Hej alle hundevenner Er der nogen herinde der har et godt råd til hvad jeg kan gøre med min franske bulldog, som får frygteligt ondt i fødderne, når han går på de saltede veje? Vi når ikke at gå mange meter før han hopper på 3 ben og ser bedende op på mig... Og så er det ellers skiftevis det ene eller det andet ben han løfter op mens han går. Jeg har prøvet potevoks og alverdens cremer, men ligemeget hvad jeg putter på, så slikker han det af. Det er nærmest slikket af før jeg har smurt det på. Jeg har prøvet at give ham babystrømper på når jeg har smurt dem, men de ryger også ret hurtigt af. Nu vasker jeg dem når vi kommer ind, men det hjælper ikke på de gener han har når vi er ude at gå tur. Nogen der har nogen gode råd??
Jeg kan huske at nogle sidste år brugte disse, med godt resultat: Jeg har ingen erfaring med dem selv, men de var måske værd at prøve...? Lene
Vi har lige købt Pawz hundesko (dem der bliver linket til) og det fungerer super godt  Voks kan slet ikke tage det og alle de der neopren hundesko kunne vi ikke få til at passe, men de her pawz er bare helt super. Hunden går nu helt normalt igen  På vores cavalier måtte jeg dog lige studse det værste pote hår, men nu glider de nemt på 
Hvad størrelse bruger din Cavalier? Jeg har også en cavalier og overvejer at købe nogen til ham.
Tusind tak for råd   Jeg må prøve nogen hundesko af en art... men de der Paws; er det ikke éngangssko? Eller hvor mange gange kan hunden gå med dem før de er slidt op? Tænker at de jo hurtigt kan blive en dyr affærre, hvis de kun har meget begrænsrt levetid? Ellers virker de til at være meget nemme og behagelige. Sidder de godt nok fast på benene? De glider ikke ned eller noget?
ja som overskriften siger har jeg min semi langhårede kat Mini  Mini er en steriliseret hunkat på snart 2 år, hun vejer 6.9 kilo. Er hun for fed??  
Umiddelbart synes jeg ikke hun er for fed gg Hun er i god stand og nyder vist tilværelsen  Smuk er hun 
betina ja nyder den gør hun ihvertfald  herhjemme kalder vi hende DD - Dovne dame  men jeg takker på DD's vejne, hun syntes også selv hun er meget smuk 
Det er måske nemmest at spørge en dyrlæge hvis I skal derhen i forbindelse med noget andet, de kan sikkert bedre vurdere det. Til sammenligning vejer min steriliserede semilanghårs hunkat på ca. 2 år 4,2 kg, og her sagde dyrlægen at hun var en smule godt i stand. Men det kommer jo nok også an på kropsbygning og... tja.. stangmål? Hahaha, hvad hedder det mon på en kat?  Lene
lene haha   mini er en "kraftigT kat, en jysk hest i katteform  vi skal til dr dyr til januar til årligt tandtjeck så må jeg lige spørge hende der, min kæreste syntes hun er alt for fed og jeg syntes hun er helt perfekt (men måske er jeg blændet af hendes charme) 
Åhhh hun er da skøøøøn  Men man kan sige at hende aktivitetsniveau ikke ligefrem fordrer en "mynde-slank" udgave, hihihi
tine haha nej ikke ligefrem   
Advarsel om mange billeder!  Ja vi har en kuld killinger i stalden, og de er bare i deres sødeste alder nu så jeg fik endelig husket kameraet, så her er billederne:  
Nååååååååå kyllinger er bare noget af det mest hyggelige  Hvor er de dejlige og glade .
Er så killingeskruk nu  Tak for det! 
Vi har dem til vores Cavalier, han bruger den størrelse der er rød... de har forskellige farver efter størrelse... Han har aldrig kunne gå mere end 4-6 meter før han pev og humpede, og med Pawz er der ingenting...
Der er 12 i en pakke, men vi har brugt de samme 4 i en uge og de holder super fint. Det er vist lidt afhængigt af underlaget hvor længe de holder, men vi går næsten udelukkende på fortorv og det har ikke slidt dem op  Synes de er noget rare end de andre hundesko vi har set på. Pawz er nemme at trække på (efter et par gange  ) og hunden går fuldstændig normalt. Vi bruger str. rød (tror det er S) til vores cavalier. Størrelsen findes ved at måle fra yderst negl til bagerste trædepude, derefter kan størrelsen findes inde på paws hjemmeside. Som nævnt måtte jeg dog lige klippe 2 cm overskuds hår af på alle poter, så var de lidt nemmere at få på 
De ser smarte ud, de der pawz. Tror jeg skal forbi butikken med hunden og finde den rigtige størrelse. Så kan det være at hunden igen vil gå ture når det ikke gør ondt mere pga alt det salt, i går og i morges hvor der ikke var saltet, så var der ingen problemer med at gå tur med hunden, hvorimod de andre dag sætter han hælene i og nægter at gå.
Okay, tak for svar. Tror også at jeg må købe sådan nogen:-)
Man kan med fordel vaske sine paw sko når men kommer hjem og drysse dem med talkum eller katoffelmel så holder de længere  Håber det er lykken for den lille hund det er ikke sjovt at få ømme poter når man skal gå tur....
Nu har jeg købt paws hundesko til ham. Jeg tog mål af poterne, som målte 6 cm fra negl til trædepude, og bestilte de røde i str. 6,3 cm. De røde stod også som anbefalet til fransk bulldog. Men jeg tror altså alligevel de er for små. De passser fint nede omkring poten, men de strammer helt overdrevet meget om hans ben. Jeg ved godt de selvfølgelig skal sidde tæt så de bliver på, men her er jeg virkelig i tvivl om, om de lukker for blodomløbet. Jeg har prøvet at tage dem på over mine egne fingre, svarende til tykkelsen af hans ben, og det er MEGET stramt og lukker ihvertfald for mit blodomløb. Hmmm.... så de ryger nok retur. Spørgsmålet er så om jeg skal prøve en størrelse større, eller om jeg skal prøve nogen helt andre...
Hvad omkreds er hans ben? Så kan jeg måle efter på vores. Jeg syntes også de var stramme i starten, men det fungerer fint 
Mange tak Chris. Jeg vil prøve at måle dem imorgen. Så sender jeg dig lige en PB med mål  Sødt af dig at hjælpe...
Det var da så lidt   vi har selv haft så meget bøvl med det salt, så rart hvis erfaringer kan deles 
Jeg faldt lige over denne tråd. Vi har en pakke med blå 'hundesko', der er 11 ud af 12 (mener jeg). De er til salg hvis nogen mangler. Jeg kan se efter hvilke str poter de passer. Vi købte dem sidste vinter hvor hunden rev en negl af. Han gik med den i ca. 1 uge (den samme sko), så tabte han den på en tur, men da var neglesåretved at være lukket og pænt. Neglen voksede i øvrigt ud igen. Vores er en labrador med ret små poter (formel 1er), hvis I vil sammenligne potestørrelser
Altså jeg synes det er lidt svært at vurdere  Manden og dyrlægen siger min kat var for fed da hun var 2 år og vejede 5,2 kilo - men nu er hun så heller ikke særlig stor .. MEN det kunne jeg altså overhovedet ikke se   Tror jeg var blevet blændet af min egens charme også  Nu hvor hun har tabt sig næsten et kilo og er lige som hun skal være, så kan jeg faktisk godt se på billeder fra dengang at hun er temmelig fed  Men jeg ville nok også tale med doktor dyr - de har jo som regel ret ..
Dette er en meget tyk kat (gammel billede - hun har tabt sig rigtig meget - så jeg gider ikke at få kommentarer til det!)   Og det er rigtig nok. For det kommer an på mange ting. Hvis det nu er en stor MC, ja så er 3 kg alt for lidt, mens en siam på 8 kg nok er i overkanten. Du skal kigge på katten fra oven af - desværre er dine billeder lidt mis-visnende til at kunne bedømme dette. Jeg har engang set et skema hvor man kunne bedømme om ens kat var slank eller overvægtig, men pt kan jeg ikke lige finde det. Og nu skal du så huske når du kigger, at hun er langhåret, og dette snyder en del. Du skal mærke på hende over ryggen.
Det er umuligst at sige om hun er for fed, uden at have hende i hænder. Det kommer an på højde, længde, kropsbygning mm. Men vægten lyder meget høj, er du sikker på den er korrekt?
Lise haha   kan lige se din lille mis for mig  syntes også selv mini er fantastisk fra samtlige vinkler Pia R ja vægten er korrekt 
mini vejer så 7,1  men er lige præcis som hun skal være  ingen ko på isen der
Den der er sort, rød og hvid er da bare for lækker (pige mis?)!! Elsker dem med de farver!!!! Har engang hørt det kun er hunkatte der kan ha den farvekombination med sort, rød og hvid, ved ikke om det er rigtigt?? Har selv en af slagsen der hjemme, Mizz Lizzi  
Det er i hvert fald også det jeg har hørt, eller at det er sådan 9 ud af 10 gange, så ofte   sød mis du har dig 
de er da bare for søde, den der romkugle måtte gerne bo her hos mig. Mvh Naja
"Trefarvede" - eller tortie forekommer for det meste kun hos hunkatte, men kan en sjælden gang også findes på en hankat  Skønne misser 
Naja: Romkuglen kan sagtens bo hos dig, jeg ved de alle søger et hjem......
Sikke nogle dejlige billeder. Tak for kigget! Jeg kunne især godt lide nr. 18 og 35 (hvis der er nogle, der orker at tælle så langt   ) - LuMe
Nårh hvor er de fine!!! Og sikke en omgang ballade  Åhhhh hvem der måtte få en kat mere...
Åhhh jeg ville med glæde tage dem alle sammen:-) Desværre er der såå langt til sjælland
Anja, der er måske mulighed for levering....... 
Super skønne killinger.. Anja når der er så langt til Sjælland, så har jeg da et par killinger .. og skal faktisk til Brovst imellem jul og nytår.. 
Åh gud hvor er de søde, den der rød/hvid måtte gerne flytte ind i min sofa  Flere billeder! 
Kan marsvin tåle tørret figner ?
Jeg ville ikke anbefale det. Tørrede figner har et meget højt indhold af frugtsukker - og nogle gange skal der ikke så meget til at ødelægge de små "grises" balance i mave-tarmfloraen. Så hvis du vil give dem noget skal det være meget, meget lidt, f.eks. et lillebitte stykke en gang om ugen som godbid - men jeg ville nu ikke gøre det. Hellere lidt broccoli, rød peberfrugt eller persille (godt med C-vitamin). Venlig hilsen Mitte
Hejsa Hvad med Sharonfrugter kan de tåle det? må de få det? Har en utrolig kræsen/selektiv gris - han spiser næsten kun salat, agurk og gulle. En vindrue i ny og næ. Og sommerhalvåret selvfølgelig græs og mælkebøtter men ingen bynke eller grene mv Hvad kan jeg ellers tilbyde ham.?? god dag Vh HEidi
Jeg indsætter lige lidt info fra nogle papirer jeg har vedr. fodring af marsvin. De er skrevet af Mette Rueløkke - dyrlægestudiets helt store marsvine-specialist. Det vigtigste foder er godt hø og masser af det, det er simpelthen betingelsen for en god fordøjelse hos marsvin. Herudover et godt tørfoder, helst som piller (da marsvin har en tendens til at vælge de fedende ting fra blandinger, såsom nødder og solsikkekerner) tilsat C-vitamin, da de ikke selv danner dette. Det kan være svært at finde det i mindre sække end 40 kg, så man kan blive nødt til at vælge et blandingsfoder. Her skulle den engelske blanding "Gertie Guineapig" være god. Dernæst bør marsvin hver dag tilbydes et par forskellige slags grønt. Om sommeren kan græs, mælkebøtteblade, vejbred, hønsetarm, skvalderkål og kløver udgøre hele grøntfoderet (langsom tilvænning, ellers får de tarmproblemer - ligesom heste der skal indgræsses   ). Andre muligheder er gulerødder, kål (alle former), æbler, rødbeder, foderroer, salat, melon, persille, rød og grøn peber, blomkålsblade m.m. De må IKKE få kartofler. Æbler bør gives i mindre mængder, da nogle marsvin får eksem om munden af det (måske pga syren i æbler). Icebergsalat og agurk indeholder næsten kun vand og har et skævt Calcium/Phosphor forhold, så det bør ikke være marsvinets hoved-grøntføde (selvom de elsker det, de små banditter!!). Frugt skal gives i moderate mængder, da det har et højt sukkerindhold (som f.eks. sharonfrugt og melon), og marsvin bliver hurtigt fede og får leverproblemer - men en lille lækkerhaps i ny og næ går nok   . Jeg har hørt om en pige, der simpelthen dyrkede krydderurter i vindueskarmen til sine marsvin i vinterhalvåret, persille og basilikum og sådan noget (hun havde nok også verdens mest forkælede grise!!). Heidi: Det lyder som dit marsvin vælger grovere føde fra. Måske er han bare en lille kræsenpind (her hjælper det at have flere dyr, så der er kamp om maden - virker vældigt appetitstimulerende), men der er også en chance for, at han er ved at få overgroede kindtænder. Hold godt øje med ham, og få ham evt. tjekket hos din dyrlæge. Jeg har efterhånden set en del marsvin dø, fordi de bagerste tænder vokser skævt og fanger tungen nedenunder, så dyret ikke kan spise. I de sidste stadier kan de ikke engang drikke, fordi de ikke kan bruge tungen. Det opdages sjældent før marsvinet ikke længere spiser og taber i vægt, og på dette stadie er det næsten for sent at redde dem med en tandraspning - de er simpelthen for svækkede til at kunne tåle narkosen. Jeg håber, at din lille gris bare er kræsen. Held og lykke med jeres kære, små mutter  Venlig hilsen Mitte
Tror han er rigtig kræsen da vi fik ham fra Dyreinternatet hvor han lige havde været igennem checket fra deres dyrlæge. Regner da med dr. dyr der kigger tænder. Han spiser julesalat med stor velbehag, gulle, agurk og mælkebøtteblade. Han har hø der ryger hurtigt ned. I sommerhalvåret har vi haven fuld med krydderurter han også gnasker. Så det er ikke sådan at han ikke spiser men bare ikke alt som de andre vi har haft. God jul til alle jer. Vh Heidi
min røde hankat gør det også, han er den eneste jeg nogensinde har oplevet der gør det, neb han gør det så også hver eneste gang han kan se sit snit til det 
Min gør det også gerne, især hvis jeg kæler med hende og hun begynder at slikke sig selv, så får jeg også slikket hænder eller arme. Jeg ser det som en slags gengældelse fordi jeg aer hende, ligesom katte der gerne soignerer hinanden. Altså noget positivt.  Lene
Ud af mine 18 styks har jeg flere som gør det. Min næsten 13 års gamle hankat elsker at vaske mit hår! Man får virkelig noget mærkeligt hår ud af det. Har også en hvor det følges som sandpapir når han gør det.
billigt alternativ til en body scrub 
Hej alle  Kan I anbefale et forsikringsselskab til lovpligtig ansvarsforsikring? Jeg har kigget lidt på forsikringsselskabet Dyrekassen, nogle erfaringer med dette selskab? På forhånd tak for hjælpen  Mvh Cecilie.
Jeg har Dyrekassen til begge mine og er meget tilfreds. Viska ødelagde en del sko tilhørende andre, da hun var hvalp, og det var super nemt at få erstatningen udbetalt. Vi har lige brugt dem til at dække noget af en dyrlægeregning, det forløb også meget nemt og hurtigt. Jeg har så HundTotal - og det har umiddelbart været hos dyrekassen hvor jeg fik mest for pengene.
Jeg bruger almindelig brand, men det er fordi de kunne give den bedste dækning på sygeforsikringen 
Jeg er selv i gang med at finde forsikring og er endt med Agria. Har talt med flere dyrlæger (som altså ikke er i lommen på Agria) der fortæller at der aldrig er problemer med at få udbetalt pengene.
Jeg har en HundTotal i Dyrekassen, resten er forsikret hos vores eget forsikringsselskab - TopDanmark, hvor den ene har sygeforsikring men hun ryger også over i Dyrekassen og får en HundTotal. - De resterende hunde har vi kun ansvarsforsikring på og den koster en 350kr om året, man får jo noget samle rabat når man har en del forsikringer i forvejen. HundTotal hos Dyrekassen er både ansvars-, syge- og livsforsikring på hunden og det synes jeg er rart nok at have. - Mener vi gav 2200kr for HundTotal på vores westie hvalp nu her. Enten 2200kr eller 2300kr.
jeg har også hundTotal til min ene, og alm.forsikring inkl sygeforsikring hos dem på den anden. Og har været meget tilfreds so far.
Mange tak for jeres svar, det gjorde valget noget nemmere 
Nu tager jeg snart springet altså ... måske  Hvad koster det jer at have hund, sådan i runde månedlige cirka-udgifter? Jeg overvejer en golden retriever, labrador eller schæfer, men mangler lidt information om madudgifter, forsikring, dyrlæge, aktivitetslegetøj, og andre "slid-dele". Det er vel pebernødder ifht at have hest? Er det overhovedet nødvendigt at lægge budget?
Ja det er pebernøddder i forhold til hest - Med undtagelses af dyrlægeregningerne. Jeg har vist brugt 10.000-15.000 på min nuværende hund som er 3 år og ikke forsikret. Eller det vil sige nu er forsikringen lige gået i gennem  I gennemsnit koster en hund knap 100.000 i hele dens levetid, men spredningen er jo meget stor. Problemet er bare at man sjældent kan forudsige hvilke hunde der kommer til at koste meget i dyrlægeregninger og omvendt.
Hej TS Vi har to franske bulldogs. de får royal canin og spiser knap en sæk om måneden a 500 kr. derudover er de forsikret mener det er knap 500 kr om året. Hanhunden blev ordnet for fire år siden mener det kostede 800 kr. De bliver vac en gang årligt, 500 kr for dem begge ialt. Tæven er et år og hun skal lige have et kuld hvalpe før hun skal ordnes, men det koster 2500 kr. Hanhunden har været til dyrlægen en gang hvor han var blevet bidt i poten af en hugorm eller snog. Ellers har vi aldrig haft brug for dyrlæge. Ja så tror at alt ialt har vi vores to for en 600 kroner om måneden. Knus Heidi
Vi har en lille Lhasa Apso. Foder - Arion. Bruger ca. en 3kg sæk om måneden til 139kr. Vaccine - 598kr. en gang årligt. Hvalpetræning - 800kr. Forsikring - vi har både ansvar- og sygeforsikring, 1121kr. årligt. Der udover er der så kurv, halsbånd, liner, skåle, legetøj, børster, godbidder og hvad man ellers synes sin hund skal have. - De ting er svære at sætte pris på. Vi ligger ca. på 400-550kr./mrd.
Jeg har en labrador/kleiner münsterländer blanding. Han koster på foder fra Wolfsblut købt i Tyskland ca 350 kr pr måned. Derudover kommer der årlige vacciner - han er også rabies vaccineret - så ialt 1200 kr + forsikring 1500,- Vil tro at med alt så koter han vel 500 kr om måneden... /Mette
en dejlig Golden Retriever desværre har Molly fået fjernet en stribe tumorer, og har koster en krig i dyrlægeregninger. Hun var HELDIGVIS sygeforsikret og det ville jeg til enhver tid anbefale. Sådan en forsikring koster ca 1700 pr år incl den obligatoriske ansvarsforsikring Hun spiser vel ca en sæk mad pr måned til en 500 kr ( fodrer kun med kvalitets tørfoder ) Den årlige vacc/sundhedsundersøgelse koster vel ca 1000 kr +/- Mht legetøj osv, så er det jo op til en selv hvad man vil ofre... Hjemme hos os er man gladest for tøjdyr og dem kan man jo få ret billigt. Man kan osse få meget sjov ud af pinde, træklodser og diverse andre gratis ting. Som opstart er der naturligvis kurv/pude/tæppe e lign, halsbånd/sele ( som skal fornyes eftersom de vokser ) og en god line ( anbefaler løbeline). men osse det fåes jo i mange prisklasser Du får en ven for livet !! 
450 kroner om måneden på foder. Derudover får han lakeolie, det koster omkring 100 kroner for en bøtte, den holder i nogle måneder. Ansvarsforsikring koster ca. 325 1 gang om året. Jeg har ikke nogen sygeforsikring, men den kan anbefales!  Så er der alt det løse man skal købe når det ikke holder længere eller det er gået i stykker, legetøj, kurv, skåle osv osv. Dog har jeg ikke brugt ret mange penge på det område. Så er der dyrlæge  Det er forresten en schæfer/labrador blanding jeg har.
Det kan være utrolig svært at sige. De almindelige brugsafgifter for den størrelse hund du beskriver er ca.: - 400 kr. for mad pr. mdr. (hvis du vælger et mellem kvalitets produkt) - forsikring (2000 om året for ansvar og sygforsikring) - vaccine ca. 600-700 kr. årligt - træning (minimun 1200 årligt) Derudover kommer godbidder, pølleposer osv. Men du kan ikke vide det på forhånd. Du kan få en allergi hund som skal have meget dyrt special foder, du kan få en hund med dårlige led som skal have alt mulig tilskud (og det er hammer dyrt! Næsten lige så dyrt som foder hver måned). du kan få en hund som skal opereres (som sygforsikringen ikke dækker). Og selvom sygforsikringen dækker så har du stadig selvrisiko og noget ud skal betale selv. Derudover kommer der kiropraktor (hvis man vil det). Og så kan hunden jo komme til skade med poten en søndag, slå en tand osv. som kræver behandling. sygforsikringen dækker dog noget af det, hvis du har sådan en. Så det er MEGET svært at sige på forhånd. Der kan ske 1000 ting. For mig er min hund min store hobby og jeg ofre enormt meget tid på ham (han er konkurrence hund), og jeg bruger også mange penge på ham (på trods af SU), og jeg synes han er ALLE pengene værd! Elsker vores daglige samvær og vores gåture og træninger. Han giver mig så meget livskvalitet så han er det hele værd! Og det siger jeg på trods af et langt og opslidende sygdomsforløb på godt 3 mdr. som heldigvis er ovre nu 
Bryder lige ind her..  Hvad giver I for jeres forsikringer ?? og hvad er jeres erfaringer med dem ??
rejser I meget ud med jeres hunde? ellers kan jeg da ikke se fordelen i hundTotal hos Dyrekassen?
Margueritten: hvis du vil have ansvar, livs, syge så er det billigere at vælge HundTotal.. Der er oven i købet udviddet ansvarsforsikring (til figurantdækning) - hvilket man betaler en bondegård for at få ekstra i agria, tror jeg det er. Så man er simpelthen dækket fuldstændig ind med HundTotal.
Er det kun ansvar? Eller også de andre ting? jeg har blot fået tilføjet ansvar på min alm. indbo hos tryg, det koster godt nok ikke ret meget, men har så fravalgtdet andet.
kun er ansvarsforsikring du skal have, kan det nok bedst betale sig at kontakte det forsikringsselskab du i forvejen har dine andre forsikringer i. Så er der mulighed for mængderabat. Når det kun er ansvarsforsikring du vil have er der jo ingen grund til fx at købe hundetotal. Mener min far giver ca. 250 kr. for Joys, som kun er ansvarsforsikring.
arh okay på den måde  jeg har været inde og læse lidt på det, og været inde på den DCH kreds hjemmeside, jeg vil begynde i, når min nye hvalp kommer. og der kan jeg læse at hvis man skal begynde til Agility (jeg ved godt hunden først skal være ældre, før man begynder til Agility   ) skal denne have Figurantdækning, så jeg må vidst også ha' en HundTotal, til den tid 
For at løbe agility. Det lyder altså ulogisk i mine øre...
Spørg lige din klub ad om du virkelig skal have figurantdækning. Jeg havde læst at man skulle have det for at træne lydighed, men det viste sig at klubbens egen forsikring ville dække eventuelle skader på figuranten, så det var egentlig ikke nødvendigt til viska. Ducati skal dog, da hun skal i gruppe c.
være dyrt.. Vi fodre vores kleiner münsterlænder blanding med Kingsmore Pure og giver ca. 210 kroner i måneden.. Han får altså noget af vores mad, selvom det er lidt fy fy for nogen i hvert fald.. Forsikring gav vi 425 kroner om året for lovpligtig ansvar, han er nu dækket af vores landbrugsforsikring.. Vaccine er når hestene får raspet tænder en gang om året, sidst kom jeg af med den fyrstelige pris af 175 kroner.. Træning går vi ikke til mere, men da vi gjorde gav vi 1.200 kroner for et år.. Så er der jo guf (vores er mest til griseører, hvor vi køber en pose med 10 stk til 89 kroner, den holder 1-2 måneder), legetøj (eneste der dur her er bolde og sådan en læderbold holder i mange år, hvis han ikke lige får den punkteret), sygdom/skader (vores var så uheldig at få skåret sig på benet sidste år, tror det kostede 2.000 kroner i alt), hundeposer (det er nu ikke en ret dyr post, tror en rulle med mange koster 10 kroner)..
dyrlægeregninger kan man jo ikke helt gardere sig imod, og resten er vist ikke så afskrækkende, så må vi se om der er en bitte hvalp et sted, der kunne tænke sig at slå sig ned her 
jo også i høj grad an på hvor vidt man "bruger" hunden til sport også... Cassi har jeg nok brugt ca. 1300 kr. i startgebyr på konkurrencer, Joy har jeg slet ikke styr på, men det er nok det samme. Derudover kommer udgifterne til vores ophold i Jylland i forbindelse med en konkurrence, det ene kostede ca. 2000 kr.  Ser jeg bort fra det, så tror jeg det nok koster i gennemsnit 500 kr. om måneden at have Cassi. Joy er "gratis" for mig, da han ikke er min hund, men bare lige er flyttet ind.
  De andre katte var ved at død af skræk da de så hende.
Nurrhh hun ser ud til at være ok med at blive julemishandlet. 
Hun finder sige i rigtig meget. Hun er faktisk en nem pige, bare ikke lige når der er mad i farvandet. Så er hun altså en k.... Hun er født hos mig, og er i dag 5 år
Jeg overtog for 1½ år siden en lille papillon tæve, som havde en hel del store problemer. Hun var angst, snappede ud efter folk hvis de stak hænderne frem til hende, eller gik imod hende - hun krøb faktisk langs panelerne. At gå en tur var også en stor udfordring - hun var bange for når snoren strammede, hun var bange for at få selen på, hun var bange for andre hunde osv.  Faktisk er det nok lettere at fortælle hvad hun ikke var bange for.  Hun har efterfølgende gennemgået nogle behandlinger, både dyrlæge behandlinger, alternative behandlinger (healing, telepati, blomster dråber) - træning, både lydighed og agility mv.  Senest er hun kommet på royal canin calm foder, og hun har virkelig ændret sig. Hun leger, pjatter, er glad og udadvendt, hun har fået en kæmpe selvtillid og stråler. Det er så dejligt at se!  Nu overvejer jeg så at give hende en "lillesøster/bror".  Men jeg er i tvivl.  Lige nu har jeg en hund som trives, har det godt og er glad, klarer sig kanon i sin træning og er dejlig afslappet herhjemme. Det eneste jeg synes hun mangler, er at kammerat at krudte af med. Jeg kan sagtens lege med hende, men ikke på samme måde.  Hun kan godt med andre hunde, hun kan dog være lidt reserveret i starten og tage afstand. Det er et spørgsmål om tilvænning. Hun har boet sammen med mine forældres forvoksede cocker spaniel, og de to har aldrig haft problemer. De leger dog ikke helt så meget, men det kan skyldes at cockeren er stor og voldsom - typen der kaster sig rundt og leger kæmpe hvalp på 25 kg. Og så er Ladys 4,5 kg ikke ret meget at stå imod med. Men hun vil gerne - legen består så bare i at hun gør af ham, og han skaber sig tosset.   Jeg bor i et lille hus med en stor baghave, samt skov og strand tæt ved. Ny hund ville også skulle bruges til agility, hvis den har en naturlig lyst til det.  Min store hovedpine lige pt er, om en ny hund ville forstyrre den fred hun har fundet nu? Det er et sats, og jeg ved godt nok ikke om det er det værd. Lady fylder 4 år næste år.  Hvis jeg skulle have en hund mere, skulle den også være lille. Jeg tænker papillon, shih tsu, pomeranie, malteser, chihuahua - sådan i den dur.. Gerne unghund, så den er renlig og nogenlunde 'sat'.  Jeg ville vælge en som har nogenlunde samme sind som hende, altså blød og blid - absolut ikke dominerende.  Hvad siger i - ville i turde, eller ville det være en for stor satning, efter alt det arbejde jeg har lagt i Lady?
først kæmpe klap på skuldren. godt gået  du har virkelig nået ind til lille lady  dernæst så syntes jeg en ny hund kunne være en god mulighed, men jeg ville som du selv er inde på vælge en lille hund, jeg ville dog gå efter en ældre hund (2 år ca) så er du mere sikker på sindet  jeg ville gå efter en mild hund, men gerne en der hviler i sig selv (kunne lyde til lady har brug for rammer?) så kunne en rolig og mild hund måske være en mulighed? jeg gætter bare, kender jo hverken lady eller dig. ihvertfald pøj pøj med din beslutning  og god jul 
puuha søde HN'er jeg ved ikke hvor jeg skal begynde, og tårene triller allerede ned af kinderne... i foråret købte jeg ´min første hund, en västgötapids ved navn Jaz i håb om at vi skulle blive gamle og grå sammen, men sådan gik det ikke  i onsdags 5/12 2012 fandt min mor jaz død nede i min lejlighed. -han blev kun 11 måneder  han havde fået fat i sin pose med hundemad, der stod på et bord, hvor han ingen mulighed, havde for at komme op. Der var ikke ret meget tilbage, og han havde spist det sidste der var fra posen. da posen er lufttæt, pga. foderholdbarhed, er jaz besvimet inde i posen og død. min mor fandt ham med posen over hovedet  da jeg kom hjem fra København fik jeg det mest forfærdelige at vide, og på et splidt sekundt gik hele min verden i stykker   jeg fik lov til at se ham, og han lå der så fint, det så ud som om, han sov. Jeg kan bare slet ikke forstå det!!  jeg har grædt siden i onsdags! i alle mine vågne timer græder jeg, og kan slet ikke holde op! hvordan skal jeg dog komme over det!? D. 29 dec. henter jeg en ny lille Götadreng fra den samme Kennel som Jaz kom fra, mine forældre, søster og opdrætter er så kede af det der er sket, men siger det bedste er at få en ny lille ven, der trænger til lige så meget kærlighed, og omsorg som Jaz fik. - og jeg kan sagtens se hvad de mener - det er bare så frygteligt hårdt! Jeg føler at jeg svigter Jaz   og jeg er så bange for at jeg vil komme til, at sammenligne den lille fyr med ham, og det har den nye lille Götadreng slet ikke fortjent! jeg har forberedt mig sammen med min søster på, at der kommer en lile ny, og har købt, en fin bordeux hundesnor med hvide kødben på, samt halsbånd og lidt legetøj. jeg havde det okay, da jeg købte tingene, men da vi kørte hjem græd jeg som pisket! hvad skal jeg dog gøre HN? jeg savner jaz så forfærdeligt meget! men kan godt se "ideen" i at få en lille ny der vil få lige så stor en plads i mit hjerte som jaz havde. jeg er bare så forfærdelig ked af det og savner min dejlige jaz 
Det var dog et tragisk uheld, det gør mig virkelig ondt for dig at du skulle miste din hund på den måde. Det er jo et absurd uheld som man ikke tror kan ske, men det gjorde det. Jeg kan godt forstå at du er ked af det.  Der er ikke rigtigt noget jeg kan sige som trøst, og jeg kan godt forstå at du har det lidt svært ved at der så hurtigt kommer en ny hund i huset. Du skal dog ikke føle at du svigter Jaz, det var jo iikke din skyld, og selvom det lyder lidt hårdt så kommer han jo ikke tilbage selvom du resten af dit liv ikke får en anden hund. Jeg ville nok heller ikke kunne klare at få en anden hund så hurtigt, mest fordi det er svært ikke at sammenligne. Jeg håber for dig at den nye hvalp er meget forskellig fra Jaz, måske en tæve, måske en anden farve/nuance, det vil gøre det lettere. Giv dig selv lov til at græde, det er forfærdeligt at miste sine dyr. Og held og lykke med den nye hvalp. Et stort trøstekram til dig! Lene
Puha, sidder da og stortuder nu   hvor har det bare været forfærdeligt for dig, det er jo os hundeejeres største mareridt at skulle miste en ven alt alt for tidligt   Du står midt i det hele nu, og selvfølgelig har du svært ved at forestille dig at skulle erstatte ham med en anden. Har du været nede og se på hvalpene? Hvis ikke, så vil det muligvis gøre, at det virker anderledes for dig. Men jeg er overbevist om, at du skal vente til du er klar til det, så hundehvalpene ikke blot bliver et minde om Jaz, og dermed en meget sårbar oplevelse. Jeg mistede min gamle hund Smilla i foråret - så det kan jo på ingen måde sammenlignes med dit tab. Smilla var nemlig 14 og vi var jo klar over at hun "sang på sidste vers". Derfor havde jeg også allerede fundet ud af hvilken race vi skulle have efter hende. Efter nogle dage med sorg begyndte jeg så at se efter hvalpekuld, og for mig var det rigtig positivt at vende en del af opmærksomheden mod det at finde en ny lille hvalp. Endnu bedre var det at se hvalpene, og bedst af alt at vælge hende vi skulle have for 2 uger senere at hente hende hjem. Den eneste, der ved, hvad der er rigtigt for dig at gøre, er dig selv. Jeg er ihvertfald overbevist om, at der ikke kommer noget godt ud af at købe en hundehvalp medmindre du har 110 % lyst til det. Jeg er dog også overbevist om, at den lyst kommer til dig - spørgsmålet er bare hvornår - om det allerede er når du møder den (måske) kommende hvalp eller først når du har lagt den forfærdelige hændelse så langt væk, at du ikke sørger på samme måde mere.
undskyld jeg først svare nu, det har bare været så hårdt, og er stadig ikke kommet mig over chokket, og savnet :,( jeg har været ude at se på hvalp sammen med min søster. han er fra samme Kennel som Jaz kom fra. hvalpene i dette kuld er grågule med kort hale, hvor jaz var rød, med lang hale. jeg har set på 2 drenge, hvor den ene, stortset har valgt mig, og søger mig hver gang jeg er ude at hilse på dem. når jeg er i kennelen, er mit savn, til jaz ikke så voldsomt, som når jeg er hjemme, og han ikke er der. jeg har taget billeder af begge hvalpe. og de begge er rigtig søde, dog er den ene hvalp meget mere livlig og med gåpåmod end den anden. - jeg har stadig svært ved at forholde mig til at der kommer en ny, efter min fantastiske Jaz. - men jeg er begyndt at forstå, at det er det, der skal til for at jeg kan komme videre - det er bare rigtig svært lige nu :/
selvfølgelig er det svært lige nu, du står midt i sorgen, og ingen ord kan hjælpe lige nu men det kommer. de gange jeg har mistet mine kære dyr har nogle ord bragt bare lidt trøst at vide sandheden i dem. jeg håber sådan for dig du en dag kan se tilbage på alle de gode minder du trods alt nåede at få med jaz, uden at bryde sammen i gråd. det der skete var på ingen måde din skyld, det var et hædeligt uheld. for at forhindre at det sker igen hvad med at anskaffe dig sådan en box til opbevaring af hundefoder, også stille posen uden for rækkevide af hunden. med hensyn til valg af den næste hund, ville jeg sige følg dit instinkt i henhold til hvilken hvalp du skal vælge.
åh hvor er I søde og gode til at give mig råd her i sorgen -tak skal I have  jeg har bestemt mig for at det skal være den hvalp er opsøger mig mest, af hensyn til at jeg på lang sigt vil bruge min hund til Agillity, og der kræver det gå på mod og selvtillid, og det har den hvalp jeg har valgt, ihvertfald  jeg har købt en "tønde" til hundemaden. - og har valgt, at foderet skal stå i det samme rum som hestefoderet, for der må hundene ikke gå ind, og hvalpen skal fodres sammen med mine forældres hunde. jeg kan slet ikke være nede i lejligheden uden at have en rigtig stor klump i halsen og en grim fornemmelse i maven mens tanker og forestillinger om hvordan min mor har fundet ham, liggende på gulvet med posen over hovedet, flimre rundt for min indre øje. (det lyder voldsomt, men det er sådan jeg har det når jeg er dernede :/ ) så jeg har sovet på en madras i mine forældres stue sammen med min elskede kat Nat, til at spinde mig i søvn. det er stadig rigtig rigtig hårdt og græder hvis jeg kommer til at tænke på ham, eller i hverdagssituationer hvor han var med (feks. når jeg går tur med mine forældres hunde :,( ) min far har bygget i vores hall en "kravlegård" så hvalpen er der, når vi ikke er hjemme, (højst 4-5 timer) indtil den er blevet stor nok, til at de andre hunde, ikke gør den noget. (de kan godt være lidt voldsomme) hvalpen bliver ikke alene, da de kan kigge ind til hinanden, og snuse hilse. jeg har købt et lille fleecetæppe som hvalpen skal have ude i kennelen, som jeg tager med, når jeg henter den, så den her hos mig, har en velkendt lugt iblandt alle de nye lugte og nye hunde. og idag d. 24 dec. skal jeg igen ud og hilse på min nye lille ven, og afleverer fleecetæppet. og endnu engang tak for at I vil give mig råd i min store sorg over tabet af min fantastiske Jaz julekram
Hej HN  Har søgt en masse, men synes ikke helt jeg kan finde de råd jeg leder efter, så derfor spørger jeg jer  Kæresten og jeg vil gerne have hund, når vi engang finder en lejlighed hvor vi må dette, og selvfølgelig kan man ikke lade være med at tænke over hvilken race det skal være  Vores forventninger til en hund er at den er loyal, hengiven (dvs. rigtig gerne vil "familien"), at den elsker at træne og er lydig. Samtidig så vil den skulle bo i en lejlighed, så den skal også være til at kunne "slukke" Vi er ikke til de helt små hunde, men synes heller ikke en stor hund er tjent i en lejlighed, der nok vil være max. 60 m2. Så tænker en mellemstor hund eller deromkring. Den skal jo også kunne bæres op af evt. trapper  Jeg har lidt en drøm om at træne agility, og vi er generelt begge til hunde, der godt kan lide at lave noget  Så har i nogle gode råd/erfaringer til racer ?  Obs: Det skal helst ikke blive et indlæg om hvorvidt det er fair at have hund i lejlighed. Vi vil gerne afsætte meget tid til hunden, både ture og mental træning.
Jeg ved godt, at dette forum ikke er beregnet til disse slags indlæg, men jeg er ret desperat efterhånden. Sagen er den, at min hund forsvandt igår morges på en gåtur. Den blev jagtet af en større hund og stak halen mellem benene og spænede afsted. Siden har jeg ikke set den. Min familie og jeg har ledt alle steder i nærheden - har kaldt og kaldt, men den er ikke dukket op. Jeg vælger at skrive herinde, da jeg ved at folk herinde elsker dyr ligeså højt som jeg selv og nogen af jer ved også hvor frygteligt det er pludselig at miste et. (Jeg har også heste og har tidligere fulgt meget med i diskussioner herinde). Derfor håber jeg, at der er nogen derude, der kan hjælpe mig. Jeg håber, at I bærer over med dette indlæg og ser det som en slags sidste udvej. Det er koldt derude og hunden overlever ikke længe, hvis ikke den bliver fundet. Politi er underrettet, men ingen har henvendt sig. Chipmærke - 208224000226268 navn: Maggie
Har del den på FB, og håber at du får din hund hjem igen  DBH Jane
Lav opslag med billede af din hund og sæt dem op alle vegne rundt omkring. Håber hun kommer godt hjem. Henvend dig også til politiet i nabodistrikter, hvis du ikke har gjort det endnu.
Har delt på Facebook. Håber du snart får din hund igen. Vh Mette
dagligt til politiet, og hør om der er nyt, for det er ikke altid at vagthavende betjent giver info videre ved vagtskifte til næste afløser, hvis såfremt de pludselig får den ind. Har du kontaktet Dansk Hunderegister ? Mvh. Karina
Hej allesammen, Tak for svarene. Maggie er desværre stadigvæk forsvundet. Vi har dagligt kontakt til politiet i Nordsjælland, men det kunne være, at vi skulle kontakte de andre distrikter også. Vi har nærmest ikke fået nogle henvendelser, så håbet om at finde hende svinder lidt ind. Nu er der snart gået 1 uge.
Er der noget nyt?
Jeg er ret sikker på at både den gamle og den unge har stor glæde af hinanden når de opfører sig sådan her:  De er da dejlige... Lige så alle kan se forskel. Cassi er den unge på 21 mdr. og har de helt hvide forben. Den med de fire sokker er Joy, som fylder 9 år her i foråret og stil going strong. Og det der jo et mest glædeligt er at gamle Joy i den grad hygger sig.
hej alle sammen .. har desværre en syg fisk, den svømmer konstant på siden, men kan også svømme normalt .. den minder lidt om en gris med hjernebetændelse, svømmer meget i ring .. troede ikke den ville klare den natten over, men har klaret sig 2 døgn nu, troede ellers skilpadderne ville have haft ædt den, hvordan afliver man mest humant en fisk ? toilettet er no'go, det dør de ikke af ! kogende vand, synes jeg ikke lyder særlig humant .. banke den ned i bordet eller lign. hmm, er ikke sikker på den er så nem at holde på ? kan ikke holde ud at se på den længere, men klappen er gået ned, så kan ikke komme i tanke om en god måde ..  hjæælp ..
Put den i kogende vand.
Jeg havde nok puttet den i en frysepose og hurtige klasket den i køkkenbordet, men jeg ved det ikke, har aldrig skulle aflive en fisk 
avispapir,fisken derpå og så en side avis mere.og så kagerullen rulles over fisken,og der er ikke mere fisk. Dorte.
avispapir,fisken derpå og så en side avis mere.og så kagerullen rulles over fisken,og der er ikke mere fisk. Dorte.
tak for rådene .. den svømmer til de evige have her til aften 
vi brugte også altid kogende vand til at aflive fisk.
Med mindre det er en større fisk, så er kogende vand det mest humane. Men fisken skal altså ikke være ret meget større end en guldfisk. Ellers er slag det mildeste, men det vigtigste er at det går stærkt uanset metode...
mange tak alle sammen .. nåede aldrig at aflive den, mine skilpadder har vist nuppet den  og tilmed skræmt en af mine flotte andre fisk op på land under varmelampen, som jeg jo så desværre fandt død .. øv .. :/
hej N'er   vi står og har killinger på vej og syntes det var ret sjovt at gætte på antallet af killinger, og derfor er vi i gang med den helt store udregning  men vi ved ikke helt hvad vi kan regne med..  her kommer lidt facts om katten:  -katteracen er ragdoll for både hun og hankat  -hun vejede 3,9 kg dagen efter parring  -hun vejer 6,0 idag (d. 14/12-12) termin er d.16/12-12  -hun har tidligere fået én killing  hendes gaviditet vejer ca. 2,1 kg, hvis men trækker moderkage og fostervand fra, samt tillægger hende lidt ekstra vægt selv er der regner vi med at der ca er 1 kg tilbage til killingernes vægt.  tror i det er helt ved siden af?  hvis hver killing så vejer mellem 100 og 140g, så går vi ud fra der er mellem 10 og 7 killinger. normalt får de ikke mere end 8 killinger, og det er sjældent der er så mange så noget er galt i vores beregning, går vi ud fra..  nogen af jer der har et mere kvalificeret bud på antallet?  med kærligste hilsner  May
Så er der også lige et par billeder at vurdere ud fra...   
..om hvorfor man i sin tid droppede HN  Hun er smuk...er hun ægte Ragdoll? Har ikke forstand på racen. Jeg gætter på at der er 5 miver i mavsen. Er hun nedkommet...det er jo dage siden termin.
hun er meget smuk. men jeg tror at hun måske får 6-7 unger
Umiddelbart ville jeg jo sige cavalier, men er nok også lidt farvet af at have sådan en boende selv  Den er hengiven, elsker at lege, nem at træne, god til agility, kan passe sig selv og er ligeså meget til sofahygge som leg og gåtur. Deb er ikke vagthund og derfor ligeglad med alle de lyde der kommer udefra. Desuden så gøer den også sjældent (nogle af dem kan slet ikke). Vi har en cavalier på 44 m2 uden problemer og det er bestemt ikke synd. Han får jo masser af gåture 
Cavalier, fransk bulldog eller amerikansk cocker.
Jeg havde en rottweiler på ca 57 m2. Så længe han blev motioneret og aktiveret var der intet problem. Og der kan som regel findes lidt plads til at trække tov bl.a  Men, som du selv siger, skal der tages højde for hvilken etage i bor på. Vi boede på første så det var kun et sæt trapper. Det synes jeg godt jeg kunne byde ham. (Når man tænker på at der tit er første sal på huse hvor de også vader op og ned hele tiden   ) Men den skal selvfølgelig bæres til den er 6 måneder så jeg ville ikke vælge en helt stor hund 
Sjovt i nævner cavalier, for sådan en har vi har faktisk hjemme ved mine forældre (er ikke længe siden jeg flyttede væk   ) Og det er utrolig dejlige hunde !  Tror umiddelbart også den er en god lejlighedshund. Nu er det måske bare vores, men synes godt han kan være lidt klumpet og tung i numsen, så selvom jeg godt ved de kan være rigtig gode til agility, så er det bare ikke lige det der falder mig ind :b Jeg ved godt det sagtens kan lade sig gøre med en stor hund, og elsker store hunde, men dem ser jeg desværre bare først langt ude i fremtiden, når jeg har hus/gård, hvor de kan have masser af plads  Har tænkt lidt på Shetland Sheepdog, men har læst nogle steder, at den godt kan være ret gøende, og det er naboer jo nok ikke særlig glade ved. Ellers passer den på rigtig mange punkter på hvad jeg gerne ser i en hund (altså det jeg kn læse mig til   )
Havde helt glemt det der første ½ år, hvor hunden bæres op og ned af trapper. Jeg boede på første sal dengang og var nyopereret i hoften, og nogle gange skal det jo gå stærkt med sådan en lille fyr   Er glad for han ikke var større der 
Nu var det også mere det med rottweileren jeg tænkte på  Synes ikke en cavalier er så stor at det ikke er til at klare de turde op og ned, og "min" cavalier er bestemt ikke en lille af slagsen (han er ret høj og kraftig bygget af racen   ) Det skulle desuden helst heller ikke gerne blive meget mindre end en cavalier 
Tror vi skrev samtidig, for jeg tænkte også "godt jeg ikke skulle bærer rundt på en rottweiler dengang"  Min cavalier er meget aktiv og fuld af fup. Førhen legede han ofte med en D/S, men den kunne slet ikke følge med 
En sheltie kræver meget motion. Jeg har længe ønsket mig sådan en og har derfor spurgt alle på min vej (til ag konkurrence) om hvad jeg kan forvente af sådan en. Flere opdrættere mener, at den er ligeså krævende som borderen, men ellers er der mulighed for at vælge en af udstillingslinier. De klarer sig dog knap så godt som brugshundene til ag. Det kommer jo også an på hvor langt du vil med agilityen. Er det på hyggeplan og så en konkurrence i ny og næ eller vil du hele vejen?
Altså, jeg har en schæfer/labrador bladning og jeg bor på 46 kvadratmeter (+10 kvadratmeter udestue) og det fungere helt perfekt. Så længe hunden bliver motioneret og aktiveret som den skal, så ser jeg ikke noget problem i det. Men tilgengæld skal man måske også udlukke de racer der er i stor risiko for at få HD og AD, tænker hvis i kommer til at bo på 1 eller 2 sal 
Super at det kan fungere med en stor hund i lille lejlighed, tror bare problemet for mig er at jeg ikke kan se mig selv med en stor hund på så lidt plads  Agilityen ville nok mest være på hyggeplan, tiden er vidst ikke til mere lige nu   Men ville også gerne at det var en hund der havde forudsætningerne for at klare sig godt. Er ikke super trænet i hundetræning (hvilket jeg jo gerne ville blive   ) så det er for mig lidt vigtigt at det er en hund der gider og er lærenem  Flere steder har jeg læst at sheltien godt kan "slukke" når den er hjemme osv. men ved det af gode grunde ikke med sikkerhed   Puha, godt der er et stykke tid til, for der er godt nok mange muligheder 
måske være en mellemschnauzer eller en softcoated wheaten terrier?
Han var heldigvis også 5 da jeg fik ham, så jeg har heller ikke skullet bære ham  Mht. Sheltien, jeg kender den ikke rigtig andet end at en i blokken fik klager fordi den gøede så meget. Ved ikke om det er typisk for racen, men ville bare lige sige det 
De to racer ved jeg slet ikke noget om, så det vil jeg da lige undersøge  Belinda: Ja det var da rimelig heldigt   Det med sheltien er nemlig også lidt "mit" problem, selvom de er lærenemme er det jo ikke sikkert de kan lære ikke at gø, og det går ikke i et lejlighedskomplex 
Jeg kender mange sheltier, og i familien har vi haft en 5 stykker i årenes løb. Det er en stress-hund med stort S! Og en stresset sheltie gør. gø, gø, gø, gø, gø af blender, af klappen, af hunde i bevægelse, når de leger, når de løber ag osv osv. Og ja, selvfølgelig er der nogen individder, der er mere lydløse - jeg har bare ikke rigtig oplevet det  Når det så er sagt synes jeg rigtig godt om sheltien, det er en dejlig lille sportshund. Men måske ikke det bedste i lejlighed pga lydniveauet. Da jeg læste dit indlæg TS, så tænkte jeg på border collien. Muligvis har jeg læst det som at du vil hund og træning mere end du vil - det ved du bedst. Når jeg siger Border så tænker jeg ikke på workinglines (avlet på hyrdeegenskaber), men snarere hen i noget udstilling/evt "sportslinjer". Jeg kender ikke nogen med bordere, der ikke er gode familiehunde og gode til at slappe af indendøre. Jeg finder dem noget mere afbalancerede end sheltien. Stadig som sheltien en meget signalfølsom hund, der også nemt stresser, og som selvsagt skal have stillet sit behov for motion og mental træning. Muligvis der findes masser af andre racer, der ville passe til dig - men som ejg læser det er borderen oplagt 
i en to værelses på ca. 60 m2. Og jeg har en border collie på 20 måneder. Lige nu ligger hun i fodenden af sengen og sukker. Nok fordi hun keder sig. Men det plejer at blive ved det. Det vildeste hun kan foretage sig af ballade er at tage en af puderne fra kurven eller et af tæpperne og så løbe rundt med det inde i stuen, mens det lige skal ruskes helt ihjel. Og det er altså til trods for at der nu er gået godt 2 måneder med absolut ingenting træningsmæssigt grundet en skade. Jeg har med vilje valgt en hvalp med de forældre hun har, da jeg godt kunne lide at begge forældre var rolige og til at have med at gøre. Mit valg af hende var udelukkende baseret på en kombination af dette og hvad forældre dyrene havde præsteret lydighedsmæssigt. Og jeg har altså fået en rigtig dejlig arbejdshund. Hun er på lige så snart vi er ude og skal lave noget, og så er det det hun vil og så er hun ikke en hygge-pusse-nusse-hund. Når vi kommer hjem, jamen, så slapper vi af og er "familie"-hunden. Nu her i næste uge stopper jeg på mit arbejde, og mens jeg går hjemme, regner jeg med at den gamle border collie også skal herhjem at bo. Og jeg synes der er rigeligt med plads til to mellem store hunde. Jeg vil tro Joy er omkring 51-52 cm, Cassi er et par centimeter højere...
Altså jeg har umiddelbart ikke de vilde ambitioner og træning og agility, men så alligevel gerne at hunden havde gode muligheder inde for dette. Men det behøver slet ikke være så udpræget som hos en border og en sheltie   Og jeg ved ærligtalt ikke helt om vi ville kunne gøre det disse så aktive hunde kræver  Cavalieren har jo en speciel plads i mit hjerte, men den kan jo have anlæg til HD (og mange andre sygdomme) og ved ikke om det ville være optimalt at skulle bære hunden op af trapperne størstedelen af dens liv  Er begyndt at tænke lidt mere på om det også kunne være en stor hund, vil ihvertfald ikke udelukke det, hvis der er en race der passer lige til os 
Jeg har en dansk svensk gårdhund i minimodel. Hun er frisk udenfor og "slukket" og totalt hygge puttehund indenfor, hun elsker at hoppe og springe og i det hele taget enormt lærenem og villig. Nem at have med, nem pelspleje i det hele taget en enormt nem race (det er ikke den første vi har). Det kan anbefales!
Nej, hun er bare væk. Begriber ikke at hun ikke er blevet set nogen steder....
Det må være ganske forfærdeligt for jer 
Kan du ikke lave et link i denne tråd, til facebook. Et som man bare skal trykke "del" på. Så kommer det hurtigere rundt. Jeg håber du snart finder din hund
I dag fik vi besked om, at Maggie er i god behold. Hun blev fundet i Glostrup i et skur af en person, som via Hestenettet fandt frem til os. Det er nærmest et mirakel. 1000 tak allesammen.... 
hvor er det dejligt at høre, det er jo som du siger nærmest et mirakel efter alle de dage og så i den kulde. Er hun kommet hjem?
Åh hvor jeg elsker den slags tråde med lykkelig afslutning!  Stakkels Maggie har sør'me fået rendt nogle kilometer, hvis hun er fundet i Glostrup! Hun bliver nok glad for at komme hjem igen. Opdater os gerne, når I har fået hende hjem!  Lene
Hvor er det dejligt at høre, at hun er kommet hjem  . Havde så ondt af hende med den kulde vi har  Tak for tilbagemeldingen  VH Mette
Maggie er nu hjemme i sin kurv foran brændeovnen igen. Hun har tabt sig noget, har sår på trædepoterne og er mat i pelsen. Hun sover rigtig meget og er kun ude for at besørge, så ind igen. Nu kan vi fejre jul. God jul til alle.... Mange hilsner Anne
hvor er det godt hun er blevet fundte igen.
Nu har jeg ikke selv fisk, men har for mange åpr siden været i praktik i en dyrehandel hvor der var masser af fisk. Der aflivede vi fisk i nettet, dvs fisken op i nettet og så blev det klasket ned over kanten af akvariet. Men hvorfor har du fisk og skildpadder sammen hvis de æder/jagter dem ?
mine skilpadder jagter ikke fiskene  men er der en svag fisk der har lagt sig til at dø, eller er for svag til at svømme væk, ja så ser de altså deres snit til et lækkert måltid .. har ikke problemer med at de jagter fiskene .. har derimod sunde raske fisk, som lever i symbiose med mine skilpadder, hvor kun de stærkeste fisk, men gode naturlige instinkter overlever .. det er sjældendt der dør en fisk, og der yngles på livet løs af alle racer fisk i akvariet 
Tingene kan jo lige pludselig gå stærkt. Jeg sendte i går en julehilsen til hundens opdrætter og vedlagt var et lille billede. Fem minutter efter kom der svar tilbage "om jeg ville sætte ham ind i avlen - for hun havde allerede efterspørgsel!"... Vi har overvejet det før, men droppet det da jeg ikke selv kan vise frem (vil ikke være elegant på krykker). Nu fremviser hun ham på næste udstilling og sundhedsattesten er på vej  Så måske dansk cavalier avl får en ny lækker herre ind i avlen 
Hvilken tavle har han?
Han er efter 
Jamen hvor har han tavle? 
I min skuffe   Ej, i DKK 
Okay spændende 
Spred gerne på jeres facebook. Vi skal have Chico hjem til sin ejermand igen.
Vores 2 dejlige killinger fra 29. oktober hedder her hos os Walther og Carlo, men vi burde nok have kaldt den Gøg og Gokke sådan som de vokser. Vi har ihvertfald en fornemmelse af at de IKKE har samme far.   Walther skal være ridecentermis sammen med den 3. hankilling Floyd, som er fra et andet kuld.
årh de er fine  men hold da op en forskel! det er da helt vildt at samme mor kan levere 2 så forskellige katte, er det samme far?
Bliver lige nødt til at dele denne video med Jenny Damm med jer... Hun er en af verdens bedste til at lave det hun gør, så det er bare at nyde det. Man skal bare være forberedt på at sidde med en følelse af at man har alt for meget at lære bagefter  Men god fornøjelse...
noget i retning af "hvordan har sådan en sk... collie fået trænet et menneske så godt   ", man kan næsten ikke se hvem der dirigerer hvem   Men de har selvfølgelig også været 3 hunde om at træne eet menneske  Den første hund må da ikke hoppe ned fra vippen (0:47) ? Skal den ikke vente?
Så længe hunden har mindst et ben på feltet og ikke går af, før den er slået i jorden, er den jo god nok. Jeg tror den der lige er et grænsetilfælde. Jeg synes den springer et splitsekund før tid den første af hundene og den virker lidt for hurtig til at tage sine felter.
   Hold da op      Hun har et kanont godt kropssprog 
Lad mig gætte...hun har ingen børn  Meget inspirerende, jeg elsker bare generelt nørder.
Har børn, det ved jeg ikke. Ved bare at hun har løbet agility i snart 20 år, så når vi når til omkring år 2030 så må den være ved at være der for mit vedkommende...
Hey HN´er! Gør det lige kort: Har en rigtig dejlig kat på 5½, med meget "stor personlighed" (men lille af vækst ;o). Nu er det sådan at jeg er forfærdelig hundeskruk, så   vi nu skulle gå hen og beslutte at anskaffe os en hund, er jeg selvfølgeligt lidt i tvivl om ham katten vil acceptere en sådan. Nogen af jer der har erfaringer i den retning? Katten er familiens midtpunkt, så jeg er selvfølgelig nervøs for om han vil blive så ked af at skulle dele pladsen med en hund, at han kan finde på at rende hjemmefra... Mvh Jumbo
Det plejer at kunne lade sig gøre uden de store problemer. Man skal være obs på at hvalpe kan være meget legesyge og det er ikke altid voksne katte gider tumle, så det kan være de langer ud med pighandskerne, men det lærer en hvalp jo efter et par gange.   Det er rigtig godt at sørge for at katten har nogle "helle-steder" hvor den kan være i fred, og at man husker at give katten lige så meget opmærksomhed som den plejer at få. Tænk også over hvor katten har sin mad, hunde synes tit at kattemad er spændende, og slurp, så har de tømt skålen med tørkost. Det kan katte godt blive lidt knotne over. Vores gamle kat var ca. 5 år da der kom en hund i familien. Hunden startede som en lille en på kattestørrelse, og det gik fint, men så begyndte hunden jo at vokse, og det tror jeg katten en overgang syntes var ved at være for meget af det gode, men det gik nu fint nok. Nu har jeg været igennem den omvendte problemstilling med en meget jagtglad hund og en 8 mdr. gammel kat. Det var lidt mere problematisk og sammenførslen skete over flere dage med rem og seler. Men nu er de best buddies og kan godt lide at sove sammen. Katten er helt forgabt i hunden, hunden er sådan lidt storebroragtigt beskyttende overfor katten. Tålmodighed og opmærksomhed må være kodeordene her, så skal det nok kunne lade sig gøre. Lene
Her lod vi katten se hvalpen, mens denne sov. Så var det ikke en voldsom hvalp op i hovedet på katten, de første gange. Katten var 6 år og hvalpen var 8 uger. Det gik/gik fint. Katten har sine steder, den kan smutte hen uden hunden og den får foder oppe på sit klatretræ.
Hej, Vi har efterhånden fået et problem med to katte, som gerne går ind gennem kattelemmen i vores hus, og spiser maden til vores egne katte. Vores katte bryder sig absolut ikke om dem, den ene valgte en af gangene at gemme sig skrækslagen under sengen  Hvad kan man lige gøre ved det? Ville være ked af at lukke kattelemmen til, da min hankat ikke bryder sig om at han ikke selv kan bestemme hvornår han vil ud eller ind. hvis han har været "lukket inde" et par dage, så ser man ham nærmest ikke i en uge efter, og så kan man gå og være bekymret. Men med kattelemmen, så er han hjemme, hele tiden, enten ligger han og snorker i halmen i stalden, eller også flader han ud indenfor. Håber der måske er nogle herinde, som måske har nogle ideer til hvad vi kan gøre.
Jeg mener man kan få en kattelem med sensor i. Så er det kun katte med det specielle halsbånd der kan åbne lemmen. Vi har også fremmede katte. Men det er kun ude i stalden. Det bryder jeg mig ikke om efter jeg har fået hund. For tænk hvis der en dag er en stor kat der gør hunden noget.
Jeg har lige været det igennem med en fremmed kat indenfor, jeg valgte en Sureflap kattelem (købte den i zooplus.dk), den åbner kun for "sine egne" chippet katte, min kat var ikke chippet, så vi skulle så en tur til dyrlægen og blive chippet, det kostede så ekstra, men det er helt sikkert det værd. Jeg valgte kattelemme til halsbånd fra, da jeg ikke ville have at min kat skulle have halsbånd på og taber katten halsbåndet kan den jo ikke komme ind. Hilsen Terese
jeg vil anbefalde sure flap, som er en kattelem der som alerede skrevet reagere på kattens chip. Jeg ønsker ikke mine skulle have hårsbånd på, så derofr er denne genial.
   Jeg vidste slet ikke man kan få kattelemme der åbner via kattens chip. Det er da meget bedre end dem med halsbånd, som jeg forslog.
Jeg arbejder i en dyrehandel, hvor vi hver eneste uge har flere der kommer ind og siger at nu har deres kat smidt halsbåndet IGEN.. en havde givet katten halsbånd på, og 30 min efter kom den hen til kattelemmen, uden halsbånd.. Og de har masser af fremmede katte der kommer ind.. En sureflap kan huske op til 32 kattes chip.. Man trykker på en knap, smider katten igennem, og så husker den, den kat der kom igennem..
...sådan en kat har jeg også haft....fint nyt halsbånd og så ud med ham....da han kom tilbage en halv time efter var det væk.  Jeg gad også godt have sådan en kattelem med chip, det er super smart og så slipper jeg for at skulle lukke katten ind, og ud, og ind og ud og ind og ud og ind i løbet af dagen.
hihi, hvis en cavalier går under "aktiv race", så kan jeg godt se at borderen måske er lige rigelig 
Welsh Corgi Cardigan! Sådan en har vi, han er rigtig sød og nem, både opdragelse og almen omgang, det faktisk så slemt at vi indimellem glemmer at han kun er knap 1 år. De er robuste og ham af vores finder sig i hvert fald i meget. Han er nem at have med alle steder, og kræver ikke andet pelspleje end at blive børstet efter behov(for at undgå for mange hår i huset). Han er leget legesyg, men kan også underholde sigselv. Han bliver altid omkring os, så vi behøver ikke at være bange for at han render væk, da han af hyrde gener og derfor skal "passe på flokken" .  Han er super tolerant over for Kathrine selv om hun ikke altid er flink ved ham. og han kan lide at arbejde... Han er tænt når der skal "arbejdes" og et rigtigt sofadyr når der skal hygges på sofaen. Men han skal bruges mentalt for at trives da han ellers godt kan blive lidt rastløs. Vi har gjordt det at han bl.a. skal søge efter sin morgen mad på græsplænen så han får brugt næsen og hovedet og så er han ellers med i alt hvad vi går og laver lige fra at hænge tøj på til at ordne have (når vejret er til det). eller om vi er på Camping... Men alt i alt hvis jeg skal resumere så får du i en Welsh Corgi Cardigan en hund der er Årvågen,Aktiv(elsker at være med alle vejne),Intiligent, Stabil, Uden det store behov for pelspleje. Du får lige lidt billeder af vores "Fejlfarvede" eksemplar... mød Charlie    mvh Lisette
Jeg vil ikke anbefale corgien hvis du vil nogen vejne med agilityen. Hvis det kun er på hyggeplan og du er tilfreds med ikke at nå længere en klasse 1 er det ikke noget problem. Jeg kender et par corgier, der løber agility og de får altid tidsfejl, men de hygger sig med det 
Hundiversitetet: jeg læser det som at AG kun skal være på hyggeplan. Det er jo det samme scenarie med cavalieren.. MEN ang corgien tænker jeg man skal passe på i lejlighed, de kan jo være temmelig gøende..
Ikke helt. Der er flere cavalie, som klarer sig rigtig flot. Jeg kender mange som er startet ud med en hyggeplan tanke for herefter virkelig ar fortryde valg af hund, når det er gået op for dem hvor sjovt det er at konkurrere. Ikke at det nødvendigvis holder i trådstarters tilfælde synes bare det er værd at nævne.
En corgi er lige umiddelbart min type hund  Hundiversitetet: Det er måske også det jeg ville være lidt "bange" for  Det optimale ville nok være en hund der kunne have muligheden for at klare sig godt, men det er ikke et krav. Jeg er startet på uni i sommers, og tror umiddelbart ikke der vil være tid til og mulighed for helt vildt mange konkurrencer, men det er ikke til at sige 
Selvfølgelig er der enkelte, der klarer det godt - men jeg ser at langt de fleste slet slet ikke opnår det drive, der skal til. Så som jeg ser det, er det et sats, hvis man tænker videre i ag. Det skal lige siges at jeg kender en cavalier, der var med til DM i ag i år og endte på en 7. plads - så det er bestemt ikke fordi jeg ikke har set at det kan lade sig gøre 
vibe: Du har fuldstændig ret. Derfor skal min næste hund også være en sheltie, så jeg forhåbentlig kan slippe for tidsfejl  Ts: Husk på at tænke længere ud i fremtiden. Hunden skal både passe med universitetssttudie og senere med fuldtidsarbejde. Personligt har jeg aldrig haft så meget tid til hundetræning som nu mens jeg læser. Jeg træner på 3 hold om ugen og går selv føl på et 4 samtidig med at jeg læser en kandidat og har et barn på 9 måneder. Det regner jeg absolut ikke med, at jeg kan fortsætte med når jeg får arbejde.
..har selv én, og det er den mest fantastiske hund, dog kan han ikke gå ned af trapper pga. de korte ben   (vi bor i et hus på 2 etager, og det hænder han render med min datter op på hendes værelse, og så sidder der altså pludselig en hund og hyler fordi den vil ned igen, og ikke selv kan.)  de er dog som der også er skrevet højere oppe, ret snakkende, min gøer dog kun når folk kommer ind, og ellers snakker han med sådan nogle knurre-pive lyde, og svarer hvis man snakker til ham. hvis ikke en corgi er sagen, så var en belgian malinois måske et godt bud, den er ligesom corgi'en en hyrdehund, er størrelsesmæssigt lidt mindre end en schæfer, og skulle efter sigende også være en fantastisk brugshund med tænd/sluk knap, såfremt den er velstimuleret.
Hvis trådstarter er førstegangs hundeejer er en malinois nok en rigelig stor mundfuld 
autch, så blev malinois lige nævnt - der må jeg lige pippe et par ord! Hvis man mener at en sheltie kan blive for meget arbejde skal man for guds skyld ikke invistere i en malinois. Udover at det er en krævende hund så har den altså en byttedrift, der siger spar 2 - og den skal man vide, hvordan man håndterer. Og nej, det er ikke en hyrdehund længere, det er en BRUGS-hund. Den er i tidernes morgen lavet på baggrund af hyrdehunde men ikke med hyrdning til formål. Da man genskabte racen efter 1. og igen efter 2. verdenskrig var det med de brugsegenskaber for øje, der gør den til den fantastiske brugshund det er. Jo udstillingslinjerne kan man godt have som familiehunde med hyggetræning, men så er det igen et sats ift agility, der kan du nemlig slet ikke være sikker på at få nok drive. Jeg kender flere der har måtte opgive deres udstillingsmalinois til agility, simpelthen fordi de ikke rigtig gad. - men igen, både tervuren og groendahl (som minder meget om udstillingsmalinoisen i sind) bliver jo af og til brugt med succes i agility. Men man skal nok kigge andre steder end i DK.. Desuden har de alle en god portion vogterinstinkt og vil højst sandsynlig sige VOV når de hører lyde fra opgangen.
Hundiversitetet: så kort kunne man selvfølgelig også have skrevet det   MEN så er der da lidt ekstra læsning 
Det er rigtig irriterende med andres fritløbende katte  De terroriserer ens egne katte, slås, spreder sygdomme, nogle af dem vælter endda ind af døren til privaten. Hold kattene på egen grund   Så bliver naboerne ikke generet, og man overholder også loven om mark- og vejfred.
Jeg har også haft problemet med at have fremmede katte på besøg. Det var specielt én ukastreret hankat der kom ind efter maden og gik i slagsmål med mine katte inden i huset. én nat vågnede jeg ved at den sad i vinduet lige ved siden af sengen. Jeg troede først at det var en af vores katte der sad i vinduet, men da jeg aede den, kunne jeg godt mærke at det var det ikke! Men løsningen blev en sureflap som flere andre også har nævnt. Min dyrlæge havde et godt tilbud på lemmene + chipning, så jeg kunne ikke gøre det billigere selvom jeg købte lemmen hjem fra udlandet. Jeg gav 1100 for lem og chipning af 2 katte, så med mindre at katten er chippet i forvejen, så forhør dig ved din lokale dyrlæge om de har lemmen.
Ha ha jamen jeg læser gerne med. Man kan altid blive klogere og jeg drømmer selv om en malinois, men det skal være når børnene (barnet) engang er så store at de alligevel ikke rigtig gider deres mor  og så skal der trænes IPO.
Det er nogle spændende bud og synspunkter i kommer med   Det er lidt ærgeligt at sheltien er så gøende ellers ville den nok lige være en hund der passede til os   Er der nogen der har erfaring med at træne det væk ? Og er der flere der har erfaringer med forskellen mellem sheltien og border collien?   altås aktivitetsniveau, gøen osv. ? Tror lidt man automatisk tager lidt afstand til borderen, fordi de nærmest altid er beskrevet som helt ekstremt hyper. Hvis det ville være til for os, så tror jeg kæresten ville være mere til borderen end sheltien, fordi han godt kan lide hunde man kan stå op og klappe   Og han er vokset op med hyrdehunde ala briard osv. Hyrdeinstinktet er vi begge ret vilde med, selvom jeg ikke har den store erfaring, andet end at vi havde collie da jeg var barn  Og hvor lang tid vil i sige man skal sætte af til en så aktiv hund, både fysisk og mentalt? Vi har jo en ide om det, og om det passer til det vi ville kunne give, men det er godt lige at få andre øjne på  Mht. agilitien, så kunne jeg godt forestille mig at jeg gerne ville nå langt, ikke nødvendigvis med konkurrencer, men mere i "dygtighed"   Så det er også derfor jeg vil se det som en fordel hvis hunden havde mulighed for at nå langt 
Både groendalen og terveurnen bruges til agility(de er ikke så udbredt som borderen og sheltien, men de ses ofte, synes jeg). man skal bare passe på med hvilken en man skaffer sig og så gå op i hvilke linjer den kommer fra. Personligt ville jeg ikke selv bryde mig om at have en malle som samarbejdsparterne på agilitybanen. Ingen tvivl om at de kan være fænomenale agilityhunde. Jeg så nogle rigtige dygtige hunde til Jutlandia Cup, men umiddelbart virkede de noget skarpe i det når de blev så tændt, og det brød jeg mig ikke helt om. Mht. træningsmængden, så afhænger det jo af flere faktorer. Hvilke linjer er de ud af, hvordan er der i hjemmet, hvad vælger man at træne osv.
Jeg var selv border-forskrækket, da jeg skulle have min 2. hund. Jeg havde også en idé om at de skulle aktiveres fra morgen til aften for ikke at kravle på væggene! Jeg endte med at købe det sikre, nemlig en hyrdehund af samme slags jeg var vandt til (islandsk fårehund). Jeg kunne dog senere se, at det måske havde passet mig bedre med en border   - uden at kritisere Viska, for hun har heldigvis vist sig at være så border-agtig, som det er muligt for en islandsk fårehund  Jeg synes ikke borderen er mere aktiv end sheltien. Muligvis den vil være mere destruktiv, hvis den ikke får opfyldt sine behov for aktivering fysisk og mentalt. Men sådan ift at slappe af og bare være hund og ikke fise rundt på rigtig DSG-maner, så synes jeg borderen er bedre. Jeg oplever tit sheltierne har svært ved at geare ned, hvor borderne lettere skifter. På ag-banen til træning er det border collierne der primært ligger og slapper af, når man går bane, mens sheltierne hopper og gør i snoren   Det er selvfølgelig en generalisering, men det er mit overordnede indtryk. Jeg oplever heller ikke lige så tit at bordere hyrder på biler som sheltien. Igen er der selvfølgelig bordere, der gør det - og sheltier der ikke gør. Tilgengæld ser jeg ofte at borderne skal lære ikke at hyrde andre hunde. Og deres "eye" kan godt gøre andre hunde usikre, som derfor reagerer udfarende. Et par timer om dagen incl næsearbejde, alm træning samt gåture med mulighed for at løbe løs, så skulle du være dækket ind. Det er ikke så meget tiden, men indholdet, der gælder. Fx ikke at give noget mad gratis, men lad den arbejde for det hele.. - jeg kender ingen bordere, der ikke kan klare nogle dage kun med et par almindelige gåture. Men jeg er også af den holdning, at den fortjener, man gider andet til hverdag  Jeg tænkte selv, da jeg fik Viska, at jeg ville løbe agility - og evt konkurrere. Jeg endte med at blive helt vildt bidt af lydigheden og konkurrencer i lydighed - og er glad for at hun trods alt kan være med der   Men jeg har så sidenhen købt en anden race (malinois) som jeg i højere grad kan nørde lydighed og detaljer med. - så jeg kan jo sagtens følge dig "bekymring" omkring at vælge en race, der "begrænser dig" i det lange løb.
altså hjemme hos os har vi en Puli(undgarsk hyrdehund) og den er virkelig sød. håber det var til hjælp.
Jeg ville også sige Border Collie - sådan en har jeg selv haft i lejlighed. Vælger du den rigtige, opfylder den nemt stort set alle dine krav. Men jeg hører godt nok også ofte, at de er helt oppe og køre og ødelægger ting, hvis de ikke bliver rigetligt stimuleret - hvilket nogen sikkert også gør. Du skal nok ikke vælge den border, der er født ud af hårdtarbejdende hyrdehunde. Det jeg (og min mor, da jeg ikke var så gammel dengang) gjorde var, at vi ringede rundt til nogle avlere og spurgte ind til deres hundes temperamet. Det tog ikke mange opringninger før vi blev henvist til en avler, der ligefrem avler borderne som familiehund. Så min border var på ingen måder hyperaktiv (jeg gik så også rigeligt med ham og trænede en 4 gange om ugen) og har aldrig været en problemhund på nogle måder - faktisk en MEGET rolig hund, der dog kunne blive tændt på den rigtige måde, når vi skulle træne, lege eller ud og cykle. Han var super god til agility. Det eneste, han ikke var, var en familiehund. Så hvis du overvejer borderen, så hør en avler ad, om nogle af dem er bedre som familiehund, for det er min opfattelse, at de er mere selvstændige og ikke rigtig gider små børn.
...har et labradormix. Hun er fuldstændig blottet for vagtinstinkt og nøjes med at logre, når der kommer nogen på besøg. Hun ville uden problemer kunne bo i en lejlighed, så længe hun blev aktiveret tilstrækkeligt. Omkring børn er hun helt fantastisk. Væsenstabil og yderst overbærende. Der er ikke gnisten af aggressivitet i hende. Hun går netop på et konkurrencehold i lydighed og er ret dygtig. Ekstrem hurtig, men keder sig lige så hurtigt. God næse, ekstrem adræt, super kropskontrol og meget drive. Nem at træne, men svært at "fastholde". Kræver en del motion, men er god til at slappe af hjemme. Har ekstremt meget jagtinstinkt, så det er begrænset hvor, hun kan gå løs. Vi bruger rigtigt meget hundeskov, og hun har den fordel, at hun er enormt væsenstabil, så selv om hun er blevet bidt et par gange, så har hun ikke taget skade mentalt. Hun kan stort set med alle andre hunde. Jeg ville have gået til agility med hende, og hun har også prøvet banen et par gange. Desværre fik hun for nyligt konstateret HD (svær C/D) og begyndende spondylose, hun er fuldstændig symptomfri, men hun må ikke engang springe et almindeligt lydighedsspring og agility er fuldstændigt udelukket. Kan man leve med jagtinstinktet og vil man gerne en hund, der "ikke går i stykker" - så er hun nok noget nær ideel. Hun kunne formentlig have nået langt med den rigtige træning. Mht. borderen ville jeg nok passe rigtigt meget på. Man kan have masser af ambitioner om træning, når man får hunden, men meget kan ændre sig (arbejde, børn m.v.) - og så skal hunden jo stadig aktiveres, trænes og være en del af det hele.
Ja man er selvfølgelig farvet af egne racer, men må jeg foreslå en Jack Russell Terrier. En stor hund i en lille krop. Et dampbarn hvis den ikke bliver aktiveret, men bliver den det, nyder den at putte, helst under dynen og tæt på sin mor/far. Mín Jack Russell er nu blevet 3 år gammel. Jeg bor i en lejlighed på 55 kvm med ham og det er uden problemer. Hvis jeg i perioder har mange nattevagter kan han klare sig i 3 dage med kun alm. gå ture. På 4. dagen bliver han total kuldret hvis han ikke kommer i parken eller med ud til hesten. Terrier kan være svære at opdrage, men jeg har ingen problemer haft. Han har masser af selvtillid og mener bestemt at det er ham der bestemmer over alle andre. Men samtidig ligger han sig ned med det samme, hvis andre hunde ikke gør det. Når vi er inde er han en lille putte hund. Skal helst ligge under tæppet/dynen og elsker når vi har besøg af børn i alle aldre. Vi går til agility og har gjort det siden han var 1 år. Han synes det er ski... skægt og er faktisk ret god til det. JA som sagt kan jeg kun foreslå en Jack Russell terrier. Lidt billeder af Robbie Williams  
hej. kan en kat godt have klaustruforbi?? jeg har nemlig en kat/killing og den laver altid @!#$ under min seng når den er lukket inde på værelset.
det kan de godt. men det lyder mere til at din kat er sur over et eller andet, eller er stresset. Har du en kattebakke på dit værelse ? Hvis det kun er en killing, ja så er det i starten svært for den hvis man flytter kattebakken rundt. Det er bedst at den står et bestemt sted, hvor der er fred og ro.
det kan godt være for den begyndte med det da jeg flyttede det lidt rundt for at det passede bedre ind på værelset.
må den kun være på værelset ?
Altså i starten måtte den kun, men vi er begyndt at lukke den ud så at den får lov til at være sammen med os andre og så at den ikke også er i det samme lille rum.
Jeg har selv arbejdet for Kattens værn i mange år og solgt rigtig mange katte og killinger. Vi har aldrig anbefaldet folk som køber killinger at holde dem inde i et rum. Det er kun hvis det er vilde killinger som skal tvangssnusse eller katte som er syge. Måske den første dag eller to er det fint nok, men ellers bør katten have lov til at gå hvor den skal gå - altså må den ikke sove i sengen ja så lukker man ind til soveværelset. Hvis din kat ikke er ret gammel, hvilket jeg ikke tror den er, så kan det være stress eller urenlighed, altså den ikke helt har forstået at gå på bakken. Hvis det er en hunkat, så kan hun være sippet og bakken skal være 100% ren, så kan man evt købe en ekstra bakke. Gruset har også meget at sige. Nogle katte vil helst have det som klumper og andre vil kun bruge det som ikke klumper. En ting er dog sikkert: de fleste katte bryder sig ikke om grus som er tilsat lugt. Bakken har også noget at sige. På KV solgte vi aldrig bakker med lem. rigtig mange katte kan ikke lige at blive lukket inde i en helt lukket bakke. Det må gerne være med hus, men det bedste er at tage lemmen af. Personligt har jeg 18 styks. De har grus som klumper fra Petworld, har lukket kattebakker uden lem. De eneste gange at jeg har haft en urenlig kat på den måde, har været når den ene hunkat gik i løb. Så var det 100% sikkert at hun "lavede stort" et eller andet sted i huset - andet end i bakken. På internattet havde vi en hunkat som vi ikke kunne se gik i løb - alle mente at hun var blevet ordnet - hun var urenlig hver 3. uge. Faktisk stod hun til en aflivning, da jeg ved et tilfælde opdagede at hun faktisk var i løb. Og så var det bare afsted til dyrlæge, så snart løbetiden var over.
Hej med jer! Har en killing som on and off har haft dårlig mave i et stykke tid nu. Da jeg købte ham sagde ejer at han havde fået ormekur. Men nu mistænker jeg at det som jeg troede var sart mave, er en parasit. Han kan have det nogle dage, for hvorefter der ingenting er i flere uger, hvorefter det kan komme i 4 dage osv osv .. Den sidste par dage har han kun fået tørfoder (han har før fået portionsposer og lidt pålæg hist og her), men har stadig dårlig mave. Hans afføring er, meget slimet når den er tynd. Synes generelt det kunnde lyde som dette: Har egentlig bestilt en tid til dyrlægen i morgen, men synes i, i stedet, at jeg skal køre ormekur(e) som står i linket inden jeg tager ham til dr. dyr? jeg har også en anden kat i huset som self også får. Det skal lige nævnes at den er vældig glad, leger, spiser og drikker. Det har han gjort under hele forløbet.
Vi tog 2 4-ugers killinger ind fra stalden, da deres mor ikke passede dem. De blev så overladt til vores anden hunkat som også havde killinger. Men den ene fik alvorligt dårlig mave og vi troede faktisk at vi ville miste ham, da der var begyndt at være blod i afføringen. Så 5 minutter i lukketid måtte jeg i Brugsen og hente 1L A-38. Han nåede at spise 3L, den sidste mest fordi vi ville være gode ved ham, for han elskede det over alt. I nogle dage skreg han vildt lige så snart en af os rørte ved døren til køleskabet. Så der måtte nedtrapning til. I går afleverede vi han 12½ uge gammel til hans nye hjem. han har heller ikke på noget tidspunkt virket syg, han var kæk og glad, meget bevægelig og spiste uden problemer.
Jeg vil helt sikkert anbefale dig dyrlægen, fremfor at prøve dig frem. Få kørt en afføringsprofil, hvor der undersøges for andet end blot giardia.
enig, dyrlæge først. hvis katten er svækket, kan en ormekur rent faktisk være ret hård for katten...
Han har egentlig fået A38 i en periode hvor han ikke havde det, men fik så dårlig mave igen, så tænkte jeg han havde sart mave. Nu tager jeg ham til dyrlægen i morgen og så supplerer jeg med A38 tror jeg. Men det er vidst helt sikket noget der skal behandles tror jeg. Glæder mig bare til at høre hvad hun siger. Tak for svar!
Hej I mennesker derude - min plejemor siger, at I er nogle rare folk, der måske vil kunne lide min historie. Jeg hedder Rex, men det siger min menneskemor aldrig - hun kalder mig Babymis eller "Bæbse". Det er lidt pinligt, men hvorfor, hun kalder mig det, kan I læse nu, hvis I er interesserede.      Det var en udemærket ny familie. Der var ikke nogen, der var onde ved mig, men jeg turde stadig ikke lege med dem, og lå altid for mig selv. Min menneskemor siger, at hun kunne se i mine øjne, at jeg i virkelighden var den sødeste, sødeste kat, så hun gjorde alt, hvad hun kunne for, at jeg fik det bedre. Hun snakkede meget med min mor, fordi at hun kunne se, at det gjorde mig mere rolig at se, at min mor kunne lide at blive aet, og derfor fik jeg også mere og mere lys til det. Men de var alligevel lidt svært, for hun fjernede den seng, jeg alid gemte mig under - og jeg havde ond i øjnene, så jeg skulle have en pille hver dag. Alle de andre fik pillen i noget leverpostej, men det ville jeg ikke, så jeg måtte have den i munden. Det var meget sressende for os begge to, og min plejemor fik rigtig mange slemme krads og bid. Det var lige som om, a det, vi opbyggede sammen i løbet af dagen, blev helt ødelag, når jeg så skulle have den dumme pille. Men jeg skulle heldigvis ikke blive ved at have pillen, og da mine øjne ikke gjorde ondt mere, blev vi bedre og bedre venner. Min plejemor fand ud af, at jeg var hel vild med et rigig blødt tæppe, så hun lagde sig ned på gulvet på tæppet også fjernsyn i en periode. Jeg kom tættere og tættere på, og lå til sids ved hende side, fordi jeg gerne ville ligge på tæppet.   Sådan så jeg ud allerede en måned efter, at de første billeder blev taget. Er det ikke uroligt? Inden, vi skulle tilbage til inernatet, nåede jeg at blive så tryg, at jeg et par gange lå på min plejemors mave og blev kælet med. De var rigtig rart, det var det jeg altid gerne ville, jeg var bare for bange før. Vi kom tilbage til internatet, og det var jeg rigtig ked af. Det fvar nemlig kun min plejemor, jeg var blevet tryg ved, så jeg var hele tiden bange for personalet på internatet. Heldigvis havde min plejemor besluttet sig for, at hun ville beholde min søster og jeg. Vi skulle bare lige igennem dyrlægen først. Imidlertid havde min plejemor fået et nyt hold killinger med hjem i pleje. Men hun var ikke bekymret, for de var så små og søde, at hun ikke var i tvivl om, at vi ville blive venner. Da min plejemor hentede mig ved internatet igen, måtte de bruge et kvarter på, at få mig i transportkassen, for jeg var så bange og løb rundt oven på alle burene. Men jeg var rigtig glad for, at komme hjem igen. Min plejemor var lettet over, at hun ikke skulle starte helt fra ny med mig. Og hun havde ret med de nye killinger - vi blev hurtigt rigtig gode venner, og det gav mig selvtillid, at jeg nu var den store. Jeg havde dog stadig problemer. Jeg ville ikke bruge kattebakken, og har fakisk ødelagt min plejemors dyre sofa, fordi jeg har tisset på den flere gange. Jeg blev bange, når der kom fremmede på besøg. Og jeg kunne stadig ikke klare, hvis jeg skulle have medicin eller renset øjne. Min plejemors familie blev ved at sige, at de synes, hun skulle aflevere mig tilbage til internatet. Men det ville hun ikke - hun sagde, at hvis jeg kom på internat igen, så ville jeg jo bare være bange hele tiden, og ingen ville adoptere mig, fordi jeg bare ville bide og kradse dem.   Her er et par billeder af mig, min søster og de 4 mindre killinger, der er blevet lidt større her. To af de små killinger blev mine nye søskende, og vi hygger os rigtig meget sammen.   Så hvordan har jeg det i dag? Jeg er ganske godt tilfreds.   Jeg har ikke rigtig nogen decideret problemer mere, men vil nok altid være lidt ekstra følsom. Jeg flygter ikke rigtig, når der kommer fremmede, men putter mig i stedet ved min plejemor. Et par gange har en gæst endda fået lov at ae mig. Jeg bruger bakken nu. Jeg er god nok mere sart end mine søskende, men det er ikke et problem, for hvis jeg ikke er tilfreds med bakken, så siger jeg det bare, og så kommer min plejemor med det samme og tømmer den, og så bruger jeg den uden problemer - og hun siger, jeg er dygtig.  Jeg er meeeget madglad. Hver gang, min plejemor er i køkkenet, beder jeg om at få en godbid. Jeg får ikke altid noget, men det er da et forsøg værd. I det hele taget så siger jeg det bare, hvis jeg vil noget - også hvis jeg vil aes. Og så har jeg et rigtig stort behov for tryghed, og jeg vil altid ligge så tæt med mine søskende og min plejemor som muligt. Det er vist derfor, hun kalder mig Babymis.  Min plejemor synes også, det er rigtig sødt, at jeg ofte puffer til hende med poterne, hvis jeg ligger ved hende og vil aes. Sommer tider skubber jeg til hendes kind, så griner hun. Jeg bruger en del tid på bare at sidde og kigge på min plejemor med næsten lukkede øjne og det nærmeste, der kommer på et smil. De får hende altid til at "smelte". Min plejemor siger også, at man kan sige noget om en kats mentale helbred ved, om de er tynde. Jeg har været meget tynd, men den sidste måned har jeg taget på, og fylder efterhånden mere og mere. Min plejemor er rigtig glad for os allesammen, og det eneste problem nu er, at hun kun har 2 hænder.  At mit navn blev Rex er desuden lidt af en joke, for jeg er jo bare åååh så farlig.  Nå, men det var min historie indtil videre, vil lige slutte af med et par billeder mere af mig, det ene taget her til aften. Hvis der er andre af jer mennesker derude, der har hjulpet en af mine artfæller med at få det godt igen, så del det gerne.   
Sikken en solstrålehistorie  Din plejemor har da et hjerte af guld   Du må passe rigtig godt på hende, for dem kan der være langt i mellem! - Min kat, som også er internat-mis, kom også til at ødelægge min sofa ved at bruge den som toilet. Men det er jo hvad, der kan ske ikk'??
hvor dejligt at se en lille mis der har fået det bedre! og dejligt at du kunne beholde hende Sandra,- og dejlige billeder af bunkemisserne. ud af vores gennem tiden 8 katte, har kun 2 været killinger,- resten har været genbrugskatte som har beriget vores liv. pt har vi 1 tilløberkat, og 3 fra internat som hærger rundt på matriklen som kælekatte og hjælper med at holde musebestanden nede her på gården. vores afdøde hun Lady kom fra internat,- hun var blevet efterladt udenfor Fakta på amager vores nuværende hun var bundet til en container på Grønland med sin hvalp. efter en længere historie endte hun som postordre hund, og kom til os i Danmark. det er en kæmpeglæde at kunne give et "genbrugsdyr" en god og stabil hverdag, og se at de liver op og føler sig trygge igen.
Du kære lille Babymis, Hvor er det vidunderligt for dig, at du har fået et dejligt hjem med en plejemor, der passer godt på dig. Jeg tror, at du er vadet ind i hendes hjerte med alle dine 4 små søde poter.  Det er også skønt at du har nogle legekammerater, du kan hygge, lege og putte sammen med.  Mange kærlige hilsner herfra.
Vi plejer at købe det hos medicanimal.com, men det kan købes hos dyrlægerne.
Vi har købt det hos vores dyrlæge i himmelev. Himmelev dyreklinik. men har du prøvet det før? Du skal give det hver dag ca en uge op til hvornår det skal virke. Og det virkede desværre ikke hos vores hund 
Hva med baldrian - er det ikke beroligende.....
  Farlig er han fordi han rent faktisk kostede mig 6 timer på skadestuen. Han bed mig i hånden og ramte en blodåre. Da boede han på KV. Der havde han faktisk boet i næsten 1 år. Uden at der var nogen som var faldet for ham. Sorte misser var ikke lige de nemmeste at sælge. Selvom at Birger er en rigtig sød og mega kælen kat. Det skal lige siges at han kun bed mig fordi jeg gik med ham, og hans værste fjende nr 1, kom hen til os, og sagde mærkelig lyde til Birger. Og den der så var nærmest til at bide i, ja det var mig. 14 dage efter kom vores internatleder og spurgte om jeg ville have ham med hjem for ellers blev han aflivet. Vi aftalte så at hvis han ikke kunne opføre sig ordenlig hjemme hos mig, og mine 17 andre katte, ja så var det en enkelt tur til dyrlægen. I dag har jeg så haft ham i snart 2 år (til november) og han stor trives bare her i flokken. Han har fået en lillebror (min motorvejsmis) og er faktisk en rigtig god kat. Driller måske lidt en gang imellem de andre - men han er jo altså bare 3½ år, så lidt gang i den skal der jo være.
han ser da dejlig ud. . Men jeg kan altså ikke komme over .... 18 katte...   og jeg som har fået af vide man er underlig hvis man har mere end 3 katte   og nu er mit antal som skrevet i en anden tråd gået fra 3 katte til nu 13 katte på blot 1½ måned...
Ha ha kalder svigermor "crazy cat lady" fordi hun har sølle 3 katte. Det må være et fuldtidsjob, at have sådan en stor flok 
Men nu bor jeg sammen med mine forældre. Min mor er førtidspensionist og jeg er på kontanthjælpe. Er pt ude i noget kursus 5½ time om ugen, så jeg er meget hjemme. Men endelig er det faktisk ikke så slemt. Selvfølgelig har vi så lige 6 kattebakker - nok 5 flere end de fleste. Og der er selvfølgelig også mere opvask end hos de flerste. Men vi er trods alt kun 3 voksne i familien, så det er jo begrænset hvor meget vi selv svigner. Det skal lige sige at både min mor og jeg er tidligere rengøringsassistenter, så der er lidt rengøringsvanvid her i familien. Vi har haft flere mennesker som er kommet her, som ikke har været ventet, og alle har kunne fortælle at de syntes at det er underligt at der faktisk ikke lugter af kat her i huset. Der var faktisk en fotograf her en gang, han havde katteallergi. Han var her i 1½ time uden at kunne mærke noget. Og så ser vi faktisk ikke dem alle sammen på en gang - kun til morgenmad, så kan de da lige stå op - de fleste. Ellers ligger de bare og feder sig rundt omkring i huset. Det er altid dejlig at have nogen at putte med når vi går i seng om aften. Somregl har jeg vel 4-6 styks i min seng. Vores katte er jo alle indekatte, dog med adgang til en løbegård.
Hvor er det fint.   Og hvor må det være fantastisk, at have mulighed for, at have så mange katte. Jeg har haft mor med killinger i pleje for et internat 2 gange her til efterår, hvor jeg bare ville beholde dem alle. Det var virkelig hårdt at skulle af med dem igen - og specielt een savner jeg så meget, at jeg får helt ondt i kroppen, når jeg ser på de billeder, jeg tog af hende..  Men jeg beholdte 2 fra hvert kuld, og vi har det så hyggeligt. Vi ligger alle sammen og putter sammen - så har jeg lige 4 katte liggende på mig eller op af mit hovede, og de ligner bare een stor klump, så tæt som de ligger med hinanden.  Hehe, du har 6 kattebakke til 18 katte... Jeg har 3 til mine 4 - ellers kan jeg rende og tømme 4 gange i døgnet, for ellers er de ikke tilfredse. 
I kan se min løbegård på edc.dk under sag nr 52701509 Vi bor nemlig til leje, og huset er pt til salg, så der er billeder af vores løbegård. Og af mine misser Det skal dog siges at det faktisk kun var en imidlertidigt lavet løbegård. Plannen var at den skulle laves større, men så bestemte vi os for at finde en anden bolig pga skimmelsvamp. Så pt er vi ved at købe noget for os selv. Så her for misserne en noget større løbegård. Og som bliver lavet i noget mere stabilt. Det vigtigste når man laver løbegård, er at man har højden med sig. Det gør ikke så meget hvor mange m2 den er på, bare den er god høj, og der er hylder som katten kan sidde på. Katte elsker jo at være højt til vejrs. Vores elsker den simpelhen. Jo vi tømmer også bakker RIGTIG mange gange om dagen, og det kan kun lade sig gøre fordi min mor går hjemme, og det gør jeg også dels. Ellers måtte vi også have flere bakker. Jeg kunne ikke undvære nogen af mine 18 rovdyr, også selv at det koster en del penge, og at de nogengang er lidt hårde ved ens ting - det har kostet lidt julepynt i år. Jeg har så ikke lige muligheden for at få killinger, idet alle mine er ordnet. Så de katte jeg får, er katte som kommer ved et tilfælde eller som jeg bestemmer mig for at købe.
Ja det var ikke planen at vi skulle have hund... Men sådan endte det altså. Kærestens lillesøster skal flytte 1/1-13. Og der må hun ikke have hund! Hvad gør man så med sit lille gadekryds? Jo man finder en privat organisation som gerne vil omplacere hunden. Ikke en nem opgave når det er en lille, lidt nervøs hund. Kæresten kunne ikke rigtig have tanken - for han synes det er en skøn hund og det endte med at vi tilbød min svigerinde at tage Freja. Så min svigerinde havde hunden med herop d. 23. - hun skulle alligevel holde jul heroppe. Den 25. tog de hjem igen, og Freja blev her...  
Det var godt i kunne have den, så den ikke skal ud til fremmede  Så håber jeg bare ikke det var så spontan en idé, at i ikke kan beholde den altid. Det med katten skal nok komme, mon ikke 
Tillykke med jeres nye hund. Jeg håber i får rigtig mange år sammen
Det var ikke en komplet spontan beslutning... Men lidt var det alligevel - da det tog os 4 dage at beslutte. Men jeg har hele tiden gerne ville have hund. Kæresten ville ikke rigtig - han er ikke et hundemenneske. Så hun er "min" hund - og hun kommer ikke herfra før det er sidste tur til dr. Dyr... Anskaffer man sig et dyr, har man også et ansvar.
Rigtig god artikel om hvad du skal gøre hvis din hund er bange nytårsaften - ikek bare træning op til - men på selve dagen.
   Rigtig god artikel. Sidste år havde jeg aktiveret min hund så meget at han lå i mine arme og snork sov kl 24