men ellers "unødvendig" ... Fra 9 kg (altså i den næste autostol 9-18 kg) må de sidde fremadvendte, men det er stadig det mest sikre at holde dem bagudvendt.. Det kan dog være vanskeligt da de bagudvendte stole fylder meget og er svære at montere.. Husk når du skal ud og anskaffe dig autostol ... Blot fordi stolen er godkendt er den langt langt fra sikker .. Der er en grund til Bilka kan sælge autostole til 400 og Babybutikkerne skal have 1-2000.. Tager du en procent skala på 100 og siger at 100 er det mest sikre.. Så ligger en Rømer Babysafe plus (0-13 kg) f eks på ca 75 % point hvor en Mothers Choice som du kan købe i supermarkedet ligger på ca 22 % point.. Personligt kunne jeg ikke tilgive mig selv at gå 50 % point NED i sikkerhed, bare for at spare 1000 kr .. Ikke når det handler om mit barn.. Rigtig god køretur...   ...
Det er IKKE tilrådeligt at anvende liftnet, se her hvorfor. Jeg skal advare om at den er skræmmende selv om det er en crashtestdukke.
Puha det er en skræmmende video, du har fundet frem Tjinca, men god til at illustrere, hvorfor en autostol er bedre
Fik lige lyst til at vise mine "lille" guldklump Noah frem.. Han bliver 1/2 år her d. 14.  Må jeg se andre på samme alder?        
Dejlig dreng, rigtig køn  Jeg har Eskild fra 25/8-09, så også et halvt år, men desværre ikke nogle nye billeder på computeren.
Hvor er han bare SKØN! Oscar bliver et ½ år, d. 18 - som tiden dog flyver.          
Jo det må du da  De nyeste er taget fra vores ferie i Thailand sidste uge  "Jeg skal nok holde paraplyen far" Og lige et enkelt herhjemmefra hvor hun har konstateret at det er så sjovt at kravle op af ting! (det synes moaren ikke det er)
Sad lige og smilede, for min Niklas på 10 mdr har nøjagtig samme tigerdyrssæt, som din Eskild  Super sødt sæt.. Tror endda selv strømper er nogen, vi også har 
ÅRRRHH nogle søde babykinder Oscar har   Og d eto frække tænder er da slet ikke til at stå for.. Hvor er Emily også skøn. Men hun er da godt nok fremmelig!!!! Står hun allerede op, og hun er 6 1/2 måned? Og er i kravlestilling? Hold da op, hun går vel om et par måneder så 
Ja, Tobias er nu allerede 7 måneder. Født 07.08.09 Her kommer nogle billeder af ham. Han kan hverken trille, kravle eller rejse sig op ad ting .. hmm Dejlige dreng
Hvor er de altså dejlige... Noah har også først lige lært at trille fra ryg til mave, og mere end det kan han ikke.. Hvad vejer jeres? Noah vejer 8 kg og er 67 lang- en dejlig lille fedebasse 
Tobias vejer lige omkring 9 kg og er ca. 70 cm lang Han har hele tiden ligget ret pænt over gennemsnittet men efter jeg er begyndt på skemad er kurven begyndt at flade lidt mere ud 
Ja, så er jeg på banen igen  Jeg skulle have haft min menstruation i dag, men da den ikke var kommet i morges, bestemte jeg mig for at tage en graviditets test. Efter 10 min, ingenting. Efter 25 min, svag streg, men alligevel så tydelig, så den kunne ses i strakt arm. Nu - stadig ligeså positiv. Vi har så aftalt jeg først må teste igen på fredag, da min kæreste er på skole, og gerne vil være hjemme når jeg tester. Vi har jo prøvet i 14 måneder nu, uden held. Og nu har jeg desværre fået en depression - ikke en heldig timing. Men alligevel håber jeg virkelig virkelig den er der nu. Så.. Hvad er jeres erfaringer ? Kan testen ligge og blive SÅ positiv, så man kan se stregen i strakt arm, hvis den ikke er positiv ?? Et forsigtigt smil, fra mig 
Sikke da noget med lille Nuller! Ville bare lige tilføje til dit sidste spørgsmål, at vi også i min kommune har "åbent hus" en gang om ugen, jeg fandt ud af det fordi det stod i min "Barnets bog" --> Den der man får, på et klistermærke hvor der også står sundhedsplejerskens navn 
- Her står der hvornår sundhedsplejen i Vejle har åbent hus. 2 gange om måneden er deres fysioterapeut der også, og hun er vildt dygtig; har garanteret nogle gode øvelser til din lille dreng, som kan stimulere hans motorik. Jeg besøgte hende med min lille Anna, fordi var skæv i baghovedet efter min voldsomme fødsel, og hun er rigtig flink. Dejligt at du får en anden SP og dejligt at din dreng bliver undersøgt. Det må være rart at blive bekræftet i, at det er drengen, de er bekymret for og ikke jeres håndtering af ham.
Først vil jeg lige sige at jeg har selv for tidlig fødte børn. ( 3 stk) Først Mathias men efterfølgende tvillinger som var for tidlig fødte ( 6 uger) og jeg har altid kun haft 1 sp. Arbejder selv indenfor sundheds sektoren og nogle gange har man altså som fag personale brug for at andre vurdere det man obsevere. så synes ikk du skal ta det negativt at du har 2. Husk at de er der for at hjælpe dig & dit barn. At du lidt "flipper" over at sp kontakter din læge forstår jeg ikk helt igen hun vil jo jeres bedste. Mine tvillinger er lunge børn og da de i sin tid skulle udredes kunne jeg selv ringe til lægen og få en henvisning til sygehuset hvilket så kunne tage op til 6 mdr pga ventetid. Men derimod kunne min sp få trumfet en henvisning til en lungeafd igennem på blot 1 mdr. en SP har en anden form for magt i det offentlige system og jeg er overbevist om at hun altså blot gør hvad hun kan for at hjælpe jer! ADHD hvordan pokker kan man tro at et så lille barn har det ??? Er selv mor til en søn med ADHD så kender alt til det. Men min var altså 2 år inden jeg mente der var noget anderledes. Hvorfor mener i/du/de/dem at han har det udfra hvilket ???
mig ikke om at man ikke overholde love og regler- derfor flipper jeg. Vi havde ikke den aftale men en anden og det har hun bare at overholde. Såre simpelt er det for mig. SP kunne vist ikke trumfe en tid nogen steder hurtigere end jeg selv har gjort for min dreng var altså til øjenlæge i går på trods af 6 mdr+ ventetid! Og som om det ikk er nok- søreme osse at han skal på øjenambulatoriet fredag denne uge. Så nej jeg VED de ikke kunne ha gjort det hurtigere end mig selv heldigvis. At der var 2 er for mig negativt jo når de ikke er enige og skiftes til at ville ha en til et el andet og den anden gangen efter så kommer her i huset og retter det - og de ikke engang vil erkende at det er den anden part der har bedt en om det - man kan ikke samarbejde med to der hver mener at det de siger er det rigtige og de derfor hele tiden retter på hinanden. Nu er der som end mere end dette - men det vil jeg simpelthen ikke skrive her for jeg er træt af at alt skal vendes mod os selvom vi gør alt efter foreskrifterne, har prøvet at samarbejde, vil vores søn det bedste og selv har sat tingene til værks mv. Jeg forbeholder mig til udelukkende at sige at den SP har været meget hurtigt ude med en rive og sagt noget meget følelsesmæssigt grimt til min læge som ingen ville finde sig i hvis ikke det passede- slet ikke når ingen andren inkl lægen kan forstå hvor det kommer fra.
jeg synes faktisk at dette udvikler sig i en rigtig uheldig retning Stute, du bliver nødt til at få noget hjælp til dig selv og få bearbejdet alle de følelser der er i det her for det her handler ikke længere om din søns situation men mere om at du er kommet ind i en meget negativ og nedadgående spiral. Nettet er god til mange ting men vi kan også læse os til rigtig mange ting såsom sygdomstegn og ja leder vi længe nok skal der nok dukke nogen op der kan hænges på vores egen situation og det er skide farligt, undskyld mit ligefremme sprog. Jeg vil bede dig tænke over at alt det negative du udsender ligenu påvirker din søn meget mere end du er klar over og man er nødt til at bevare roen også selvom det kan være svært det er jeg helt klar over, men brug nu noget energi på at finde de positive ting istedet for at bleve hængende i alt det negative det er selvforstærkende og destruktivt. Har du/i slet ikke nogen i jeres nære omgangskreds der kan se tingene lidt mere udefra, hvad med en mødregruppe hvor man mødes med andre nybagte mødre, måske kunne det adsprede dine tanker lidt at være sammen fysisk med andre der er lige der hvor du er nu så du ikke går og pisker en stemning op for dig selv uden at kunne komme af med det andet end i et cyber forum hvor ingen jo i virkeligheden kender din situation andet end det du skriver. Jeg er stor tilhænger af at man skal søge professionel hjælp når krisen kradser og var jeg der hvor du er nu havde jeg bedt om en henvisning til at god terapeut for nogle samtaler for det her bunder dybere sådan som jeg læser dine indlæg. De bedste tanker til dig og din søn.
kommer jeg mere ud end normalt hi hi... Fordi jeg for en gangs skyld har haft brug for det rent faktisk... Men ind i mellem er man altså osse nødt til at være hjemme. Man kan jo ikke byde sit barn altid at være ude andre steder - heller ikke selvom han er så lille som han er. Negativ - nej jeg er realist, efter min mening... Og det er ikke kun mig selv der mener det heldigvis. Jeg blir det når der fyres en lire af til min læge, som ikke kan genkende det der skrives - når man nævner visse ting inden barnet er undersøgt og dermed uden at vide om han fejler noget mv. Nu har jeg osse fået en udtalelse el to faktisk uafhængigt vedr den omtalte SP mv... Det gør at jeg kan se det ikk er mig der er gal på den må jeg indrømme- endnu mere end før. Min søn - jamen den dag det hele skete ja der kunn han mærke det for der var jeg bestemt i et sort hul. Dagen efter vågnede jeg op og bestemte mig for at fanme nej- det her er en ny dag. Og i dag kæmper vi med næb og klør. Og det er vi i gang med. Det kunne man skam se og mærke på ham med det samme. For dagen før var han ulykkelig hos mig - men ikke hos min mand. Da jeg havde bestemt mig for at det avr i orden emd en tude/dum dag og så ikke mere- ja så var han seig selv hos mig igen osse heldigvis. I dag skal han på øjenambulatoriet og på mandag på børne afdelingen til forundersøgelse... *SUK* Ikke spor behageligt...
Emily er vist lidt fremme i skoene. Hun kravler rigtigt nu, og det går stærkt - fra den ene ende af stuen til den anden, og forsøger at stille sig op af alting! Hun er jo totalt mandsopdækket for ikke at ende med at komme til skade. Vi har fliser i hele hytten, så er lidt bange for hun falder og slår sig. Når hun stiller sig op er det ved egen hjælp, men hendes balance er jo ikke med hende, det glemmer hun vist lidt, hun slipper bare og vender rundt "Den går ik Granberg"  Hun er jo bare et bette pus med sine ca 74 cm og ca 7,5 kg 
Man må vist ikke stole på hvad den viser efter mere end 6-10 min. Men pøjpøj med det - prøv igen i overmorgen, morgen 
Nej, det ved jeg godt  Også dumt at kigge, men ku ikk lige lade vær  Vi har også bestemt os for at slå koldt vand i blodet, indtil fredag (Hvor er der bare lang tid til   ), også se hva der sker der. Men ville bare høre hvad jeres andres erfaringer er - netop fordi den blev så positiv, så man ku se den i strakt arm 
Da jeg tog en test i december, eller rettere 3, der vist de svagt positivt med det samme, og stregen blev så tydeligere og tydeligere jo længere tid de lå. Så min erfaring siger mig, at man skal forholde sig til det den viser efter de 5 min, eller hvad der nu står på pakken. Min var så svagt positiv, så selv sygeplejersken hos lægen var i tvivl om hvorvidt jeg var gravid eller ej. Heldigvis var min læge ikke et sekundt i tvivl..! Men, det var også meget, meget nyt da vi tog til lægen.
Tak for dit svar  - Og tillykke med graviditeten  Ja, jeg tror nu heller ikke på det, for har ingen symptomer, udover lidt kvalme, men det kan jo komme af så mange andre ting også  men har da lov at håbe.. Kæresten har sagt ok til at jeg tester i morgen eller onsdag, hvis min menstruation ikke kommer, så nu må vi se.. 
ikke oplevet at tag en negativ test der efter mere end de anbefalde X antal minutter så ahr vist positiv vil jeg så sige. Jeg ved godt at de siger man ikke kan stole på dem efter de X antal minutter der står i indlægs sedlen mv - men som sagt har jeg ikke oplevet en test være negativ slå ud senere som positiv selvom de siger at det ER muligt det kan forekomme... Så mit gæt vil forsigtigt være at den alligevel ER god nok - MEN med STORE forbehold trods alt! Jeg tænker testen måske har været så ekstrem utydelig du ikke har kunnet se stregen nemlig - og så vil testen længere den ligger blive mere og mere tydelig indtil urinen igen fordamper fra testen -
Jeg vil så sige, at jeg absolut heller ikke havde nogen symptomer på at jeg var gravid, tog kun testen fordi vi nu var gået igang med projekt baby, og min mens ikke var kommet til tiden. Ventede dog 3 dage med at teste.. Havde bestemt ikke regnet med at den var positiv, idet, det var absolut første forsøg. Nåede ikke engang at få en rigtig mens efter p-pille stop. Men, men.. Symptomerne kom senere..! Efter 5.uge blev jeg SÅ træt, virkelig virkelig træt, tror jeg har sovet de meste af julen væk. Og i uge 8, kom kvalmen så, eller ikke rigtig kvalme, jeg kaster bare op..! Lidt upraktisk faktisk og gør det stadig, er idag i uge 13+0 Men, krydser da finger for dig 
nogen symptomer her rigtigt... Bukserne klemte bare så tog en test havde som end ikke opdaget jeg var gået over el noget...
Jeg har lige bestilt nogle tests på nettet, som gerne burde komme i morgen. Så onsdag tror jeg at jeg tester igen, for så er der gået 3 dage, også burde jeg jo kunne se det, inden for test tiden, hvis der er noget. Så onsdag må gerne komme meget hurtigt  Stadig ingen tegn på at menstruationen er på vej - og jeg er ellers en af de "heldige" der får vanvittigt ondt i maven når det kommer. Så jeg håber den er god nok, og at det bare er, som du gætter på Stute, med at den var for utydelig til at jeg kunne se noget.
producerer jo sleeet ikke hcg nok til at en alm test kan påvise det, og ender derfor med en blodprøve for at finde ud af det- ellers kan ens læge nu osse bare tjekke en gynækologisk...
Må hellere smide en opdatering. Jeg testede her til morgen, da jeg nu er 3 dage over tid, men den er bragende negativ. Må nok bare erkende at min mens igen skal til at være ureglmæssig.. Nu har den ellers ligget på 38-39 dage, i 4 måneder, så lidt øv at skulle til at bøvle med det igen  Så, når der ikke er gevinst må mens bare gerne komme, for skal ind og ha lavet røngten for at finde ud af om der er passage gennem mine æggeledere, og skal ringe på min menses første dag, og aftale en tid, inden for 10 dage. Ydermere skal jeg på 25. dagen af min cyklus, ind og ha taget blodprøve for at se om jeg har ægløsning. Så en stille bøn herfra, om at min menses kommer, så jeg kan komme videre. Knus mig - desværre uden baby i maven 
Øv for den da! Jeg står selv i samme situation. Min mens udeblev også her den 13. feb (og den har været rimeligt regelmæssig gennem tre måneder, og jeg blev skannet den 25. jan, hvor jeg havde et næsten modent æg). Jeg testede i weekenden, og den var også bragende negativ. Jeg gik ellers lige og følte mig gravid, men er åbenbart bare ved at blive fed istedet  Min mens er dog stadig ikke dukket op, så det er noget bøvl. Jeg skal til samtale på fertilitetsklinik på torsdag i næste uge, så der er håb forude... Jeg skal også til hsg eller hsu - de har ikke besluttet sig helt endnu - men har bare hørt så meget dårligt om undersøgelsen. Min veninde besvimede bla. så jeg tøt næsten ikke. gys. (ikke for at skræmme dig).
Hehe, ja, jeg er så også ved at blive småtyk, for går og åbner bukserne, men det er altså ikke pga. baby  Hvad er hsg, og hsu ?? Jeg har lige snakket med en veninde, som først kunne teste positivt, da hun var 17 dage over tid, så hun sagde der var håb endnu. Men jeg tror det ikke. Men har lige regnet på det, og jeg er kun 2 dage over tid i dag, så så meget forsinket er min menstruation heller ikke - men stadig nok til at jeg synes der var et lille håb *suk* Held og lykke med projekt baby - synes virkelig det er så synd for os der skal kæmpe så hårdt, for at få vores ønskebarn 
det ER ikke sikkert du er uden baby endnu - nogle tester dårligt positiv som sagt i det hele taget fordi deres hcg er så vanvittig lav at testene dårligt kan opfange det - nogle kan først mellem 8-12 uge endda. Men efter 12 uge kan man ikke da hcg erstattes af moderkagen... Dermed ikke sagt at du ER med rogn - men muliheden forligger. Då må jo osse ha testet inden du gik over tid første gang hvis du har regnet lidt forkert og dermed er gået to og ikke tre dage over tid? Og så er det klart den intet viser - og den anden test måske ikke fordi det KAN være så nyt der ikke er hcg nok.
Ja, jeg må have testet en dag før forventet mens, første gang jeg testede. Men vil engentlig hellere sige til mig selv at der ikke er noget, for så kan jeg da kun blive glædeligt overrasket. Så jeg tager en dag af gangen, og kommer min mens, så kan vi komme i gang med de sidste undersøgelser.
jeg som end godt at du vil- sådan er jeg skam osse selv. Det er bare for at gøre dig opmærksom på du ikke skal vælte bagover HVIS du finder ud af den er god nok OG fordi røntgen som gravid er fy fy...
Det er også derfor jeg skal ringe på min menstruations første dag, og aftale tid, fordi de vil være sikre på jeg jo ikke er gravid  Men nu må vi se.. Jeg kan jo ikke gøre andet end at vente - der er jo 2 muligheder, enten får jeg min mens på et tidspunkt, eller også er der en lille spire i min mave 
ja det er jo så sandt som det er sagt... Anderledes kan det jo ikke være- men jeg krydser fingere for dig...
prøve at vente et par dage endnu og ellers få lægen til at tage en blodprøve. Som du kan se i mit indlæg om manglende mens, men negativ test længere nede på siden har jeg selv lige været der. Ingen baby til mig i denne omgang, men tilbage på p-piller så der er ro for min endo  Kroppen kan som sagt drille ret så meget - desværre
Ja det er virkelig ØV her for tiden.. Jeg har jo gået til en masse undersøgelser for at finde ud af hvorfor jeg ikke får reglmæssig ægløsning og hvorfor jeg ikke er blevet gravid inden for det år jeg ikke har været på p-piller.. Det ser ikke rigtig ud til at jeg fejler noget, har en lille smule cyster på højre æggeleder, men ikke nok til at lægen ville konstatere PCO.. Lægen ville også have en sædprøve fra min kæreste da han jo også kunne være årsagen til at der ikke er sket noget.. Og desværre viser det sog at hans sædkvalitet er helt i bund.. Virkelig helt i bund..  Lægen vil have ham til at komme med en ny om 3 måneder da det åbenbart kan svinge med sædkvaliteten. Ved ikke om man kan nå at gøre noget som helst indenfor de 3 mdr, men vil høre om nogen ved om man på nogen som helst måde kan forbedre sin sædkvalitet? Altså ved at spise vitaminer eller noget i den stil? Ingen rygning og druk er selvf. første skridt på vejen, men tænkte på om der er andet man kan gøre.. ? Hvis kærestens sæd er lige så dårlig ved næste prøve skal vi igang med reagensglas behandling med det samme, for som lægen sagde, så bliver hans sæd jo nok desværre kun dårligere jo længere vi venter..  Hører også gerne fra folk som har været i reagensglas behandling og haft succes med det.. Har virkelig brug for noget opmuntring...
hej hej Jeg ved ikke om kanonkuren kan være noget, men prøv at google den, og se hvilke erfaringer folk har med den bla. er den her:
Hejsa.. Vi har selv været hele forløbet igennem med IVF grundet min mands sæd var helt i bunden, Jeg var os meget nervøs for hele forløbet osv.. Men dem på Holbæk sygehus hvor det forgik var så søde og venlige at alle gange vi var der følte vi os hjemme. og i dag står vi med en dejlig dreng på snart 2år. Jeg var dog så heldig at jeg ikke blev dårlig af hormoner osv og alt forløb som det skulle. så jeg har kun gode oplevelser at dele ud af omkring denne dejlige hjælp man får.. 
er som i regel lavere om vinteren fordi mændene går i stramme cowboy bukser. Jeg har arbejdet på afdelingen for Vækst og Reproduktion på Rigshospitalet og kiggede meget på mænds sædkvalitet. Mænd på session kom ind til os for at aflevere en prøve så vi kunne lave statistik på kvaliteten og på denne måde kunne vi hurtigt spotte os ind på at den er lavere om vinteren pga bukserne. Shorts er lidt løsere og strammer ikke så meget  Desuden skal han holde op med at ryge, hvis han gør dette. Som regel er evnen til at producere sæd grundlagt i fostertilværelsen og igen via de unge mænd der mødte op hos os svarede størstedelen af dem med lav sædkvalitet at deres mødre røg cigaretter igennem hele graviditeten  Men at ryge sætter den helt i bund ! Bærbar PC i skødet, drop det ! Varme karbade, drop det. Spis sundt, ikke junk food flere gange om ugen men god mad med godt med grøntsager og drik med måde. 3 måneder er kort tid ! Men held og lykke med det. Knus, Beagle.
Da jeg fik konstateret en meget mild grad af PCO, fik jeg at vide at jeg skulle spise efter bogen "spis dig gravid", nu går jeg så også hos den gynækolog der har skrevet bogen  Men min kæreste fik testet sin sæd, hvor der var 4 mil. levende sædceller, han fik ligeledes at vide at han skulle spise efter bogen, og da vi var oppe for at jeg kunne blive insemineret i torsdags, havde han nu 11 mil. levende sædceller... om det kun skyldes kostændring kan jeg ikke sige, men det skader jo ikke at prøve  Skal måske lige sige at han fik lavet den første test i september sidste år. Mange gange held og lykke i jeres videre forløb
skal undgå sædevarme/labtop på skødet ect da varme slå de små fætre ihjel. Grunden til pungen på en mand hænger udenfor er fordi de har bedst af 2 grader mindre end krops temperatur. Stramme underbukser og bukser er osse no go. Sund kost kan hjælpe på meget samt et vitamin tilskud. Visse frugter kan afhjælpe nogle. Smøger og alkohol som du skriver er osse no go. Grunden til manden skal afleverer en ny prøve om 3 mdr er at det tager 3 mdr for et hold nye små fætre at blive lavet derinde.
kan man selv gøre for i hvert fald ikke at forringe kvaliteten. Som nævt, temperatur. Stramme bukser, sauna, dampbade, pc i skødet, sædevarme i bilen, varmetæpper i sengen m.m. er bandlyst. Bliver manden syg, med feber, så slå den mest muligt ned med panodil. Sund kost, gerne økologisk frugt og grønt i massevis. Parfume gør generelt ikke noget godt for reproduktion. Kosttilskud: E vitamin, Zink, Fiskeolie Sædkvalitet svinger helt vildt fra gang til gang. Vi har været i fertilitets behandling, og jeg tror mandens fætre er talt mindst 20 gange. Det har svinget mellem 12 og 150 mill. Nogle gange kunne vi godt efterrationalisere påkvaliteten, andre gange var der ingen sammenhæng.
Røntgenundersøgelsen for gennemløb i æggelederne er hsg. Den samme undersøgelse lavet med saltvand og ultralyd hedder hsu. For begge gælder vist, at de ubehagelige, hvis der ikke er gennemløb... Jeg testede lige endnu engang i går(bare for at stresse mig selv lidt ik   ) og den er stadig negativ.
Tak - så blev jeg så meget klogere  - Så er det en hsg jeg skal have lavet.. Måske er det ubehageligt, men vælger at tænke på den måde, at det umuligt kan være mere ubehageligt end en fødsel, og det sku jeg jo forhåbentlig ende med på et tidspunkt  Jeg har stadig ingen tegn på mens. Men tester igen i morgen tidlig, hvis det stadig ikke er kommet. Troede ellers det kom i går - fik pludselig menstruations smerter. Men ligeså hurtigt som de kom, ligeså hurtigt gik de væk igen. Så vi venter stadig på at der sker det ene eller det andet.
uha jeg er SÅ spændt på dine vegne og HÅBER der er gevinst altså... Jeg ser alle tegn for dig lige nu må jeg erkende (kan ikke lade være jo) - og mens smerter el lignende smerter kan jo osse være tegn på den er god nok når det så endda ikke er kommet endnu... uha uha uha... Krydse krydse
Tak  Vi har jo prøvet i 14 måneder nu, så vi håber jo også, men jeg tror stadig ikke på det. - Sad hos frisøren tidligere, og var igen helt sikker på at nu var min mens kommet, og ku derfor dårligt lide at rejse mig fra stolen, for var helt sikker, men nej - stadig ingen mens til mig. Kryds fingre for at der kommer 2 streger i morgen tidlig 
Jeg krydser alt, hvad krydses kan for, at der er to streger i morgen 
Jeg var på en måde heldig for jeg fik lavet undersøgelsen for om der var gennemgang i fuld narkose og mærkede derfor intet undervejs. Men det var så fordi jeg samtidig blev tjekket for Endometriose, som jeg så desværre havde. Håber at du får svar snart - det er ikke rart at gå og vente... Vi har prøvet i 2 år og 3 mdr nu, så ved hvor træls det er, når ikke kroppen vil som man gerne vil.
ingen af os fejler noget - men det tog osse her 14 mdr før der var gevinst... Enten er din mens MEGET anderledes end den plejer nu el osse er den der jo kan man sige - og jeg tror stadig på den er der... Det passer lige med de 14 mdr ligesom her 
Så har jeg lige kastet op, udløst af en migræne agtig hovedpine *great*... Så mon ikke bare min krop snyder mig, fordi jeg måske er ved at blive syg ?? Men håber.. Stute; kan huske jeg på et tidspunkt så et indlæg fra dig, hvor du skrev i havde prøvet i 14 måneder, og jeg bare tænkte; "arj, hvor er det synd for dem - det kommer i hvert fald ikke til at ske for mig". Tadaa, mange måneder senere, er der gået 14 måneder.. Louise; Tak  Puskin; 2 år & 3 mdr ? , Hvor vildt. Jeg synes virkelig det er uretfærdigt at der er nogen der ska kæmpe SÅ lang tid for at få deres ønskebarn. Håber i snart får gevinst..
foreløbig holder vi pause, så jeg kan komme ovenpå igen efter 1. runde i systemet (med to mislykkede forsøg), men vi har jo to forsøg mere  Ligenu ser jeg frem til en ferie i uge 9 med en tur på Tenerife og planlægning af en tur til Kina og besøge noget familie i April og når vi kommer hjem fra det, så må jeg se om jeg er klar til 2. runde i Odense... Jeg håber da for dig at du snart finder ud af det. Som sagt så kan en blodprøve vist afklare det, hvis du gerne vil have besked hurtigere. I systemet tager de ihvertfald en blodprøve 10 dage efter Æg-oplægning, så mon ikke du også kan få svar....især hvis du forklarer lægen at du jo er nødt til at have svar for at kunne tage stilling til de andre ting du går og afventer (undersøgelser mv).
Jeg kan skam godt vente lidt endnu i uvished. - Vi har jo prøvet det så mange gange før.. Det værste er engentlig at jeg pt. går sygemeldt, så jeg har aaalt for meget tid for mig selv, til at tænke. Men men men.. Nu tror jeg min mens kommer.. Jeg har været "øm" dernede det meste af dagen, og mærker jeg lige over hårgrænsen *you know*, så er jeg hård. Så mon ikke at den er lige om hjørnet ??
Da jeg blev gravid med min datter, troede jeg også hele tiden at NU kom min mens, fordi jeg hele tiden fik mens-smerter. Men den kom aldrig, og fik så senere at vide at man kan få mens-ligende smerter når ægget "ligger sig på plads". Pøj pøj 
Jamen for faén.. - I gør det ikke nemt at overbevise sig selv om at der ikke er noget  Men jeg føler mig desværre temmelig sikker i min sag. Er helt sikker på det senest er kommet når jeg står op i morgen tidlig - desværre..
vædde bare for at øge spændingen lidt   Hård over kanten passer nok måske med livmoderens str- gjorde det ved mig i hvert fald
Jeg er frisk på at vædde  - Hvis du tør.. Min menstruation kommer snart, for ligner en ballon 
emn bare for at øge spændingen - jeg er klar hvis du er. Hva skal vi vædde hi hi (et evt kolikbarn måske)*LOOOL*
Vædde kan vi godt, men ikke et kolikbarn  Status i dag: Ingen menstruation Negativ graviditets test. Så.. Stadig ikke 2 streger til mig, og vi kan stadig nå at vædde Stute.. Hehe..
Hej hvad bruger i af sko til de små. Rachel er 11 mdr, og har indtil nu kun brugt hjemmesko. Men hun er blevet meget intresseret i at gå rundt ved hånd. Og så var det jeg tænkte hun måske skal til at have nogle sko som støtter lidt. Hun kravler ikke endnu.
har en datter som også er elleve måneder. Hun er kommet rundt siden hun var 5 mdr og er nu i gang med at rejse sig uden at holde ved noget. At stå ved bordet, gå rundt om dette , skubbe stole osv foran sig har hun gjort i evigheder. Vi har gulvvarme overalt og hun har aldrig haft hjemmesko på. Hun har heller ingen sko på. Det kommer først når hun rigtig begynder at gå. Baby/børne fødder har bedst af ikke at være spærret inde. Faktisk ville det mest optimale være hvis de havde strømper på med plads til hver tå som med fingerhandsker. Gjorde det samme med storebror. Men der er jo forkskel på hvordan vi går. Eks min storebror hans to drenge har fået sko på meget meget tidligt. Men var jeg dig ville jeg vente med det til han/hun gik alene.
... sådan nogle bløde sko på, da hun lige var ved at lære at gå. Ikke hjemmesko, men almindelige sko bare meget bløde, så hun også kunne kravle i dem uden problemer. Det kan de rådgive om i en skoforretning.
marcus var ca 7 mdr da han fik et par såkaldte overgangssko, han var lige begyndt at ville gå når vi holdte ham i hånden, og rejse sig ved ting, vi blev anbefalet de "sko" det er en lille støvle som støtter anklen, med en blød bund, vi har da været glade for han fik dem, men det havde som sådan ikke været nødvendigt, men godt fordi han før gik "skævt" på den ene fod, og der gik støvlen ind og støttede op så han gik mere lige, dog var de svære at kravle med..
har altid haft Melton fløjlssutter på. Han begyndte og rejse sig meget omkring juletid, og da vi startede op i VS igen efter juleferien, snakkede vi med pædagogerne om det. De oplevede han han nærmest vrikkede om i sutterne, fordi de ikke støttede hans ankler. Da han blev 1 år, d 23/1, fik han sine første sko af os. Vi kørte i Skoringen, og han fik et par Skofus begynder sko. Bløde lædersko/støvletter med blød sål, som støtter ankel og omkring hæl/fod. Han står nu meget stabilt, og glider heller ikke, når han rejser sig. Han får først rigigte sko, når han går stabilt. Han er ikke begyndt og gå endnu. Tine
Da Mads var lille (nu er han snart 4 år) brugte vi også bare, at han havde bare tæer så meget som muligt, han skulle ikke "klemmes inde" i en sko  Desværre har det vist sig, at han har arvet mine platfødder, og han tilter derfor indad, og har brug for MEGET støtte i sine sko for at prøve at rette det op. Derfor får lillebror Lasse HELT sikkert nogle små begyndersko på, når den tid kommer (forhåbentlig snart, han er knap 8 mdr), men der vil jeg gå i skobutik og købe nogle, med ankel støtte osv... Så håber jeg, at han kommer til at stå bedre på sine fødder, end sin storebror... ..men ja, hvert barn er forskelligt, og som udgangspunkt anbefales det, at de øver sig på bare tæer, før man begynder at proppe sko på, men omvendt, har du/faderen bøvl med jeres fødder er det måske netop bedre, at forebygge. Så søg råd og vejledning i en skobutik, så du får det mest optimale til DIT barns fod....
uden at bryde grædende sammen.
jeg er tom for ord, ved slet ikke hvad jeg skal sige... stor trøstekrammer til dig... håber du vil bruge os her inde til støtte osv. er glad for at du har lært at komme "vidre" selvom det er hård, og du har jo også din søn at tænke på, og støtten er der....
Sikke en rørende fortælling. Kan slet ikke forestille mig hvor hårdt det må ha' været og stadig være. Godt, og modigt at du valgte livet!  Mange tanker herfra.
kan jeg slet ikke forestille mig, hvor hårdt du har haft det! Stort kram herfra.. Du skal nok klare det hele 
Sikke en smuk beretning - og meget sørgerlig! Hvor må det være ubeskriveligt forfærdentligt hårdt at opleve det du har været igennem. Dejligt at høre du har fået et søn og har det godt idag, trods alt!
Der er vist kun ét at sige: Du er en fighter og hvor er du dog stærk! Det må være utrolig hårdt for dig at have mistet et barn og skulle bisætte et så lille menneskebarn Efter en tur ned fik du vendt dig selv og blomstrer nu på ny. Hvor er du stærk!
men hva skal vi dog vædde om så? hi hi...
Din idé, dig der finder ud af det  Og gerne hurtigt, inden der sker noget.. Hehe.. Mine mens smerter er gået i sig selv igen.. Underlig krop jeg har mig altså. - Kunne være jeg skulle prøve at sende gynækologen en mail - hun sagde jo at jeg bare skulle kontakte hende, hvis der var noget jeg var i tvivl om.
når vi ikke bor op af hinanden hehe - så ka nen middag jo ikke rigtig komme på tale bare sådan lige...*LOL*
Hvor bor du ?? - Har bil, og kører med glæde for en middag   - Men så skal den også være god.. Hehe..
det har vi osse - men lillemand har osse kolik- det er dog kun manden der har kørekort etc... Det er en dum tid pt- men hvis det så evt (hvis jeg taber) kan vente lidt... Alt efter hvor langt det er... Bor i Egtved mellem Vejle, Kolding og Billund...
Jeg bor på sydsjælland, så der er pææænt langt :/ Rigtig god bedring med ham..
ja så går det jo ikke - for vi kommer ikke sådan lige til Sjælland desværre... Hmm hva kan man mon så komme på der kan sendes el et el andet (det her er jo på sin vis sjovt) og jeg tror stadig på jeg har ret  Nu har jeg det - HVIS jeg har ret så finder du nogle super seje og lækre strømper til min troldeunge, du kan sende med posten (det koster jo ikke det vilde netop) - og hvis DU har ret......... Her må du så indskrive et el andet efter eget ønske som bare ikke må koste det vilde eks.
Det en aftale  - Og hvis jeg har ret, så skal du sende mig en plade marabou med daim - ikke særlig dyr, men smager faaaantastisk, og har ikke kunne få nogen længe nu 
jeg TROR nemlig faktisk godt jeg kan få dem oppe i vores butikker - i hvert fald den ene. MENER jeg...
Jeg fik min mens i går, 20 dage over tid  Så nu skal jeg ind og ha lavet røngten af livmoder og æggeledere, og ha lavet blodprøve, for at se om jeg har ægløsning, og herefter videre på fertilitetsklinik  Øv øv, havde virkelig håbet den var der denne gang 
du er skuffet - man håber bare til det sidste at man måske alligevel kunne selv. Sørg for at spørge om alt hvad du har behov for at få belyst under udredningen. Jeg var så omtåget da jeg vågnede efter min OP at jeg ikke fik stillet de spørgsmål jeg havde, men dem kunne min gyn så heldigvis hjælpe med efterfølgende. Bogen barnløshed og parforhold har hjulpet mig en hel masse i det indledende forløb - den giver mange gode input til at forstå hvad der sker med en psykisk undervejs - noget som de ikke altid har så meget fokus på på klinikken medmindre man selv er god til at gøre opmærksom på at man måske ikke lige har det supergodt. Held og lykke med udredningen.
ikke for at snage, men til jer som har lyst til at svare, hvor mange penge bruger i sådan cirka på jer selv og børnene hver måned? altså efter alle faste udgifter er trukket fra??? dvs når forsikringer, bil/transport, institutionsplads, hobby osv.er trukket fra. altså hvad bruger i på mad, bleer, hygiejne og "fis og ballede", gaver og opsparing til fx ferie mv. pr måned??? ved godt det er forskelligt fra familie til familie og alt efter indkomst, men prøver at danne mig et realistisk billedet af hvad børnefamilier i gennemsnit bruger/er nødvendigt at have pr måned, sådan cirka.....
vi har hus, bil, hest og 3 børn... vi har et rådighedsbeløb på ca. 11000 når alt er betalt....
Sjovt nok så prøvede jeg at regne ud i sidste mdr hvor mange penge vi brugte på mad-tøj bleer m.m. Vi er en familie på 2 voksne og 2 børn alder 9mdr og 3år. Jeg ville spare hvor jeg kunne og havde lavet madplan for ugerne frem. Den blev så vidt mulig overholdt. Jeg har så vidt mulig handlet ind i vores lokale dbrugs, da jeg er let at friste i kvickly- bilka osv. Nogle mener det er for dyrt, men jeg har sparet ved ikke at købe unødvendig ind. Det er kun mig der handler madvarer og andet og budgettet var 2800kr for mad og bleer og 700kr til tøj og gaver. Derudover skal det siges at manden et par gange har inviteret ud og spise og det kan man vælge og lægge oven i ca 700kr Mit forbrug har altså lagt på 3500kr meget lavt og vil formentlig være større i denne mdr. Generel har jeg et rådighedsbeløb på ca 4000kr til mad og andet. vi har så fryseren fyldt med gris og kvie og jeg er den eneste der spiser mad til middag.
Hmmm... Vi har to piger; en på 2½ og en på 8 måneder. Vi bruger 500 om måneden til at sætte ind på børneopsparing (250 på hver). Jeg bruger ca. 3000 om måneden på mad, bleer osv. Jeg handler i ABC, hvor jeg kan købe til en uge af gangen for 5-600 kr + lidt supplerende i den lokale brugs. Matilde (den store) får nyt tøj ca 3 gange om året. Her køber jeg vel for 1000 kr. Og så er der nok lidt ekstra sko, så det blir nok 4000 om året. Anna køber vi faktisk aldrig noget til, da hun arver Matildes, og ellers får lidt af farmor og farfar  Legetøj har vi masser af, så det får de kun til jul og fødselsdag og det er vel samlet 500 til fødselsdag og lidt mere til jul. - Så alt i alt ca. 4000 om måneden...
vi har vel ca 8000kr til mad og bleer osv om måneden.. men jeg er elendig til penge så tit løber de tidligt op.. jeg inpulskøber alt for meget..
Hvad giver I jeres poder at drikke til maden. Emily er jo startet op på fast føde, og det gør at hun jo lige knap bliver ammet lige så meget som før. Jeg har ikke indtryk af at hun er dehydreret, men mere om hun får mælk nok? Fortæl hvad gjorde I? Jeg ringer til SP på mandag, men nu er det jo lørdag idag og jeg er blevet sådan i tvivl 
lillemanden er 6 mdr og startede på grød lige omkring 4 mdr. Han får tilbudt vand af en kop v siden af grød/mos + de første mange gange tilbød jeg bryst efter måltidet. Man kan også give udmalket MM eller MME i kop ved siden af maden. Grøden har jo også mælk i, det skal man huske også tæller med i regnestykket 
... er under 12 mdr må hun ikke få komælk. Vand er heller ikke helt dårligt at lære at drikke, og kalk får hun jo både fra dig og fra kosten. Vil du endelig give hende mælk, så er der de der drikkeklare modermælkserstatninger. Dem brugte vi en del, dog mest i forbindelse med natflaske osv. Men de kan nemlig drikkes kolde også 
Ja jeg ved godt der er mælk i grøden, jeg bruger MME og blander i, hun får dog ikke så meget grød, men suppe med det i, hun er VILD med tomatsuppe krydret med basilikum, har også ristet lidt kylling på panden og givet hende i suppen, det glider ned  Avokadomos er tilgængæld ikke så stort et hit - jeg tror bedst hun kan lide ting der faktisk smager af noget. Tror dog jeg vil prøve med en gang agurkesuppe til hende, hun er ret vild med agurk. Hun har i øjeblikket ikke så megen ro i løbet af dagen til at blive ammet, hun karder rundt og vil hellere lege og mosle rundt. Jeg har hele tiden en kop med vand stående som hun bliver tilbudt af. Vi var på ferie sidste uge hvor en tjener gav hende en kop med sugerør - det var et hit, og idag har hun så lige fundet ud af at man også kan puste i sådan et - ikke så meget hit synes moren! Hun kan dog sagtens drikke almindeligt af en kop 
Den folder jeg har fra SP'en står der ikke noget om at de ikke må få komælk, den er fra mejeristyrelsen - der står at de må få lidt sødmælk, ylette og lignende fra 6 mdr og frem?
Fra de er 6 måneder må de få komælk! Sødmælk, ylette osv. Ligesom jibber skriver... Nicoline kunne ikke li sødmælk, så hun har fået minimælk fra hun var 6 måneder... Det sagde min SP god for.
hej alle sammen, jeg er en meget glad og stolt og ja self gravid kvinde i 21+5   for første gang hehe jeg har været til scanning idag og fået af vide jeg skal have en deglig dreng  mennn sygeplejersken der var der var lidt nervøs over noget hun så så hun måtte have en anden læge til at se, hele historien kommer lige her  vi kom til Rishospitalet i god tid og var spændte hehe   vi blev kaldt ind af en rigtig sød sygeplejerske der bare fortalte alt hvad vi var i tvivl om, og sød og forstående og lige til at gå til.  da hun havde målt vores skønne dreng skulle hun tjekke han lå det helt rigtigte sted med livmoderen, men hov der er et problem   . en sygeplejerske mere kom ind og sagde min livmoder lå for langt fremme så det kan være jeg skal tages med kejsersnit når jeg skal føde, puhaaa   menn han skal bare sikkert ud min dreng, så jeg skal til 2 scanninger mere de næste 2 måneder så lægerne kan holde øje med om det forandre sig og det kommer til at ligge rigtigt eller om vi så skal tage os forhold til at han skal tages med kejser,  men nu må vi se, skal derind igen den 19/3 og tjekkes og så igen til april .  men han er elelrs super fin sagde hun, lidt lille af sin alder, men jeg har også været igang med flytning og alt muligt, så det kunne sagtens være stress der har gjort at han ligger i den lave ende, men skal vi nok få lavet om på  men så er det bare at nu efterhånden som aftenen kommer på så kan jeg ik lade være at tænke på hvad der kan ske  er så bange for hvis der skal ske min dreng noget, og hva må jeg og ikke må ? jeg har altid været meget aktiv både med ridning og arbejde og nu BOM må jeg intet, er sygemeldt og må kun slappe af  åhh håber nogen derude måske har prøvet noget lignede og kan komme med deres historie  mvh. Mille
... fra at du mener, at din moderkage ligger for langt fremme og ikke din livmoder?  Moderkagen kan godt ligge forkert i starten og så rette se i løbet af graviditeten efterhånden som babyen vokser. Men det er klart, at hvis ikke den flytter sig, så skal der kejsersnit til.
jo self . . sorry der fik jeg vidst skrevet for hurtigt hehe . . ja de sagde godt den sagtens kunne lægge sig på plads igen, men først skulle jeg først komme ind igen om 2 måneder men lidt efter de havde snakket og kigget på billeder ændrede de det til allerede om en måned og så igen om 2 måneder . .
som du selv siger - ud skal han jo nok komme. Så jeg sys ikke du skal bekymre dig. De to scanninger er for at se om moderkagen falder mere tilbage og på plads så du kan undgå kejsersnit - det skal de jo ha på plads inden fødslen, fordi man så skal fremkomme med en dato du skal have dit kejsersnit hvis IKKE den gør - det skal jo være inden der er mulighed for du går i fødsel af dig selv. Så de gør NETOP det her for at sikre både dig men mest af alt den lille. Derfor sys jeg ikke du skal bekymre dig
Her lå moderkagen også for, men den rykke sig fint tilbage under graviditeten og jeg fødte naturligt, så ro på  . En veninde blev også sygemeldt og måtte end ikke støvsuge derhjemme grundet at meget af moderkagen lå over livmoderhalsen, men også her trak den sig fint tilbage og hun fødte naturligt  .
Nu har jeg ingen erfaringer med det problem, men syntes heller ikke du skal bekymre dig, så længe det "kun" er problemet. Lille mand har det jo godt  Og så glæd dig over du er så heldig at få 2 ekstra scanninger 
Bekymre jeg tror jeg ikke du skal, men du skal tage lægens anvisninger alvorlige, og holde dig i ro.
jeg fik det samme at vide til vores md scanning, moderkagen lå foran så baby ikke kunne komme ud, men det sker ofte, og er ikke noget at bekymre sig om, det retter sig som oftest og ellers er det jo bare godt de har opdaget det så de er opmærksomme på at du måske ikke kan føde selv, det gør ingen skade når de har opdaget det, det er kun hvis du skulle gå i fødsel der kan ske noget ved det.. jeg skulle til ekstra kontrol scanning i uge 32 og der var intet galt mere, synes nu måske også de har gjort det værre end det er ;o) ved at få en anden ind og tjekke plus 2 ekstra scanninger ;o) men de vil jo bare være sikre, men altså helt ufarligt, du skal bare have tanken i baghovedet at du måske skal have kejsersnit ;o)
Min erfaring fra Riget er at de passer på dig derfor vil de se dig til flere scanninger, og hvis de har den mindste bekymring om dig eller baby boy ja, belive me så beholder de dig til du har født, been there done that. Under min nr.4 graviditet havde jeg flere gange smærter som lignede præsse veer, allerede fra uge 20, hvilke ikke er normalt. Var til kontrol scanning på Riget med min kæreste og vores 3 andre børn, ingen regnede med hvad der ville ske herefter. Den korte version for klokken er mange nu:-) Til kontrollen kom to overlæger og scannede mig de snakkede lidt og begyndte at hviske, kiggede på os og på hinanden, derefter fortalte de at baby havde det godt men min moderkage lå forneden og at min livmoder og moderkage var vokset sammen (deres største bekymring) og så skulle jeg indlægges til jeg havde født dermed basta. Jeg ville hjem og pakke men måtte ikke forlade Riget, på eget ansvar sagde de, det var altså på grund af min livmoder og moderkage kunne briste der hvor det var vokset sammen, (ikke det samme som dig det ved jeg godt). Lå på Riget i 6 måneder i alt, jeg fik den dejligeste lille pige 1500g i uge 32 ved kejsersnit,og hun klarede sig godt, det var nu også mere mig de var bekymmerede for. Har kun positive ting at sige om Riget og personalet var alle fantastiske. (jeg kunne selvfølgelig godt have været foruden denne dramatiske oplevelse). Har altså ikke fortalt det hele for jeg skal ikke skræmme nogen, og mit var også mere alvorligt end normalt sagde de, de har kun set et tilfælde om året med det samme som mig, og mit tilfælde var det værste de havde set. Du er velkommen til at stille spørgsmål, da jeg som sagt ikke kan fortælle alt nu. Håber ikke jeg har skræmt dig for det var ikke min mening. Men tro mig det er kun for jeres sikkerhed at de skanner dig igen og igen og det skal du kun være glad for, de passer på dig.
tusind tak for jeres utrolig søde beskeder, det varmer utrolig meget. jeg er glad fro at i gad læse min beretning, jeg var lidt bange for at srkive den ned i frygt for måske at den blev misforstået
   Det er virkelig en af de ting der kan teste os, en ualmindelig haard livskamp ikke alle kommer i gennem. Det gjorde du ! Du er en staerk staerk kvinde! Kan umuligt satte mig i dit sted, er selv naesten 5mdr henne, kan kun beundre dig. Tillykke med din smukke soen og bliv ved med at se det smukke i livet og det positive i de kampe vi gaar i gennem. Stort knus
bliver nødt til at spørge; hvem er Jonathan som du skriver om i din signatur ? Desuden håber jeg at du har søgt lægehjælp også selvom du overlevëde en overdosis paracetamol på egen hånd.
Du har da også mistet en til vuggedød, det mindes jeg da du har skrevet?
Jeg kunne slet ikke forestille mig, hvor hårdt det måtte være at midste et barn. Men jeg er en smugle forviret over de datoer du skriver. måske er det en tastefejl ? Men du skriver at du mistede din datter den 22/11 - 09 I din signatur skriver du at du har en søn fra den 13/12-09 I et tidliger indlæg fra den 5/10-09 skriver du at du er gravid med termin i marts ( går ud fra at det er 2010 ? )
Jonathan fik jeg her den 13/12-09 han er jo så en lillebror til Sif. I det tidligere indlæg troede både jeg og lægerne at jeg ville føde i marts, men dette ændrede sig da jeg blev scannet i oktober og fik at vide at termin var ændret
jeg er vist nød til at spørge: Hvornår fik du så Sif? Du skriver, du mistede din datter d. 22/11- ...og så fik du lillebror Jonathan 13/12- ?? Det lyder ikke sjovt, det du har været igennem, men der er vist lidt rod i datoerne.
Sif blev jo født d 22/11-08. jep og Jonathan fik jeg d 13/12-09... har aldrig været verden mester til årstal, men der er lidt over et år imellem de to
Sikke en oplevelse. En af dem man helt klart ville have været foruden. Et stort kram til dig og hvor var det godt at du klarede skærene sammen med din pony. Alt godt fremover!
Men det er vel stadig "bedst" at tilberede maden med MME eller hvad?
Min søn er næsten 7 mdr og min sp har sagt til mig at jeg skal begynde at lave mad på sødmælk og ikke mme mere.
jeg mener helt bestemt at frem til 9 mdr skal de have ca. 750 ml mælk i døgnet. Der efter skal man trappe ned til 500 ml så de er der når de når 12 mdr. Man må godt give lidt komælk fra 6 mdr, men det skal være f.eks. som A38 i et mellemmåltid. Ellers bør man vente med at give vildt meget sødmælk til 9 mdr. Og de skal altså blive ved at have MME frem til 12 mdr. Hvis du putter MME i f.eks. havregrød og øllebrød (2 måltider) samt ammer 3-4-5 gange i døgnet så bør hun være dækket helt fint ind med mælk. Hvis du kan få hvad der svare til 400 ML MME i hende via grød så er hun også dækket ind af jern og det slipper du så for at tilsætte. Vi giver vand at drikke ved siden af. Han er 7 mdr i morgen og oppe på knap 300 ML MME via maden så vi tilsætter stadig lidt jern. Jeg ammer nok 5-6 gange i døgnet men kæmper for at skære natamningerne væk (der ligger de 3 nemlig) Du kan evt. søge efter Sundhedsstyrelsen bog om mad til småbørn. Den kan downloades via nettet og er faktisk rigtig godt med alle de forskellige anbefalinger.
Hej Hanne Jeg tror jeg har bogen, man jeg kan godt nok blive i tvivl om hun får mælk nok, jeg ammer hende vel ca en 5 gange i døgnet, men hun tager egentligt kun rigtigt fra om aftenen og om natten, de par gange jeg ammer om dagen der er hun ret svær at ligge til, om jeg så sidder i et helt mørkt og stille rum så skal hun nok finde på noget at kigge på   og det tager hende max 5 min - nærmere 2 at blive færdig om dagen - må indrømme at jeg ikke aner hvor længe hun sutter om natten, for der sover jeg vist ret meget imens  Jeg prøvede at tilbyde hende MME idag, men nixen bixen, det skulle hun overhovedet ikke have - hun får ikke mere MME i sin suppe end 2 skefulde - og så køber jeg (hit me hard) Hipps risgrød, som hun bare elsker, den får hun vel ca 1,5 - 2 dl af om dagen. Derudover er hun vild med frugt og grønsags stykker - hun er ikke så vild med når det er most. Hun bliver tilbudt vand løbende gennem dagen.
Sallie er 8,5 måned, og hun kan bedst li' vand. Hun får også tilbudt sødmælk, men vand er det, der drikkes mest af. Jeg tror det slukker hendes tørst bedst. Derudover får hun en flaske eftermiddag og aften, og indimellem om natten.
jamen får hun så hverken havregrød eller øllebrød eller andet? Kan det ikke være en periode at hun ikke gider tage ved om dagen? Sådan har min det også nogle gange en lille uge og så går det over igen. Du må vel også vente et besøg af SP snart? De er nogle gange ret gode til lige at spotte om de små får det de har brug for.
Hun får risgrød. Jeg har forsøgt med havregrød et par gange, men hun kigger på mig og ligner et stort spørgsmålstegn, som om hun tænker - "Ja, og hvad havde du så lige tænkt dig jeg skulle med det der klister"   Måske jeg skal prøve igen, og peppe det lidt om med kanel måske  Laver I MME'en færdig og putter i, eller putter I blot pulveret i mens i kokkerere? Når jeg laver suppe til hende, så putter jeg pulveret i når den når en temperatur hvor den er spisevenlig. Hun er altså vild med tomatsuppe (?) Men får ellers lidt af det vi spiser også. Det meste glider ned, hvis blot det smager af noget. Vi tilbringer en del tid udenfor landets grænser pt. Så er primært i telefonisk kontakt med hende, og mail. Jeg ringer til hende på mandag. Jeg tror måske også at en af grundene til at hun ikke tager så meget på er at hun jo er virkelig aktiv, hun kravler jo som en besat og skal op af alting. Og jeg mener virkelig aktiv! Det er jo ligefør der kommer damp ud af ørerne på hende... Den periode med at hun ikke gider ammes om dagen har snart varet længe - tror man kan sige det er ret permanent. Hun når lige at få "tændt" dem (   ) og så er hun lige på et par minutter og så videre i teksten. Tror de fleste tricks er afprøvet for at få hende til at blive liggende og tage fra lidt længere, men jeg vil ikke slås med hende om det. Og ellers trives hun jo. Hun er glad og i godt humør. Prøver med en omgang havregrød igen lidt senere idag.
jeg tilsætter det i pulverform. F.eks. havregrød. 1dl vand ½ dl finvalset havre og 3 ske MME når grøden er lavet. Det behøves ikke skal varmes op til en bestemt temperatur det der MME. Der skal 1 ske MME til 30 ml vand. derfor 1 dl vand og 3 ske MME. Tror mange børn godt kan lide at det smager af noget, f.eks. tomatsuppen. Rigtig mange kan også godt lide karry retter. I starten blendede jeg havregrøden med en stavblender og så putter jeg en klat bærmos i. Jeg koger det selv og fryser det ned i isterning bakker. Det kan jo også være æblemos eller noget andet som smager lidt sødt. Vi bøvler helt vild med at få ham til at spise grøntsagsmosen. Han ville gerne omkring de 5 mdr, men nu gider han ikke rigtig. Han er 7 mdr. I går prøvede jeg så at mose kartoflerne med min gaffel og give ham noget kylling i karry oven på. Det hjalp lidt på appetitten, men samtidig er han ikke helt klar til de store klumper. Men han gider det heller ikke uden...det er ikke nemt at finde en balancegang  Når din pige er så lille så er det jo vigtigt hun får noget mad ned med nogle kalorier i. Min dreng havde ikke taget helt nok på som 6 mdrs i forhold til hans længde, så vi fik besked på at få mere fast føde i ham. Det har taget næsten 1 mdr at få det bygget op, men nu lader det til at gå ret godt. Kun lige aftensmaden vi skal have lidt mere ned af.
Min sundhedsplejerske siger, at vores søn på 7 mdr bare skal have 400 ml. MME om dagen og så er han dækket ind med det nødvendige. Han drikker omkring 500ml MME om dagen og derudover masser af vand + lidt sødmælk. Derudover er der mælk + vand i hans grød, mos og lign. Han er en stor og velernæret dreng, så vi vælger at tro på det er nok. Vi kan jo hellere ikke tvinge sutteflasken i halsen på ham 
Ja, hun skal nemlig have nogle kalorier indenbords. Jeg har flere gange idag tilbudt hende MME af flaske - det er altså bare NO GO, hun bliver helt hys bare ved at se flasken, og vi har aldrig tvangsfodret hende eller lignende. Hun har tidligere fået lidt MME hvis vi har skulle noget. Hun har så til gengæld taget godt fra et 2 gange idag. Vi har været ude at svømme, og så bliver hun altid ret træt og sulten og synes vist det alligevel er meget hyggeligt med en tår. Og her til aften har hun også taget godt fra. Har også igen idag forsøgt med med havregryn, det er altså ikke noget kæmpe hit. Hun spiste dog lidt, men nok ikke mere end hvad der svare til 30 ml MME. Så opgav hun det altså. Hun har vel derudover spist ca 1 dl. risgrød. Til aften fik hun sin elskede tomatsuppe - tror måske jeg skal putte noget mere MME i den, for der tager hun ret godt fra. hun spiste vel ca 1,5 dl + en del mundfulde af min mad - kylling, bacon kartofler, gulerødder (ret krydret mad) Jeg er ikke kalorieforskrækket, så min mad er ikke lavet for at være fedt fattig, så der fik hun da lidt kalorier også. Og så har hun fået lidt blåbær i mindre stykker, det var et hit! Hun vil gerne have noget at tygge på. Jeg tænker lidt på om hun alligevel får en del mælk fra mig når hun sutter, jeg synes i hvert fald det bliver svært at komme op på meget mere MME lige nu? Og især når hun ikke vil drikke det. Og ikke virker mere sulten. Som jeg regner det sammen har hun fået hvad der svarer til ca 200 ml MME idag + det hun har spist hos mig - og den mængde er jo svær at måle  Men ringer lige til SP'en i morgen og snakker med hende for lige at få hendes mening.
Jeg fik en god snak med SP'en i morges, hun syntes bare jeg skulle tage det stille og roligt og ikke bekymre mig om hendes vægt som det er lige nu. Hun kunne godt forstå hendes vægt lå der så meget som hun blæser rundt  Hendes råd var at give hende rugbrød til frokost - som sagt, så gjort og nu spist - Det gled fint ned  Ellers bare MME i maden og bryst når hun vil ha det. Tak for jeser input 
... min fejl. Sundhedsstyrelsen siger sødmælk fra 9 måneder (men anbefaler amning til 12 mdr) og letmælk fra 12 måneder.
Jeg har baby alarm super nova, og kan ikke finde brugsanvisningen, og har brug for at skifte til en anden kanal. Kan simpelthen ikke huske hvordan jeg gør. Jeg kan skifte fra A til B men ikke selve kanalen!! Nogen der kan hjælpe??? ps det er den ældre model, med et display uden temp.måler, men med et lille ikon af en sovende baby, som åbner munden når alarmen blir aktiveret....
du "super nova manual" får du brugsanvisningen. Mon ikke den kan hjælpe dig? 
nej den hjælper egentlig ikke specielt meget, da det er manualen på den nyere model af baby nova (med temperaturføler) jeg har den "gamle" model uden.. ... og kan selvom jeg læser den nye manual stadig ikke finde andet, end at jeg skal "holde M knappen inde, og skifte mellem A og B, og så kan jeg vælge kanaler og trykke ok,"... men sådan fungerer min åbenbart ikke  Så efterl yser stadig, mødre der , ligesom jeg, har den ældre model, og kan huske hvordan TALLET skiftes (man kan skifte fra 1- 18 og jeg har pt 5 B , men har en nabo der også kører 5, og det er ikke nok at skifte A/B, så jeg vil skifte til et andet tal...) men ingen af os kan huske hvordan det gøres....
Nej, så kan jeg godt se, at den ikke hjælper.
skal du holde M-knappen inde, MENS du tænder den, så skulle du kunne skifte kanal.  Her er et link til en side, hvor du skulle kunne finde den gamle model og downloadde brugsforvirringen (brugsanvisningen)
Hej vi har brug for nogle gode råd, sagen er den at vores dreng på næsten 6 mdr. Ikke pludrer så meget mere som han har gjort, og vi er selvfølgelig bekymret. Nogen gange virker det som om at han er i sin egen verden, og stirrer nogen gange ud i luften med et tomt blik. han er også lidt mere pylret, og er heller ikke god til at sige til når han er sulten, det har han aldrig været. Vi får hjælp af en fra kommune som også er bekymret, og mener vi skal have mere støtte. Vi skal til møde på kommunen på fredag. Vi har været ved lægen med ham og der var ikke noget. Vi gør jo alt det vi kan, og alligevel er det ikke nok, set fra kommunens side. Hvad kan være årsagen til hans adfærd og hvad kan vi gøre for at stimulere ham noget mere. Håber i har nogle gåde råd
Det lyder bestemt ikke godt. Jeg er glad for at høre at i får hjælp udefra. Jeg kender ikke jeres situation og vil helst ikke komme med "nogle gode ideer". Generelt har børn brug for kærlighed, tryghed, nærvær og kontakt og det skal være oprigtigt, komme direkte fra hjertet.
Øjenkontakt er vigtig. Men det er jo svært at give råd, når man ikke ved, hvordan I allerede har gjort. Jeg lagde tit Markus på ryggen og sad ved hans fødder og hyggede med ham. Lege, snakke, berøring. Alt sådan noget kontaktsøgende noget, som får hans opmærksomhed. Hvis så små børn altid ligger alene, er det jo klart, at de bliver indadvendt. Og jeg siger hermed ikke, at det er sådan det er hjemme hos jer. Men nu vil jeg ikke skrive mere. Håber I finder ud af det.
.. også perioder, hvor hun ligesom gik i stå og bare stenede, da hun var helt lille.  Men det er klart, at det nok er noget andet hos jer, når også kommunen er bekymret. Der er vel ikke andre gode råd, end at I skal tage imod al den hjælp i overhovedet kan få og gerne undersøge selv, hvad I har ret til af hjælp. Kommunen kan godt komme til at glemme den slags.
situation - her er det bare øjenkontakten og så kan han ikke helt nok holde hovedet/hjælpe helt nok til når man hiver ham op i armene. Han kan fint knejse i nakken, pludrer på livet løs ect. Han er indlagt i minimum tre dage fra i går til en masse prøver og tests samt observation. Vi har sammen valgt at han er der med sin far for jeg kan prøve og sove lidt for en gangs skyld- samt fordi han er mega farglad... det skal jo være den bedst mulige oplevelse for ham frem for alt! Sidder faktisk og skal ud af døren om 20 min. ned til dem. I dag skal en fys kigge på ham bl.a. vi gør osse hvad vi kan - efter foreskrifterne. KÆMPER uden lige for at gøre alt så meget som overhovedet muligt. Det er hamrende frustrerende at se man gør det man skal og det faktisk abre blir værre frem for bedre! Jeg har været tudefærdig op til flere gange. Man kan jo ikke tvinge de små - man kan kun opildne. Og hjælper det ikke hva så...
Kan du ikke evt få din sundhedsplejerske til at hjælpe dig med nogle gode øvelser, evt nogen sange/lege som I begge synes er sjove...?? Og ellers, ja som de andre siger, tag i mod alt den hjælp I kan få, det er jo bare super, at I er så OBS på det, og når nu der bliver taget hånd om sagen skal det nok løse sig, I må bare holde modet oppe og gøre det bedste I kan 
Få tjekket hans hørelse. Bestil en tid hos ørelægen. Man plejer at kunne komme hurtigt til. Børn kan have væske på øre, og hvis hørelsen er nedsat vil de have svært ved at udvikle deres pludresprog. Måske er dette udelukket allerede, men ellers er det min opfordring til dig. Held og lykke med det  Marianne
Ja, ganske enkelt, hvornår har i taget gåvognen i brug? Hvor gamle var jeres børn og hvor meget kunne de? Jeg har en gåvogn men har ikke sat Noah i den.. Han er 6 mdr o gtriller fra ryg til mave, ikke mere end det. Han sidder i højstol når han spiser. Men ejg har bare hørt det ikke er godt for deres ryg at bruge den så tidligt. Først omkring en 8 mdr da deres ben jo ikke er udviklet til at gå med endnu? Erfaring ønskes 
Jeg har aldrig sat mine i gåvogn. Netop pga belastningen for ryggen og benene. Jeg ved godt, at mange er glade for dem, men jeg er ikke tilhænger af gåvogne. De små skal tids nok komme rundt, når de er fysisk og mentalt udviklet til det. Mvh Heidi
Altså - en gåvogn? Er det ikke sådan en lille vogn, med lad og højt håndtag, som børnene kan støtte sig til?  -en sådan kan man vel ikke sætte barnet i. Vi har herhjemme en gåstol - Oscar er vanvittig glad for den! På en uge har han, fundet ud af at bevæge sig i den retning, som han vil.  Han sidder i den 1-2 gange om dagen, i ca. 10 minutter - han siger ikke selv at han vil op, men indtil videre får han ikke længere tid. En video, fra en af de første gange han sidder i den:
Her bruger Niklas den også. Han er meget glad for den, og han suser rundt i den, når mor lige skal have aflastet ryggen lidt.. Men er i den max 10 min af gangen. Spurgte SP til råds, og det sagde hun god for, så længe man ikke satte dem deri ½ timer af gangen.
har to unger og ingen af dem har været i sådanne en sol. Hvorfor ikke--- Af den simple årsag at jeg ikke ser grund til at skynde sig med at få dem til at gå. De skal nok lære det af sig selv tidsnok. Eks kan det siges at min datter på nu 11 mdr har kunnet rejse sig og gå rundt ved ting i snart 2,5 mdr og det til trods for at hun alrig har sat i en af de omtalte stole. Så var jeg dig ville jeg ikke tænke på det men lade mit barn selv finde ud af hvordan man gør.
Min søn har heller aldrig siddet i sådan en gåstol. Han er nu 15 måneder. Jeg tror han var omkring 8 måneder, da han første gang rejste sig op og stod. Siden er han jo så begyndt at gå rundt om bordet osv. Til gengæld render han rundt med hans gåvogn, men ikke nikke nej om han tør slippe og gå selv 
Oscar bliver ikke sat i gåstolen, for at træne ham i at gå.  Han er meget glad for at stå og for at hoppe - så det hitter hos ham, at kunne hoppe selv i gåstolen. Han gider ikke rigtig ligge og kigge på legetøj - men at sidde i gåstolen, med legetøj på bordet, det elsker han.  Hans fætter på lidt over et år, fandt den aldrig interessant.
Jeg mente også en gåstol, beklager fejlen men kan se i forstod.. Og hvor gamle er jeres børn? Vi har fået den foræret, ellers havde jg ikke tænkt mig at give ham en.. Men har tænkt mig først at bruge den når han kan rejse sig op af ting og gå ved man holder ham i begge hænder- så tænker jeg der ingen skade kan ske? Uha, synes det er en jungle..
Hej alle, Hvor længe gik der fra I smed p-pillerne til at I var gravide? Kæresten og jeg vil gerne have en lille, så pillerne bliver smidt om en uges tid   Så er jeg bare spændt på hvor længe der går før der er bonus...selvom jeg ved at der kan gå op til et ½ år før de er helt ude af kroppen. Synes bare lige det kunne være sjovt at høre hvordan det gik jer  /Louise
1 måned!
1 måned første gang og ca 3 mdr. 2 gang.
jeg synes det på godt jysk er noget braller med sådan en gåvogn/stol, jeg har aldrig kunne se ideen i den, og synes det er et monstrum i hjemmet, vi har ikke eget en, og kommer aldrig til det, marcus fik selv lov at prøve sig frem, og eftersom han synes det var kedeligt at være det samme sted hele tiden, så lærte han hurtigt at komme rundt, som 6 mdr ville han gerne stå og gå med os i hænderne, hvilket han så fik lov til lidt indimellem, og da han var 7 mdr rejste han sig selv og gik ved møblerne, 8 mdr gik han med gåbilen
Vores datter har brugt den siden hun var 6 mdr og frem til 1 år. Det var ikke for at fremskynde nogen ting, men der lå flere ting bag for at vi brugte den. Og hun fik en KÆMPE selvtillid af selv at kunne komme rundt. Bare pas på, da de kommer til at gå på tæer af den, og det er ikke en fordel når de skal gå Mvh Kit
Her i huset er vi glade for gåstolen. Jeg er meget alene med børnene og gåstolen giver mig frie hænder til lige at gøre noget mad klar og andre ting hvor det er uhensigtsmæssigt at have hende på armen. Hvis hun er træt, sulten eller pylret vil jeg ikke lægge hende i stuen på tæppet, når jeg selv står i køkkenet  . Og selvfølgelig...-alt med måde. Ang. at de skulle komme til at gå på tær. Passer da absolut ikke. Så er det fordi gåstolen bliver indstillet forkert/ for højt. Stolen skal selvfølgelig indstilles sådan at nå de støder fra på flad fod, så kommer de helt fri af stolen og står ved hjælp af balancen. Hvis de kun rører med tåspidserne "hænger" ungerne jo hele tiden i skridtet og så er den jo slet ikke behagelig. Så hvis børnene tripper rundt på tæerne, så er det indstillingen der er noget galt med og så skal højden sænkes!!! -Tanja
kraftigt blevet frarådet en gåstol af min SP, stimulastiklære(udd. ergoterapeut) samt læge. Det er meget usundt for deres ryg og ben samt hofter og knæ. De går i en forkert stilling, da det ikke er normalt, at man går med et "sæde" mellem benene, så deres ben bliver placeret i ydreposition, MEGET usundt. At man er alene mor, ikke har meget tid, har brug for frie hænder, synes jeg, simpelthen er så vattede undskyldninger for og benytte disse midler. Man har valgt og få børn, om man er alene mor osv er ingen undskyldning. Jeg er selv en del alene, flere dage om ugen, grundet fars job, men aldrig kunne jeg drømme om, og benytte lign. aktiviteter for og have et øjebliks ro. Mit barn er mit ansvar, og har man brug for 5 min til toiletbesøg osv, kunne man vel sætte barnet i en kravlegård, hvor det ikke kan komme til skade. Om lidt står vi med to børn, pseudottvillinger, Oliver vil være 15 mdr, når han bliver storebror, så der kommer rigtig drøn på herhjemme. Det skal nok ordne sig, er jeg sikker på. Gåvogn, har Oliver fået. Han går dog ikke endnu, er for usikker på benene, så han kravler rundt med den i stedet for. Og til sidste, mener jeg slet slet ikke, at man skal tænke i disse baner med et blot 6 mdr barn. Tine
Tine det er også lidt sådan jeg har det, at det ikke er naturligt.. Men dem i min mødregruppe bruger den flittigt... Så var det bare rart at høre hvad andre gjorde... Hvor er Oscar dog sød...
1. gang - nåede ikke at få mens  2. gang - 1 md 3. gang - 3-4 mdr
Jeg stoppede med p-piller i oktober 09 og blev gravid i november 09, så en måned - det gik i hvert fald stærkt. Er nu i uge 16+4. /Malene
1 mdr. første gang, og 2 mdr. anden gang.
Jeg har 3 børn og der har alle gangene gået fra 1-3 måneder. Jette
1. gang ½ år 2. gang 1 måned
første gang 13mdr(havde brugt p-piller i 10år ca) anden gang 3mdr tredie gang 7mdr men de første 4 var jeg på piller så må være 3 mdr dér også..
14 mdr fra jeg smed dem - jeg havde været på p piller i 6-7 år ca... P piller kan sidde i kroppen i op il et år efter og det må man sige at de har gjort her.
1. gang 1½ mdr. Nu her 2. gang nåede jeg ikke og starte op, så Oliver skal være storebror i en alder af 15 mdr. Tine
jeg smed p-pillerne i starten af 2005, dog ikke fordi jeg ville være gravid. Sommeren 2007 begyndte vi på projektet, jeg blev gravid 2 år senere(endte desværre i abort)
Her tog det 3 mdr fra jeg smed pillerne til der var gevinst. Havde spist p-piller i ca 10 år
 
Tjaah... Med 1. barn blev jeg gravid på p-piller. - Havde taget p-piller i 11 år. Med nr. 2 gik der vel 14 dage fra jeg smed dem...   
er der gået lidt over 2 år. 
Mjah altså ... Vi havde snakket om at smide pillerne her hen på foråret 2010 ... Men børn kommer som bekendt når børn vil ...   ... Så jeg blev gravid, på ppiller her i november... Havde taget ppiller i 10 år dog med et par pauser ... Første gang jeg forsøgte at blive gravid, gav vi op efter 2 år.. ( ikke med min nuværende mand) ... Så jeg tror fuldt og fast på at børn kommer når børn vil - de kan ikke planlægges...   ...
med marcus gik der 4 mdr fra pillerne var smidt, men vi prøvede som sådan ikke, det var bare hvis det skete... nu har vi kørt samme princip i 4 mdr igen (har dog slet ikke været på pillen igen efter marcus) og jeg tror måske jeg er gravid igen, men det troede jeg også omkring jul he he.. men de kloge siger jo at når man har været på pillen er ca 50% gravide indenfor 6 mdr.
der gik næsten 5 år
2 måneder fra pillerne blev lagt på hylden til jeg blev gravid.
ja som overskriften siger så har jeg mistet 6lysten helt.. har ingen lyst og er næsten ved at kaste op når kæresten kommer for at give et kys eller lign.. jeg havde det slet ikke på samme måde med de to andre mere det modsatte så for står det slet ikke.. har altid sagt at man da ikke bare kan miste lysten sådan.. men det har jeg nu... er 6mdr henne nu... er der andre der har prøvet det?? hvornår har i fået lysten tilbage?? er meget ked af det da min kæreste bliver enormt ked af det og frustreret over jeg skubber ham væk;(
altså nu er jeg normalt ikke en der plapre løs om mit sengeliv her på HN, men da jeg havde født gik der af gode grunde noget tid hvor fokus var et andet sted. Her kom lysten bare først efter 6-7 mdr igen. Det havde jeg slet ikke lige forestillet mig og synes stadig det er i det små. Møj frustrerende når man jo egentlig gerne vil, men kroppen oser bare ligefrem ikke af lyst. Min erfaring er at træthed nedsætter min lyst helt enormt og ved ikke om du mon ikke kan gå og være lidt træt som mor til 2 og en på vej?
Kan godt kende til lidt af det... Da jeg blev gravid havde jeg det lidt på samme måde. Tror det var omkring 12-15 uger henne, eller i den stil. Det bekymrede mig faktisk helt vildt. For ja man var lige ved at kaste op. Ingen kram, kys eller noget, han skulle bare holde sig væk. Jeg blev bange for det rent faktisk var forbi jeg simpelthen havde mistet ALLE føelser for ham. Tænk det lige, plaget om en baby i 2 år   bliver endelig gravid og så elsker jeg ikke faren længere. Men heldigvis gik det da over .. Tror jeg havde det sådan 2 måneder. Fortalte ham det først i slutningen af gravditeten, og tænk engang jeg havde været så god at han ikke engang havde opdaget jeg ikke kunne fordrage ham en periode   haha Så din lyst skal nok komme igeb 
var det lige omvendt.. JEG havde lyst gennem hele graviditeten, men min kæreste var indehaver af det kendte symptom hos mænd, der skal til at blive far for første gang, der hedder "bange-for-at-skade-baby"  Efter jeg fødte, havde jeg til gengæld overhovedet ikke lyst, selvom min kæreste pressede på .. Da jeg havde skubbet ham væk tilpas mange gang, mistede han også selv lysten  Men jeg tror, det er meget normalt at få det sådan under sin graviditet - jeg tror ikke, du skal bekymre dig 
man får bare så dårlig samvittighed.. har sagt til min kæreste at jeg tror det er fordi jeg ingen energi har tilbage når han kommer hjem.. jeg går hjemme med børnene.. men alligevel burde jeg have bare lidt energi.. sover mens børnene sover til middag.. mellem 1-3timer... går også og er bange for mine føleser for ham er væk.. men ved alligevel at han er den jeg vil have... forvirrende.. det irriterer mig bare grænseløst.. og hjælper ikke jeg nu har taget 12kg på.. har fået en fedme operation og var kommet ned på 67kg og var så glad for det og blev så gravid igen.. glæder mig helt sygt til at få en lille en igen men er så ked af at tage på, så tror også det er det der spiller ind.. men burde det vel ikke når jeg vejede 115kg før og minimum 125kg da jeg var højgravid med magnus.. er bare så ked af at afvise min kæreste for ved hvordan det er at blive afvist af den man elsker;(
Her er der også fuldstændig lukket for alt, og det kom ret hurtigt. Jeg føler mig ikke som kvinde, men som en enorm pragtvilla med indendørs svømmehal og boksering. Når jeg danser, kan man ikke engang se, om jeg vrikker med hofterne! Så nej tak til alt det sjove her, bare fordi jeg har et superanstrengt forhold til min krop. Og så er jeg ikke engang så slem, det føles bare sådan... Jeg var ellers sikker på, at jeg ville være absolut med på den værste, men nul, nix og nej, jeg er bare SÅ kedelig på det punkt  Jeg tror bare, man skal lade være med at bekymre sig alt for meget om det. Lysten sidder jo ikke kun i kroppen, men også i hovedet. Og hvis man ikke har det helt godt med sig selv, er det altså nok til, at man slukker. Og det skal jo nok komme igen på et tidspunkt  mvh. tina
Det er da også meget, har du overvejet, om du ikke bare er træt? Overkørt? Hvem siger iøvrigt- at man skal være krammende/have xes hele tiden i parforhold? Man har vel lov til at være sur, stresset eller optaget af andre ting, og allerhelst meld ud om det. Lysten kommer igen. Bare ikke på kommando. 
jeg er meget meget træt.. prøver at få sovet de timer børnene sover om dagen.. min kæreste forstår bare ikke jeg er træt hele tiden.. men jeg synes selv det er forståeligt når jeg selv står for alt herhjemme, hestene og så skal jeg også køre ham til og fra arbejde hver dag(han har ikke kørekort men er i gang med at tage det).. han synes jeg sover hele tiden eller ligger i sengen.. bliver så sindsyg når han siger det.. har også prøvet at forklare ham at det altså ikke hjælper at han hele tiden han er hjemme piller, roder, rager på mig... føler bare jeg trænger til totalt afstand fra alle når han kommer hjem.. glæder mig til den lille er ude og jeg kan komme ud og ride om aftenen og stresse af med det;)
Er der nogen hvis børn har det? Får de medicin (hvis ja, hvilket) og hvordan påvirker det dem i det daglige ? Vores søn (7,5 mdr) er under mistanke for det (jeg selv er født med det, men voksede fra det, men hele min mors familie har det meget udpræget) Han skal nu have babyhaler med ventoline idet han hoster ekstremt meget og har bevsæret vejrtrækning. Om 14 dage skal han tjekkes igen og såfremt det har hjulpet, så skal vi videre til en allergilæge for at se, om det kan være allergier som fremkalder det. Han sover frygteligt om natten fordi han hoster så meget, så vi håber naturligvis at det vil hjælpe, så han kan få noget sammenhængende søvn. Trods alt ovenstående, så er han i fantastisk humør og ved godt mod  Lad mig høre jeres erfaringer. På forhånd tak.
jeg er følger lidt med på side linien. Har selv astma og allergi. Så er bare så bange for min datter skal arve det 
Jeg kan ikke hjælpe dig med råd, men blot fortælle dig, at jeg selv havde astmatisk bronkitis da jeg var lille og voksede fra det. Jeg har den dag i dag, hverken astma eller allergi  .
fik konstanteret astmatisk bronkitis da han var 8-9 mdr, efter en lang række luftvejsinfektioner, hyppig hoste og besværet vejrtrækning ved den mindste aktivitet (han blev stakåndet bare ved at sprælle med arme og ben som helt spæd) Han startede med maske med Spirocort, det tog toppen, men han blev ikke symptomfri og fik stadig luftvejsinfektioner ved den mindste smule forkølelse. Vi kom til en speciallæge, som gav ham Singulair granulat og efter få uger var symptomerne stort set væk. Vi har prøvet flere gange at skære ned på dosis af Spirocort (han får 2 x 200), men det går bare ikke - få dage og så er der hoste og besværet vejrtrækning igen. Vi har en Aeromir til akut behandling hvis han er forkølet. Den hjælper ham meget, men heldigvis er det efterhånden sjældent den er nødvendig.
Oscar på nu 21 mdr. fik astmatisk bronkitis da han var ca 6 mdr. Han får nu Spirocort (brun spacer) hver morgen og aften. Vi har også aeromir (blå spacer) ved akutte anfald. Yderligere får han en Singulair tablet hver aften og den er GULD værd. Den virker bedre end granulaten for os og Oscar elsker den  Når Oscar ikke er forkølet er han ikke plaget i hverdagen af sin astmatiske bronkitis, men ligeså snart vejret skifter eller han bliver forkølet, hoster han ekstra meget. Husk god udluftning på hans værelse. Vi håber selvfølgelig også at han vokser fra det, når han blir lidt ældre.
fik RS-virus ved 1 års alderen, hvor vi var indlagt på børneafd., da det havde sat som astmatisk bronkitis. Lånte en Nessspacer med hjem med Airomir, han fik i 14 dage. Han begyndte i sidste uge og hoste samt ralle en del igen, og vi er nu tilbage på Airomir flere gange dagligt i dagtimerne. Dette skulle vi fortsætte med, til han er symptomfri, og så snakker jeg med lægen om det, når vi skal til 15 mdrs vacc. Tine
Glemte lige at sige at vi er tilknyttet en fast børnelæge i Kbh, som vi går til tjek hos ca hver måned (nogle gange sjældnere) alt efter hvor godt det går med Oscar og hans hoste. Det er en børnelæge som er specialist i bronkitis, så det er dejligt at vide, at der bliver holdt øje med ham.
hostede og rallede han konstant, vi var til læge konstant og vi fik taget røngten af lunger og hjerter til sidst ville læge også give ham den der spacer, men der stod jeg simpelthen af. tror altså flere læger giver dem denne spacer når de ikke kan finde ud af hvad det er præcist er. lidt ligesom man kalder det kolik, og det så senere viser sig at det er en kiropraktor der skal til fordi nakken har rykket sig under fødslen eller hvad det nu kan være. jeg siger selvfølgelig ikke at jeres dreng ikke har astmatisk bronkitis, men har i overvejet om det kan være andre ting.. har i f.eks dyr ? med frederik endte det med at vi fandt ud af at det var pga mine stearin lys (og jo jeg luftede ud hver dag). på et tidspunkt skrev jeg bachelor og hvade derfor ikke tid til at tænde lys og sørge for hygge når frederik var lagt i seng. et par dage i træk uden dette gjorde at han hverken rallede eller hostede han. vi havde ellers fået tid til en allergi test for at sikre om det var pga vores hund. til historien følger at efter frederik har fået drøn i ørene og jeg droppede mine stearin lys, har frederik stort set ikke været syg og kun rallet/hostet i kortvarig periode fx ved forkøelse/influenza eller lign. jeg påstår bestemt ikke at jeg er bedre vidende end læger, men nogen gange kan det svare sig at tænke eller spørger til andre overvejelser, en spacer er bestemt noget andet end panodil.
gode svar allesammen. Vi har netop været ved vagtlægen, som også bekræftede mistanke om astma. Han er derfor oveni hans ventoline sat på spirocort og om 2 uger skal han tjekkes igen + videre til speciallæge. Selv har jeg og hele min familie gået ved en, hvis ikke den dygtigste, af DK's allergilæger i KBH, så der skal Adrian også ind og tjekkes. Desværre tror jeg, at der er ret stor sandsynlighed for at det er astma han har - og især med min families baggrund og anlæg for dette. Men så tager vi den derfra og sørger for han får det så godt som muligt 
Tjah, indtil videre er der gået 14½ måned, og stadig ingen gevinst her 
første gang et par mdr. anden gang 3 mdr trejde gang 4 mdr fjerde gang 9 mdr. Ja der er kun kommet et barn ud af det besvær 
lavet på et hul i kondommet. Der har jeg været på p-piller i 6 år Den bette er lavet på 2 mdr efter jeg droppede pillerne og derr havde jeg været på dem i 3-4 år Og da jeg blev gravid sidst var det rod i pillerne .. en mdr. Så en eller to forskubbede piller kan også give kage i ovnen
Første gang gik der 2 1/2 måned. Der havde jeg været på p.piller i 10 år. Anden gang lykkedes det med det samme, der havde jeg været på p.piller i et halvt år. Inden da havde jeg forsøgt mig mig med kobberspiral og hormonspiral.
Jeg får så energi af en tur i kassen med manden. Hovdepine, Det klares også med en tur, lidt lav selvværd ... er der en bedre kur end hed s3x, nej det tror jeg ikke ... MEN vi er jo forskellige, jeg var hurtig " på benene" efter mine fødsler og vi dyrkede s3x lige så snart lægen sagde god for , med mine syninger. Og vi var også aktive lige op til det skulle ske. Man skal først gøre det når det er fordi man har lyst, hvis man bare gør det for at stille kæresten lyst, ja så bliver de faktisk også ked af det, fordi de kan da godt fornemme at man ikke er "med" .... jeg har været i flere forskellige slags forhold, og er kommet frem til at det er super vigtigt for mig at vi matcher seksuelt fordi et s3xliv der ikke fungere vil fylde så meget i et forhold, i modsætning til et der fungere.
vi har aldrig haft de problemer før da jeg før i tiden havde en stor lyst og han havde men meget lille lyst.. nu er det fuldstændig modsat.. med de 2 andre havde vi også s3x op til dagen inden og så snart jeg ikke blødte mere(2uger efter begge gange) trods kejsersnit.. så det er underligt for os begge at det nu er sådan her.. ked og træt af at afvise..
Nej, hvor bliver jeg bare træt indeni af at læse din beskrivelse. Det er så frygteligt at være så træt og samtidig blive presset på den måde - det kan din kæreste altså ikke være bekendt! Du er tydeligvis helt nede i kulkælderen, måske er der også en lille depression på vej - hvad bilder han sig ind at forvente, at du også skal servicere ham i sengen, når du ikke har lyst? Jeg havde ikke lagt mærke til, hvor mange børn på hvor kort tid, I har, men holddaop! Jeg kan godt forstå, hvis du er ved at være brugt. Ham manden må altså lige tage sig sammen og holde snitterne væk, bortset fra når han bruger dem til at hjælpe dig med det praktiske. Han har jo bemærket, at du sover hele tiden - det nytter jo ikke bare at beklage sig over det, det er jo et tegn på, at du ikke har det godt. Ville han også forvente @!#$, hvis du fejlede noget andet, som tappede dig for kræfter, lad os for eksempel sige kræft? Og så synes jeg, at du skal dampe en tur ned forbi lægen, for det lyder virkelig heller ikke som om, du har det ret godt! mvh. tina
han hverken tvinger eller predser mig men bliver ked af det når jeg siger jeg er træt.. selvfølgelig har han brug for bekræftigelse og at føle sig elsket.. jeg har bare slet ikke overskuddet til det for tiden...
det burde slet ikke være et issue at du skal forklare din kæreste at du simpelthen er færdig, 1 barn er fuldtidsjob, 2 børn under 2 er 2 fuldtidsjob plus at du passer alt i hjemmet for du er jo hjemme alligevel   det er så dit 3. fuldtidsjob og oveni det har i så valgt at lave endnu 1 barn og du er højgravis hvilket du har været i det meste af 3 år nu, hvor er det du skulle finde tiden eller overskuddet til at finde stuepige kostumet (joke) frem af skabet og lege vupti vupti. Hatten af til dem der har det overskud men som jeg ser det så arbejder du får flere mennesker og at du ikke er dejset siger meget om hvad du kan klare selvom du føler at du ligger på sofaen eller i sengen hele tiden, du anderkender slet ikke din egen indsats og den belastning det er at få et barn og nu snart 3 børn. Få en snak med din kærste og få afstemt forventningerne, jeg kan ikke læse hvad han bidrager med derhjemme men jeg håber da at han tager børnene når han kommer hjem så du kan komme ud og være lidt dig selv, se nogen veninder eller dyrke lidt alenetid med det du nu synes er rart, det handler jo ikke om kærlighed eller mangel på samme, det handler om at i har slået et meget stort brød op og det skal i være 2 om at bage færdigt, den opgave skal du ikke løfte alene. Samværet skal nok komme igen men i har valgt at få børnene meget tæt og derfor er det 1. prioritet de næste år, det kan ikke være anderledes og det må i acceptere i et eller andet omfang. pøj pøj med 3. jeg synes du er sej, men få noget hjælp. Kram Jeanne
puha hvor kan jeg godt forstå dig jeg mistede min lyst da jeg var ca 6 månder henne, og nu er hun lige fyldt 3 år min pige og lysten er stadiveg ikke kommet tilbage, prøv lige at skulle forklare det til sin mand, jeg elsker ham og kan bestemt ikke forstille mig et liv uden ham, men så snart vi snakker @!#$ ja så får jeg lyst til at løbe ud og kaste op, og det er jo ikke fordi at det er tanken om @!#$ med ham,nej det er bare tanken om @!#$. jeg tror når man passer børn hele dagen,vasker tøj, ryder op, laver mad, og når vi har spist ja så skal den lille lige i bad have nattøj på og puttes, når det så er gjort så skal den store så have lidt hygge tid uden lillesøster, så inden jeg kan sætte mig ned så er kl ti om aften og så tror manden at nu er det hans tur, næ nej du, så jeg tror simpel hen det handler om at man giver og giver af sig selv indtil man simpel hen er for træt til at give mere, og ja så giver dette plus trætheden simpel hen en nok til sidst. så jeg høre bestemt også til en af dem der håber det pluseligt vænner da jeg savner de gode gamle dage hvor man bare syns det var fedt, frem for en pligt, og hvis ikke det gør så blir jeg sku nonne for så slipper man da for presset haha mvh maria
Ja, overskriften er jo meget sigende... Hvornår red I igen efter fødslen? Jeg har født for to uger siden, og det kribler i mig for at ride. Har flere heste at ride, men er i tvivl. Tør ikke spørge lægen, for frygter at hun siger 8 uger  Kan tilføje at jeg har født normalt og er ikke blevet syet. 
1. gang hvor jeg havde en normal fødsel red jeg efter 10 dage. 2. gang mistede jeg en masse blod, blev syet og fik fjernet moderkagen "ved håndkraft", så jeg var temmelig smadret. Jeg red efter 6 uger og red DM efter 8 uger. Det er hårdt, men sundt for bækkenbunden, så jeg synes da bare, at du skal prøve. Hvis det er ubehageligt er det dog vigtigt at stoppe...
Jeg har endnu ikke født, men jeg spurgte en fysioterapeut om hvad hendes holdning var i forhold til løb, ridning osv. og hun svarede, når man har trænet sit bækkenbund så meget, at man kan hoppe på stedet og holde på vandet. Hun ville ikke sætte tid på. mvh jannie
gerne have været op på hesten da lille pigen var 3 mdr gammel. men det tillod hun simpelthen ikke. så nu er hun snart 8 mdr og jeg skal så små igang med gennoptræning af mig selv og hesten. der dog lige har stået skadet i en hel mdr. så vi starter bare på en frisk. jane
ja din læge vil sige efter din 8 ugers undersøgelse hvis alt er OK, men nu kender du jo bedst din krop og er du klar før så er der ikke noget til hinder for at starte op i det små med nogen skridtture for at komme stille igang igen, dog skal du være opmærksom på at du ikke føler for meget tyngde fra livmoderen da den kan falde "ned" har jeg fået af vide at lægen men ellers prøv dig frem. Jeg har med de 2 første været til hest efter 4 uger og det har passet fint, har heller ikke været til 8 ugers undersøgelserne for jeg havde det jo fint og fandt det derfor ikke nødvendigt at komme om til lægen for at få konstateret at jeg havde det godt.
Jeg red 6 uger efter KS. Jeg fik fortaget "undervognstjek" efter 6 uger, fik grønt lys fra min læge, så er du i tvivl, så sørg om i ikke kan rykke tjekket lidt frem 
red begge gange efter 14dage og det er efter kejsersnit begge gange.. så længe de mærker på din krop og er forsigtig så ville jeg gøre det.. med måde
Mange tak for jeres svar   Jeg har gået nogle halvlange ture (3-4km) i nogle dage i træk, uden efterfølgende at have ondt, så på mandag prøver jeg lykken og tager ud og rider en tur   Man kan jo altid stoppe hvis det ikke går. Tusind tak for svarene, de gør i hvert fald at jeg er lidt mere tryg ved det 
Jeg har stadig et par gange om dagen smerter i livmoderen, og det er næsten 7 mdr siden jeg fødte (d 15), altså den der fornemmelse man har i dagene efter fødslen hvor det føles som om den er ved at falde ud...jeg ved ikke rigtig hvordan jeg bedre kan beskrive det? Det gør ikke av ondt, men det er ubehageligt de sekunder det varer. Det er især hvis jeg har siddet længe, muger ud eller løfter tunge ting, såsom fodersække.. Jeg glemte selvfølgelig at spørge lægen til 5 mdrs undersøgelsen  Er det normalt?
Ifølge min SP'er, så er der alt for mange der går rundt med sådanne gener.... Så det er vist ret normalt, men ikke noget som man bare skal gå med. Hun sagde, at aller, aller aller senest efter ½ år skal man altså føle sig "som før". Afsted til lægen i en fart, så du kan blive tjekket
er normalt at kvinder TROR det er normalt at man kan ha det sådan lææænge efter - men det er ikke noget man bare skal gå med er jeg ret sikker på. Jeg føltes mere el mindre normalt efter 4 uger og havde det godt nok til at påbegynde et 6 liv igen allerede der endda. Min eneste gene som stadig varer ved 3 mdr efter er arret efter jeg sprækkede (2 grad) OG fordi der er en lap de ikke fik syet sammen som de overså dernede! Ellers INTET - så det skal du altså ikke gå rundt med. Skynd dig afsted så det forhåbenligt kan genoprettes igen.
min datter er 11 mdr. Jeg får stadig ondt i mit haleben når jeg eks sidder på en skammel eller andet hårdt over længere tid. Nogle gange så meget at jeg næsten ikke kan rejse mif´g igen. Nøjagtig som når jeg har været højgravid. Ligeledes kan jeg også få ondt i underlivet/livmoderen hvis hesten pludselig tager et hop til siden osv. Det bliver da stille bedere men det går meget stille. Fødte forresten normal og unden problemer af nogen slags
Kom nu afsted til lægen og få tingene undersøgt!!! Mit skræk-eksempel var en kvinde jeg så på tv, der i 25 år havde levet med fæces-inkontinens efter en fødsel, 25 år, det er jo helt vildt, især når det kan ordnes med en lille operation. En af mine veninder har gået årevis med et mellemkød der er syet skævt sammen uden at hun vidste at man kan få det ordnet, det er da dumt at døje med noget der kan ordnes ret nemt.
Synes lige I skulle se de nyeste billeder af de kære små  Eller rettere, af Matronen og Myret 
Ej hvor er de kære..  De ser super søde ud begge 2.. Matronen og Myret hehe.. ej de er da søde begge størrelser..  Hilsen Katja..
Dejlige billeder! Enæggede er de vidst... ikke 
Rikke: hvorfor tror du ik det??? Er det virkelig SÅ tydeligt!?  Ej *gg* Synes det er helt vildt at de er så forskellige! Og det både af sind og udseende. Katja: jaaaah de er s* skønne  De er simpelthen så underholdende *gg* De griner og klukker så moren får helt tårer i øjnene nogle gange  Sabrina (til højre) er en rigtig bøf, får hvis hun er vågnet først og vi har øvet maveligning, så når Isabella kommer op og skal igennem samme tur, så ligger Sabrina med et kæmpe frækt smil mens hun kigger på sin søster, som om hun tænker "ha! nu er det DIN tur, for jeg HAR gjort det" *gg*
Alene af den grund, at Sabrina ser ud til at have mere hår på hovedet end Isabella naturligvis, hvad skulle ellers være grunden?  Haha, hvor sødt... Der er intet som små tandløse babysmil (ja elelr dem med nogle begyndende tænder for den sags skyld). Jeg tror Isabella har det ligesom min Noah- den der leer sidst, ler bedst- for det er nemlig ikke dem der ryger først hvis hungersnøden melder sin ankomst her i DK 
skægt at der er så stor forskel på dem! Smukke tøser
Rikke: håret ja! selvfølgelig!!! *gg* DÈR er forskellen gemt  Næææh der er vist rigeligt at ta af hvis det skulle komme så vidt med hungersnøden *gg* kan man transplantere fedt? så ville der være en chance for at Sabrina også kom godt igennem *gg* Ej nu skal jeg være sød ved mine unger    TinaR: taaark 
Puha hvor kan dagen tag en hurtig drejning... sagen er den at vi for snart 2år siden fik en dejlig dreng ved hjælp på IVF.. jeg har så gået lidt over tiden til mens, skulle ha haft det den 3 marts ca. men har jo prøvet så tit at gå over, så ville bare tag en test for og slå det ud af hovedet om at man skulle være gravid... men men.. lige 2sek efter jeg havde tisset på den blev sørme to meget tydlige streger   jeg tjekket den tusind gange for det kunne bare ikke være sandt. men jo den var god nok. så min mand skød ikke med mosevand alligevel hehe Så nu håber jeg at alt forløber som det skal. kan bedere nu forstå at min elskede kaffe smagte mærkeligt..
Tillykke tillykke.. Hvor ER det dejligt, at det kan ske af sig selv alligevel..  Sikke stor virkning, to små streger kan há på ens liv   herligt herligt.  Det bliver spændende at følge dig.
Tillykke!  Tja, den slags kommer ofte når man mindst venter det. Og af en eller anden grund har nogle nemmere ved at blive gravide når de ikke prøver helt vildt.
STORT TILLYKKE! Det er simpelthen miraklernes tid denne her..! Det må være den kolde vinter, der sætter fut i de kære sædceller rundt om i landet!  Du er ikke den første jeg høre fortælle sådan en fantastisk nyhed!
Tusind tak alle sammen for jeres søde beskeder... Er nu ved her til morgen ved og forstå det helt, når jeg kigger på begge test. Måtte jo lige ud og købe en ekstra igår, da den anden i pakken fra netto ikke duet. Så der blev jeg jo helt bekymret. Så var på apoteket og købte en. Og den viste os 2 streger.. 
Nogle gange har jeg også lidt på fornemmelsen, at det tit er den første, der er bøvlet. Når der først er kommet "hul igennem", så kommer de ligesom lidt mere af sig selv. Stort tillykke med den glædelige overraskelse  mvh. tina
Det skal lyde et STORT TILLYKKE herfra.. Det er jo helt fantastisk for jer.. 
for jer... Tillykke med det. Du var begyndt at tale lidt om at få barn nr. to og at i hellere måtte sparer op... Hvor er det godt at høre, at det kan lykkedes selvom lægerne siger noget andet.
Hvor dejligt, stort tillykke med det 
Hvor lyder det dejligt, at I er blevet gravide på egen hånd. Det er hårdt at gennemgå IVF behandlinger, både for krop og psyke, så jeg misunder lidt jeres held 
Også herfra skal der lyde et stort tillykke 
Troede lige at vi havde fundet ud af en menû til vores tvillingepigers barnedåb, men nej! Vi har både været omkring koldt/lunt bord, div. stege med flødekartofler og salatbar og mexicansk. Det vi vil lave skal være nemt og gerne kunne tilberedes dagen før og så det vigtigste af alt: det skal være billigt! Pt skal der laves mad til 32 mennesker (14 voksne og 18 børn) og det skal jo gerne være sådan så alle kan spise det og samtidig blive mætte (hader tanken om at folk skal tage hjem uden at have fået nok i maven). Så hvis I har forslag hører jeg dem gerne for der er lige knapt en mdr til og vil så gerne have styr på det! 
Uh det er svært at rådgive om, det er meget om hvad man er til. Nu skal jeg jo lige have guldklumpen ud først, men vi har valgt at servere brunch til barnedåben. Vi synes det er nemt, hyggeligt og frem for alt billigt i forhold til mange andre alternativer. Selve barnedåben skal foregå kl. 10, og derefter hjem i haven (august) og spise brunch. Vi ved endnu ikke om vi bestiller det hele eller selv laver det. Kokken og jomfruen tilbyder det for 69 kr pr, kuvert. Men en del af det kan tilberedes aftenen inden. Held og lykke med det 
hejsa, vi havde også lavet brunch til tøsens barnedåb og overvejer det igen til sommer, når det bliver lillebrors tur. Det kan jo gøres inden for mange prisklasser også + jeg synes det er nemt at sørge for der er noget alle kan lide. Hilsen katarina
så således ud: oliver: tateletter til forret med høns i asparge.... flæskesteg med kartofler, blomkål og gulerødder til hovedret. frugtærter og småkager til kaffen.... daniella: lunt bord med: frikadeller, kartoffelsalat, hamperyg med flødestuved kartofler... frugtærter og småkager til kaffen. victoria som skal døbes i april.... tateletter med høns i asparge til forret... oksefilet, hamperyg, flødestuved kartofler og salatbar til hovedret. frugttærter og småkager til kaffen.... det meste passer jo sig selv og kan forberedes dagen før..... oksefilet er nok det der er dyrest, men leder efter et tilbud jeg tit støder på, hvor en 5 kg's koster 3-400 kr.... men der er jo så kød nok til alle (vi bliver omkring 28 personer)
Sebastian bestilte vi udefra og havde festen hjemme. Det var ikke så dyrt. 3 retters menu til 36 mennesker pris lå på ca 3000. Han blev så døbt i dec og det var et juletilbud, Måske derfor prisen ikke var så galt. Victoria havde vi fået ko i fryseren så der lavede vi det selv. Fik til forret rejeroulade. Dejen kan laves længe før og opbevares i fryseren. Fyld kan laves dagen før. Hovedret var højreb, flødekartofler, salat og flutes, dessert hjemmelavet jordbær is. Til sidst kaffe og lidt småkager købt i den lokale købmand. Dette var meget nemt at få stillet an og skulle vi få et barn mere vil det være i lidt samme dur... Håber du finder en løsning og rigtig god dåb til jer og tvillingerne.
Hej Vi har også haft ca. 30 gæster og vi fik: Forret: Tun-mousse (laves dagen før) Hovedret: Rødvins marineret nakkefilet (Passer sig selv i ovnen mens man er i kirke) Dessert: Is-lagkage fra Fakta Kaffe+guf Skrup-hjem mad: Gullasch suppe. Hilsen Jette
Vi bestilte maden udefra Vi havde buffet med - tunmousse - frikadeller - skinke skåret i skiver og anrettet på fad - kyllingesalat - forskellige tærter - marinerede kartofler - blandede salater - pastasalat - wraps med grillet oksekød Det var så lækkert Til kaffen havde vi selv bagt forskellige kager så der var kagebuffet og så havde vi købt nogle æsker chokolade. Mmmmm bliver helt sulten
Hej Min søn på snart 21 mdr. fik lagt dræn for første gang i går. Han har stort set altid haft væske i ørerne, men har ikke været generet af det. Vi har det seneste 1½ år været til ørelægen flere gange og fået vurderet at vi "lige skulle se tiden an". Men nu kom så tiden, hvor ørelægen mente at vi ikke skulle vente mere. Oscar taler ikke specelt meget endnu (og slet ikke sammenhængende sætninger). Han har aldrig haft mellemørebetændelse og har egentlig hørt udemærket selvom der ikke har været fri passage. Så er mit spørgsmål: kan vi mon forvente at han på nogen måde "bliver anderledes" efter at han har fået dræn? Har har virket fuldstændig som han plejer hele dagen igår og i morges. Han vågnede dog en time tidligere end han plejer   Han har aldrig sovet specielt godt. Han har ikke virket som om at han pludselig hører alting bedre (ved heller ikke lige hvordan han skulle vise det). Vil han mon sove bedre? Vil han tale mere? Det vigtigste er jo at han får det bedre, uanset om det kommer forældrene til gode eller hvad, men jeg er da nysgerrig: Hvad er jeres erfaringer? På forhånd tak.
Dræn er en fantastisk ting. Vores datter er på sine 2 sæt dræn. Efter hun har fået dem i hører hun bedre, udtaler ordene bedre og sover bedre. Alting er blevet så meget bedre med dem i ørerne. Så jeg tror på, at I vil opleve en markant forbedring med jeres lillemand. Mvh Maj, hvis datter er 1,5 år gammel.
Han kommer helt sikkert til at tale mere  . Og han hører også bedre, da han før hørte det meste igennem vand. Så der kommer bedring til den lille gut, selvom han ikke har været voldsomt generet af det.
min lille søn på 10 mdr fik lagt dræn her for godt en uge siden, han sover meget bedre, før var vi oppe ved ham 5-15 gange hver nat, og nu sover han igennem ;o) nu ved jeg godt han har jo intet rigtigt sprog endnu og kan derfor ikke helt sammenlignes med din søn, men søvnen må da være det samme, og det hjalp enormt godt.. marcus har så også haft vand i ørene siden han var 5 måneder og har haft mellemørebetændelse 3 gange på under 2 måneder og har været meget generet af det, ellers er det ikke normalen at lægge dræn før de er 1 år gammel..
Hej og tak for jeres svar!! Dejligt at nogen gider give sig tid til at læse og svare. Det betydfer meget. Oscar sov sådan noooogenlunde før han fik lagt dræn. Dvs. sov fra ca 19.30 til mellem 5.45 og 7. Men siden han har fået lagt dræn i i torsdags har han simpelthen sovet så dårligt og f.eks. sov han i morges til kl. 4.30 hvor det tog os halvanden time at få ham til at sove igen. Han bare græd og græd. Men jeg vil altså IKKE stå op med ham kl. 4.30!! Kan det også bare være en overgang, eller at han lige skal vænne sig til drænene? Kan drænet være årsagen til at han pludselig sover så dårligt???? Jeg havde jo håbet, vi kunne mærke bare en lille positiv forandring. Men ikke indtil videre.
de første par nætter marcus havde dræn vågnede han et par gange om natten, jeg tror det var fordi han pludseligt kunne høre alt meget tydligere.
Vores Mads på 3½ fik lagt dræn i for en uge siden. Han havde MB i december måned (har aldrig døjet med det før), og vi gik jo så til tjek hos ørelægen efterfølgende. Vi dryppede først næse i 14 dage. Men tjekket viste, at der stadig var undertryk (dog uden at Mads virkede generet overhovedet). Så skulle vi dryppe næse 14 dage igen, men desværre var det stadig ikke ok (stadig undertryk, dvs det ligger og "lurer" og kan så blusse op igen). Derfor anbefalede ørelægen os at få lagt dræn. Mads klarede det i stiv arm, og vi har ikke haft bøvl overhovedet. Vi skulle så efterfølgende dryppe ører morgen og aften i 6 dage, så det er vi snart færdige med. Mads har hele tiden talt utrolig flot, og vi kan INGEN ændring mærke overhovedet, her efter drænene er kommet i. Vi havde fået af vide, at han måske kunne reagere ved, at sove uroligt i de første nætter efter drænene, fordi han ville kunne høre en masse lyde, han ikke var vant til at høre (far snorker, gulvet knirker osv osv). Derudover , kunne vi risikere, at han ville blive forskrækket/reagere på tallerkener der klirrer/pludselig høje lyde, men heller ikke dette virker anderledes. Så har virkelig svært ved at se nogen som helst ændring mht før/efter dræn, men tolker det nu ok positivt.... men det er jo også nemmere med en på 3½ som kan udtrykke sig bedre hvis han nu har ondt osv, men er spændt på efter tjekket her den 2. marts... Ørelægen var dog meget positiv mht Mads ,da han er så stor nu,at han helt sikkert regner med, at drænene er hjælp til selvhjælp, bare lige for at komme HELT i bund med slim/væske i ørerne, og så vil det være overstået, så klarer kroppen selv resten. Så jeg håber jo virkelig at det "bare var det". Men vi fik af vide, at hvis han fik smerter i dagene efter, skulle vi ringe og evt få en akut tid, så når du skriver at han græder sådan, så ville jeg nok lige ringe, bare for en sikkerheds skyld, og forklare om ændringen. Så kan klinikken jo tage stilling til, om det er normalt, eller om det lige skal tjekkes!! Ellers er det jo mange dage at vente på, at komme til tjek (i tilfælde af, at den lille fyr har ondt) Held og lykke med ham.