Skal du have ny hest Louise - eller hvorfor interessen? Mvh Nanna
Hahaha - en kan aldrig vide  VERDENS SMUKKESTE hingst 
I fuld figur:  
Jeg har en med Michellino i Stamtavlen - Sandies morfar er Milan der jo er efter Michellino.. så det er lidt langt ude med skidt  Sandie Ravnskov e. De Noir/Milan fra april 2010. Skal bruges som ridehest når alderen er til det   lige nu går hun bare og er en grim plag   - Men skøn! Hun går hjemme ved min moster hvor min mor så passer hende, så det er altid dejligt at komme hjem på besøg 
Nu har jeg godt nok ikke en MIcchillino mere selv, men har da efterhånden redet en del afkom efter ham. Og de har været alt lige fra 160 til 170-75 stykker. Jeg har også haft fornøjelsen at være i stald med Missen selv, og han er nu en spøjs fyr. Temperamentmæssigt syntes jeg også at hans afkom varierer meget, har redet alt lige fra det bombesikre Missen afkom, til de mest hysteriske Missen afkom, som var så godt som umulige at ride i starten når de blev redet til. Mvh
Jeg har Safir som er en hoppe efter Michellino. Hun er født i år 2000, så hendes alder følger årstallet. Hun har været en rigtig "mandagshest" og har fejlet så det ene og så det andet. Nu har hun også udviklet let headshake, og jeg har valgt at sætte hende på pension og kun træne hende lidt fra jorden for at holde stofskiftet oppe og forfangenheden væk, når hun nyder det grønne græs hen over sommeren. Her er vi i 2009, hvor vi endelig nåede til at skridte fra sadlen efter operation for kissing spine:   Her i løslongering over cavalettis:   Hun er en spændende hest at arbejde med, og jeg har lært meget af hende. Jeg tror jeg bedst kan beskrive hendes psyke med en lille træningshistorie: Når vejret er for dårligt til at ride udendørs finder vi på mere eller mindre nyttige ting at lave i stalden. Jeg havde læst at heste kunne skelne mellem forskellige figurer og det ville jeg da prøve. Så jeg lavede to skilte i A5 størrelse med henholdsvis et O og et X. Så lærte jeg hende først at sætte mulen på skiltet med et O for at få en gulerod. Det blev hun hurtig rigtig god til og det var sjovt at stå i boksen og placerer skiltet under hendes hale, træde tilbage til hendes hoved og se hende vende rundt for at "dutte" skiltet og vende tilbage igen for at få sin gulerod. Så gav jeg hende begge skilte og belønnede hende kun for at dutte det med O på. Den fangede hun aldrig og efter ret kort tid meldte hun sig ud af legen. Så kunne jeg stå der og sprælle med mine skilte og gulerødder - hun var totalt ligeglad. Det så ud som om hun sagde: Hvis du ikke er god nok til at forklare mig, hvad jeg skal gøre, så gider jeg ikke lege med dig! Min søster havde en unghest, som også var meget glad for "læseøvelserne". Han fandt heller aldrig ud af at skelne mellem O og X, men han fandt så selv ud af en anden løsning. Han duttede det ene skilt og kiggede på mig, hvis det gav en gulerod var han selvfølgelig godt tilfreds, men hvis ikke så duttede han det andet - og det udløste jo så en belønning. Det var helt tydeligt, at han nogle gange, når det første forsøg ikke havde giver bonus, sænkede mulen ned mod det første skilt igen, og så tænkte "nåh, nej, det virker jo ikke" og så flyttede sig et skridt til siden for at nå det andet skilt. Måske er det noget af forklaringen på at Michellino afkom har så forskelligt ry. Hvis træneren ikke er god nok til at forklare hvad hesten skal, så vil den ikke lege med? Ja, jeg udtaler mig jo kun på baggrund af kendskab til en enkelt hest, så det er jo kun en tanke. Jeg er også sikker på, at Michelino afkom ikke er ens, og at mange andre heste også kræver stor præcision af deres træner uanset afstamning, mens andre er mere large og måske ligefrem selv finder løsninger, som min søsters unghest gjorde. Men det er nu lykkedes mig at lære Safir rigtig mange ting gennem årene: gå i trailer, vippe baghovene så jeg ikke behøver at løfte dem, når jeg renser hove, blive spulet med vandslange og rykke ind til opstigningsskamlen, som I kan se her:
Jeg har redet den skønneste vallak efter Michellino med Dutchmann som morfar! Virkelig en dejlig hest  Min veninde har også haft et afkom efter ham med en fuldblodshoppe som mor, den husker jeg også som super skøn! Men har også set nogle meget specielle afkom efter ham, men om det lige så meget har været måden de er blevet håndteret og redet på, tror jeg, jeg vil lade være usagt 
Jeg har været ejer af denne smukke Michellino hoppe. Hun blev desværre aldrig ridehest og måtte derfor sendes tilbage. Hun er her 3 år gammel og helt rå. Ca. 158.  
chris »97: hvor er hun bare SINDSYG smuk, men det mener jeg, jeg har skrevet om hende før 
Ja det har du vist, men jeg vil nu give ret... Hun er en lækker sag 
Jeg har haft en Michellino, men hun lever deværre ikke mere  Hun hed Helledusseda Firfod og var en fin lille sag på ca 1.57 eller deromkring. Jeg red lidt spring og dressur på hende og hun var lidt skeptisk anlagt, men når hun havde lært mig at kende var hun en tro følgesvend. Jeg købte hende af en hestehandler og fik senere af vide af de tidligere ejere at hun var solgt som uridelig problemhest, det fortalte hestehandleren dog ikke mig, så jeg havde en sød ridehest i flere år  Her er et par billeder af hende:   Mvh Alette
Jeg har også en Michellino og kan sagtens genkende det med det lidt specielle temperament, som kan være alt lige fra en velsignelse til en forbandelse alt efter, hvordan man får et tacklet... Den kan alt, er en super legekammerat, lammetæver børnenes elev- og læreponyer i ponygames og "tillidsøvelser", springer villigt og uden problemer, lærer nye dressurøvelser på ingen tid osv. På en god dag virker den næsten som en tankelæser, der ved, hvad man vil, før man selv har tænkt tanken til ende.  Af det negative lærer den ligeså hurtigt gale streger, som den lærer nyttige ting, og dens "tankelæser"-evner er ikke just en fordel, hvis jeg er i dårligt humør. Faktisk har jeg desværre erfaring for, at når jeg ikke har det godt, bliver hesten også fuldstændig uridelig for mig. Havde et ½-1 år i en stald, hvor jeg selv havde det enormt dårligt, og jeg kunne praktisk talt ikke ride en runde i ridehallen på hesten, uden at den sprang rundt i forskellige retninger og på bagbenene og afsted i fuld galop. Og den første dag et nyt sted, hvor jeg havde det bedre efter flytningen, vupti render hesten som den plejede førhen. Det kan også være lidt svært at træne den, når den er så lærenem, for den reagerer virkeligt på alt, og det er ikke altid, jeg kan regne ud, hvad den reagerer på. Det kan være enormt svært at sætte dens adfærd i system, som jeg jo ellers godt kan lide, så det er mere på "gefühl" end med de fleste andre heste, jeg har kendt. I starten syntes jeg, at det var meeeeeget svært at have med at gøre, fordi jeg som sagt netop er meget systematisk selv, men jeg har lært at sætte pris på det. Det er sådan en hest, hvor du næsten kan føle, at i danser, når du træner dressur eller jordtræning med den. Ang. dens brug, så har den lavet lidt af hvert. Den har trænet en masse jordtræning, tillidsøvelser, og forhindringsbaner, sprunget Lb og gået op til La4 med placeringer. Den har også deltaget i en enkelt jagt, men dét er mit temperament ikke til. Lige nu er den ved at gå og lave sit første føl - det glæder jeg mig rigtigt meget til  Hun har været overgangshest for mig, og har lært mig alting siden jeg fik hende som 14-årig. Før hende, kunne jeg knap ride en hest til biddet og sprang 50-cm klasser (ok, det gør jeg stadigvæk, men det er mest fordi, jeg ikke tør mere - Musse har slæbt mig over højere spring   ). Hun er fra 2000 og ca 164 høj, og så er hun efter Michellino/Pele Ll. Evagård, som er oldenborger. Dens allerførste La1 for flere år siden, da vi begge to var teenagere. Som den vandt    Et års tid senere på ridebanen:   Og et fra i sommers på sommerfold:   Når jeg står på folden, staldgangen eller ridebanen og kigger på den, så har den helt klart en plads i mit hjerte, som ingen anden hest har haft. Den giver den der helt specielle følelse. Når Musse engang skal herfra, bliver jeg helt knust, for hun er noget helt særligt.
Delige heste i har  Jeg har været og er, selv ejer af nogle stykker med denne dejlige hingst i tavlen. Først min helt igennem fantastiske Fieldman. 10 år gammel (har haft ham fra han var 4 år. Efter Michellino med May-Sheriff som morfar. Han måler 168 cm Bruger ham som dressur hest og han er godt på vej til MA. Fille er min stjerne, tros et lidt specialt sind. Han er en ener og jeg får aldrig en hest som ham igen, Men har ham forhåbentlig, mange år endnu.   Spirit havde jeg også fornøjelsen af i et par år. Hel søster til Fille. Hun er 160 cm. Frisk lille dame med massere af gålyst  Solgt til en sød pige, da hun ikke blev stor nok, til det jeg vil.   Romafyrst (Rumle) havde jeg i 3 år. Inden jeg desværre måtte sende ham over regnbuebroen (Han fik et brud i ryggen)   Han blev kun 5 år. Efter BH Romanov og med Michellino som morfar Dejlig dejlig dreng, med et hjerte af guld, som er meget savnet. Stang 172 cm.     Flere billeder på min profil.
at låne denne her dejlige hoppe    Dette er det føste billede jeg har taget af hende da jeg fik hende hjem i marts mdr utilredet og ikke været særlig meget i hænder.. En spændene ung dame på 159 i stang og ret pjusket at se på.. Hun er efter Onassis som far og Har Missen som Morfar. Hun er 4 i år  Hun har ændret sig rigtig meget nu og er nu vosket 6cm siden marts og har haft en god laaaang ferie pga jeg faldt af hende i april så fra 2.5 til til slut sep har hun bare fået på fold  Hun rides nu af min papdatter da jeg stadig ikke er ridende :/ Det ser sådan her ud     Billederne er taget da de deltog i juleoptog i maribo by hvor der var gardere der spillede rollespilsmænd foran som gik og sloges lige foran hestene, børn der kastede karameller, en masse mennesker og igennem en gågade.. Alpha har kun en gang før været på tur med rytter før. Men tog alt i stiv hov og var helt upåvirket   Var jeg lige stolt da  Planen er hun skal klargøres til kåring til sommer og ud og gå en masse stævner i både spring og dressur 
Hej Mia Jeg ved ikke hvad foder han får men da han for et par år siden kom til at se lidt utrivelig ud, så begyndte de at give ham specialfodder til gamle heste. Pelle har jo levet et priviligeret liv for han har altid kunnet finde en grøftekant hvor han kunne græsse eller han kunne gå ned i skoven og finde noget at gnave i der og hans hobby er at snuppe det foder bokshestene taber når de æder, så han har aldrig lidt nød. Egentlig underligt at han ikke er blever forfangen, men han har nok afstemt motion med mængde af foder. Jeg er sikker på at der er nogen inde på "røgt og pleje", der kan give dig råd vedr. fodring af din søns pony.   Karen