Hej alle HNére jeg overvejer at købe en ny sadel til min dejlige islænder hoppe, jeg vil gerne have en med CAIR luftsadelpuder, men er de nu også som i reklamerne hvor de tilpasser sig ligemeget om hesten er muskelfattig eller om den er i hård træning?????? hvis i har et bud på hvad i ville bruge så sig endelig til   der kommer en sadelmager ind over til at tjekke om alt er iorden. P.S. er der endenlig en måde hvor man kan finde ud af hvad størrelse sadelen skal have og hvor bredt kopjernet skal være??? jeg er ret random 
Hej  Jeg har desværre dårlig erfaring med disse sadler, og sys de har været alt for hårde for mine heste. Jeg har heller ikke haft en hest endnu, hvor de kunne ligge ordenligt, men jeg har måske også bare været uheldig  Kender flere der er glade for deres bomløse sadler til deres isheste. Men jeg ville snakke med en sadelmager hvis jeg var dig  Held og lykke med det hele 
Det jeg har set, at sadelmagere har imod CAIR er, at de ikke kan tilpasses så meget som ved en uld, hvor man kan stoppe den præcis til hesten. Men hvis den passer til hesten til at starte med, er det jo fint. Men de skulle i al fald ikke kunne tilpasses alle, af den grund.
Hejsa Hvordan løsspringer i jeres heste? Hvor ofte? Og i hvor lang tiden ad gangen?
Hej Jeg løsspringer gerne 1 gang i ugen og det er både dressur og springhyppen der får en tur. Nu er de begge hardcore løsspringere...altså har prøvet det i henholdsvis 2 år for den ene hests vedkommende og for den anden ca 6 mdr. Som oftest sætter jeg 2 spring på den ene langside. Et kryds og en okse med et galopspring imellem. Jeg starter altid med en rimelig lav højde og sætter så oksen op med ca 2 huller hver gang. Det er lidt forskelligt hvor højt oksen ender på, da det tit svinger, hvor "koncentreret" min dressurhest er om opgaven. Andre gange laver jeg det som A Tempo spring. En bom, en cavaletti et kryds og så en okse til sidst men det er kun min springhest, der får lov at løsspringe på det. Dressurhesten "nøjes" med bom, cavaletti, og 2 kryds til sidst, da han tit har lidt for travlt og ender med at vælte det hele. Jeg veksler gerne mellem at løsspringe dem fra både højre og venstre volte, det kræver lidt flytten rundt på springene men jeg kan bedst lide at de bliver trænet lige meget fra begge sider  Hvad angår tiden, så er det meget forskelligt, jeg egentligt aldrig taget tid på det, da det for mig er meget afhængigt af om hesten syntes det er sjovt og viser den har lyst. Hilsen Rikke
jeg løsspringer gerne en gang om ugen men ellers er det en gang hver anden uge. da ponyen ikke er så rutineret laver jeg kun et spring som starter som et kryds og derefter sættes op til en lodret. højden svinger lidt da det ikke er altid hun er lige koncentreret. jeg springer hende på begge volter, da der kun er et spring kan dette gøres uden at skulle flytte rundt på bommene. da jeg bare lægger to grund bomme ved lodretten (altså en på hver side) tiden svinger lidt men aldrig over en time (med opvarmning og nedkøling. alstå ca 30 min. spring. knus Cathrine
Min dressurhest løsspringer en gang om ugen. Jeg stiller gerne 3-4 lodrette op på langsiden med et galopspring imellem, og så får han lov at springe til han er træt. Jeg sætter den langsomt op, og stopper når de er omkring 1 m. da jeg ved det giver en god tur, og han springer kun for at afveksle dressurtræningen. Jeg tror han springer i 10-15 minutter pr. gang og så varmer vi op og skridter af derudover.
Min pony er pt. igen under genoptræning og lige nu skridter vi bare, men skal så småt igang med at trave lidt på hende igen men så var det jeg tænkte, at når vi engang når til galloppen, så har hun et stort problem med sin balance jeg har overvejet om det kunne have noget at gøre med at jeg rider hende for lange tøjler? ville det hjælpe hende hvis jeg havde mere kontakt til hende så det måske ville støtte hende? eller har det ikke noget med balancen at gøre? for så ville jeg jo så småt begynde at vænne hende til at have lidt mere kontakt/pres i munden
Når hesten har været i genoptræning så ville jeg starte med at galoppere lige ud og gerne i terræn og for lang tøjlen. Det er vigtigt hvis hesten har dårlig balance at den med sin hals kan holde balancen og hvis du holder fast i den med en kort tøjle kan den ikke holde balancen og dermed heller ikke udvikle den. Når den får mere styrke og balance kan man galoppere med kontakt og samle den. Men det kræver flere måneders galop træning på den anden vis. Og det med at træne galop i terræn er virkelig godt. Da jeg tilred min red vi kun galop på tur. Det var godt for den balance og det styrkede den og det ligeudrettede den. Lad endelig hesten strække halsen og bruge den til at balancere med når du skal igang med at ride galop igen. Du kan ride med kontakt senere. Der er absolute ingen grund til at haste fremad og have kontakt med det samme. Det er den helt sikker heller ikke klar til.
jeg kan ikke ride så meget gallop i terrænet, da det for det meste foregår på vej :/ men hun er/var også okay på lige strækninger (på bane/i ridehus), det er hvis hun skal gallopere på volte at problemet kommer 
Så rider du bare galop på langsiderne i ridehuset eller på udendørsbanen. Hvis hun går i trav før kortsiden så lader du den trave, den er næppe klar til at dreje og galoppere på kortsiden. Sæt i galop i et hjørne og lig vægten på indvendige og lad den strække sig frem og bestemme tempoet. Der går noget tid før den så kan dreje og galoppere på kortsiden. Men lyt til din hest.
hun drejer gerne i galloppen, men hun har meget fart på og virker ikke særlig sikker på benene og det er også lykkedes os at vælte derfor har jeg selv bedt hende om at gå i trav på kortsiden jeg laver altid galopanspring i hjørnet og det fungere rigtig godt for hende
At galoppere langsomere kræver også mere styrke end at have fart på. Men du kan jo godt prøve at lave halveparader i galoppen og på den måde få mere vægt på bagparten. Det vil også styrke hende, og øget styrke giver også bedre balancen med tiden. Og det er rigtig fornuft at sætte i trav før kortsiden, især når i har oplevat vælte. Det duer jo ikke.
Nu du er igang med genoptræning og deslige.. Kunne du jo også senere hen longere den.. 
en haflinger, du har - så er galop altså ofte ikke deres bedste gangart  Vi har 4 haflingere, så jeg ved lidt om det   Du kommer nok til at bruge en del mere tid på at få ryggen op, inden du begynder at galoppere. Du skal ikke galoppere, hvis hesten vælter af det  Men ellers kunne longering være godt - og så senere galop på langsiden, som Camilla skriver. Hesten skal lære at runde sig i hjørnet. Det er ikke helt let, det kræver smidighed og balance af den. Men den slags træner man først i trav og skridt - og i hvert fald på en hest, der ikke har har så let ved galop.
Vil lige bakke op om det Nina skriver. Du skal bruge meget tid i travtræningen på at styrke den og få ryggen op. Og longering vil også være godt. Ikke longering med galop til at starte med. Det kræver ret meget balance. Men trav arbejde så den kan blive stærk og få god balance i denne gangart først.
Hej, Jeg ville ikke have for meget ved i hesten - altså ikke for meget kontakt da det er vigtig du ikke bærer hesten rundt men i stedet lader den finde balancen selv. Jeg træner efter ARR - Anatomisk Rigtig Ridning og her korrigerer vi selvfølgelig hesten på rette ved men i det omfang, at den selv skal tænke og finde balancen - det er selvfølgelig individuelt fra hest til hest hvorledes dette udføres og hertil skal teorien være i orden også. I et tidligere indlæg skrev jeg følgende om ARR til en rytter med umiddelbart samme spørgsmål. Anatomisk Rigtig ridning arbejder med at styrke hestens balance og derved øge dens naturlige bevæge
nu vi er ved anbefalingerne - prøv at se longeringsvideoerne på epona.tv  Du kan nøjes med at købe adgang en måned, hvis du ikke ønsker at være fast abbonnent. Men de kan virkelig anbefales 
tak for svarene alle sammen først og fremmest  cherie: du må meget gerne sende info om kurser   min mail er   og jeg er fra 4420 regstrup/4300 holbæk jeg mente heller ikke at jeg ville tage hårdt fat, men pt. har jeg redet med helt løse tøjler = slet ingen kontakt og så var det jeg tænkte at det måske også kunne gøre det sværere for hende at holde balancen
det ikke sværere med løse tøjler, det gør det lettere - for hesten  Fx havde den ældste af dem ret svært ved at galoppere ordentligt, da hun blev redet med almindelig tøjlelængde. Da hun så fik lang tøjle, var det pludselig ikke svært længere 
Jeg er enig med Nina det gør det bestemt ikke sværere for hesten med lange tøjler tvært imod.
Hej Igen. Ville lige informere om nogle forskellige sider/grupper på nettet omkring ARR På hestegalleri.dk har vi en gruppe omkring ARR - her vil der løbende komme informationer om arrangementer og kurser - klik ind på nedenstående link og søg om medlemsskab hvis du er på HG Også på Facebook kan du tilmelde dig ARR gruppen her vil der også løbende komme informationer om arrangementer og kurser - se nedenstående link Jeg kan allerede nu afsløre, at der er kursus med Klaus i Gjern d. 13-15 april (opslaget er lagt på facebook og kommer senere på Hestegalleriet) Herudover vil det være muligt, at deltage i et 4 timers teorikursus på Vamdrup rideskole d. 21-4-2012 hvis det skulle være for lang, at køre til Gjern for dig. Nærmere info om dette arrangemen kommer snarrest på HG, FB og HN.. Håber dette kan skabe interesse for dig  Mvh Cherie - ARR rytter
Jeg er jo ret så ny indenfor denne fantastiske verden   Og synes det er utroligt spændende med alle de forskellige ridemetoder som findes... Det er bare ret svært at finde rundt i, så er der nogle som kan give en god forklaring på hvilke ridemetoder som findes? Jeg tænker på, at jeg har hørt ridemetoder som klassisk, traditionel, spansk, akedemisk, remonte, osv. Jeg kan bare ikke rigtig finde nogle gode definitioner på hvad de forskellige metoder lægger vægt på, men synes det er utroligt spændende  Så er der nogle som kan fortælle lidt om de forskellige ridestile, gerne med billeder hvis det er muligt, så en begynder som mig måske forstår pointen 
lidt forståeligt  Der som du selv nævner: Klassisk - Akademisk - Spansk det er det samme, og tager udgangspunkt i den gamle skole......, altså dengang hesten var et krigs våben.   Dressur - Spring - er den engelske betegnelse for den "nye" moderne ridning.   Western ridning er Amrikansk ridning, men bruges også i andre lande hvor at hesten er en nødvendighed for at kunne arbejde med store kvæg hold.   Håber at du blev lidt kloger  Mvh Signe
Glemte lige skovturs ridning  Er em måde at opnår total afstressende og afslapning på for både rytter og hest ;0)  
Som der bliver sagt, er klassisk og akademisk det samme  Her var det folk, der virkelig havde styr på det, de lavede, og vidste meget om korret bæring osv, og hvordan hesten går korrekt til bidet. I dag er helt almindelig ridning nok det, som jeg vil kalde "rideskole-ridning". Her lærer du ikke noget om hesten, du lærer bare at sidde ned i trav, ride rigtig diagonal og at hesten skal have hovedet ned. Du lærer ikke noget om hvorfor det skal være sådan, og derfor sker der ret tit fejl, fordi rytteren tror hun gør det rigtigt, men hun aner ikke HVORFOR hun skal gøre det, og derfor ved hun heller ikke, hvordan det skal se rigtigt ud. Der er selvfølgelig gode rideskoler, dette er blot for at illustrerer hvad jeg mener  De senere år er der dog kommet enorm fokus på skader, som følge af ukorrekt ridning, og "biomekanik" er blevet et populært ord - det handler om, at man rent faktisk tilegner sig en basal anatomisk viden om, hvordan hesten er bygget op. Hvor er knoglerne? Hvilke muskler skal være i arbejde for, at hesten bærer rytteren rigtigt på ryggen, så den ikke får skader? Hvilke led gør hvad, og hvad skal jeg som rytter gøre, for at ride hesten korrekt og ikke skade den unødigt? Personligt synes jeg det er helt fantastisk, at der er kommet så meget fokus på hestens velfærd, og der er sprunget mange grene ud: Anatomisk korrekt ridning, remonte-ridning, biomekanisk ridning osv.. De vil egentlig stort set det samme. Det handler om, at man med sin nye viden om hestens anatomi, vil ride den korrekt, og der bliver hentet meget inspiration fra den akademiske/klassiske ridning, som også tog fokus i korrekt bæring osv. Remonte-ridning bliver ofte kaldt "støvsuger-ridning", fordi man tit ser remonte-ryttere ride deres heste, så de går med næsen nærmest nede i sandet, som en støvsuger. Dette er der dog en grund til. Man gør dette for at styrke de muskler, som hesten skal bruge for at bære rytteren rigtigt. Rytteren skal bæres af hestens store rygmuskel (m. lattissimus dorsi), IKKE af ryghvirvlerne. Ved at ride hesten langsomt op og styrke de vigtige muskler i remonte-ridning, vil man gradvist kunne "hive" hestens hoved op fra sandet, og den vil nu have de korrekte muskler til at kunne gå korrekt til bidet og bære rytteren. Mange remonte-ryttere kritiseres for ikke at komme videre, at de bare bliver ved med at ride med hestens næse i sandet. Dog skal man huske, at det tager 1 år at opbygge muskulaturen rigtigt, og det er KUN hvis du ved hvad du laver hele tiden. Så de her nye grene af ridning går faktisk både tilbage til den klassiske måde at ride på, men de trækker også på den viden vi har om hestens anatomi og biomekanik. Jeg syntes lige jeg ville give dig et link til en RIGTIG god video: Den varer kun 4 minutter, og den forklarer på normalt sprog, hvad pointen er med, at hesten skal have hovedet ned, før det kan komme op  Det er flotte heste der er med, og manden er god til at forklare, jeg synes klart den er et kig værd  Jeg håber det kunne hjælpe dig lidt 
Hej. Jeg benytter mig fuldt af Anatomisk Rigtig ridning - ARR - se nedenfor: Anatomisk Rigtig Ridning arbejder med at styrke hestens balance og derved øge dens naturlige bevægelighed, smidighed og lethed ved øvelser. Dette starter som jordarbejde med efterfølgende ridetræning. På denne måde opbygges hestens muskulatur, smidighed og derved også dens holdbarhed. Anatomisk Rigtig Ridning er en grundopbygning af hesten, og har derfor ingen efterfølgende begrænsninger af brug af hesten, det er derfor åbent for alle heste typer og rideretninger. Se mere på  Der bliver løbende afholdt kurser i DK omkring ARR og trænningsmetoder og fremgangsmåder - ønsker du, at deltage i kurser omkring dette skal du være velkommen til, at sende mig din mail med oplysning om hvilken by du kommer fra - så skal jeg gerne sende informationer om fremtidige kurser i DK - kender du flere der kunne have interesse så sig endelig til måske kurset kunne komme til dig ved nok interesse. Mvh Cherie ARR rytter
Interessant spørgsmål. Selv er jeg akademisk rytter, og skelner meget mellem akademisk og "klassisk" ridning. Klassisk ridning kan dække over klassisk tysk ridning, som i virkeligheden er det, dressurfordringerne bygger på (ordene glem alt om billederne). Nogle gange dækker klassisk ridning over den mere franske skole, a la Phillip Karl. På en god rideskole, vil man sikkert møde dressurfordringerne, og dermed indirekte stifte bekendstskab med tysk klassisk ridning. Akademisk ridning/ridekunst dækker stort set over den Pluvinelske eller Guerniere´s måde at ride/undervise på - altså den barokke form eller renaissanceformen. Remonte dækker i virkeligheden over heste der endnu ikke er færdiguddannede. Dvs at alle heste vil være remonte heste på et tidspunkt i deres liv -nogle gange bliver hestene remonte heste flere gange, f.eks hvis man skifter ridestil. Traditionelt. Tja, for nogen dækker det jo over den klassiske tyske stil, andre sig "traditionelt" om engelsk dressur eller moderne dressur. Moderne dressur er teoretisk set en mindre udgave af den klassiske eller akdemiske dressur. med mindre udgave menes, at træningsskalaen er længere for foreksempel en akademisk hest. Her topper man med skolespring, altså kaprioler, ballotader og levader. De findes ikke længere indenfor det jeg kalder sportsdressuren. Udover dette findes der jo skovturhygge, forårs-mark-fræsnings-galop-med- tøserne, alle mulige westendicipliner (min favorit er trail), og ja....hyggestunder med sin hest og ligesindede.
Det ER også forvirrende.. Jeg rider klassisk (tysk) dressur (så godt jeg nu formår). Men rider bestemt ikke akademisk. Remonte er i min verden ikke så meget en ridemåde, men der hvor man starter med en ung hest eller en hest der skal re-dresseres: jeg synes dog tit begrebet remonteridning bruges om klassisk tysk ridning. Jeg mener bestemt ikke der rides klassisk ridning rundt omkring på landets rideskoler. En af forskellene på klassisk og akademisk som jeg ser det er at akademikerne arbejder med bøjning af hesten som basis for uddannelsen, hvor de klassiske ligeudretter som det første.
Du kan bare stjæle med arme og ben fra alle ridestile, ligesom mig. Jeg har trænet min plag fra jorden med akademisk, se evt. videoerne på kapriole.dk Min hest vil gerne gå en jog, fra western Jeg bruger ARR principperne fra ryggen og i longe, fordi det forståes naturligt af hesten, der reagerer som den skal, og ikke omvendt, som i alm. dressur. Ex. sædebenene, som man lærer skal vende omvendt, og ridning bliver i stedet en slåskamp. Jeg synes jo, man kan ride som man vil, sålænge man ikke generer hesten alt for meget, og ikke forvirrer den. Det kan ses tydeligt på hesten, med det blotte øje. Hvis man ikke kan se det, fordi man er vant til det, så kig efter halepisken, et hoved, der bliver hevet fra side til side, for at få den "Løsgjort". Om den har sat muskler på forparten i stedet for bagparten, og om rytteren sidder så uroligt med hænderne, at hesten har vænnet sig til det, er jeg mere ligeglad med! Så længe den ikke tydeligt er generet og forvirret (går imod - en to-vejs slåskamp).
Jeg skal snart have min første undervisningstime i klassisk dressur og vil egentlig gerne læse lidt på forhånd, så jeg kan snuse til principperne. Kender I nogle gode websteder, hvor jeg kan læse om det? De må gerne være på engelsk.
skal du have - så har jeg lidt at gå i gang med 
Du mener måske 'akademisk', når du skriver klassisk? Der er mange måder at ride klassisk på - Bent Branderup'sk er kun en af dem  Og de er nemlig ret forskellige. Derfor betyder det noget, hvad man kalder det 
kommer jeg til kort   Jeg vidste ikke, at der var en forskel. Min fremtidige underviser kalder det "academic dressage", så vi ændrer det lige til "Akademisk dressur - gode links?"  Men Xenophon og co. ligger vel til grund for både klassisk og akademisk? Hvad er forskellen?
googler 'classical dressage', får du nok flest, der er forskellige fra BB 
Jeg tror bare, at jeg venter til underviseren kan forklare mig præcis, hvad hun står for - det her forvirrer mig lidt og bliver hurtigt noget gætværk fra min side 
Hej, Efter at have set videoen-serien på Epona med Kirsten Hansen og læst en masse om remonte, har jeg besluttet at begge mine heste skal have "en tur".  Den ene er min pony på 16 år. Jeg tror faktisk han bruger ryggen og røven rigtig, men jeg savner, at han søger ud i min hånd, altså selv tilbyder at gå i holdning, og at det ikke er mig der "samler" ham op. Jeg er kun lige begyndt, så jeg har endnu ingen praktisk erfaring. Men det jeg har forstået er, at når hesten den strækker halsen optimalt ud fra kroppen og så selv begynder at tilbyde "samling" uden at smide ryggen, så er den klar til aktivt samlearbejdet. En hest der ikke har de rigtige muskler trænet op vil tage længere tid, om at nå dette stadium, hvor den strækker halsen optimalt og begynder at tilbyde holdning uden at smide ryggen, end en hest det har disse muskler trænet i forvejen. Derfor ville det altså være "logisk" at min pony, hvis disse muskler allerede er i træning, hurtiger vil strække halsen optimalt ud fra kroppen og derefter selv tilbyde samling. 1. Er det en god ide at lave redressur, hvis min pony ikke rigtig har brug for det? 2. Og hvis han allerede har de muskler der skal bruges, som jeg altså vil bygge op nu, vil det så gå hurtiger, eller vil det bare tage helt normal tid? ("normal tid" = ca. et år med løse tøjler) 3. Kan det på nogen måde skade ham, at jeg laver remonte på ham, selvom han måske ikke har brug for det? og så lige spørgsmålet til 1. million (gud, hvor jeg føler mig dum) 4. Har man også løse tøjler i galop og rider man overhovedt galop?  Svar gerne, så jeg kan komme til, at ligne noget andet end denne kat:  
hos Kirsten og har gjort det i over 3 år  Jeg kan kun anbefale dig at gå i gang  Men eftersom vi jo ikke herinde kan vide, hvor meget ridemæssig erfaring, du har, og hvad hesten trænger til - er det svært at sige præcis, hvad der er smart at gøre  Men hvis du er god til at se de ting hos hesten, som hun omtaler på videoerne, så kan du vel godt selv afgøre, om det går fremad?  Din pony kunne nok trænge til sådan en træning, hvis den ikke selv strækker sig frem. Ofte bruger hestene at spænde i ryggen (lidt ligesom når de går bag lod for en mere eller mindre løs tøjle) for at stabilisere sig. Det er selvsagt ikke så godt på længere sigt. Hvordan skridter den så? Du kan jo prøve at træne noget skridt i longe med den og se, hvordan den reagerer  Hvis du tør, kan du jo lægge en video ind   Det sker der nu nok ikke noget ved, det værste jeg har hørt var vist: Det ser ud som om hesten er på ferie  Det var ved det her billede - som jeg da synes, ser dejligt ud. Det er min søsters mand, der rider   
God ide med en video. Jeg er faktisk blevet overrasket over hvor "svært" det er. Jeg kan evt. lægge en video herind en af dagene. Det bliver nok først om noget tid. da han er bange for den ene langside på min nye ridebanen og vi er lige blevet bidløse, så jeg vil lige have styr på det først.  Men når han er afslappet strækker han sig utroligt smukt.  Så jeg fortsætter bare! 
Jeg skal til at longere min og en anden hest, for at de kan få opbygget nogle af deres tabte muskler. Og det er især rygmuskler, de mangler.  Men jeg vil selvfølgelig gerne gøre det rigtigt fra starten af. Så hvordan longer I, sdå hesten kommer ned og runder sig?  Har I evt. en video, eller et link til en?   På horhånd tak  Venlig hilsen Matilde
Du finder nogle rigtig gode longeringsvideoer på Epona.tv. En hel Serie med Kirsten Hansen, hvor tingene bliver vist og forklaret fra bunden. Jeg tror det er lige det du søger   Det er ikke dyrt at købe adgang, og alle pengene værd. Masser af spændende videoer artikler om alt muligt..
Jeg tilslutter mig Indigo. Jeg har selv longeret efter Kirsten Hansens video og det giver VIRKELIG gode rygmuskler. Min hest voksede ret hurtigt og måtte gå fra medium til X-bred kopfjern i min Bates sadel på 4 måneder  Dertil red jeg hesten på samme måde. Frem og ned for lang tøjle. Det giver i den grad en hest i selvbæring!
Er der nogen der ved havd der koster at se web-tv på epona.tv? På hjemmesiden står der   50 kr. om måneden.. Men hvad koster det reelt? 
50kr pr måned hvis du binder dig for et helt år. 60kr for en enkelt måned (så vidt jeg husker)
Hej Er der nogen der ved hvor Kirsten Hansen holder til jeg har prøvet at skrive til Epona, men har ikke fået noget svar og hendes navn er jo lidt svært at google 
jo hos hende  Du kan sende en besked til mig, så kan jeg sende den videre  Man kan jo ikke se, hvem du er på din præsentation 
mener jeg holder til omkring Frederiksværk
Jeg vil bare lige sige, at Kirstens hjememside ikke er 'klar' til offentliggørelse - der mangler flere ting på, bla. alle tekster og forklaringer. Bare så man har det i mente, når man kigger på den. Den afventer teknisk assistance ! 
Hvis din underviser vælger at bruge betegnelsen Academic, så vil jeg umiddelbart gå ud fra at vedkommende er inspireret af Branderup, selvom jeg ikke ved om der er folk i UK der følger hans metoder (jeg ved at der er undervisere i DK, Sverige, Holland, Tyskland og Schweiz). Jeg mener at han har en form for copyright på betegnelsen Akademisk Ridekunst, så ikke alle må bruge denne betegelse bare fordi de selv syntes de er sådan lidt "akademiske". Branderup har taget meget af essensen fra en masse af de gamle "klassiske" mestre (f.eks. Pluvinel, Steinbrecht og Guériniére m.fl.) og lavet sin egen "fortolkning". Taler man om "klassisk dressur" i sin brede forstand, så kan det være et vidt begreb om det er efter f.eks. Phillip Karl, Branderup, Spansk, fransk, tysk, pourtoguisisk metode med videre. Der er mange ligheder, men også store forkelle og fortolkninger indenfor de forskellige "klassiske" tilgange. Xenophon er den første der har videregivet en form for "filosofi" indenfor ridning og hestehold, derfor bliver den betegnet som grundlaget for alt andet "klassisk".
Det giver mening   Jeg bor dog i Frankrig, og underviseren har ikke noget med Skandinavien at gøre, så Branderups metoder har nok ikke haft den store indflydelse her. Hendes inspiration ser ud til at være fra Nordamerika, Frankrig og Portugal. Jeg vil ikke gøre mig klog på noget som helst - jeg er helt ny inden for området (mangeårig islænderrytter), og jeg er sikker på, at det hele nok skal gå op i en højere enhed, når jeg først kommer i gang. Jeg tænkte bare, at det ville være rart at have lidt baggrundsviden, før jeg går i gang (jeg er nu engang akademiker - bare ikke ridemæssigt   ), men hvis man skal vide lige præcis, hvilke læremestre der skal fokuseres på, så må jeg hellere lade det ligge for nu. Tak for jeres respons!
Sorry, det var lige smuttet for mig at du nu bor i Frankrig   . Det lyder interessant med den nye underviser   .
Helt i orden - det er også forvirrende med mit flytteri   Men nu skal jeg ride igen, og det bliver SKØNT!
NinA, det tror jeg egentlig du har ret i, efter lidt nærmere undersøgelser   . Som jeg kan se det, så er det vist egentlig bare hans eget navn, som han har taget patent på, efter der havde været en del undervisere som henviste til ham og hans akademisk ridning, uden at han kunne stå inde for kvaliteten af det.
Jeg tænker det er klassisk fransk dressur a la Karl Phillip og cadre noir, hvilket er lidt anderledes igen i forhold til klassisk tysk/Østrig/Ungarnsk dressur. Dog ikek store variationer, men noget alligvel. Begge dele er igen forskelligt fra BB's akademisk dressur, som det er mit indtryk er meget mere spansk/portugisk inspireret end det er fransk og tysk-Østrig/ungarnsk.
først forskellene når man virkelig har prøvet undervisere fra de forskellige retninger   .
har sat sig grundigt ind i, hvad der kommer ud af de forskellige måder. Man kan nemlig se på den måde hestene bevæger sig på, at de bliver trænet forskelligt  Men prøv at google classical dressage og akademisk dressur mv. og se efter 
Hej. I vores rideklub vil vi gerne prøve kræfter med dem nye breddediciplin TREC. Jeg vil høre om nogen af jer herinde har erfaring med denne nye diciplin? Jeg ville meget gerne nå at deltage i et sådant stævne inden vi selv kaster os over afholdelsen, men jeg kan ikke finde nogle stævne terminer nogen steder? Jeg håber meget der er nogle herinde som kan/vil være behjælpelig med både forslag, links og erfaringer  MVH Helle
Hej Helle Du kan finde steder og datoer for de første kurser og stævner på DRFs hjemmeside her:  Vh Elisabeth
Hej HN'ere Jeg har nok lidt gjort mig en erkendelse her på det sidste; at mine ambitioner har ændret sig og at jeg har mistet lysten til "rigtig" træning. Jeg har været rigtig uheldig her på det sidste ( ),så det kan ikke undgås, at man får sat nogle tanker igang. Og lige nu er jeg mere end lykkelig når jeg kan få en hyggelig ridetur på en glad og rask hest. Jeg har altid haft en ambition om, at mig og hesten skulle starte en hulens masse stævner og blive hammergode, og det er også det, vi har trænet frem imod. Men lige nu har jeg slet ikke lyst til at tænke i de baner; jeg har lyst til at slippe tøjlerne og tøffe rundt og hygge. Det har gået lidt skævt for mig og hesten på det sidste, men det har jeg fået løsnet op for, og nu er opgaven at vi igen skal finde hinanden og finde frem til et godt samarbejde. Det betyder, at jeg har tænkt mig at sætte træningen lidt på pause, og så starte lidt forfra. Jeg kan slet ikke overskue tanken om en halv times undervisning, og stævner virker som 100 år ud i fremtiden. Jeg kan ikke undvære dressurridningen, men lige nu føler jeg bare, at det er nogle helt andre ting, vi skal fokusere på. Men det kan måske bare være lidt svært, når man står i en stald primært af dressurryttere og har trænere på besøg 1-2 gange om ugen. Og når man har en forholdsvist talentfuld hest, som mange har en mening om. Er der andre der har prøvet at sige fra på det hele og tage en hygge-ridnings-pause med hesten eller starte forfra?
Hejsa Husk at trække vejret og nyde livet... vi skal så meget i hverdagen, efter min mening skal man ikke også "skulle" ens hobby hvor man skal have gode oplevelser og tanke op, slappe af og have nogle gode timer. Når du ikke har lyst er det en ærlig sag og du skal jo ikke have stress over din hobby. Jeg har en springhest som gik lidt LB på distriktssplan og så holdte jeg en laaang pause på 6 år hvor den stod meget af tiden og ellers red jeg lidt en tur i ny og næ. Efter de 6 år kom jeg i gang igen med at ride "seriøst". Først skovture mere regelmæssigt, så dressur og til sidst startede vi med at springe igen. Da var hesten 12 år. Vi har redet en del stævner igen, fik placeringer på LA til distriktsstævner, sprang 130-140 cm til træning. Da hesten var 17 kunne jeg mærke at den havde toppet hvis man kan sige sådan. Hesten er nu 18 år og stadig fuld af energi, men jeg havde ikke lyst til at blive ved med springe til stævner og nu er vi tilbage igen hvor jeg rider ture, dressur og lidt hyggespring. Hesten er en god lærehest og turhest. Jeg har også en fin unghest som "burde" kunne meget mere end den kan nu, men vi skynder os langsomt og jeg tænker ikke over at vi egentlig burde være kommet i gang med at ride stævner osv. Efter min mening er det lysten der skal drive det hele. Er den ikke til stede så tag en pause - mærk efter hvad du har lyst til - og det har du jo gjort - og hav ikke dårlig samvittighed over at du ikke gør som man "plejer" at gøre. Mange heste har også godt af en pause dvs. at man gearer lidt ned. Stå ved det du har lyst til at lad de andre syntes om det hvad de nu syntes. Man behøver ikke altid at bortklare hvorfor man gør som man gør.
Hej derude... Jeg skal til at have fundet ud af et andet bid til vores pony, som er urolig i sin mund, han går med 3-delt som sandsynligvis er for levende til ham. Så tanken er et 2-delt muffe.. Spørgsmålet til jer som har haft dette problem selv og fik det afhjulpet via muffebid.. var det så et massivt eller et let bid, jeres hest fik ro i munden af?
Min hest gik først stabilt med helt ro da jeg købte et todelt tyndt fullcheek bid 
Erfaring med massivt bid. Da jeg stadig red med bid, var det eneste min hingst gik godt på, et 2 delt massivt, men ikke for tykt muffebid. Held og lykke med søgningen. Mvh Sarah
et 3-delt tyndt massivt muffebid på min pony - fungerer rigtig fint  Balladen er lidt at det der fungerer for os ikke nødvendigvis fungerer for jer 
Ok det tænkte jeg sgu nok...jeg har nemlig lige købt et let muffebid herinde, og havde en fornemmelse af, at det sikkert havde været bedst med massivt   Nå, men det må prøves, og så må jeg sælge det igen og købe et massivt istedet..Blev vist lidt utålmodig og tog bare dette da jeg fik det tilbudt. havde jeg haft flere penge at gøre godt med, havde det været super at købe et af de dyre, hvor jeg kunne have prøvet dem inden jeg valgte det helt rigtige, øv også..Men det har jeg så ikke..
Min egen unghest blev frustreret af et 3 delt bid med runde ringe. Han kan ikke fordrage for meget lir der klirrer, og han har samtidig en smal kæbe, hvilket igen fik mig til at tænke, at leddene på det 3 delte bid kom i karambolage med laderne, hvilket gav ham endnu mere grund til at være urolig. Løsningen var et almindeligt, billigt Royal Steel 2 delt muffebid til 199,- , det tyndeste jeg kunne få, fordi jeg synes, han har en lille mund. Her er der ro på, bidringene rasler ikke, og leddet rasler ikke inde i munden  I øvrigt - ros til dig som rytter, at du er opmærksom på din hest 
Tak Diaz, jeg kan desværre ikke ride selv længere pga sygdom, så ponyen er min datters, men jeg går stadig op i alle detaljer med liv og sjæl, og selvfølgelig er biddet en af de utallige ting, der bare skal fungere. Der har været SÅ meget forskelligt at forholde sig til med ham, og som hver især har skulle udredes, hvad er hvad... Nu synes jeg det begynder at lysne i øst med tingene, idag får han f.eks easy walker " gummisko" på, for at gøre det rarere for ham at kunne flekse bedst muligt i hovene, uden at skulle have skoene af. Så biddet skulle MEGET gerne nu være det sidste der skal på plads    Dejligt du fandt en god og billig løsning til din hest, selv tænker jeg også, at det MÅ kunne lade sig gøre med bid der ikke lige er af dyreste mærke, det gik trods alt glimrende førhen 
Min mors hest gjorde det også med at være urolig i munden. han gk med 3 delt-muffe bid. og var så urolig. vi købte det her bid Og det har virkelig hjulpet 100 % det er noget med det matriale det er lavet af... 
Tror man skal passe på med at generalisere temperamentet indenfor en bestemt race.  Selv har jeg verdens mest rolige, idiotsikre og nervefaste hest, men det er en helt almindelig brun DV. Mens jeg har set mange Friesere og såkaldte "rolige racer" være meget levende og i det hele taget ikke egnede til nervøse ryttere. Derfor tror jeg man skal se på det enkelte individ istedet for at generalisere en race. Så mon ikke du skal overveje om du og din hest passer sammen???
Min IC er en stille og rolig hest. Han er en meget kærlig og rolig hest i stort set alle hendelser. Han er frisk og fremadgående og kigger på tur, men han er aldrig bange for noget. han kigger og går en bue uden om det, hvis der er noget farligt   Han har kun lavet et rejsehop i den tid jeg har haft ham og det var da vi galoperede ud over marken   han er lige blevet 7. Mon ikke at din bare er glad og ung i hovedet stadig? 4,5 år, så er han jo stadig ung   Måske du skulle kigge lidt på hans foder? det kan jo være han får for meget energi den vej 
Han får faktisk kun hø ad libitum og en vitamin/mineral brik om dagen. Jeg håber det alderen. For han skal aldrig sælges. Han er også ufattelig kærlig og rar 
Hej, Jeg tror også, at det kan betyde noget, at robuste racer ofte er både intelligente og har en stærk personlighed (jeg har selv Welsh Cob, og der er masser af begge dele   ), naturligvis med individuelle forskelle. Den kombination stiller faktisk ret høje krav til ejer/rytter om at være afklaret i forhold til, hvad man vil og ikke vil. Det er i hvert fald min oplevelse/erfaring med såvel haflingere og fjordheste som nu også Welsh Cob'er. Det vil sige, at man skal have en helt klar linie, når det gælder opdragelse, kommunikation og sin egen attitude overfor hesten, både fra jorden og fra ryggen. Hvis den type heste ikke behandles rigtigt, kan man få nogle ret dysfunktionelle heste ud af det.... Til gengæld får man også nogle ekstremt dejlige, samarbejdsvillige og tillidsfulde heste ud af det, hvis det lykkes   !!! Så jeg vil ønske dig god arbejdslyst. MVH Jette
, men der er jo undtagelser som ved alle andre racer. Jeg havde en hoppe der på sin vis var utrolig rolig og nervefast, men hun kunne også te sig, bukke, hoppe i vejret og være ret frisk. Hun var bestemt ikke en typisk cob af sind. Jeg havde hende i 7 år indtil hun blev aflivet (fra føl til voksen) og det ændrede sig ikke med alderen. Måske er det ungdoms kuller, men måske er det bare din hest´personlighed der er lidt friskere end den typiske cob...
Smiler bredt for min skønne nordsvenske vallak på snart 10 år er bestemt heller ikke race typisk  Jeg har en 6-700 kg hest der ser lidt spøgelser, der er utrolig opmærksom, hader skilte især i blå, går en stor bue uden om vandpytter, hader når der er rod på staldgangen, det bliver kommenteret med en dyb prusten. Det er altså lidt spøjst  En helt bestemt dyb prusten/lyd han har, når han ikke synes det er ok. Flere eksempler er hvis jeg pludselig skal have jakken af når vi rider, hvis min datters pony pludselig bestemmer sig for at gå under hans snor når de står bundet. Så siger han hans lyd, så vi ved det ikke er ok. Han elsker sit vindue i boksen, og der er ingen der sniger sig forbi. Jeg kender ham heldigvis meget godt og vil ikke kalde mig selv en kylling. Jeg er glad for han er som han er, for jeg ved hvilke ting han reagerer på, og jeg ved det aldrig bliver farligt. Han er freadgående og frisk på tur, og kan arbejde i time vis. Kh Rikke
Er startet så stille på lidt HMS træning. Og hold da op hvor det virker  Han er en møver der helst vil sidde i min lomme hvis han kunne. Er en rigtig kysse kramme hest  Jeg skal nok bare lige vænne mig til at have en lidt frisk dreng igen. Og vi har jo ikke redet så længe, så jeg skal lære hans reaktioner at kende efterhånden. Vi går rigtig mange og lange ture. Men der er stor forskel på hvordan han reagere med mig ved siden af/foran, og så med mig på ryggen  Men ja, kæmpe personlighed, som jeg aldrig vil undvære 
Skønt at have det forhold med sin hest.  HMS trænning er godt for hestens psyke, og heste i frihed får en stærk psyke og selvtillid. Vores heste er jo vant til at vi trækker dem rundt i en snor, og bestemmer alt for dem, og gør dem faktisk lidt uselvstændige og usikre, især tilridningen kan være en hård oplevelse for hestens psyke. Jeg har tilmeldt mig til Lifewave.com, det er rimeligt nyt i Danmark, men har eksisteret i USA 6-7 år, og bliver brugt til mennesker og dyr, til at helbrede for alle mulige lidelser, herunder stres. Mange akupunktører har taget det til sig som supplement til deres behandlinger. Det er ikke et medikament, men et plaster som på samme måde som akupunktur giver et signal, gennem meridianbanerne, til kroppen om at producere det beroligende middel, et plaster i nakken på hesten er et ski godt supplement til et godt kropssprog, en lav puls, og en rolig vejrtrækning. Skønt forår til dig og din hest.
Hej Har netop set, at Dansk Ride Forbund har ændret reglerne for brug af sporer hos ponyer: Dressurudvalget ønsker at følge det internationale reglement, og derfor har man tilrettet det danske reglment, når det gælder den tilladte sporelængde for ponyrytterne, når de rider konkurrence. 225.5. Sporer og pisk  Sporer: Sporer skal være af metal. Dornen skal være stump, bøjet eller lige og pege lige tilbage fra midten af sporen når den er på rytterens støvle. Armene på sporen skal være glatte og afrundede (gummibelægning tilladt). Metalsporer med runde hårde plastikknopper er tilladt. Sporer uden dorn er tilladt. Sporen må ikke kunne skade hesten.  Ponyryttere: Dornen må max. være 3,5 cm. lang. Se reglementet 
Kære HN'ere  Jeg fik igår dressurundervisning på min unghoppe, der fylder 5 år om 9 dage. Det gik bare så godt, og jeg er stadig helt høj ovenpå den ridetur - det hele gik op i en højere enhed. Hun var selvfølgelig svedt efter træningen og lidt træt, men ikke noget usædvanligt. Mit spørgsmål er så, om det er i orden at ride dagen efter, eller om I syntes det ville være mere hensigtsmæssigt at skridte en tur? Mvh Cecilie
Hvis hesten har gået godt og er redet hårdere end jeg plejer - hvilket tit er tilfældet efter undervisning - så får min fri eller jeg skridter en tur i skoven 
efter min dyrlæges udsagt ikke godt for musklernes restitution at holde fri dagen efter "hårdt" arbejde- det samme gælder ex. efter stævne. Man bør i stedet skridte en tur, arbejde lang og dyb/ løsgørende el. lignende for at få mælkesyren ud af musklerne. Hvis hesten er redet korrekt bliver den ikke stram og stiv af at arbejde hårdt ved undervisning- men når man presser hesten bliver muskerne trætte og trætte muskler får nemmere skader og syrer hurtigere til. Så hos mig går hestene tit i kapsun, bånd eller skovtur dagen efter undervisning el. stævne, det virker rigtig fint syntes jeg, og efter en dag eller to med let arbejde efter ex. stævne er en fridag en rigtig god ting. Vh Gitte
feks mandagene efter et weekendkursus at ride hesten. Som regel ikke mange øvelser men en god opvarmning og udstrækning med skridt og trav, lidt galop og så et par lette øvelser så man er sikker på at give hesten lidt succes. Kan huske en gang hvor vi havde været rigtigt i ilden og hesten og jeg var trætte og brugte og jeg fablede om hvor dejligt det ville være med en fridag til os om mandagen. Så fik jeg lige at vide at jeg havde bare at lette måsen og komme ud og ride om mandagen. Skal så siges at både hesten og jeg var lidt stille om mandagen men faktisk nød det og hesten var smørblød og lækker. Så ja en skridttur eller nogen store volter i trav vil i kun have godt af. Mvh Tina
min har fri hver 5. dag, sådan ret præcist, selvfølgelig kan der bliver rykket lidt på det men i store træk er jeg god til at overholde det. hvis vi træner ekstra hårdt en dag gør jeg som i andre skridter tur eller rider løsgørende.
Hej Når jeg har undervisning, skridter jeg gerne ud dagen efter. Kan også finde på at give han fri - da han går på fold alle de lyse timer. Han fylder 19 år den 1. april:) hilsen Joan
- jeg har så netop hørt, at pause efter koncentreret træning (undervisning, stævne osv.) er optimalt for opbygningen af muskler. Muskelvæv opbygges netop,   musklerne restituerer (er i hvile). Derfor skulle det være smart at give hesten en fridag efter træning. Jeg forestiller mig, at pausens længde hænger proportionelt sammen med træningens længde (eller intensitet). Så 15 min. krævende træning kræver måske ikke en hel fridag efterfølgende og så fremdeles. Altså jo kortere træning, desto kortere restitutionstid for musklerne. Men det sidste her er som sagt min egen teori. Hanne
For heste gælder samme restitutionsregel som for mennesker, nemlig 48 timer. Når man træner hårdt laver man små skader i musklerne, en hel masse fibersprængninger, samtidig med at der bliver ophobet mælkesyre. Det er dog primært de små fibersprængninger man mærker dagen efter som ømme muskler. Laver man dagen efter hård træning igen, bliver der lavet flere fibersprængninger oven i dem der ikke har nået at hele, og hvis man fortsætter sådan, kan man nemt forestille sig at både heste og mennesker er mere sårbare overfor yderligere skader, især muskel- og seneskader. Disse små mikrofrakturer i musklerne er dog nødvendige, for at man udvikler yderligere muskelstyrke, da skaderne er med til at fortælle kroppen, at musklerne ikke er stærke nok, og under restitutionen bygger kroppen musklerne op igen, samt forstærker fibrene, så de kan holde til større belastninger og skabe øget kraftudvikling. Det samme gælder for sener, der dog er markant længere tid om at udvikle sin styrke. Det bedste man kan gøre efter hård træning, hvad enten det er mennesker eller heste, er ganske let kredsløbstræning dagen derpå. Som flere nævner ovenfor, så er en løsgørende skridte/travetur rigtig god for restitutionen, da det fremmer blodgennemstrømningen og dermed ophelingen i musklerne. Longearbejde er også et godt alternativ eller arbejde over bomme og lave cavalettis. Jeg er selv fysioterapeut og har drøftet dette med en meget erfaren hestedyrlæge fornyligt. Mvh. Camilla
Jeg tror, det er vigtigt i debatten at huske at skelne mellem forskellige slags pauser: Pauser, hvor de får helt fri og bare går på fold, og let arbejde a la skridttur eller en kort ridetur med let trav/galop i lang ramme og med aflastning af ryggen. Jeg er opdraget til, at sidstnævnte er det optimale. Har det været meget hårdt, skridttur, normal undervisning, kortvarig, let ridning.
Mange tak for alle svar og erfaringer   Jeg har besluttet mig for, at ride en god tur på hende i Hedeland efter træning. Hun er jo stadig ung og eftersom det er lidt hårdt for hende med grundridningen, synes jeg det er bedst at hun kan få skridtet igennem for løs tøjle. Men igen, mange tak for svarene   Mvh. Cecilie.
Har det fuldstændigt som dig. Jeg har heldigvis hesten derhjemme, så det er lettere at drosle ned, da der ikke på samme måde er folk der dagligt kommentere.... Jeg stoppede med stævner (red military) i juni/juli, og har holdt helt ridefri i vinteren, pga frost osv. Nu er jeg begyndt at ride igen, har ikke redet undervisning hele efteråret og vinteren, og jeg starter heller ikke op med det endnu. Jeg har tanker om at starte klubstævner (spring og lidt dressur)i en human afstand fra hjemmet, så jeg slipper får de lange ture til fyn og sjælland. Og så hygge mig med det, og udelukkende ride så ofte og meget som jeg selv har lyst til. På den måde kan jeg også få "ro" til at arbejde med min hest i det tempo jeg har lyst til. Og resultatet er allerede nu, en gladere hest og mindre konflikter hest og mig imellem.  Jeg har aldrig holdt en rigtig ridepause, så ved ikke hvordan det ville være, men jeg er rigtig glad for det valg jeg nu har taget. 
Hej, Jeg er lige inde i en periode, hvor jeg har behov for en time-out fra træningen og så kun ride hygge-ridning med min hest. D.v.s. ture ud, alternativ træning (f.eks. lære den at blive redet med en opslået paraply i min hånd, det gik i øvrigt helt suverænt), massage i stedet for ridning og den slags. Simpelthen fordi jeg syntes, at det blev for meget - jeg følte mig forpligtet til at træne seriøst, og det må bare IKKE blive en pligt, det SKAL være en fornøjelse. Så jeg har en time-out lige nu, og det kan mærkes både på mit og hestens humør. Og så tager vi bare fat igen, når lysten dukker op igen   . Hesten glemmer jo ikke det den kan, bare fordi man ikke terper det hver dag... Så jeg synes du skal nyde din time-out og vente på, at gnisten kommer tilbage. MVh Jette
Arh Jette, du rammer jo lige mit ømme punkt; forpligtelsen... . og forventningen, for den har jeg også rigtig mange steder fra. Jeg kan jo ikke gøre for, hvis hest eller jeg bliver syg, men min ene træner - den bedste af dem - forventer virkelig meget af os. Det er ikke sådan at vi får skæld ud eller noget som helst i den retning, men vi får det bare at vide, hvis han ikke synes vi har gjort det godt nok til næste gang. Og det kan være noget af en motivationsfaktor, for man skal dælme nok lige nå at få presset en ekstra ridetur ind, så man er sikker på, at man er nået længere end sidst han var der. Og jeg har været vildt glad for ham, men lige nu føler jeg det bare mere som et pres, i stedet for en motivation. Og det er nok også derfor jeg "bakker af". Og så er der jo det med forventningen... "Alle" som kender til mig og min hest har jo også en forventning om, at vi skal ud at starte nogle stævner og at vi skal være rigtig gode. Hesten klarer det jo meget godt, det kniber mere med piloten   Avler har også et ønske om at se hesten på stævnebanerne, og min familie og venner, som ved hvad hesten har kostet og ved at jeg har brugt så hulens mange penge på at reparere den, ønsker jo også at jeg får mest muligt ud af den - og derfor også kommer ud og får nogle gode oplevelser. Men det der med stævner og præstationer er måske også bare en "tom skal", som jeg skal lære at se bort fra. Det er jo også så minimal en del af at have hest - men det kan godt være det, der fylder meget, og sådan har det også altid været for mig. Jeg gad ikke at ride, hvis ikke der var stævner i udsigt. Måske skal jeg også bare vænne mig til at jeg er blevet lidt ældre og at tingene jo også ændrer sig med alderen.
Rigtig mange mennesker lever et liv som er baseret på andres forventninger. Er det det værd? Hvem er det det drejer sig om? De andre eller din hest og dig? Du er allerede kommet frem til to vigtige ting - at det med stævner og præstationer er en slags "tom skal" og at tingene kan være anderledes at se på med alderen.  Lad tiden vise dig hvad du har lyst til fremover og jeg håber du får mange gode timer sammen med din hest.
Hej igen, Ja det med stævner meldte jeg mig ud af for længe siden. Dels fik jeg andre interesser (akademisk ridning) og dels syntes jeg ikke helt, det var det værd, da jeg altid blev frygteligt nervøs... Kun militarystævnerne savner jeg, men da min hest har lidt problemer ("bare" fejlskoning i en del år med tilhørende halthed og nu også slidgigt, juhu), blev det desværre aldrig til noget - havde ellers tænkt at starte et par gange om året for sjovs skyld (min hest er rigtig naturspringer, sprang alt og med stor fornøjelse), øv øv. Men det er rigtigt, at ens omgivelser et eller andet sted forventer, at man passer ind i "skabelonen". I min stald er der nu ved at være en overvægt (læs 90%) af vældig seriøse dressurryttere - og så er der lille mig, der tøffer rundt på mit pelsdyr og træner akademisk og rider herlige ture i al slags føre (har barfodshest, så sne er ingen hindring) og både i solskin og måneskin   . Man kan godt føle sig noget ved siden af, men på den anden side, så HYGGER vi os sgu', krikken og mig   . Og hvis det en dag her under min time-out bare bliver til 10 runder i ridehuset med paraplyen i stedet for seriøs træning med versader, traversader og hele molevitten, så er det bare sådan det er.... Man skal huske, hvorfor man har hest og rider - om det er for ens egen fornøjelses skyld eller for at leve op til andres forventninger. Jeg er blevet for gammel til det med andres forventninger.... Jeg synes bare, du skal holde time-out og måske aflyse et par ugers undervisning. Så er der en chance for, at du bliver "sulten" igen   . God FORNØJELSE! MVH Jette
Jeg tror det er en rigtig fornuftig beslutning du har truffet   . Jeg tror det kunne være rigtig sundt for alle ryttere, som minimun én gang i deres liv at stoppe op og overveje om det de foretager sig overhovedet er den vej de ønsker at gå. Uanset niveau, ridestile og øvrige udenoms faktore. Som rytter bliver man netop hurtigt "fanget" i hvad andre har af forventninger og ambitioner på ens vegne. Det er nemt at lade sig forføre af folk der mener at man har talent som rytter eller at hestens potentiale "skal udnyttes" og ikke gå "til spilde". Jeg har selv lagt stævneræset på hylden og har pt. ingen intentioner om at genoptage det. Jeg kunne ævle stolpe og og ned om mine grunde, men er ikke interessant i denne sammenhæng. Det der betyder mest for mig lige nu, i det jeg laver med mine heste, er at jeg hverken går på kompromis med mine egne "idealer", mine hestes velbefindelnde og at jeg er glad hver eneste gang jeg er sammen med dem. For mig, er flere rosetter til opsalgstavlen, blevet inderligt ligegyldigt og hultklingene. Jeg vil dog stadig mene at jeg har ambitioner for mig selv og minde heste, det er bare ikke konkurrencemæssige ambitioner. Det har været/er en længere personlig proces, at finde ud af hvilken vej det i virkeligheden er man vil gå og hvilken rolle hestene skal spille eller ikke spille i det. Det er ikke noget nogen finder ud af på en weekend eller få uger. Det vigtigste i den forbindelse er at man først og fremmest bliver god til at lytte til sig selv og se indad. Der kan være fejl der skal indrømmes, kameler der skal sluges og gamle vaner der skal lægges på hylden. Hvad andre folk mener om det jeg foretager eller ikke foretager mig med mine heste, er ikke vigtigt for mig. Dermed ikke sagt at jeg ikke vil lytte til gode og velmenene råd, men det er i sidste ende udelukkende mig der træffer beslutningerne. Jeg er enig med de øvrige, lad tiden vise hvad du har lyst til i forhold til dine heste og din ridning. Der er ingen grund til hastværk, den her interesse kan jo heldigvis dyrkes hele livet og på ufattelig mange måder 
Årh ja alle de forventninger.. Både dem andre har og dem vi selv har.. De kan indimellem være ret besværlige  Jeg synes du skal rose dig selv for at du faktisk har mærket efter og truffet en beslutning, der tilgodeser dig og din hest.. En beslutning som er det rigtige for jer også selvom omgivelserne udfordrer dig på den  Det var sjovt at læse dit indlæg, for jeg har netop idag sendt en nyhedsbrev ud om præcist dette emne.. Pudsigt!. Jeg indsætter et billede fra en model, fra Bo Staal, måske kan det inspirere dig? Han holdt en workshop for mine basis instruktører, hvor de arbejde både med eksamensforberedelse og med at finde ind til kernen af hvad det er de hver især gerne vil give og hvad de hver især brænder for... uafhængigt at hinanden og omverdnens forventninger.. Han er RET sej  Han skal snart holde et foredrag, som handler om noget af det samme som du skriver om her, og hvordan man finder ud af hvad der er det rigtige for en selv og sin hest.. Måske er det noget for dig?
Mange tak for jeres svar allesammen   Det er rigtig rart at høre fra jer og få alle jeres vinkler med også  Jeg er egentlig ikke så meget i tvivl om "den vej", jeg bruger i ridningen og håndteringen af min hest. Det er bare mere med "hvor længe og hvor meget", hvor jeg nogle gange synes, at det er for hårdt for både mig og hest især til undervisningen. Og så er det nok også holdningen til hesten og dens arbejdsvilje, som jeg stiller spørgsmålstegn ved. Selvfølgelig er man nogle gange nødt til at overskride grænser for at flytte sig, men jeg mener, at der er noget galt, hvis hesten f.eks. jævnligt udviser konfliktadfærd. Der er almindelige dressurtrænere nok af den mening, at "det skal den sgu", og her er jeg bare ikke enig. Jeg tror, at jeg får en meget gladere hest, hvis jeg lytter, når den siger fra. For nogle år siden var jeg rundt om alverdens metoder, netop fordi jeg mente, at noget måtte være galt, når der opstod konflikter. Så jeg undersøgte alt hvad der var af "alternative" metoder, og fandt ud af, at det der virkede bedst for mig, faktisk var det, jeg allerede gjorde. Men det er en kæmpe fordel for mig idag, fordi jeg nu ved rigtig meget om f.eks. kropssprog, og jeg er stadig facineret af f.eks. Klaus Hempfling - men erkendelsen er, at han nok er den eneste der kan det, han gør. Rent biomekanisk har jeg ikke fundet noget bedre, end det dressur, jeg nu rider efter. Men som sagt, så er det hele nok bare blevet for meget.... Uanset, så hjælper det rigtig meget at høre om I andres erfaringer. Susan: Ja det er da lidt sjovt! Har vi noget tankeoverførsel kørende, måske? Måske har mine seneste dages spekulationer været fremprovokeret af din skriveproces - hvem ved   Men jeg kunne da rigtig godt tænke mig at læse dit nyhedsbrev, kan man finde det nogen steder? Foredraget lyder dælme spændende, men jeg er fra sydfyn, så det er jo en halv dagsrejse at køre derop...
har selv en talentfuld hest og grundet dødfald i nærmeste familie med forudgående plejeorlov, en hest der godt nok har evnerne men også et sa.... temperement indimellem så kørte jeg simpelthen surt i alt. Nåede det punkt hvor det næsten var en overvindelse bare at køre ud og klappe ham, sofaen kaldte godt nok mere end hesten!!!!!! Oveni alt det andet kom så også lige et dårligt forkøb men en træner der slet ikke var noget for os og så gik der da helt ged i det! Dette sammen med -16 C har gjort at de sidste 3 måneder har han egentlig bare stået og stået, jeg ved han bliver passet godt selvom jeg ikke kommer derud, men selvfølgelig er der da en lille dårlig samvittighed der gnaver da man synes at der bliver kigget lidt skævt til at jeg nu ikke rider min hest som jeg "burde" at jeg ikke tager ud og starter stævner (han er mildest sagt ikke særlig sjov at have med i byen) og at jeg ikke gør en hel masset andet, den eneste der sådan set IKKE kigger skævt til mig er såmen hesten, han nyder når jeg så kommer og kan være glad for at ride lidt dressur på ham, vi træner såmen da når jeg er der også seriøst, men det sidste ½ år har jeg ikke modtaget undervisning. Nu begynder lysten så småt at vende tilbage igen, så mon ikke foråret bidrager med noget undervisning igen (har en aftale med en underviser jeg forventer mig rigtig meget af, og ellers er der een i baghånden jeg også tror på kunne været et godt match) så lige nu ser jeg lidt lysere på fremtiden og tror at vores pause har været rigtig god for os begge 2!!!!!! Nyd du bare din time-out og fortæl den dårlige samvittighed at den skal forføje sig rigtig langt bort! Du vil vende tilbage med meget mere overskud, når du så kommer igang igen! mvh Vipse
Efter at have trukket mig fra Dressur og "normal" ridning fandt jeg min vej i Parelli- Lige nu er jeg i gang med at lærer Parellis måde at ride dressur på- Game of contact- hvor der tages hensyn til hestens metale og fysiske del- en spændende og fantastisk rejse. MVH Dorthe
Det koster penge, bekymringer og sorger at have dyr/heste, så et eller andet "glæde" vil jeg have ud af at have hestene - ellers kunne jeg lige så godt have knallert  Men til gengæld så kan jeg glæde mig over en tur i skoven, en gåtur med unghesten, en løsspringning - og så nyder jeg at ride dressur. Jeg er SÅ heldig at min unghest giver mig en god tur 9 ud af 10 gange. Til gengæld så rider/håndterer jeg KUN når jeg har lyst, er glad og har tid - er jeg presset, stresset eller mangler banal tid, så lader jeg være med at ride, det går alligevel bare dårligt, så hvorfor opsøge et problemfyldt samvær ? Og min unghest svarer igen med at være lige så dejlig at ride efter flere dages konstant ridning, som efter en uges fri. og det tror jeg er fordi vi ikke ender ud i en konfliktadfærd - jeg som rytter "søger" ikke konflikten, men forsøger at lege/rose den ønskede adfærd, og da min unghest er en pleaser så bliver det nemt. fx i dag kom vi i problemer med at en anden rytter kom i vejen for vores galop, så jeg endte med at ride ham ind i kontragalop, og det faldt ham så naturligt, så en masse ros. Og så prøvede vi bevidst en gang til, da det gik lige så godt, ja så var det det - ingen grund til at ride ham træt eller ind i fejl. Er han en dag ikke så god galoppen, ja så traver vi primært - og omvendt. På den måde bliver det en selvforstærkende glæde at ride ham - jeg er glad i forvejen, roser ham for en masse forskelligt, og ender med at være endnu mere glad efter træningen. Jeg vil gerne ud at starte stævner - har været afsted et par gange med dårligt resultat ifht forventet. Men det er sådan set helt dejligt, for nu skal vi jo ikke leve op til hvor dejlig han er hjemme. Nu skal han bare være lidt bedre end sidst. Og jeg er blevet så voksen og med så meget selvtillid, at jeg ikke behøver at have rosetter for at andre ser mig som en god rytter med et godt tag på heste. For mig er det vigtigste at det kører godt til hverdag - og at hesten og jeg trives og udvikler os. Og så er det lige meget om det er på skovtur, ved at klappe ham på folden eller ved at træne til et stævne  Og personligt holder jeg lige så meget af folk som rider skovtur, som dem der tager ud til stævner - det er mennesket jeg holder af, ikke deres resultater. Mvh charlotte
... ja, hvad er det egentlig??? Jeg er rytter. Har redet i masser af år, og haft en hel masse gode oplevelser med de heste der krydsede min vej over en kortere eller længere periode. Så fik jeg min egen. Ham har jeg kendt fra føl - og var helt overbevist om at han og jeg bare var et item. Han er sød og dejlig som alle andre heste. Har ingen fejl - heller ikke i "bagagen", men han er måske knapt så "tolle" anlagt som mine tidligere dyr. Og na ja, det var så nok til at det hele ramlede for mig. Fra at være glad hygge-dressur-og-turrytter, og til faktisk ikke at turde sidde på min egen hest. Der var sikkert ikke andet galt end at hans usikkerhed blev ganget med en million i min krop, og så sagde han altså stop, og jeg røg af... På et tidspunkt var det så slemt, at jeg overvejede at sælge - for som familien siger - hvad skal du med en hest du alligevel ikke kan ride??? Nu har jeg fundet svaret: Jeg skal lære! Sikkert mest om mig selv, men også om ham. Jeg skal lære at kontrollere mine egne reaktioner og handlemønstre, mine tanker. Og lære at MÆRKE, muligvis for første gang, hvad der er ok, og især hvad der ikke er. Hvor langt jeg kan gå før jeg bliver bange, og hvordan jeg kan komme over angsten på en konstruktiv måde. Hvis jeg ikke havde fået den hest, ville jeg nok aldrig være kommet ind på den bane, og i stedet bare være fortsat uden at mærke efter... I dag er hesten otte år, og vi er ved at lære at trave uden trækker. Mange vil sikkert kalde det grinagtigt eller noget pjat, at vi ikke er længere, men det er her vi har det godt sammen lige nu, og jeg ser ikke mere at der er noget at skamme sig over - det er jo et stort skridt for mig, at jeg nu faktisk traver på en hest jeg tidligere ikke engang turde sidde på. Så må alle andre gerne have deres ideer om hvad fremskridt er - jeg elsker bare hvert eneste minut på min egen lille gåtur.
Eller også har min skriveprocess været inspireret af dine tanker  Du skal da bare fylde en bil med fynboer, så er den sag løst  Hvis du sender mig en mail, vil jeg gerne sende en kopi, når nu det var så pudsigt at det var samme emne.. Man kan ikke læse nyhedsbrevene med mindre man abonnerer, for jeg synes der skal være lidt "fordel" ved at abonnere, så de indeholder altid noget andet end det der ligger på hjemmesiden   Hvor er det skønt at høre så mange der bakker din beslutning op og har gode egne erfaringer 
Hvad med at prøve at kigge i andre retninger? Det gjorde jeg. Eller kast dig over viden om hest,  Eller - ? Jeg var selv godt kørende i dressur, var ved M-øvelser. Men kiggede i andre retninger, og det er jeg MEGET glad for i dag. Man vil altid have sine ambitioner, spørgsmålet er, hvordan resultatet ser ud (vil du have en rød eller blå M&M??   ). Der er ikke andre , der siger, du skal blive psg-rytter. Og hvis du bliver det, kan det være, du har taget en MEGET lærerig omvej, eller fandt en lille uudforsket sti., der gør, du aldrig kommer ud på motorvejen igen. Jeg har ikke droppet dressuren, men har fundet en langt mere behagelig måde at ride den på.   Vil gerne selv engang undervise, da jeg synes alm. undervisere gør det helt bagvendt, det er lidt som at smide folk ud i et marathon, uden at oplære dem i viden om at drikke vand, små pauser og løbestil.
Jeg hæfter mig bedst du føler dig lidt presset af din træner og de andre i stalden. Jeg ved ikke med de andre i stalden, men din træner gør det jo for at støtte dig i det udvikling du har bedt vedkommende om at træne dig i. Så måske skal du i gang med at melde dine NYE forventninger til dig selv ud. Det er jo ikke sikkert, at andre ved hvordan du har det lige nu? Jeg synes det er flot at du overvejer om du er i gang på den rigtige måde. Og jeg er sikker p, at hvis du er åben om det, så skal du mok få den støtte du ønsker i stedt for at du føler dig presset. Så   herfra
Sådan som jeg har forstået dit indlæg, lyder det som om det hele går lidt for stærkt, så hverken du eller hesten har tid/overskud til at kunne følge med... Derfor vil der jo komme nogle konflikter, da der måske er lidt frustration både fra hesten og dig.. Synes det er en rigtig god tanke du har, måske tage et halvt år ud af kalenderen og sæt farten ned, så både du og hest kan følge med og få lysten tilbage.. Det betyder jo ikke man behøver at droppe sit "mål" med at starte stævner helt, bare trække tiden noget længere, så i ikke når og dø af stress på vejen..   Det skal jo også være hyggeligt at ride.. Jeg selv har også været meget konkurrenceminded, men efter hesten stod stille grundet skade og skulle startes op igen, besluttede jeg mig for og tage det fuldstændig stille og roligt og ikke bare "køre" på.. Jeg kan mærke på mig selv jeg hygger mig meget mere med det, da konflikterne jeg kunne have med min hest er minimale og når jeg kører fra stalden er jeg glad og glæder mig til næste gang vi skal ud og ride.. Forventningerne og presset der kan være fra andre personer, kan selvfølgelig godt være hårdt og skulle håndtere.. Men jeg tror hvis du melder klart ud overfor både træner og staldkammerater, at du gerne vil tage tingene lidt langsommere, tror jeg der vil være forståelse, (det var der ihvertfald hos mig  ).. Det kan jo så være efter et halvt års tid lysten melder sig igen, eller at i er nået til at kunne starte et lille stævne, det vigtigste vil og bør altid være at både rytter og hest hygger sig..
Jeg har en tinker med meget lang man+pandelok, og jeg tror at det af og til gør ham urolig (han er generelt rolig men kan da godt se et spøgelse eller to.. eller bare en jæger på 500 meters afstand   ). Jeg er begyndt at flette manen op, så han bedre kan se, når vi rider...jeg synes det har hjulpet, han virker mere rolig (end han er i forvejen). Vil dog lige sige at 4½ er en ung (lømmel)alder og der kan ske meget endnu med hans sind...
fletter hans pandelok. Ellers har han ikke meget udsyn  Jeg har også hans alder i baghoved, og han skal jo også have lov til at være unghest med de friske tics det nu indebære  Han er i bund og grund så fornuftig og cool, det er nok bare mest mig der er en kæmpe kylling, grundet tidligere heste  Det er jo ikke en hest, men en hund. Han følger mig trofast, og vil nusse. Stak hele hovedet ind i min venindes bil for at hilse på  De er fantastiske og smukke de buller-basser 
er ikke bare koldblod  min gl bøf, belgier, var kold over for alt   hvis bare jeg var med, så var alt cool.. smølfen er tilgengæld meget vågen   .. han har blæsehoved, lidt for mange hop i måsen og er pænt frisk  så det der med at smide alle koldblod i boksen med titel: bovlam, den går ikke  men jeg stoler på min hest, kender hans signaler, så er ikke bange for at håndtere eller ride ham  selv om jeg egentlig er lidt en kylling efterhånden   men heldigvis kun med heste jeg ikke kender 
også at jeg er lidt uretfærdig overfor min zeus. Han får jo altid kæmpe ros for hvor rolig og fornuftig han er. Jeg bliver bare hurtig nervøs, og er nok mest den der ser spøgelser af ham og mig  Han stejler aldrig, 7-9-13, og bukker meget meget sjældent. og når han gør er det ikke vildt, men bare et lille et.. Det der gør mig åh-åh er når han spænder op, eks når der han ser noget.- Andre heste der kommer os i møde eller spæner rundt på en fold. Havde en fuldblod, og når den spændte op betød det "nu bukker jeg indtil rytteren ligger på jorden"  Så jeg er nok lidt uretfærdig overfor mit kære ridedyr, for han har aldrig gjort noget der ligner. jo forresten en gang med min veninde men der var en god grund-så det er undskyldt. Jeg er snart 30, måske det er det der gør jeg så nemt ryster i bukserne... irreterende Håber han bliver "bovlam" med alderen   eller at jeg lære at nyde hans fremaddrift. Aj men det lyder jo helt åndsvagt, ved det godt
Jeg vil lige starte med at sige at jeg ikke vil sætte min hest i longen inden jeg hopper på rygggen af hende, medmindre det er absolut sidste udvej. Jeg har en unghest på 4, hun blev gjort ryttervant i sommers hvor jeg var på ryggen af hende i skridt 5-6 gange, sidste gang med en enkelt lille travetur. Derefter har hun været på nogle ture mest med skridt i selskab med en anden hest her først på året, nu er det så planen at jeg vil starte op med noget lidt mere seriøs træning af hende. Hun er en meget opmærksom og energisk hest, 3. gang jeg var på ryggen af hende mente hun at skridt var et for langsomt tempo, og på de sidste par ture vi har været på, kan hun godt finde på at lave lidt sjove krumspring fordi hun synes der skal mere tempo på, også selvom hun går forest og den anden hest er et stykke bagefter. Da jeg i fredags startede op på banen igen, mente hun nærmest at det skulle foregå i trav fra jeg satte hende i bevægelse, hvilket betød at jeg måtte ride med konstant kontakt, og lidt mere til, på tøjlerne de første 10 min, før jeg kunne begynde at løsne tøjlerne lidt da det ikke længere var nødvendigt med konstante anholdninger for at få hende ned i tempo. Jeg red hele tiden i 8-taller for ikke at hun kom til at gå ned af langsiden hvilket motivere hende yderligere til at øge tempoet, og gjorde armene lange (= løsere tøjler) så snart hun skridtede. Efter lidt tid fik jeg løsnet tøjlerne en helt rib og da hun havde skridtet et helt 8-tal i et relativt afslappet tempo uden at forsøge at gå i trav, stoppede jeg træningen, da vi havde nået vores mål. Da jeg aldrig før har arbejdet med en energisk unghest, kunne jeg godt tænke mig at høre lidt om hvad I gøre med jeres energiske ungheste for at få dem til at slappe af i det tempo I ønsker? Jeg må hellere lige tilføje at det ikke er stopsignalet hun ikke forstår, det lystrer hun meget prompte når vi er på tur og jeg ønsker at stoppe op for at vente på de andre, ligesom hun fint reagerer når jeg beder hende sætte tempoet ned så de andre kan følge med.
Mine heste - incl unghestene - er i vældig forårshumør for tiden. Så man er rigtig frisk og hopla. For 3 uger siden var jeg så nede og kysse jorden, med OB's for en brækket ryg efterfølgende ! Og så fik jeg lige pludselig ikke så ondt af at smide krikkedyret i en longe før jeg rider, hvis jeg kan mærke han er i meget hoplahumør når jeg sætter mig op for at skridte ham varm. mere for at fortælle, at når man lige pludselig har set en tilværelse som lam i øjnene, så kan jeg i hvertfald godt bruge longen positivt  Så jeg starter med at mærke efter om han virker spændt og trippende når jeg begynder at skridte - i så fald er det især på frostdage, hvor legen på folden ikke har været speciel energisk, at han måske lige skal løbe sig lidt varm i longen først. men hvis der ingen spændinger er, men bare frisk fremad, ja så for han lov til de første 5 min at gå i friskt tempo. jeg er mere nervøs for at ride tempoet af ham/ hænge bagud i tøjlen, fremfor at lade ham få varmen i kroppen i frisk fremad tempo. Jeg har også oplevet, at han responderer rigtig godt på at få noget at tænke over. Min unghest kan godt lide at arbejde med sidebevægelser, så det gør vi allerede så småt i skridten, når vi varmer op. så får han nemlig fokus på mine signaler fremfor bare at ræse afsted. Samtidig med han får fokus giver det mig også en god mulighed for at rose ham - og så bliver det jo positivt og fornøjeligt for både hesten og jeg lige fra start af   Ellers kan skridtopvarmningen jo nemt blive lidt lala for både hest og rytter, hvor begge mangler fokus og koncentration. Jo mere han reelt "buldre på," når vi kommer i trav, jo længere ned og frem lægger jeg ham - jeg giver rent faktisk mere efter jo mere han lægger sig. Og så samler jeg op, jo mere kontrolleret og blød han bliver. ellers kan det jo nemt ende i tovtrækkeri og baglæns ridning. Også halve parader, med rigtig god eftergivenhed og ros, når han slapper af og samler sig - øger han så op i ræsertempo igen, jamen så lidt sidebevægelser, måske bare et par enkelte skridt og så halve parader igen osv. Jeg tror som sagt at der er forår i luften, også ved hestene - så de skal nok falde til ro igen - om ikke andet når det så forhåbentligt snart bliver 20-25 grader og solskin  Mvh Charlotte
Mit råd vil være for det første holde hende beskæftiget - retningsskift, gangartsskift, hele og halve parader - så kan hesten bruge sin energi på at koncentrere sig om dig i stedet for at ræse derud. Tempokontrol er nøgleordet, men husk at der ikke bør "rides baglængs", unghesten skal altid have fremadsøgningen. Det lyder til, at din hest har fået en forventning om, at der rigtig "skal ske noget", når du rider. Hvis du gerne vil have en roligere hest, så brug tid på kun at skridte og trave afslappet og dyb, og bed hende gå i sridt, hvis hun iler. Har selv en unghest, som var enormt energisk og små-stresset og nærmest ikke kunne skridte, når jeg satte mig op. Det hjalp ingenting at longere hende, så kunne hun næsten bare hidse sig selv endnu mere op. Det har hjulpet helt enormt på hende simpelthen bare at tage det ROLIGT - altid lang, afslappet og dyb i opvarmningen. Nu skridter hun helt roligt afsted når jeg sætter mig op. Men husk også at være glad for at du har en frisk og glad unghest, som gerne vil fremad - den energi bliver du garanteret glad for senere 
Du skriver, at du:  . Vil det sige, at hun ligefrem satte frem i trav - eller betyder det "bare" at hun skridtede meget hurtigt og var lige ved at sætte i trav? Hvordan går hun, hvis du trækker rundt på banen inden du sætter dig op? Jeg selv ville ikke være ret glad for at være nød til at ride med konstant kontakt på tøjlerne (og lidt til), fordi jeg ville være bange for at sløve bremsen for meget og lægge grunden til senere problemer med en hest, der møver for meget på, og ikke reagerer på stop-signalerne. Jeg fornemmer også, at du har det på samme måde og helst vil undgå denne konstante kontakt. Hvis du kan "lande" hende mentalt ved at trække hende rundt på banen, så ville jeg gøre det, før jeg steg op - indtil hun havde fundet et normalt og afslappet skridt-gear. Og så ville jeg forsøge at få en hjælper til at gå ved siden af og evt. trække hesten, når jeg var steget op - igen indtil hun igen havde fundet sit afslappede skridt gear frem og ikke længere anså det for en STOOOOOR begivenhed at få rytter på ryggen. Og herfra ville jeg benytte mig af det gode stopsignal, som du også beskriver, at hun har. Jeg kan foreslå at sætte i trav og tage ned i skridt igen efter 4-5 trin. Efter forholdsvis kort tid vil hun ikke længere forvente, at der skal ske en hel masse, når du sætter i trav - og du kan gradvis forlænge travrepriserne. Måske vil det virke - og held og lykke med det spændende projekt.
Havde slet ikke set at der var komme så mange svar. JEG har ikke givet hende en forventning om at det skal gå stærkt når vi rider, eller generelt arbejder med hende, den har hun helt selv. Jeg har kun travet ganske lidt på hende, da jeg ikke vil gøre det før vi har fuld kontrol over tempoet i skridt. Hun får lov til at skridte fremad i det tempo hun selv ønsker, grunden til at jeg har været nødt til at holde igen, er fordi hun sætter i trav (eller mere måske?). Så snart hun skridter strækker jeg armene frem for at give mere tøjle, men vil ikke gøre dem længere da det tager længere tid at stoppe, hellere tage fat lidt hårdere kort og så hun reagerer hurtigt så jeg kan slippe igen. Og vi snakker altså kun kontakt, ikke at jeg konstant hiver hende i tøjlerne. Men jeg vil gerne kunne ride hende for løse tøjler. Jeg kan se at jeres råd er meget det jeg har gjort med at lave 8-taller, og det havde jo også den ønskede effekt. Jeg vil dog ikke lave så korte travintervaller hvis det ikke er fordi hun mener at hun skal jorde afsted i trav, da jeg blot tror det enten vil ophidse hende at hun ikke for lov til at trave, eller forvirre hende at jeg stopper hende igen når hun først lige er sat igang, jeg er bange for at ødelægge hendes villighed til at gå i trav for mit signal, hvilket hun også gør utrolig villig. Da jeg red i tirsdags trak jeg hende et par runder på banen først, og brugte mere energi på at få hende til at stå afslappet også inden jeg steg op, om det var det eller en kombination af det og fredagens ridning der hjalp ved jeg ikke, men hun var i alt fald noget mere rolig under skridt i tirsdag. Skridter stadig godt energisk fremad, og prøvede lige om vi ikke skulle trave et par gange, men jeg fik løsnet tøjlerne yderligere og er nu ved at have dem den længde jeg gerne vil. Jeg besluttede også at vi skulle prøve at trave lidt, og hun tog et par runder rundt på hver volte super fint, lidt for hurtigt i enderne men ikke voldsomt, hun skal nok komme ned når hun får lidt balance. Når vi kommer lidt mere igang, og hun får lært lidt mere og får lidt mere balance og en bedre kondition, så vil jeg helt sikkert få brug af de øvrige råd i har givet. Hun er slet ikke klar til sidebevægelser, halve parader, blive bøjet af og temposkift ofte endnu. Nu skal hun først lære at gå frem og skifte gangart på mit ønske.
Det lyder som om I er på rette vej. Tak for opdateringen.
Du keder den!! Jeg har to nervøse og energiske (prøver ellers at skjule det ved god træning), og der er kun en ting, der virker - ked den. At longere gør dem bare mere vilde, og min KAN slet ikke gøres træt, selvom hun så er skumsvedt, har hun stadig energi til at gøre krumspring. Så her hjælper det at kede dem helt vildt. GERNE longe, eller akademisk. Eller bed den stå stille, vent to minutter, bak to skridt, stå stille igen 2 minutter. Det lyder åndssvagt, men så begynder de at slappe af. Min plag ville bare ikke stå stille, og ind ad porten i ridehallen foregik i galop/buk. Men efter jeg har lært hende, at det er hyggeligt at kede sig, har jeg fået min små-dovne plag igen. SOm jeg elsker. 
HEJ Altså der hvor jeg rider fi vi en unghest som var tilredet forkert og var alt fra frisk ! hvis man trykkede for hårdt til den stak den af og hev man i tøjlerne gik den stærker og for slet ikke at snakke om når den skulle springe eller galoppere alle ville gemme sig væk.. Men så fandt vi ud af at hvis man gav havre ville hesten blive friskere så vi stoppede og det hjalp virkelig meget! hvad vi gjorde med hesten var at vi tog korte tøjler og når VÆR gang den prøver at sætte i trav eller stikke af skal du stoppe den med det samme og ridde vidre med det du var i gang med det tager tid men man får jo et resultat !:)
Jeg har ikke unghest, men jeg har en hest med meget tænding  Jeg enten lukker ham løs i ridehallen eller longere først. Simpelthen fordi min krop ikke vil kunne holde til at kysse jorden. Det er ikke for at skumsvede eller trætte ham at jeg gør det. Men bare så han lige kan få bukket de tre bukkespring der er i ham og så er det ovre. Når jeg rider og jeg kan mærke at han er meget oppe at køre. Så gør jeg som andre også har skrevet herinde. Jeg rider en masse volter, retningsskift, temposkift osv. osv. For simpelthen at give ham noget andet at tænke på end "go go go!"   Desuden kan han fysisk ikke fræse afsted i en 10 m. volte som hvis jeg bare red op ad langsiden fx. Så mit forslag er en masse øvelser, hold hesten beskæftiget så den ikke når at tænke "Juhuuu frihed!" 
Hej alle ænder  Jeg har min dejlig hypper på 4år som jeg skal til at tilride,når vejret er til det,samt der ikke er så blødt :S Vil lige høre hvad i starter med ? Hun er trense og sadle vant.Har stået og hoppet op af hende,hvor hun er ligeglad  Har kan longseres. Men hvad ville i starte med? Mvh.Tenna
hej:D når nu du har lavet opstarten med sadel og at hoppe ect. ville jeg nok gå skridtet videre og sætte en fod i stigebøjlen og se hvad krikken siger til lidt vægt. (sørg for at der er en hjælper med som kan holde igen i den anden stigebøjle så der ikke kommer skæv vægt på, da hestens ryg ikke altid kan tåle det i start fasen) eller du kan evt. finde en skammel så trykket ikke bliver så stort, og så ar du også mulighed for bare at ligge dig over ryggen på hesten  har gode erfaringer med skamlen, da den heller ikke giver lige så skævt pres på ryggen.:D håber du kunne bruge det til noget:D held og lykke frem over:D
love you ?sussie og prins?:Mange tak for hjælpen,det ville jeg da prøve.Især det med skamlen,da jeg ikke har en der kan hjælpe på den anden side,desværre. Men ville jeg helt klart prøve  Mvh.Tenna
Jeg ryttertilvænnede min 3 års i sensommeren før den havde haft sadel og trense på eller kunne longeres. Den var sød at håndtere, og kunne let stoppes og sættes i gang. Jeg øvede først indparkering ved skammel, og stod og lænede mig indover ham - jeg havde en hjælper til at stå med ham i grime og snor, og når han havde stået pænt imens jeg lænede mig ind over ham, trak hun en lille runde med ham, og parkerede ham igen. Det tror jeg vi gjorde i 2 dage, og så hoppede jeg op og lagde mig på ham, hvor hun trak ham 3 skridt frem og stoppede, og jeg hoppede af igen. Alt dette uden at hesten havde sadel på, da det er let at komme af og på. Så kunne jeg hoppe op og ligge, og svinge benet over, og så sad jeg og skridtede rundt  Det hele foregik meget stille og roligt, og vi nåede - lige inden frosten stoppede os - at trensetilvænne og sadeltilvænne, så jeg endte med at blive trukket rundt, og selv parere hesten fra skridt med tøjlen, og på en fuldt opsadlet hest. Det var fantastisk at skridte på min hest, og den var hele tiden afslappet og tilpas. God fornøjelse, det er intet mindre end fantastisk at være med i processen fra start 
Da jeg fik min hoppe sidste sommer var hun stort set rå. Alligevel tog hun tilridningen rigtig fint, og efter først at have ligget over hende et par gange fra en stor skammel, så sætte jeg mig bare op imens en hjælper holdt hende.   Det tog hun ret cool - imens blev hun stopfodret med godbidder.   Som I kan se sagde hun bestemt heller ikke noget til det, og så gik vi ellers en runde med mig på ryggen. Hun skulle lige finde balancen de første par skridt, men så gik det fint. Hun havde på dette tidspunkt endnu ikke haft sadel på og kunne i øvrigt heller ikke longeres, men det tog vi bare bagefter.   Og så ser man sådan ud, når man har været på ryggen af sin unghest for første gang    Held og lykke med det - der er fantastisk at være med til.
:Fantastisk at se nogen billede af hvad du gjord   Nøj hvor ser du bare rigtig glad ud  Hvor mange gang om ugen øvede du det med hende? Og mange tak til alle jer andre  Vil prøve det med skamlen og ligge mig over hende  -Tenna
Jeg havde hende med på træningslejr en uge efter jeg havde fået hende, og der var hun som sagt stort set rå. Det var på 3. dagen jeg var på ryggen af hende. Så vi trænede den ene gang, at jeg bare lagde mig over hende nogle gange, og næste gang jeg trænede med hende var jeg på ryggen af hende. Så det tog ikke så lang tid. Da jeg kom hjem igen begyndte jeg at træne indparkering med hende, og da hun kunne det, så hoppe jeg selv på ryggen af hende. Vi er dog ikke kommet så meget videre pga. flytning, vinter osv. Så nu glæder jeg mig til at komme ordentlige i gang med hende. Hun kan pt. rides og styre i skridt på bane og tur, og så har jeg travet på hende et par gange.
Mange tusind tak for jeres svar. Det sætter rigtig mange tanker igang hos mig, og det er virkelig rart med noget støtte  Som jeg vist skrev tidligere, så er det ikke så meget et spørgsmål om, at jeg er i tvivl om de metoder, jeg benytter mig af. Jeg har været rundt om meget, og jeg er ikke i tvivl om, at jeg er det rigtige sted. Men jeg tror at LP-mor (Sanne) er inde på noget meget vigtigt; nemlig hvad jeg melder ud til mine omgivelser om, hvad jeg gerne vil. Min undervisning er i forvejen langt hen af vejen meget dialog-baseret, så det er måske fjollet bare at smække døren bag mig - i stedet for at få hjælp til de ting, jeg gerne vil. Og LP-mor (Sanne) har også helt ret i, at alle blot støtter mig og forsøger at hjælpe mig, især fordi en del synes, at jeg har en skøn hest som har et stort potentiale. Og det er jo dejligt, men det er nok også det, der presser mig. Det er en god hest jeg har, det er ikke en ny Totilas - slet ikke! - men en god hest. Og det gør vel også lidt, at folk har en forventning om, at den kommer ud at præstere. Og nu hvor vi er der, hvor vi faktisk godt kan præstere, så er det nok svært at forklare, hvorfor vi ikke skal det. Men som flere af jer skriver, så har I helt ret i, at jeg er stresset og presset omkring min ridning. Jeg tror det kommer sig af, at jeg længe har bøvlet med, at hun ind imellem slår med hovedet. Og det er jo et virkelig træls problem, og jeg har bare knoklet på for at få det løst. Derfor har jeg været meget koncentreret i dressuren, for det skulle bare lykkes! Men i virkeligheden er det nok meget vigtigere at vi får nogle afvekslende dage hver uge, hvor vi laver nogle helt andre ting. Jeg har nok også bare svært ved at finde balancen imellem koncentreret træning og "anden slags" træning. Også netop fordi jeg så gerne ville gøre fremskridt til næste gang, træneren var der. Jeg må nok bare lære at acceptere, at vi ikke altid har flyttet os. Så længe det ikke går tilbage, er det vel også et fremskridt?!
ændrede ambitioner kender jeg alt til... Ude i min stald, står der en vidunderlig følsom 5 år gammel trakehner hoppe, som jeg har ejet i 4 år og aldrig siddet på. Jeg har så fået 2 børn og blevet til kone i mellemtiden, så modet er også i den grad ændret sig. jeg har også redet helt traditionelt og ikke været bange for et par små buk engang imellem, men jeg har erkendt, at jo mere jeg drømmer om nu skal vi bare rigtigt ride og ud til stævner. Så blir jeg presset både på tid og realiteten om, at så let blir det sgu ikke med den hest. Så mine "konkurrencer" foregår her... Jeg deltager i "in Hand" showklasserne og hms klasser. Det er herresjovt og jeg har ALDRIG vidst det var så nemt, at lære sin hest "ting" fra jorden. Vores næste udfordring er "liberty" klassen som går i næsten måned, den er fuldstændig vild mht øvelser, men jeg vil sørme prøve om Petia ikke også kan lære det. Jeg er også blevet lidt mere akademisk inspireret, jeg træner versade olig. fra jorden i kapsun. (også til genoptræning af alverdens skader hypse pådrager sig) Så den langsigtede plan er at blive så fortrolig med min hest, at jeg får modet til rigtigt at turde ride, også tager jeg den derfra. (måske sådan en basis instruktør eller susan herself, skal involveres på det tidspunkt) Jeg har også lige skulle "sluge" det der med "hvad tænker de andre ikke om, at jeg har sådan en fin hest også rider jeg ikke engang" Men helt ærligt, så siger folk jo faktisk ikke noget til det  Den allerstørste bonus, er mit forhold til min hest.. OMG man kommer tæt på hinanden når man går der og nørkler med ting. Jeg kan se du allerede er ved at blive afklaret om du skal tage en ny vej... Det tager tid og man skal prøve sig frem og pludsligt begynder det hele at føles rigtigt 
Jeg forstår godt du trænger til en lille 'pause' oven på alt det du har været igennem, øv øv  Føler godt jeg kan sætte mig ind i din situation. Havde for nogle år siden selv en rigtig fin og dejlig DV'er, jeg også havde store drømme og ambitioner med. Men det blev ved dét, grundet den ene skade og uheld efter den anden   Han er nu desværre aflivet. Nå men jeg har siden da også bare redet for min EGEN fornøjelses skyld! På mange større klubber er der et vís pres fra andre konkurrenceryttere, trænere, beridere osv., og det kan man få nok af :/ Og bare lige for en god ordens skyld, har jeg intet imod dem der har de store ambitioner  , men man skal nok passe på med ikke at sammenligne sig selv for meget med andre. Man er ikke nogen dårlig rytter, fordi man har lyst til at ride en lang tur i skoven, fremfor en times benhård dressur træning. Man skal også huske at give sig selv og hesten en pause. Er man træt af det man laver med sin hest, er den det helt sikkert også!! Så nyd din time-out og lær dig selv og din hest at kende igen   I ønskes alt held og lykke fremover!
Hej allesammen Det er nogle uger siden, at jeg oprettede denne tråd, og jeg vil gerne give jer en tilbagemelding på, hvordan det går med mig og hesten. Jeg har jo virkelig fået noget at tænke over med denne tråd, og jeg kan altså ikke pålægge mine omgivelser skylden for, hvordan jeg har det. Det er mig selv, der skaber ambitionerne, og hvad alle andre synes, er lige gyldigt. Det vigtige er, hvad der er vigtigt for mig. Den lille hest og jeg har igen fundet melodien. Hun er glad og rolig, og det er det vigtigste, uanset hvad vi laver og hvad ambitionerne er. En del af vores problemer her i vinters har været, at hun havde fået et alene-problem, sikkert i forbindelse med, at flere af hendes foldkammerater har været syge og derfor har stået inde. Hun tåler ikke ændringer særlig godt, og jeg havde bare ikke fanget, at det var den primære årsag til hendes uro. Vi fik løst problemet på et par dage, og jeg har sørget for at skabe nogle rammer for hende, som gjorde hende tryg og fik udfordret problemet. I forgårs fik vi så bestået "den ultimative prøve" - nemlig at to af hendes bedste veninder forlod os i ridehuset. Reaktion? Absolut ingenting, jo altså hun kiggede lidt, men det var det, så jeg var meget stolt og konstaterer nu, at problemet er løst. Og det bedste er, at jeg red samtidigt med min ene træner i tirsdags. Han sagde til mig, at min hest godt nok så glad ud. Han kunne se at hun gik og hyggede sig, og han lavede en joke med, at hesten var glad når bare den fik lov til at løbe stærkt (hendes kvarte fuldblod fremgår ret tydeligt i visse situationer...). Og det er virkelig rart at høre fra nogen, at det stråler langt væk, at vi begge hygger os med ridningen. Det har klart været ugens største triumf  Nå, men mine ambitioner har ændret sig, også med hjælp fra jer. Jeg har et helt klart mål: vi skal styrkes bedst muligt inden sadelkåring til august. Til den tid betyder det ikke så meget, om hun går i for lang en holdning - for det må de jo godt. Men det betyder rigtig meget, om hun kan vise sine gangarter godt, og om hun ser godt ud. Så det er det, der er ambitionen. Det har det sådan set hele tiden været, men for mig er det væsentlige, hvordan jeg kommer dertil. Og lige nu er det for løsere tøjler og masser af tålmodighed. Jeg har slet ikke lyst til at opgive det hele, slippe tøjlerne og ride skovtur resten af livet - det havde jeg for to uger siden. Jeg har bare et behov for at finde balancen imellem seriøs træning og for meget/hård træning. Og så kommer jeg nok bare heller ikke så langt med min hest, hvis ikke den får den fornødne frihed, så den glædes over arbejdet. Jeg har bestilt en tid til undervisning på lørdag, og så må jeg få mig en god snak med min træner om, hvordan jeg synes, hesten skal tackles, og hvordan det så måske kan hænge sammen med hans undervisning. Så må vi se om han forstår mine pointer og om vi kan finde en enighed om, hvordan vi kan komme videre herfra. Jeg vil stadig rigtig gerne have hans kompetente hjælp, det er bare vigtigt at det bliver på dne rigtige måde, så jeg ikke føler mig presset.
Hej  Tak for din opdatering  Hvor er det bare skønt at læse, i har fundet sammen igen. Jeg er super glad på jeres vejne. Nu kan i gå det skønne forår i møde med forventningens glæde.. herligt Hilsner Helle
højst sandsynligt på banen. Men hva gør man så i skoven ? 
I skoven kan man skam også ride dressur bevidst. Har min unghest travlt i starten, ja så kan man skam godt lave versader, schenkelvigning o.l. På en grusvej. Kender man skovejer, og har fået lov, så er det guld at ride hestene ind i underskoven hvor dr ligger grene de skal træde over, grene der knækker osv. Er man ikke kommer til at træne øvelser i sin dressurtræning, ja så kan man jo bare træne at ride zigzag på vej, at ride slalom mellem træer, at ride forrest eller bagerst osv. Trav og galop skal man træne at ride i forskelligt tempo - på tur er det rigtig godt at kunne sætte farten op og tage farten af. Igen træn at ride forest eller bagerst, eller aftal at træne med at skifte plads undervejs i galoppen. Rent faktisk er det ofte nemmere for folk at træne dressur på skovturen, fordi hestene ofte har en mere naturlig fremaddrift. En del beridere jeg kender til træner fx gerne changementet o.l. I skoven, fordi hestene ofte naturligt springer bedre igennem. Mvh Charlotte
Jeg ved ikke om det er det perfekte bid, men jeg har anskaffet mig er HS Dynamic muffebid:   Indtil videre ser det ud til at fungere rigtig fint (har ikke indlært signaler endnu, han har bare haft biddet i munden under træning). Har tidligere brugt Dynamic-biddet i "alm." udgave, altså uden muffe-funktionen, til en unghest. Det fungerede rigtig fint  Ellers tror jeg f.eks. et fullcheek kan være rigtig godt.
der er noget som generelt er perfekt til ungheste, afhænger enormt meget af den enkelte hest. Jeg er blever rigtig glad for at ride på en forholdsvis tynd 3 delt muffe, som min nu 5 års baby hest, befinder sig fantastisk på og har gjort det fra starten. Det generelle indtryk jeg har af de heste vi sætter igang er, at de har det bedst på et forholdsvis tyndt 3 delt bid, og kan godt lide muffen da jeg syntes den ligger stille men stadig er bevægelig når det er nødvendig at koorigere, så jeg prøver mig simpelthen frem indtil jeg finder det som fungere bedst for lige netop den jeg sidder på. Dog er gummibid og tykke hule bid no go i min verden, men tror det er fordi jeg endnu ikke har mødt en hest som det gjorde noget godt for, og JEG ikke bryder mig om at ride på dén type bid. Desuden syntes jeg ikke der er grund til at prøve med en masse specielle bid hvis det reelt ikke er nødvendigt. så, så lidt og ukompliceret som muligt er nok det jeg hælder mest til. Pøj pøj Gitte
jeg har hørt og læst noget om et 3 delt muffebid med kobber, som jeg selv skal have skaffet til min ung hoppe.jeg kan godt lide ideen med kobberet da det får hesten til at danne mere spyt så biddet ik er når så ubehagelig for hesten at have i munden. så det er min anbefaling. 
Et perfekt begynderbid til unghest findes ikke. Som Gitte skriver, er man nød til at se på hver enkelt hest og finde ud af, hvad den trives med. Med hensyn til to eller tre delt bid, kommer det igen an på hesten jeg har redet flere heste til på både to og tre delte bid. Min egen kan ikke fordrage tredelt bid, hun slår med hovedet og er irritabel, hvorimod det todelt giver en helt almindelig hest at ride, så hun "fortæller" tydeligt, hvad hun fortrækker. Men hensyn til HS bid samt andre bid med spændende indhold af metaler, er jeg meget forsigtig. Det er desværre ikke alle heste, der tåler dem - ligesom mennesker kan de have allergier. Jeg har haft en unghest i tilridning, der egentlig gik rigtig godt på et almindeligt rustfrit tredel bid, men ejeren skiftede bid til et dyrt specieltformet HS, for som mange andre hesteejerer ville hun selvfølgelig sin hest det bedste. Bidet lå også fint i munden, men på tredie ridetur gik det helt galt, hesten gjorde alt for at slippe for bidet, og efter 10-15 min måtte vi stoppe ridningen. Det viste sig da vi undersøgte hesten i munden at den havde store nærmest brandsår/vabler på tungen og mundvigene. Dyrlægen kunne efterfølgen konstatere, den var overfølsom og ikke kunne tåle metallet i bidet. Hesten blev redt videre på et soft hackemore uden problemer, og efter ca. tre måneder fik den sit rustfrie bid tilbage. Så min anbefaling er som Gittes så simpelt som muligt både med hensyn til udforming og matrialer - dvs. efter min mening rustfrit.
Mange tak for jeres svar, det var meget brugbart, og har givet mig noget at tænke over, tak    Jeg ved godt, at det handler om, hvad den enkelte hest trives bedst med, f.eks brugte min Chapper et bid med rullende midterstykke, et tredelt bid fra HS. Men jeg er ikke i tvivl om, at jeg skal vælge et bid med alm. tykkelse, måske et lidt tyndere, da hendes mund ikke er forfærdelig stor. Men jeg må vel også kunne se på hende, hvis hun ikke trives, eller hvis hun gør? Hun må jo vise ubehag hvis det er helt no go? Men jeg har det også bare sådan, at jeg ikke vil gå ud og købe 50 bid, "bare" for at se hvilket et hun bedst bryder sig om/fungere på. Hun passer desværre ikke 13,5 som min gamle, ellers var hans bid et godt alternativ og prøve på hende. Hun skal bruge 12,5. Jeg vil kigge mig om efter et ganske alm. 3-delt bid, evt. med muffe eller fullcheck funktion. Hvis jeg vælger alm. bid, kan jeg jo sætte et par bidringe på for en periode, for mere ro fortil?
Til min unghest købte jeg først et 14mm 2 delt HS bid med løse ringe, men hvor enderne er lidt a la muffebid (kan ikke huske hvad det hedder), men det befandt han sig ikke godt med, det virkede for tykt. Jeg havde i mellem tiden hørt meget positivt om Myler biddene, så så købte jeg sådan et. Et MB0 med kobberindlæg i siderne og løse ringe, det er meget tyndt, men han fungerer bare så fint på det og efter div. studier skulle det jo være et rigtig godt bid, som ikke har nøddeknækkereffekt og hesten skulle slappe mere af i kæbemuskulaturen og tungen ved brug af mylerbid. Et eller andet sted er der en tråd som omhandler dette studie her på hestenettet, så prøv og søg, der indgik flere typer bid i dette studie.
Kunne også være en mulighed.. - Men jeg har idag lånt et bid, af en fra stalden..  Ganske alm. tre-delt bid, dog i aurigan. Hun tog det med det samme, og tykkede ikke på det, så jeg tager det som et tegn, at det var et godt valg. Jeg må se tiden an, hvordan hun arbejder på det, når hun skal til at gå med indspændingstøjler, når tiden er.. Jeres råd er i mit baghoved  Tak! 
Det der passer til hesten! Har to gange fået tips af tandlægen (dyrlæge) til bid til min plag. Nu føler jeg mig ret godt rustet. Det skal være MEGET tyndt, da hun ikke har meget plads ved laderne, max 14 mm!! Og så rutcher de gerne i munden på hende, så det må absolut ikke være for langt, og helst skal det være D-ring, eller med parer-stænger, eller andet, der holder det fast. Så jeg tænker på det samme som Cat pt. ELLER et mark rashid bid. De ser bare så voldsomme ud, så tror folk ville tro, jeg ville pine min hest, hehe. Har tilvænnet bid med et æble-bid, men min tandlæge kiggede længe på mig og sagde, IKKE et æblebid!! Fordi de tygger i dem, og der opstår skarpe spidser. Og helt ærligt, selvom jeg har tjekket mit konstant, fordi jeg godt ved det - ja, så fandt hun en skarp kant!
Jeg kan godt se ulempen ved æblebid, eller bid med "gummi" i det hele taget, da de jo kan tygge i det, og komme skarpe kanter.. av av stakkels hyp  Jeg fandt som sagt et alm. tre-delt bid i aurigan, som jeg har lånt af en fra stalden..  Lige et billede fra igår d.11/3-12 Med trense på for 2. gang   
Jeg brugte Day's gamle på Fiona da jeg fik hende hjem som 3½, som hun gik rigtig fint på (tredelt med kugle i midten), så da vi kom lidt mere igang med ridningenn synes min træner jeg skulle skifte bid (et todelt lidt tyndere), hun blev meget urolig fortil, og gik og bøvlede, og gumlede helt vildt på biddet. Så vi skiftede tilbage, og så blev hun super igen. Her er det hun   kunne li at gå med:   Og her er det hun går med, og som hun er super på:   Fiona er forresten 4 ½ år
Jeg bruger personligt selv på min unghest et Æblebid/Happy mouth, det fungere super godt på min hest da den er meget følsom i munden. 
Kan anbefale full-cheek   specielt til de unge, synes jeg det er rigtig godt, da det både stabiliserer biddet og hjælper med at styre hesten, da hovedet bliver ledt i den rigtige retning. Jeg syntes dog de var lidt svære at få fat på, så jeg måtte bestille mit fra england ( ).
Tak for alle rådene  - Jeg vil prøve med det bid jeg har lånt nu, og så kan det være at full-check bidet vil være en fordel for hesten, og jeg den dag vi skal ride rigtigt.. begynde indlære alle basis-tingene..  Men men men, bliver først når foråret er rigtigt igang jeg hopper på ryggen af hende, for første gang.. 
Fullcheek bid.  tyndt todelt fullcheek bid. Der har jeg købt mit. Rigtig godt køb   Det er ogås super til unge heste.
  Rockin S biddet   Kan altså KUN finde fordele ved dette bid. Det ligger utroligt stille i munden og har så mange finesser og detaljer. Du kan f.eks læse mere om dette og andre bid i den nye bog af dyrlæge Christina Saltum "bag biddet". Hedder bogen
Den gad jeg godt prøve   Tror det er et super fedt bid! Er det ikke Mark Rashid der har designet den?
Jeg vil kigge nærmere på fullcheck biddet  - det der Rockin S bid ser godt nok lidt voldsomt ud.. Bogen fra Christina kunne måske være ideel at have hjemme... 
En gang for alle, når man tilrider en ung hest / rå hest har en stol eller andet løst man kan stå på intet at gøre i nærheden af jer. Hvis den vælter hvilket den ofte har chance for at gøre kan du mærke din hest i en sådan grad, at du ikke selv komme på den   Hvis du skal stille dig på noget så brug en fast genstand som ikke kan vælter ind under maven på hesten hvis det skulle ske at den rammer den. Mit bedste råd er dog at få en til at hjælpe dig fra jorden, løse genstande tager man med tiden, når man ved at hesten er tryg og ved at den står stille.
Man har selvfølgelig en hjælper som flytter skamlen når man er kommet op, ligesom man har en til at holde hesten, mens man kravler op  Man kravler jo ikke op før hesten står helt stille 
Hvis det var så nemt ville det være fantastisk det er det dog ikke altid, og uanset om man har en hjælper eler ej kan det være svært at at finde tiden til at flytte ting før hesten den er løbet. Mit råd var ikke kun til dig men til alle, jeg lever blandt andet af at tilride ung og problemheste og jeg elsker det   Jeg tilrider som gennemsnit mellem 10 til 15 heste hver eneste år, ud af de 15 heste jeg tilred sidste år var 4 af dem heste som var blevet paniske fordi den rytter der oprindelig skulle tilride dem (med en hjælper selvfølgelig) havde stillet sig på en stol. Historien siger næsten sig selv, stolen eller skamlen væltede og hesten den blev forskrækket. Ung heste er uden erfaring og levende, så de venter jo ikke ligefrem med at blive bange før du ligger der og din hjælper har taget skamlen væk. En hest kan blive et livslangt venskab, men starter man det forkert kan man ødelægge det på et øjeblik  Der vil altid være historier om hvor det lykkes som det fantastiske billede Maria har lagt ind, desværre er den metode langtfra sikker og når der nu er chancen for at det kan gå rigtig galt hvorså ikke prøve at undgå det når nu man kan ?? Kh Emillia
var på sin 3 års for første gang i weekenden. Han havde aldrig nogen sinde så meget som "set" en sadel, men har prøvet at gå for lange liner nogle gange, men han tog det så roligt at hun kunne gå hurtigt frem. Hun longerede ham først med sadlen på - satte sig herefter op på ham. Svigersønnen førte dem så rundt på banen ved hånd. Efter tyve minutter kunne han lade hesten gå lidt ud i longen og til sidst hun fik en dejlig skridt tur og lige en enkelt omgang i trav. - men stadig i longen. I går og i dag er han så blevet longeret let med rytter på - både i skridt og trav. Rytter "sidder" der bare, men langsomt de næste par uger vil hesten blive mere og mere "selvgående". Han har ikke vippet så meget som et øre, hvilket vi heller ikke forventede. Vi tilrider altid hestene på den måde og dette er nr. 5 i rækken. Det handler udelukkende om, at det forudgående tillidsarbejde er i orden. At hesten har tillid til, at det man vil gøre med den er ok. Da vore heste altid er i hænder dagligt, er det let at opnå denne tillid. Og så ER det jo en freder    Frederven
Vores ungheste er dækken, longe, trense og sadelvante før vi sætter os op, så har de nemlig også lært komandoerne for stop, skridt, trav og galop. Første gang lægger vi os forsigtigt henover ryggen (en giver forsigtigt et ben, og en holder hesten) mens rytter snakker roligt til hesten, så den hele tiden ved hvem der roder rundt oppe på ryggen. Hvis første gang er gået fint følger vi op med det samme dagen efter. Går dette også fint prøver vi at sætte os helt op på ryggen - hele tiden mens rytter snakker til den. Reagerer hesten ikke på dette, bliver den med stemmen bedt om at skridte et par skridt fremad, og stoppe igen - dette gentages et par gange. Skridt - stop øves et par dage, hvor benene prøves at lægges lidt til samtidig med stemmekommandoen, før vi går til trav - skridt kommandoen, stadig med hjælper ved hovedet. Hvis dette også går godt, så tages hest og rytter i longe - først i skridt og trav, og derefter galop når hesten virker klar (rolig, tryg og afslappet ved situationen). Når vi gør det på denne måde kan vi have gjort en hest fuldstændig ryttervandt i alle tre gangarter og i stand til at gå pænt rundt på en bane afslappet og tryg efter ca. 2 uger. Vi har aldrig haft problemer med nogle af vores ungheste - alle har opført sig eksemplarisk uden at rykke på et øre - og det tror jeg er pga den tillid, der er skabt ved al håndtering og arbejdet inden selve tilridningen. Men som flere andre skriver ville jeg heller aldrig lege med skamler eller lignende, der kan vælte. Det er vigtigt at skabe et miljø hvor unghesten under alle forhold er tryg og afslappet ellers kan det gå helt galt både for hest og rytter! Og så ønsker jeg dig alt muligt held og lykke! Der er ikke noget mere fantastisk en at sidde på sin unghest for allerførste gang 
Enig med dette, "Vores ungheste er dækken, longe, trense og sadelvante før vi sætter os op, så har de nemlig også lært komandoerne for stop, skridt, trav og galop." Her er der heller ikke noget tilfældigt. Er ved at træne min i akademisk, og skal trænes i skævheds/longe terapi inden (ARR), så hun rent faktisk har mulighed for at bære en rytter, uden at ødelægge sig selv. Ang. skammel, så er en helt alm. ølkasse super! Den kan IKKE vælte, den borer sig ned i sandet. Har virkelig afprøvet min grundigt, og den er 100% stabil.
Som du kan læse i alle indlæggene er der flere måde at gå frem på. Jeg har efterhånden tilredet en håndfuld heste. Jeg har ikke haft mulighed for at have hjælper ved hånden hele tiden, så jeg er gået således frem: Gøre hesten styrbar: Før ryttertilvænning har jeg trænet hesten i køreliner, så den kan styres i lange tøjler bagfra og kender stemmekommandoen frem og tøjlekommandoen drej og stop. Dette gør det muligt at kunne styre hesten de første gange du er på ryggen af den.(Læs evt. Kelly Marks bøger, der står om arbejde i lange liner) Ryttertilvænning: Når så hesten har lært at stå stille ved en skammel/ølkasse, så stiller jeg mig på ølkassen, mens jeg har fat i hesten med et longetov eller tøjle. Først læner jeg mig ind over hesten og lægger vægt på, rør den med armene ned af siderne og på krydset. Så lægger jeg mig på maven over ryggen på hesten, men hopper med det samme ned igen. Så hopper jeg på og af og på og af og på....   Ligger lidt længere tid hver gang. Så står jeg på skamlen og lader det ene ben køre op og ned af siden hesten og så op over krydset. Så hopper jeg helt op med benene på hver side og hopper af igen umiddelbart efter. Så hopper jeg op, og så hopper jeg ned, op og ned op og ned. Hver gang bliver jeg siddende lidt længere. Efterhånden når hesten er fortrolig med at jeg sidder på den, så giver jeg den kommandoen "frem" og og trykker den let i siden med hælene. Hesten kender stemmekomandoen fra træning i kørelinger og kobler den hurtigt til kommandoen med hælene i siden. Stop og drej kender den allerede fra kørelinerne, så nu er det bare med at ride... ej helt så nemt er det måske ikke, men hesten er nu klar til at man arbejder videre med den under rytter. Jeg starter ryttertilvænning uden sadel, da det er nemmere at komme hurtigt og sikkert af hesten, hvis den bliver utryg. Selve ryttertilvænningen kan tage alt fra få dage til flere uger, det kommer helt an på hesten, nogle er nemmere end andre. Generelt vil jeg sige træn KORT tid af gangen måske kun 5-10 min. Når du udsætter hesten for noget nyt f.eks. vægten af rytter så gør det kortvarigt men øg efterhånden tiden. Stop altid inden hesten bliver bange... Træn ofte, gerne hver dag.
Sådan tilred jeg min hoppe sidste år sidste år, og det er på den måde jeg altd har gjort det. Det foregår i langtsomt tempo, så alle får en rigtig god oplevelse ud af det. Billederne i er taget løbende.
Øøøh Det er IKKE voldsomt  Det er det blideste og mest stabile bid du kan skaffe 
Jeg forelskede mig i et lille 3 delt bid i TITANIUM til min datters pony til hest og rytter i herning. Den forventer jeg mig rigtig meget af. Den er utrolig let, og varm og holde om. ( også lidt dyr) Har kun prøvet den 1 gang så erfaringerne er små endnu. Rikke
Biddet SER voldsomt ud  Jeg siger ikke at biddet er det, kan ikke udtale mig om hvordan biddet er, da jeg aldrig i mit liv har redet med sådan et, selvom jeg har redet med mange slags bid, da jeg har passet mange heste i mit liv 
Lige et lille sidespor til trådstarter: kan du få 2 fingre ind under næsebåndene?
Super   - Det var lidt tricky at se  Jeg har også lige købt en ny trense, hvor næsebåndet er lidt stift i det. En super lækker trense fra Horseline i sort med hvidt foer (koster kun 700!), desværre med tilbagetræk, så jeg har været nødt til at skifte remmen i tilbagetrækket ud med et af de nederste næsebånd fra en ældre trense, fordi det brede næsebånd ellers ville være for stramt på trods af, trensen er en Full. Med hensyn til bid, så fandt jeg ud af, at min unghest fungerer ret godt med en tyndt, 2 delt bid af stål til 199,- 
Men tak fordi du var opmærksom, og sagde det!  - Mht. bid så har jeg idag købt et tredelt muffebid i aurigan, med faste ringe. Altså D-ringene på..  Hun tog det bare i første hug, ingen smasken udover normalt, fin spyt-produktion under longe-arbejde idag, så det var super. Dette bid kommer hun til at gå med indtil engang jeg måske skal skifte det når hun er blevet til ridehest, i normal træning 
må vi høre alle fordelene ved mark rashid biddet? Har nemlig også overvejet det, det ser meget smart ud. Dog ville folk nok kigge lidt, fordi det netop SER voldsomt ud. Nogen der har et billede af det på deres hest??
Jeg ville anbefale et fullcheek   Det er dejligt blidt og kan godt lide den der fullcheek funktion så bidet sidder stabilt og man ikke kan komme til at hive det skævt - især når det er en unghest  Det bruges meget i USA og bruger det også selv en gang i mellem.
Jeg vil umiddelbart tro at biddet har mange af de samme egenskaber som et full-cheek - det støtter hesten og stabiliserer biddet. Men jeg har ikke læst Bag om Biddet - desværre   og jeg har heller aldrig haft fingrene i et Rocking S Snaffle. Umiddelbart vil jeg tro at det er endnu bedre end full-cheek  Men glæder mig også til at høre lidt mere om det.
Jeg går ud fra, Mark raschid biddet skal fæstnes i de store ringe. Og så "drejer" det, når man tager fat i det? Tænker det er lidt som kk ultra biddene , som også kan vinkles meget? Findes der en video på utube af det mon?   Altså hvor det er i brug, er ret nysgerrig, for det kunne måske være noget for mig.
Fandt et link.
Jeg har en hoppe med tendens til at spænde op og med deraf følgende underhals. I julegave fik jeg er spansk kapsun, og den har gjord underværker. Hun begynder at søge frem og ned af sig selv. De sidste gange jeg har reddet, er hun begyndt at gøre det her også. Jeg er dog i tvivl om,om jeg skal lade hende gøre det, da hun virkeligt strækker sig langt frem. Jeg tror, hendes hoved er helt nede i hendes knæhøjde. Desuden trækker hun tøjlen ud af min hånd, hvilket jeg har ladet hende gøre. Hun er også begyndt at lave krydsgalop. Jeg tror ikke umiddelbart det har noget med hinanden at gøre, men måske kan det skyldes, at jeg har trænet en del galop i longen. Hun har en ret dårlig balance, og kommer let til at stive sig, ved nye krav mm. Hvad mener I? Er vi godt på vej eller hvad?
Det er lidt svært og svare på, når man ikke kan se hesten.. For når den strækker sig, runder/hvælver den så halsen? Eller tager den bare hovedet ned og stiver sig der? Hvis den runder/hvælver i halsen, ville jeg lade den gå der.. Hvis den bare trækker hovedet ned og stiver sig i halsen, ville jeg drive på den samtidig med jeg støtter op på tøjlen..
Den stiver sig bestemt ikke. Jeg vil sige, at den strækker sig og hvælver ryggen. Jeg ved ikke lige med halsen, den er vist mere strukket afslappet fremad. Jeg kan måske prøve at få taget noget video. Så kan jeg også selv se, hvad der sker. Det er jo lidt svært fra ryggen.
Har den ellers galopperet rigtig galop tidligere? Jeg tænker om det kan være en låsning eller noget andet mekanik der ikke lige fungerer optimalt, som der skal gøres noget ved?
Jeg ville lade hende strække sig. Hun gør det højst sandsynlig fordi hun finder det behageligt. Det er dog meget vigtigt at du sørger for hun ikke falder ud over skulderen. Gør hun det øger du lige traven en anelse. Du kan jo arbejde med hendes halslængde via halveparader og ved tempovekslinger. På den måde vil du med tiden kunne samle hende uden at bruge tøjlen, men hun ved at have en fjer let kontakt. Prøv at se om hun ikke rejser sig mere fortil hvis du øger traven. Skal hun længere frem laver du en halvparade og sætter tempoet lidt ned. Det krævet noget øvelse at mærke efter hvor det er rigtig. Ryggen vil komme op når dne for lov at søge frem på den måde. Du kan tydeligt mærke forskel i når du sidder nedsidning. Du vil blive vugget fra side til side hvis den går rigtigt og svinger. Du vil bumpe i sadlen hvis den sænker ryggen. Det kræver selvfølgelig også at du selv slapper af i sadlen og lader dine ben slappe HELT af, uden at spænde og ikke lænder dig for meget tilbage og låser i lænden. Men leg med det. Det er en meget behagelig måde at ride på, for både dig og hesten.
Camilla og Bailey: Falder ud over skulderen? Kan du forklare, hvad du mener? Hun er meget blød at sidde på. Jeg vil sige hendes trav er helt anderledes end den plejer. Vi har bøvlet med en ubehagelig stikkende trav, hvor hesten spændte op. Jeg har arbejdet i longen for at få hende frem og ned, og pludselig fattede hun det der. At hun så tilbyder det under ridning også, er vel bare godt. Jeg synes ikke, hun har gået i krydsgalop før, men vi har ikke galopperet så meget på buet spor, da det er meget svært for hende. Jeg tror, det er balancen den er galt med.
LouiseN (Happy End: Der er noget mekanisk der ikke fungerer optimalt ved denne hest. Bl.a. derfor jeg rider ret alternativt på den. Den skal have meget hjælp fra rytteren, for at bevæge sig på en måde der ikke skader den.
Nogen der lige som mig er ved at tilride afkom af B.H. Zack?? Hvordan er jeres hest i sind og hvordan tager den det at få sadel på osv.??
Du får bare allertiders ride hest, glæd dig. Jeg har en 4 års efter Zach, hun har bare været så nem at tilride, meget arbejdsvillig, super gang og en helt fantastisk balance, hun er helt sikkert den bedste hest jeg har haft, er bare så stolt af hende   min soul made. her er lige et par billeder at vidunderet.     Held og lykke med tilridningen, vil da gerne se billeder  Helle
Hvordan har din reageret på alle de nye ting den skulle lære?? Har opfattelsen at de er lærenemme.. Jeg spørger fordi de andre heste jeg har tilredet ikke har været så skeptiske hvis gjorden har ramt deres ben ved pålægning af sadlen eller ved skamlen jeg står op på osv.. Ved godt at heste ikke er ens og jeg nok bare skynde mig endnu mere langsomt med hende her..;)
det vigtigste er at du har dens tilllid, min har også været lidt nervøs ved nye ting, men er hurtigt faldet ned igen, de har jo det eksta geer som gør dem til fantastiske rideheste. jeg har gået mange ture med min så hun lære at der ikke sker hende noget når hun er sammen med mig, vær rolig i de ting du gør, det skal nok komme, min har været udtrolig læremen og fatter hurtig de nye ting hun blev præsenteret for.
Synes godt om det du skriver   Kan se min i det du skriver.. Det er vores mening at hun skal sendes i ridning i år og gå sadelkåring..Men hvis det ikke nås sender vi hende til egenhedstest næste år.. Har faktisk en 4 års storebror til hende som vi også skal i gang med. Han er som hende..skeptisk over nye ting..Unden at blive dum..
Hvad er forskellen ? Jeg har overvejet meget at skulle have noget uden bid til mine heste, men hvad er forskellen på sidepull og bidløs(den med kryds)? Og hvad med den rebgrime fra hooks med tøjler ? Jeg er i forvejen en rytter som rider med meget løse tøjler, og har da også redet i bare almindelig grime på en anden hest. Men vil gerne have et "hovedtøj" til dem. jeg rider ikke konkurrencer.
Hmm.. forstår ikke helt hvad du mener. Bidløs og sidepull er jo det samme?? Bidløs er jo en trense uden bid, og det er sidepullen. En sidepull er i hvert fald et bidløst hovedtøj hvor der rundt om mulen er et slags næsebånd.. Den virker sådan at den trykker om mulen når der bliver taget i tøjlen. Jeg kan klart anbefale en sidepull. Det har fungeret rigtig godt for mig! 
Hvis bidløst menes "den bidløse trense", så vil jeg klart anbefale en side-pull  Jeg kan ikke lide at den bidløse trense krydser under hagen på hesten, da jeg har hørt om folk hvor de har taget i tøjlen og så vil den ikke løsnes igen når de slækkede på tøjlen. Side-pull er meget mere direkte der, den er løs når man har løse tøjler og den lægger tryk når man tager i tøjlen. Men hest er rigtig glad for side-pull, han går super med den 
Ja det er svært at skulle sammenligne, især fordi de bliver blandet samme hele tiden. Lidt træls, især når man leder efter et brugt. Jeg tror nu at det bliver en sidepull.
Bare for at slå det fast!  En bidløs krydser under hagen, og ja mange har haft dumme oplevelser med at den ikke giver efter, når du egentlig gør. Og det er jo ikke den effekt som man ønsker. En sidepull er som skrevet før noget som sidder rundt om næsen, og giver efter i samme øjeblik som du løsner tøjlen. Den er super god, og bruger selv sådan en til min hest, og han er bare så glad for den. Hvis du vil ride med en rebgrime, skal du ikke tage dem, hvor der er påsatte tøjler, så skal du have en uden, og så selv sætte et reb på underneden, hvor du sætter tovet. Men der er et hav af muligheder til bidløs ridning, dette er jo blot 3 eksempler ud af maaange.
ja jeg havde faktisk overvejet bare at bruge min rebgrime, idet jeg har westerntøjler, men var i tvivl om hvor jeg skulle sætte mine tøjler fast.
hejsa alle.. er der en venlig sjæl der kan hjælpe eller har gode råd til hvordan jeg får min hest til at forstår hvad jeg vil... Det drejer sig om LA4 dressur programmet, skal lave bagpartsvendning til venstre, derefter til højre, og umiddelbart derefter anspring til venstre... han misforstår og tror nu skal vi lave en bagpartsvendning til.. Så når jeg forbereder til galopanspringet, så mister han fremdrift, og har så svært ved at lave et flot anspring... Han er ellers lydig, men kikser lige ved denne øvelse  Gode råd modtages, eller er der en der har prøvet det samme.
Tak for svar.. selvfølgelig, havede ikke lige tænkt på det,tror det er en super ide, var lidt fokuseret på at det skulle lykkes, hen over midten. ja, en gang imellem skal man tænke ud af boxen  Det skal prøves ....
Jeg har jordens sødeste part til min hest. Hun har reddet på ham siden august 2011. I lørdags red hun en tur alene (hun havde givet besked til de andre i stalden og sin mor)Men der sker et eller andet så hun falder af og slår sig. Hesten løber hjem og da den når stalden får en anden pige øje på den. Den går dog på det tidspunkt meget langsomt. Den er styrtet på vejen og har slået sig. Det har dog vist sig ikke at være så alvorligt og den er klar om et par uger på normal træningsbasis. Parten, M, kalder vi hende. Er heller ikke kommet alvorligt til skade. Men hun har slået sig og er blevet MEGET forskrækket. Hun har reddet rigtige mange ture på ham. Men hun har også reddet dressur og sprunget meget på min hest. Hun har faktisk lært ham meget ang. spring. Således at han nu springer baner på 70-80cm.  Jeg har selvfølgelig siden hun startede holdt tæt kontakt og vi har talt sammen hver uge om hvordan det er gået og jeg har fået at vide at hun stort set hver eneste gang hun rider tur falder af. Nogle gange er det uheld, som når hun kommer for tæt på en lygtepæl. Andre gange bukker han når de giver den gas på marken. Hun spurgte i forrige uge om hvordan han longerede ham. For hun brød sig ikke om at longere med trense da hun var bange for at brække kæben på ham når hun jo tog fat i den anden ende når han forsøgte at skyde skulderen ud af volten og løbe. Det gør han også med mig. Men han prøver 1 gang eller 2 også gider han ikke mere (Så fremt jeg altså får sat hælene i jorden og holdt ham fra at smutte, for smutter han bliver han ved med at forsøge) Jeg har sagt i flere måneder at hun sagtsusmer skal holde fat i ham! Hun skal tage så meget fat i den tøjle ind til han stopper, om hun så skal ned og holde fast i ringene på biddet eller have en arm ind i munden på ham! Hendes (og hans) sikkerhed kommer altså først! Og hvis hun ikke tager fat, så er det jo klart han "lærer" at han godt kan smutte fra hende. Jeg kan simpelhent ikke gennemskue hvad der sker. Jeg ved ikke hvorfor hun falder af på tur næsten hver eneste gang og hvorfor han smutter fra hende. Hun kan ikke selv forklare hvad der sker, hun mener ikke han bliver bange for noget. Det kommer så lyn fra klar himmel. Hun er blevet virkelig bange for ham. Og jeg har SÅ dårlig samvittighed. For jeg føler jo det er min skyld. Men hvis jeg havde haft det mindste indtryk af at han ikke var til at styre havde hun ikke fået så frie hænder og hun havde heller ikke fået lov at ride ture. Men jeg har bare ikke haft den mindste ide om at der var nogen styringsproblemer med ham. For jeg har jo ingen problemer Og måske hænger det også sammen med at han var stukket af og kommet til skade i lørdags, kommer jeg meget nervøs og bange ind i stalden og har ikke engang talt med M eller set min hest og det første jeg får slynget i hovedet af en af de andre er  . Det hænger i mig. Jeg er blevet SÅ ked af den kommentar. Jeg aner ikke hvad jeg skal stille op. Når jeg har undervist dem begge har de klaret det super flot. Hun springer rundt på ham med god rutine, og har trods de mange afsidninger alligevel reddet ture. Jeg har aldrig lagt skjult på at hendes og hans og andres sikkerhed kommer først så sker der noget SKAL hun tage fat i ham. Jeg ved ikke hvad hende som kom med kommentaren forventer, og om der er andre der har samme holdning. Men alt i alt så er jeg usikker på hvordan jeg griber det an. Igår var hun trukket en tur med ham. Jeg gik samme rute i mandags og vel var han bange for den bro han var faldet på. Men vi klikkertrænede også var det ok. Han gik fint, ingen problemer. Det blæste virkelig meget og han kiggede meget bestemte steder, men vi stoppede op og kiggede og klikkede og gav kiks. Men M følte han var ved at gøre det samme som i lørdags. Jeg ved ikke hvad der er. Men hun var blevet bange og nu tør hun heller ikke trække ture med ham. Jeg er virkelig bange for at hun ikke kommer til at ride ham igen uden frygt. Jeg er virkelig bange for at miste hende som part. Men omvendt har jeg det SÅ skidt med det der er sket. Min umiddelbare plan er at vi går ruten på fredag. Hun trækker hesten og jeg går lidt bagved og observere hvad det er der sker. Hvis han så gør det hun bliver nervøs ved kan jeg måske se hvad problemet er og løse det. Jeg er faktisk lidt usikker på hvad jeg ønsker af det her indlæg. Nogen af dele det med, tror jeg. Nogen tips til hvordan jeg kan gribe det an? Nogen teorier om hvorfor der kun er styringsproblemer med M og ikke mig? Beklager det er så langt. Men det fylder rigtig meget hos mig.
Hej, For at M kan komme videre med din hest, bør du nok lære hende at håndtere ham som du gør det. Det lader jo til, at du har fin kontakt med ham og styr på ham, mens hun ikke har. Det smitter af, når hun sidder oven på ham, hvis ikke hendes almindelige håndtering virker. Desuden er hun jo nu så bange, at han straks mærker det og reagerer på det, når hun rider tur, og så er en ond spiral startet. Først og fremmest ville jeg bede hende om ikke at ride tur alene foreløbig. Det er for farligt for både hende, hesten og andre, der risikerer at blive ramt af hesten. Dernæst ville jeg undervise hende i den almindelige håndtering af hesten fra jorden, indtil du kan se, at han respekterer hende. Lad hende ride ham derhjemme under kontrollerede forhold, indtil hun føler sig modig nok til at prøve at ride ud igen. Find en rolig hest til at gå forrest eller gå selv forrest, når de skal på tur igen. Gør det en masse gange. Gå forrest for at berolige både hest og rytter (navnlig rytteren tror jeg har behov for hjælp til at slippe sin nervøsitet). Derefter kan du gå ¨ved siden af og senere bagved. Observer, hvad der sker for dem undervejs. Så kan du give gode råd og måske lære M at læse signalerne fra hesten, FØR den begynder på noget. Ikke flere friske galopper på marker - den åbne plads inspirerer heste, der har tendenser til at tage magten! Longering - ud fra hvad du har beskrevet ovenfor - ville jeg ikke overlade til M. Hvis hesten skal longeres, og du overvejer, at hun skal gøre det, så vær til stede den første gang og stå ved siden af, klar til at gribe ind! Og find så en god kapsun at longere i. Hvis det ikke kan lade sig gøre, så brug evt. en roundpen eller byg en af plastpæle og snor, så der er mere hold på hesten. Og få måske hjælp til at lære hesten at blive longeret på en kontrolleret måde - den lyder ret voldsom ud fra hvad du beskriver. Det var mine gode råd herfra, håber noget af det kunne bruges. MVH Jette
Hej Jette, tak for dit svar. Det er helt klart at hendes nervøsitet smitter af på ham. Han er et meget følsom dyr. Der er allerede sagt stop for rideture. Det tror jeg slet ikke hun tør heller. Heller ikke sammen med andre som det er nu. Jeg har en plan om at hun skal lave en masse træning fra jorden så hun kan lære ham at kende. Jeg har en ide om at udstyre hende med en klikker så hun bliver megere mere bevidst omkring sin egen timing af belønning og godbidder overfor ham. Vi har talt meget indlæringteori sammen og hun er en kvik pige. Men min erfaring er også at hvis man skal benytte det til fulde kræver det erfaringer og det har hun ikke fordi hun er ret ung. Det er helt forståeligt. Men jeg bør nok gøre noget mere ud af det, netop fordi hesten er så ufattelig kvik som den er OG følsom. Han er ekstrem følsom overfor pres og der skal ikke ret meget til for at f.eks stoppe ham, halveparader, schenkelvigninger osv. Jeg synes jo ikke han er svær at ride. Jeg har selv indstalleret knapper på ham. Men jeg ved jo godt at han ikke er en begynder hest. Uanset hvor mild han ellers er at omgåes, så er han ikke nem at ride. M er en dygtig rytter, og hun lærer hurtigt. Men det er klart at hun ikke gør det på 100% samme måde som jeg og da hest er så følsom som han er så påvirker det ham. Jeg longere ham i enden grim eller kapsun (klassisk) og det fungere jo fint for mig. Det er ikke meget hun har longeret ham, men her i vinters har hun gjort det nogle gange. Men jeg tænker hun skal have noget mere viden om indlæring så hun bliver meget mere bevidst om hvornår hun rent faktisk belønner ham, for ofte kommer man jo til at gøre det ubevidst og det er bare rigtig uheldigt at gøre med en hest som ham her. Og jeg vægter lydighed MEGET højt! Min hest skal være lydig! Jeg vil ikke have den ikke gør som jeg beder den om, jeg vil ikke have den ikke står stille eller går uden at jeg har givet lov. Jeg vil have den stopper promte når jeg tager det mindste i tøjlen osv. Og det klart at jeg nok bør overføre mine krav til M så hun også kan lære hvordan vi træner ham til at være lydig fra jorden, så hun bedre kan tage det med når hun rider ham. Jeg er rigtigk ked af det og vil virkelig gøre alt for at hjælpe hende og gøre hende tryg igen. Jeg vil virkelig gerne vise hende og vores omgivelser at jeg tager det her meget seriøst.
Jeg synes de overvejelser du har gjort dig, lyder rigtig gode og fornuftige. Jeg er imponeret over, så meget tid du er klar til at bruge på at undervise din part, hatten af for det! Det er da klart det bedste for je alle tre. Du skriver at hun er ung, men måske var det en idé at anbefale / låne hende nogle bøger, links eller artikler om læringsteori? Det lyder jo som om hun godt kan reflektere over f.eks. longeringen. For nogen af os virker det jo ret godt at ligge hjemme på sofaen og kigge lidt i en bog, før man går ud og øver tingene i praksis.  Og så er jeg jo blevet en stor fan af rebgrime til jordarbejde og gåture... Med den har vi virkelig fået styr på timingen og signaler i den rette styrke. Den kan give utrolig lette signaler, og også et hårdt præcist signal til en hest der er ved at løbe. Til min datters pony Shimano har vi også brugt at lægge rebgrimen under trensen på tur. Nogle gange har jeg så gået med og haft dem i snor, andre gange har naboen redet med dem som håndhest.  Hvis du ser billede 17 først og f.eks. billede 2 bagefter, kan du måske se den udvikling, rebgrimen har givet dem. Er der andre i stalden, der støtter / interesserer sig for den måde, du/I arbejder på, eller mener de alle bare, at du skal sætte hesten på plads? Er der f.eks. nogen, hun kan træne sammen med, så du også kan få dig en fridag bare en gang imellem? 
Malene<3Agnes<3 Tak for dit svar. Jeg har haft udlånt min bog af Andrew Mclean. Hun har kigget og læst lidt hist og her. Men jeg ved også godt at indlæringsteori kan være svært at forstå 100% hvis man ikke har set udført i praksis. Og derfor har jeg også gjort meget ud af at fortælle hende om hestens mentale evner og vist hende hvordan jeg ser belønning og hvor hurtigt det skal gives. Jeg har forklaret hvordan man kan signal forvirre en hest ved at have et konstant større pres i tøjlen og dermed bedøve/sløve dens stopsignal. Basis tingene. Jeg har oplevet at da jeg i en kort periode efter jeg var blevet gravid, havde en anden rytter og hun red ham ikke som jeg sagde og når jeg satte mig op kunne jeg tydeligt mærke at hans signaler var sløvet. Hans stopsignal var sløvt, og hans baksignal var sløvt og man skulle virkelig have meget fat før han gjorde som ønsket. Så hvis hun red konstant med et større pres i tøjlen så VED jeg at det ville smitte af på hans ellers så fjer lette signaler. Men han er stadig fjerlet at ride. Han kan styres med stemme, og fra sæde og signalerne som ligger i munden eller på næseryggen er stadig så lette som jeg har indlært dem til at være. Så hun har altså fanget NOGET! Rebgrime fungere ikke for min hest, men det gør almindelig grime eller klassisk kapsun (Den med cykelkæde i) Så det bruger jeg også til at indlære. Han kan også rides med hackamore i både spring og dressur. Jeg har reddet mange ture med hackamore. Jeg tror dog altid parten har haft trense på med Fullcheek bid. Hvilket er godt da det ikke glider i siderne af munden og det kan godt irritere ham. Så vidt jeg er orienteret og kan se på typen af ridning er jeg lidt en outsider. DEt er jeg ked af det i og med det godt kan være svært at være alene om at være anderledes. Men jeg står fast i det jeg laver. Jeg har overhovedet ikke tænkt mig at lave noget om fordi de andre synes. Parten har en enkelt gang oplevet en pige fra stalden komme og rette hende i måden at ride MIN hest på. Hun tog fat i min hest og begyndte at vise hvordan HUN mente man red og samlede hesten. Der blevet hævet til højre og venstre i tøjlerne og hevet ind og ja, generelt en del hårdere hånd end jeg praktisere og det gør min hest VOLDSOMT irriteret og kan kvittere ved kasse et ved at spænde sin mule og skyde tungen frem. Det er selvfølgelig synd for parten at hun skal gøres så usikker i sin ellers pæne ridning af min hest ved at en anden retter hende. Dels fordi det er jo er MIN hest og MIG der har fortalt hende hvordan min hest er opdraget og reddet. Dels fordi at parten jo rent faktisk på rideskole har lært at ride som alle de andre gør det. Så det er synd at hun skal splittes på den måde. Men alt i alt har hun det godt med det og svare da også som regel altid at sådan som hun gør er nu engang sådan Bailey skal rides, så det gør hun. Det klart at det slår ret hårdt ned på mig som ejer, det føler jeg i hvert falde, når man rider anderledes med meget blidt med MEGET let kontakt. Jeg bruger godbidder, klikker og jeg slår ALDRIG min hest, eller dasker den eller hvad folk ellers kalder det. Jeg er ALDRIG agressiv i min adfærd når jeg har med heste at gøre. Jeg finder det på en måde nødvendigt. Det slår hårdt på mig da min måde at ride på jo viser sig at være ufejlbarlig og ikke virkende optimalt når der sker sådan noget som i lørdags. Det kan hurtigt komme til at hede sig at fordi jeg ikke ønsker at tage fat i min hest så kommer andre til skade også har jeg en hest som stikker af.   Og jeg kan godt forstå hvis folk har sådanne tanker. Men jeg har bare ikke oplevet han er stukket af, så det klart at der ER et hul i håndteringen af ham som skal lappes så han også kan styres med lethed af parten. På ALLE områder. Jeg tager mit ansvar som hesteejer MEGET alvorligt. Og når jeg har en part som er så ung, 15år. Føler jeg også jeg har et ansvar overfor hende. Jeg skal lære hende at passe en hest til punkt og prikke og jeg skal lære hende at ride, for i den alder har man meget at lære, uanset hvor mange år man har reddet. Så vokser ens mentale overblik med alderen. Jeg vil jo gerne lære hende den ro og mildhed som jeg omgåes hestene med, og i og med min hest er opdraget med ro og mildhed, men MEGET konsekvens så skal hun lære dette for at håndtere min hest. Og hvis det ikke lykkeds er det MIN fejl. Så er der noget jeg ikke har fået forklaret hende tilstrækkeligt, eller jeg har måske simpelhent glemt det, eller i min egen rutine taget det som en selvfølge. Jeg er normalt slet ikke for at man bruger skarpere bid på heste, for jeg går ind for at man bare indlære signalerne ordenligt. Men jeg har faktisk en tanke om at når hun engang kommer til at ride tur igen (IKKE alene) så får hesten en pelham på. (Pelham fordi han ikke kan klare uroen der ligger ved f.eks et pessoabid/3-rings) Jeg ville gøre dette fordi jeg ikke ønsker at hun i sin nervøsitet som hun helt sikkert vil have længe, vil sidde og have mere fat i ham end ellers og det er overhovedet ikke optimalt for hesten med et konstant pres i munden fordi rytteren er nervøs. En pelham kræver mindre pres og det vil give parten en mental tryghed som måske vil gøre at hun ikke føler behov for at have et konstant tagi tøjlen, i sin frygt for at han smutter. Dertil har jeg en nødbremse som er skarpere end fullcheek biddet og jeg føler ikke at jeg med min samvittighed kan leve med at der sker parten noget, heller ej min hest eller andre implicerede hvis han skulle stikke af mod en vej (Er sket før). Så hvis min hest ellers kan fungere med det og parten lære at bruge det og føle den mentale ro med et skarpere bid vs. det almindelige så synes jeg det er en ok ting at gøre. For alt i alt kommer sikkerhed altså først min liste. Især når jeg har andre til at ride min hest. Og det har jeg behov for, da jeg ikke har tid eller overskud til det selv. Men det er klart det strider mod min grundliggende ideologi omkring ridning og hestetræning. Men jeg kan ikke have det siddende på min samvittighed at der sker nogen noget. Det var meget billigst sluppet, og det var også dyrlægens vurdering da han så hesten. Og til spring og dressur og når jeg rider tur vil han gå på sit normale bid, eller med hackamore eller kapsun. Og måske er det kun nødvendigt i en periode indtil jeg finder ud af hvad der går galt når han så ofte taber chefen på tur.
Åh altså sikke noget... Jeg tror måske du skal se mindre på hesten og mere på pigen... Med det mener jeg at rigtig meget træning af hesten kommer indefra en selv. Min gamle hest stod på et tidspunkt på en gård hvor man selv trak ind, var man næstsidst tog man den sidste med ind. En dag kom en dame og sagde at min hest var vild og farlig og om jeg dog ikke kunne opdrage ham... jeg måbede, jeg kunne gå med ham i en lillefinger - jeg spurgte rundt og alle andre sagde han var fin at gå med... der var et eller andet mellem de to som bare ikke virkede! Og sådan kan der være så meget... Jeg introducerede en veninde til heste efter hendes eget ønske, det voksede fra "må jeg komme med ud og se din hest" til hun havde ham et par dage om ugen hvor hun gik tur og hyggede. Noget af det første jeg sagde til hende var - fordi hun var meget blid og lidt forsigtig af natur - du er større og stærkere end hesten! I hvert fald skal den tro det. Jeg går også ind for træning, ikke straf, men jeg tror også på det, der hedder naturlig autoritet. Nogle har bare ikke så udtalt en autoritet, og det kunne lyde som om din part ikke er så stærk på det punkt. Min veninde fik rigtig meget ud af mødet med hesten, og tog det med sig både på arbejde og i livet generelt, i dag tager hun en dyb indånding og "tænker sig stor og stærk", hvis hun føler hun mister kontrollen/føler sig lille/sårbar el. lign., og det hjælper altid hendes følelse indeni og hestene responderer også på det på smukkeste vis. De skal jo kunne stole på den gode leder i hende, så den må hun finde frem. Jeg tror på, at vi opdrager rigtig meget på dyrene med vores forventninger, de læser os som var vi åbne bøger... Og derfor tror jeg det er pigen der behøver lidt træning i at trække vejret, slappe af, føle sig stor og stærk og tillidsfuld. Vores signaler kan blive meget tvetydige hvis vi er rigtig usikre, så turen ud og gå med dig som observatør tror jeg er en god ide. Al mulig held og lykke, jeg håber de to finder melodien sammen!
Maluna, tak for dit svar også.  Jeg er helt enig med dig i at træning også komme inde fra os selv. Jeg er startet nyt arbejde idag og her skulle jeg trække heste til og fra fold. Og jeg fik da godt nok også at vide at nogle af hestene var slemme, den ene hoppe skulle have hingste kæde på. For den var noget af en vildbasse. Jeg går ind til alle heste uden frygt. For jeg tror på at heste er som vi ønsker de skal være. Groft sagt. Men hvis vi vitterligtt tror på at hesten er vild og stædig og ustyrlig, ja, så er den det også. Og gæt hvad! Hoppen som man ikke kunne trække uden hingstekæde var simpelhent SÅ sød, jeg nussede hende på vej ind fra fold, som jeg altid gør med alle heste! Og der var intet! Men det er klart at en pige på 15 år ikke ustråler så meget sikkerhed som en ældre og mere erfaren. Det gælder jo på alle punkter af livet. Men når det er sagt så tror jeg også det meste ligger i indlæring. Hun kan helt ubevidst have kommet til at belønne en given og uhensigtmæssig adfærd ved f.eks bare det at falde af. Ekstremt heldigt. Og jeg tror måske det er der problemet ligger.
Hej Nu har jeg kedet mig længe og læst en del debatter. Jeg undrer mig blot over nogens holdning til bruge af bidet. Der er en del der i debatterne om "Jeg kan ikke styre/stoppe min hest", der foreslår at man da bare smider et skarpere bid i k*ften på krikken. Denne træningsmåde forstår jeg bare ikke. I mine øjne er det en let overspringshandling at smide et skarpere bid i munden på dyret. Desuden kan det jo i værste fald gøre hesten endnu mere immun overfor tøjlen. Har også set det hos folk jeg kender, som træner i spring. Især dem der træner børn. Kan pigen ikke helt styre ponyen over den ønskede højde spring, jamen så propper omtalte underviser blot et tre-rings-bid i k*ften på krikken og lader pigen flå i det, på nederste ring  Jeg tænker bare - er jeg helt naiv? Hvis min elev havde problemer med at styre krikken i springning, så ville jeg da hellere fokusere på start/stop træning og gymnastikspring end at fokusere på at få højden af springene op! Men det andet er jo selvfølgelig lettere, bare at knalde tøjlen ned på nederste ring og så bare flå ponyen til at adlyde. Men hvorfor er det sådan en populær "træningsmetode"? Nej, jeg er ikke fanatisk "brug aldrig bid uha nej"-menneske. Jeg forstår blot ikke kotumen med at smide skarpere og skarpere bid på krikken indtil den lystrer. Jeg ville helst ikke være pony og flåes rundt på en 120 cm. bane i pessoa-bid af en urutineret rytter. Så hellere lave noget grunddressur og øv stop.signalet! I min verden er det vigtigste basis i ridning, at du har installeret et godt (og vigtigt) stopsignal. Har du ikke det, så burde man ikke gå videre i ridningens kunst før det er installeret. Desuden undrer jeg mig også som westernrytter over, hvorfor engelske ryttere aldrig har lært om one-rein stop. Jeg har altid som engelsk rytter lært at man bare træææækker i begge tøjler til hesten stopper. Men heste er stærke og det bliver 99% af gangene bare en trække-konkurrence, hvor imod at hesten ikke kan andet end at stoppe, hvis man reiner den ind. = skånsomt for hestemunden og meget mere sikkert for rytteren, da hesten stopper prompte (både bidløs og med bid).  Hvad er Jeres holdning?
Nogen der skal ind og se Monty Clinic? Jeg overvejer om jeg skal prøve at få en billet... Det er mange år siden jeg har set ham arbejde sidst, og jeg kunne godt tænke mig at opleve det igen, med den viden og de erfaringer jeg har tilegnet mig siden da... Hvor gammel er han egentlig efterhånden?
Jeg kan godt lide HSM. Det at der opstår noget så specielt mellem hest og mennesker er helt fantastisk at så på. Men jeg vælger ikke se Monty. Jeg ved ikke så meget om ham, da jeg har hørt at han er meget dominerende, og derfor har jeg valgt ikke at gå så dybt i hans metoder (selvom det sikkert også kunne være meget lærerigt). Jeg synes det er et forkert grundlag at arbejde med heste på. Lederskaber, rang og dominans, er noget der forgår i flokken blandt hesten, ikke mellem mennesker og heste. Min hest er min partner og vi finder ud af tingene i fællesskab, hvor der selvfølgelig er nogle faste rammer for hvad det er acceptabelt og uacceptabelt. Derfor vælger jeg ikke at se det og bruge de penge på noget andet sjovt.   Men det er jo smag og behag. 
Jeg har set ham 1 gang før for nogle år siden, og skal ind og se ham igen. Jeg glæder mig rigtig meget.. Jeg går ikke efter at bruge hans eller andres metoder, jeg gør hvad jeg finder logisk og som virker for mig og min hest.. Men inspiration og hygge med en god veninde er altid noget jeg kan bruge 
...jeg skal ind og se ham  Mener det er 76 eller 78 år han er efterhånden. Jeg kopierer ikke hans metoder, men synes det har ændret mit syn på træning af heste ved at læse hans bog og se flere videoer af ham. Synes ikke han er for dominerende, det er meget logisk det han gør egentlig...nok også derfor det virker! Glæder mig til at se ham....og herregud, 80 kr for at se ham er da ikke en herregård 
Han har gjort rigtig meget for at gøre folk opmærksomme at træne hestene på nyere, bedre og mere hensigtsmæssige måder. Selv har jeg brugt hans metoder en overgang for mange år siden. Nu er det mere bare en del af grundlaget for den måde jeg arbejder på og som virker bedst for mig. Jeg synes han skal have alt mulig respekt for hans arbejde for bedre hestetræning. Håber han holder sig sund og frisk mange år endnu...
Hej Karen TT Jeg har en ekstra billet hvis det skulle have interesse. Hilsen Heidi
som han beskriver i sin bog og vist, har jeg set foregå i en flok shetlændere, der var ved en Hestehandler. Og det var lidt skæg og se, fordi det foregik meget som der blev beskrevet i bogen. Leder-hoppen havde jaget en plag ud af af flokken, nok fordi ikke opførte sig ordentlig. Og der foregik lidt der med, at når hoppen kiggede væk fra plagen, gik den lidt frem. Og kiggede hun på den og vendte sig imod den, ja så stod den bomstille. Og sådan foregik det i et langt stykke tid, indtil hun lod den komme helt tæt på og den fik så grønt lys til at komme ind i flokken igen..... 
Ja, der er mange muligheder, I må tale om det og se på det og så hører vi da gerne en opdatering, kan ske vi kan lære noget!
er mit bud på situationen som den jo har udviklet sig ... Du må være meget glad for din part og hun må være mindst ligeså glad for dig og hesten   og så er hun en pligtopfyldende ung pige med masser af gåpåmod siden hun bliver ved. Og der må ikke ske hende noget, mener jeg.. Har hun mulighed for evt at prøve andre heste på stedet så hun kan få fornemmelsen af at være "chefen" og det skal selvfølgelig være en hest som ikke prøver hende af - det kan give hende en helt ny fornemmelse og retning for hvordan hun kan håndtere ham og komme videre. Og så lyder hun som en dygtig ungrytter - så pas godt på hende  Held og lykke alle 3
Jeg er så glad for i gider hjælpe og komme med jeres synd på sagen og bakke mig op i mine valg. Hun er en meget pligtopfyldende pige og rigti sød og dygtig og hun er MEGET glad for min hest. Jeg spurgte hvordan hun havde det og hun fortalte at hun blev nervøs så snart hun forlod gården med heste. hun blev jo også nervøs da hun trak ham en tur og hun følte han ville lave ballade med hende. Så hun bliver bare på gården indtil vi har fået styr på tingene. Den næste uge har hun dog pga skole ikke tid, så der har jeg hesten selv. Hun skal først have ham på fredag og måske først i kommende weekend har hun tid til at vi kan mødes og snakke om det hele og finde ud af hvad der er galt. Hun var oppe på en af de andre pony'er før uheldet. Så måske hun kan være heldig at få lov at få en ridetur på en af de andre. Men jeg tror ikke der er andre heste som er SÅ nervefaste og lydige som min. Han er vidst den eneste koldblods sammen med en haflinger (Som der ikke er 100% styr på, det er mit indtryk når jeg har set ejer på den, så den er et dårlig valg) Jeg tror ikke hun vil være bange for at ride ham når bare de er der hjemme. Jeg håber det, for hun har talt om at hun virkelig gerne ville ud og starte springstævner og have ham med på dyrskue sammen med en af de andre piger. Og det bakker jeg hende 100% op i og jeg synes helt klart hun skal have disse oplevelser. Så jeg håber hun får styr på sin nervøsitet. Jeg vil ride en tur på ham idag. Jeg har også købt en pelhamstang, som jeg så vil se hvordan han reagere på. Selv om det ikke føles 100% godt for mig. Men jeg er i dette tilfælde nødtil at tænke på hest og rytters sikkerhed fremfor mine egne ideologier omkring ridning. For jeg får SÅ ondt i maven når jeg tænker på hvor meget mere galt det kunne være gået med dem begge to. Hesten har det strålende! Han er som en tikkende bombe fordi han indtil igår har gået på sygefold. Så da jeg i torsdag skulle tjekke ham og longere hoppede han rundt og nægtede at trave, der skulle galopperes! Jeg er glad for jeg havde kapsun på ham og ikke grime, så var han smuttet  Jeg klikkertrænede ham for at få ham mere lydig på forskellige signaler som jeg så vil vise parten så hun den vej af kan få dybere tillid og se hvor nemt det at lære ham at gøre forskellige ting på et hvilket som helst signal som vi ønsker. Han er jo yderst kvik så jeg glæder mig til at vise parten hvordan hun kan lære ham forskellige ting på en nem måde og jeg tror det vil gøre indtryk på hende.
Overdrivelse fremmer forståelsen.... Jeg har som engelsk rytter aldrig i min nu 26 årige ridekarriere lært at stoppe hesten ved at trække hesten i kæften, som du skriver.  Derimod stopper man hesten ved at anholde i lænden og anholde i tøjlen, hvorefter man slipper igen. Men alle mine undervisere må så have undervist "forkert".... Bid er individuelt - men biddet er under ingen omstændigheder skarpere end hånden, der holder det! Men det kan være meget forskelligt hvilket bid, hesten går bedst med.....
Man skal jo også provokere lidt til debat  Ved godt jeg overdriver, da jeg også er klar over at langt fra alle "rider således"  Jeg er bl.a. en af de "uheldige" der i sin tid bare fik at vide "så træk dog til!" hvis hesten løb, og har altid synes at man jo bare fik den modsatte effekt end en hest der stopper. Og selvfølgelig er bidet ikke hårdere end hånden der holder det. Rider da selv med bl.a. stangbid i western. Men mente de mennesker der bevidst putter et skarpere bid på hesten for at kunne stoppe den - og der bruger man vel biddets skarpe fordel så. For hvis hesten går bedst med pessoa-bid, jamen fred være med det. Men så er rytteren heller ikke nødt til at hive og flå jo   Men putter man pessoa på alene for at være i stand til at stoppe sin hest, det er dét jeg mener er forkert.
Jeg er meget enig med dig - biddet er ikke hårdere end hånden der holder det ! Og jeg vil aldrig trække min hest i stop - det skal kunne foregå med en anholdning, personligt er jeg ikke til skarpe bid - men jeg vil kunne stoppe min hest uden at hive i 5 minutter
Jeg bliver faktisk også altid temmelig forbløffet over den slags svar. Det er i øvrigt ikke kotume på alle rideskoler, men foregår bestemt "derude". Det, der så overrasker mig er når erfarne HN'ere, som jeg jo naivt går ud fra har en hvis øvelse i at tænke over tingene og de råd, de giver fra deres debatteren herinde (det er jo gerne en af de evner, man opøver ved at debattere), giver den slags råd uden advarsler om forsigtighed. Eller er jeg den eneste, der har raget den erfaring til mig, at mange heste bliver vildere, og kan gå fra besværlig til panikken, af at få stoppet skarpe bid i munden? Jeg synes jo, at når man rådgiver på den måde, at man liiiiige bør nævne "men det kan faktisk give alvorligt bagslag". Hvor jeg kommer fra, er skarpere bid noget man er forsigtig med. Det etiske kan man jo altid være uenig i, stillet op overfor at skulle balancere sikkerhed/etik (og for nogle desværre også ambitioner) prioterer vi jo forskelligt og kan nok alle finde gode argumenter for vores forskellige prioriteringer - verden er jo ikke sort/hvid. Men at man giver sådan et råd uden samtidig at oplyse om den sikkerhedsmæssige risiko. Det svarer vel lidt til at råde til at klappe hesten i måsen med en pisk uden at advare om at hesten måske kan finde på at sparke ud som respons.
Lige et meget simplet spørgsmål: Har i noglesinde siddet på en hest der løb ALT hvad den kan, havde sat turbogearet på og syntes det var super sjovt...? For så vil jeg gerne se jer stoppe den for en let anholdning og sæde/schenkel...  Tror mig når min hest ser sådan her ud, så stopper den ikke før om 5 min og en ret kraftig tøjle stop, og det til trods for at han på banen kan stoppes i en sytråd, og kun for sædet...   Og ja her rider jeg faktisk på en hackamore, men engang imellem bliver jeg bare nødt til lige at "sætte mig igennem" og tage det her bid på:   Og ja det er en ond og fæl blank kandar, og jeg skal bare vippe med en lille finger så står den bom stille, men så rør jeg det så heller ikke mere end det... For mig handler det ikke bare om et skarpere bid men også om sikkerhed, jeg rider i en skov med en del bebyggelse omkring, mange cykler, hunde og folk med barnevogne, så jeg SKAL bare kunne stoppe min hest, så en gang i mellem når min hest bliver for vågen, tager jeg stangen på et par dage og så er det dét, så kan jeg smide den igen... MEN jo, folk der ikke kan styre deres egne bevægleser, som ikke kan finde ud af at bruge denne slags bid rigtig, de skal lære det først, før de bruger sådan et bid...! Men personligt vil jeg hellere tage et lidt skarpere bid på og så kunne stoppe hesten ved at vrikke med en lille finger end at skulle sidde og hive og flå i min hack for at kunne stoppe den...   Og nej et alm bid er ikke nok, så går den bare ovenud, og over biddet, på hacken går den ned og bruger hele halsen til at stive sig med, men på den blane kandar slipper den i nakken, men jeg kan samtidig løft den  Mvh. lotte
Jeg har prøvet at sidde på en løbsk hest   Det er simpelt, det hedder one-rein stop og da stopper den 110% med det samme. Så nej, jeg sidder ikke og kæmper med at stoppe min hest. Man kan endda reine den bidløst  Jeg synes bare det er symptombehandling at smide et skarpt bid i munden på hesten, i stedet for at tage fat i det reelle problem (at hesten har problemer med bremsen). Jeg synes "bidet er ikke hårdere end hånden der holder tøjlen" er lidt malplaceret i denne debat, da den netop handler om at man smider et skarpt bid i munden på hesten for at stoppe den?   Hvis man så ikke gør brug af bidets skarphed i stoppet, hvorfor så overhovedet smide et skarpere bid på hesten?   Så er det da lettere at lade helt være 
Og hvad så hvis man ikke "bare" kan tage fat i den ene tøjle og dreje hesten rundt...? Siger bare at det ville jeg godt se dig gøre med min, det kan man ikke... Og den forstår neckreining 100%, men ikke i fuld speed...  Og nu er det ikke altid hesten ikke forstår ens stop signal, men den simpelthen bare vælger at det er meget sjovere at løbe stærkere end hesten bagved, også selvom der om 100 m er en krydsende cykelsti...?  Og Nej det er ikke lettere at lade være med at bruge et stærkere bid, for personligt har min bare en anden respekt for mine hjælpere, lige så snart den mærker vægten af stangen på tungen, og så skal der ikke mere til... Og ja så vil jeg altså bare hellere lige lægge det bid på en gang eller to og så ride på det bidløse 99 % af tiden og så have en glad hest der ikke er bange for sin mund, som han er når han har et normalt bid på... Det er for mig det der er hele ideen i at bruge et skarpere bid, at man ikke bruger det...! Så bruger man det rigtigt, man øger hesten opmærksomhed på ens signaler, så man kan bruge de andre hjælpere man har, og netop ikke kun tøjlen...  For ja min gamle dreng han har været rideskole hest, og han kan godt huske det...  Mvh. Lotte
Hvorfor kan man ikke lave en one-rein stop på din hest?  One-rein stop har ikke noget at gøre med om hesten forstår neckreining eller ej. Hesten har fysisk ikke megen muskelmasse på siderne af halsen, derfor kan man reine dem. Hvis du vil have den venstre om, så smider man højre tøjle helt og flexer hesten så mulen peger mod venstre stigbøjle. Så kan hesten ikke andet end at stoppe, da den ikke kan fortsætte fremad med hovedet til siden og den kan ikke kæmpe imod. Det kan den tilgengæld hvis man hiver i begge tøjler, for den har mange muskler fremad, så der kan den tage kontrollen. Jeg er skam ikke bidforskrækket hippie, men forstår bare ikke princippet i, at man uden videre rådgiver folk til at smide skarpe bid på deres ustyrlige heste. Og igen, hvorfor ride tur på en hest man ikke er 100 på om man kan stoppe? Jeg er nok bare for gammel, men jeg vil ikke udenfor ridebanen medmindre jeg ved, at jeg kan stoppe min hest på tur  Og i og med at det er skarpere bid der anbefales de rådspørgende ryttere herinde, så glemmes signal-træningen hurtigt - for det skarpere bid virker jo! Jeg mener bare, at det på lang sigt ville give bedre pote, at træne signaler som stop intenst med sin hest, så man ikke er i tvivl om, at den reagerer på signalet og respekterer sin rytter (og ikke "glemmer" denne). Og som Katja H siger, så glemmer folk også at informere om, at skarpere bid kan have den helt modsatte effekt på nogen heste. Har set mere end én hest panikke fordi den fik et skarpt bid i munden og selv var meget følsom.
 Jeg skal ALDRIG nogensinde igen tage voldsomt meget fat i den ene tøjle og dreje hestens hals så meget af at den ikke kan galopere.  At jeg gjorde dette, formoder jeg er grunden til at min part styrtede med mig, han gled og ladende på siden og jeg røg af og fik en skøn hjernerystelse. Han har været stukket af med mig ud af den blå luft på tur 3 gange. Gået rundt og opført sig pænt, kunne stoppes for sæde, mundlyd og tøjle i alle gangarter men pludselig i galop BUM så er han stukket af i max jordetempo, den får alt hvad den kan trække. Halsen er komplet stiv, munden der for 2 sek siden var helt blød er nu komplet hård. Jeg SKAL kunne stoppe ham, da der ligger en befærdtet vej, der går mennesker rundt osv. ikke langt væk. Og de gange jeg har forsøgt mig med at dreje halsen af er han løbet alt for langt efter hvad jeg har lyst til, før han er stoppet og ja, væltet den ene gang. Så stærkere bid, ja tak i dette tilfælde.  Efter at han har gjort sådan med mig har jeg fået forståelse for at man propper et stærkere bid på hvis hesten beslutter sig for at stikke af, stivne i halsen og blive hårde i munden.  Jeg er fortaler for at man i spring med en hest der styrter rundt træner stop osv. og at man også i skoven gør dette hvis hesten har travlt.  Men en hest der stikker af og stivner sig som ham, jeg har ikke en chance.  Hvis han ikke gør det igen så kommer der naturligvis normalt bid på. Men skal lige være sikker på først at det er stoppet helt.
Fordi når min hest stikker halsen frem og ned i bringe højde er den simpelthen for stærk, du kan ikke bare "rive hovedet rundt på den" og ærligt talt, det er altså heller ikke ret pædagogisk... Og det er forresten ikke den første hest jeg har mødt man ikke kunne det på...  Jeg kan skam sagtens stoppe min hest, altid også på hack, det tager bare lidt længere tid end på den blanke kandar, så man skal bare tænke lidt mere over hvor man rider stærkt, og hvornår man stopper. Og jeg kan bedre lide at ride med min hack, fordi min hest bedre kan lide det. Men jo, man skal signaltræne frem for alt, ingen tivivl, hesten SKAL kunne stoppe, og et skarpt bid er ikke altid den bedste og eneste løsning, og man skal passe på hvem man anbefaler et skarpt bid til, men jeg ville bare pointere at nogle gange er det ikke så dum en idé endda...  Mvh. Lotte
Giver Asfaloth ret i at nogle heste er så stærke at det er umuligt at hive hovedet om på siden. Jeg har brugt det som nødstop på den gamle nordsvensker hvis alt andet fejlede, på den unge, 650 kg's muskelbundt, oplevede jeg for et par uger siden at han overhovedet ikke reagerede da han blev forskrækket og jordede afsted på en mudret sti rundt i to skarpe sving, jeg tog begge hænder om den ene tøjle, lagde hele kropsvægten i, men på trods af at jeg er forholdsvist stærk kunne jeg simpelthen ikke få hans hoved ud til siden. Brugte så mange kræfter at jeg havde ondt i rygmusklerne 2 dage efter. Jeg har siden da kun trukket på ture, øvet, øvet, øvet, men blir jo nød til at ride på tur en dag, og håber da mit arbejde har båret frugt. Der er kun en måde at finde ud af det på.
Jeg vil så lige indskyde, at jeg har haft modsatte effekt. Jeg har redet med alm. bid, muffe, pessoa og glidetøjle. Skiftede til hackamore, som jo stadig er ret kraftig, og han reagerede super fint, men var stadig lidt stiv i kroppen. Nu har jeg så skiftet hackamoren ud med en sidepull, og han er nu lige så blød som smør, og meget samarbejdsvillig i alt. Så konklusionen er nej, jeg er heller ikke tilhænger af og bruge skarpere bid, fordi man ikke kan stoppe sin hest. Var engang af den holdning, men der vidste jeg heller ikke bedre - gør jeg heldigvis nu 
Med fare for at blive stemplet som dyremishandler/dårlig rytter, vil jeg gerne stille et spørgsmål. Hvordan vil I mene, at man skal træne stopsignal i naturen, når ponyen bliver fuldstændig døv for det almindelige bid? Her taler vi om en pony, der reagerer 100% på stopsignalet på almideligt bid på banen. Jeg har nemlig tit fået den der smidt i hovedet med, at jeg ikke skulle bruge et hårdere bid, men istedet træne stopsignalet hjemme på banen. Men altså, det hjælper jo ikke en fløjtende fis, når nu stopsignalet fungerer glimrende hjemme på banen, men er glemt så snart vi sætter i galop i skoven. Jeg kan jo ikke genskabe situationen fra skoven hjemme på banen. Så hvordan træner jeg stopsignal i skoven??? Jeg vil meget gerne lære det, men indtil nogen kan give mig et godt råd, fortsætter jeg i skoven med mit pessoabid med tøjlerne i midterste ring. Så kan jeg nemlig stoppe hende med et enkelt let tag i tøjlen istedet for med almindelig bid eller min sidepull, hvor jeg kan sidde og hive fra nu af og til juleaften og pony tænker bare "feeeeeedt med galop, jeg stopper dælme ikke lige med det første". Hej Jette. Puha et styks Bellotino i fuld ukontrollabel galop, så kan jeg godt forstå, du synes det var ubehageligt. Går det ellers godt nok med ham? Chanell er helt frisk igen, som du måske kan læse af mit spørgsmål 
Karina (Chanell): Jeg synes da ikke der er råbt hverken mishandler eller noget i denne debat. Så ved ikke hvorfor du har dine forsvarsbarikader oppe. Dog forstår jeg ikke, at så mange heste er ustyrlige på tur, men enormt velopdragne på banen. Jeg ville aldrig ride ud på en sådan hest, og desuden ville jeg tænke det sådan, at hesten har mere kontrol over mig end jeg har over den. Den respekterer ikke sin rytter 110% hvis den har behov for at "tage magten" og bestemme tempo selv, hver gang man er på tur. Jeg forventer at min lille fyrige Araber kan/gør det samme på tur som på banen derhjemme   Han skal lytte mindst lige så meget i skoven, som på banen. Og så ingen fri skov-galop før hesten er 100% kontrollerbar i skridt og trav, stop og start og vendinger.
du vil ikke ride ude for ridebanen før du kan stoppe den på tur.. men bliver du jo nød til at tage på tur ude for ridebanen for at finde ud af om du kan stoppe den på turen   hvad vil det sige at reine hesten
Jannie Jensen: Fordi jeg stoler på, at det grundarbejde jeg har lagt i hesten virker   Har på den måde undgået at sidde på en ustyrlig hest de sidste par år  At reine hesten mener jeg bare at lave et one-rein stop, som er forklaret i en af indlæggene længere oppe 
Jeg har en 10 år gammel vallak, som har været foldbums i et halvt års tid, da jeg er blevet mor og ikke har haft tid til at ride...Nu skal min datter dog i dagpleje, og så er der tid til ridningen igen  hvordan ville i genoptræne en hest, der har stået stille så længe? Jeg har tænkt noget i retning af masser sf skridt for hånd i en uges tid, så let longearbejde i 1-2 uger, og så mig på ryggen. Jeg vil naturligvis bruge lang tid på projektet, og vil ikke arbejde med samlinger og øvelser før han har fået en fornuftig muskulatur igen. Lyder det helt tåbeligt?
Prøv at se denne link, der står alt hvad man vil vide. Personlig vil jeg nok ikke starte med longen under genoptræningen, da jeg synes det belaster for meget. Men kun min mening 
... og jeg går ud fra, at den har gået på fold? Jeg ville da bare sætte mig op og ride. En halv times tid i skridt i starten og så lægge lidt trav ind efterhånden. Programmet som Katja linker til, har jeg brugt flere gange, det er helt fint. Baneridning/voltearbejde/longering bør efter min mening vente til hesten er godt i gang på fast underlag. God fornøjelse! Hilsen Sif
jeg vil gøre ligesom man gør hvis hesten har lige haft en sene-skade; Skridt 15 min og trav 5 min og lad den strække sig, og skift imellem volterne. Skridt af 10 min i den første uge. Og rid den hver dag. Og så ellers stille og roligt optrappe med ekstra min i trav, hvor det så ender med at den begynder på galoppen efter et par uger. - hvis du er interesseret i den plan jeg har fået af min dyrlæge, så skriv PB til mig, så mailer jeg den til dig  . Mvh. Lotte
Send den til genoptræning. Det kan faktisk gøres for et rimeligt beløb(ca. 3000 excl. moms pr. måned incl. opstaldning) og så er du sikker på, at det bliver gjort korrekt og i forhold til hestens ydeevne. Man kan godt læse sig til meget, men erfaring er meget bedre, da der ikke er to heste, der er fuldstændig ens og derfor kan man ikke kopiere en træningsplan. Den skal laver og især løbende tilpasses til hesten. Fordelen ved at bruge et træningscenter er også, at her bruges walker og/eller løberbånd, så man har fuldstændig styr på belastningen af hesten. Når man rider hesten, så er der mange faktorer, der kan være svære at vurdere, selv om man bruger stopur og kortlægger hele træningen.
Jeg ville også bare begyndt at skridte ture på den fra starten af. Ca 30 minutter, og så kan du jo fint mærke hvornår den er klar til at begynde at lave mere. 
jeg står i samme situation som dig.. Jeg startede med at let-longere ham i ca. 15-20 min og derefter skridte 20 minutter.. Derudover laver jeg strækøvelser, massage, fodrer med muskelopbyggende tilskud og sørger for og skridte rigtig meget.. Det gjorde jeg de første 14 dage, derefter begyndte jeg at trave og gallopere lidt for lange tøjler (max 5-10 minutter ialt), i let sæde.. Nu efter en måned, har han allerede bygget rigtig godt muskler på og jeg er begyndt at udbygge trav og galloppen.. Har desuden massør indenover og hun har sagt god for mit program.. (Det skal lige siges min hest er 17 år)..
Vi har lige fået lagt easy walkere på vores pony, og nu skal han så lige vænne sig tild en nye fornemmelse af de blødere sko   Han fik dem på igår, og han går virkelig anderledes, ligner mest en der ikke har forsko på, hans knæ aktion er fladet ret meget ud, ja han traver nærmest med en smule bøjede knæ   Ser lidt spøjst ud... han traver glad og gerne afsted.. det jeg vil spørge jer der selv har prøvet dem på jeres hest.. kommer de til at gå helt som før på jernskoene? Eller bliver de ved med at gå med lidt flade og forsigtige bevægelser fortil? Fik at vide der kan gå op til en uge, inden hesten har vænnet sig til dem, så vi tager det helt stille og roligt og med tålmodighed, kunne bare være interessant at høre andre der har prøvet dem?
Slet ingen der vil dele erfaringerne med skoene her?   Ved godt der ikke er mange der bruger dem, men slet ingen?
som har easy walkers på alle 4 - hun var stok halt 1 uge og så havde hun styr på fusserne igen. Hun træder ikke helt så godt igennem bag som på jernskoene.
Endelig en mere der bruger disse sko  Ok, det var lidt hvad jeg frygtede, mht at de vedbliver med at gå mere forsigtigt, ala ingen sko på nærmest... Vores havde ret meget knæ aktion før, og havde en ret rummelig trav, men nu er det med mere flade og kortere bevægelser, og han har svært ved at holde takten. Bagtil har han stadig jernsko på, men også her forplanter det anderledes bevægemønster sig, ved at han går med ret rette haser... Men håber sørme det ændrer sig, for det er jo yderst tiltalende med de mere skånsomme sko.. Jeg kan se vi ikke bor så langt fra hinanden, vil du skrive på privat besked, hvem din smed er? 
Hej har en unghest ( oldenborg) der skal tilrides nogen der kender et godt sted nær holbæk skal være en dygtig rytter der er vant til ungheste
Hvis det var så forfærdeligt og farligt, så undrer det mig at 90% af det amerikanske hestefolk bruger denne metode og at der ikke er flere amerikanske hoved-traumer på sygehusene  Har aldrig oplevet at en hest snubler pga. det. Og hvis du "bare" lader den løbe, så kan den jo også både falde, glide, løbe ind i noget eller ud på en vej - så det er da mindst lige så farligt. I det mindste får jeg stoppet min hest i modsætning til hvis jeg havde rykket bagud i begge tøjlerne og lavede tovtrækkeri med min hest.
 Igen, det er individuelt hvad man har erfaring med med den metode.  Jeg troede også at det var en måde at få kræet stoppet på, men efter hans fald, så gør jeg det ikke igen.
Enig med trådstarter. Kraftige bid blive misbrugt og man øver alt for lidt grundridning. Man har nemlig for travlt med at skulle fremad og stare stævner og gerne højere og højere klasser meget meget hurtigt. Så hvem gider øve start/stop/bak når man kan bruge et skarpere bid og ride den der LA man så længe har drømt om, i næste weekend? Jeg forstår godt rytterene! MEN jeg synes ikke det er ok! OVERHOVEDET! Samtidig tror jeg også at alt for få kender til den dybere mening med indlæring og hestens mentale evner. De fleste tror jo vitterligt hesten bare er fræk, skal sættes på plads eler synes det er skide skægt at løbe springbanen rundt (i frygt)  Jeg ligger stor vægt på lydighed i min træning. På alle punkter! Jeg har f.eks brugt meget tid på at lære min hest ikke at vælte ind i boksen når man trækker den fra fold. Den fik simpelhent ikke lov at gå ind i sin boks før jeg gav den lov! Der er ikke noget mere irriterende end at blive spiddet på boksdøren eller dørkarmen til stalden! OG jeg HADER når andre hesteejere ikke har trænet deres heste til at vente og ikke bare jorde ind i deres bokse. Så min hest blev trænet og fik små tap på sine pelsede forben og bedt om bakke hvis den gik frem uden at have fået lov. Uh, jeg var en hård hestemor når jeg bad hesten vente, selv om der lå mad i krybben! Jeg har det på præcis samme måde når jeg rider. Når jeg standser min hest så skal den STANDSE! PROMTE! Og jeg giver den altså ikke et skarpere bid på fordi den ikke gør det. Så øver vi det noget mere! Dog har jeg netop været i en situation hvor jeg har set mig nødsaget til at give min hest et skarpere bid på. For min hests part har problemer med at den løber fra hende på tur. Jeg har sagt at hun bare skal tage fat i tøjlen om hun så skal have en arm ind i munden på dyret eller have fast i bidringene så skal hun tage fat til den stopper. Men desværre skete der sidste weekend noget uheldigt. Den vippede hende af og løb hjem. den styrtede på vejen og slog sig ret kraftigt. Jeg kan ikke have siddende på min samvittighed at der sker hende eller hesten eller andre noget fordi der opstår et kommunikationsproblem mellem hende og hesten. Så derfor, for sikkerhedens skyld får min hest et skarpere bid på når hun skal ride tur i fremtiden. Måske bare for en periode. Det er svært for mig at fange problemet når jeg ikke selv er med på disse ture, så jeg kan ikke se hvad det er der er årsag til det sker. Og jeg kan jo godt synes det er mærkelig når jeg ingen styringsproblemer har på et almindeligt trensebid. Men på det punkt har måtte vægte sikkerhed før min ideologi. Og det skal siges at de er stærke i grundridningen. Der er intet problem i dressur og heller ej når hun springer baner med hesten. Men den tendens der er med at give stressede ponyer som løber for livet til springtræning, et skarpere bid på, kan jeg ikke lide.
Jamen jeg er såmænd ikke imod et skarpere bid til at indlære bedre vaner, HVIS det virker. Der, hvor kæden hopper af for mig (i øvrigt også i forbindelse med at man råder til at dreje hovedet om på hesten) er, når man lægger op til overfor andre og potentielt mindre erfarne ryttere (det ved vi jo ikke, når vi sidder her bag vores skærme) bare automatisk lægger skarperede bid på uden at rådgive om brug af og risici ved disse bid. Når man på den måde lægger op til at "det gør man da bare lige", så bliver det for det første acceptabelt og helt normalt at gøre på alle de heste også, hvor det ikke er eneste løsning. Dem, hvor træning kunne have givet ligeså godt eller bedre resultat. Men det er måske endnu værre at det bliver så "automatisk", at nogen får den opfattelse, at det er bare at tage det andet bid på og så kaste sig ud i kampen. At den manglende overvejelse får folk til ikke først at teste "hvordan reagerer MIN hest egentlig på det skarpe bid?", fordi der lægges op til at heste forventes at have én bestemt standardreaktion = blive lettere at stoppe. Nu kan man jo argumentere for, at folk selv burde kunne tænke sig til disse ting, MEN vi ved vel alle sammen, at ikke alle er lige erfarne, og derfor mener jeg, at man bør tage ansvar for, hvad man rådgiver folk til. Man bør, når man giver et råd, tænke over om dette råd kan få folk i vanskeligheder og så advare mod det. Er man ikke selv så erfaren at man ved, at det kan give bagslag, men gerne vil videregive rådet, kan man jo fortælle at man ikke har så megen erfaring, så modtager på den måde er advaret. Jeg synes som sagt altid at et skarpere bid er noget, man bør have gennemtænkt og testet, inden man bevæger sig ud i naturen med det. Det betyder ikke, at jeg er imod skarpere bid, bare imod automatsvaret, at man skal have skarpere bid på.  En helt anden side af sagen er, at det jo ikke altid er til løbske turheste det skarpe bid anbefales herinde. Ofte anbefales det jo også til forskellige træningsproblemer, hesten driller på banen, løber til springning osv.  Igen samme problemstillinger, men med mindre sikkerhedsmæssig berettigelse (i de fleste tilfælde i hvert fald, igen alle regler har en undtagelse eller 14).
Tanja du kommer jo ikke med nogen forklaring på, hvordan jeg skal træne stopsignal på tur. Jeg kan IKKE genskabe situationen på ridebanen, hvor stopsignalet fungerer 1000%. Hvordan skal jeg træne det??? Jeg vil virkelig gerne vide det, men har endnu ikke mødt nogen, der havde et godt råd, udover at jeg skal træne stopsignal hjemme på banen.....  Og at blive hjemme indtil hesten kan det, jamen jamen jamen, hvor mange gange skal jeg gentage at stopsignalet virker derhjemme? Jeg har nogen gange brugt det der med at dreje hende rundt i mindre og mindre cirkler til hun stopper, men det virker jo kun på åbne stykker. Jeg har hvert fald ikke lyst til at prøve det på en ridesti i skoven med en skrænt til den ene side og tæt bevoksning til den anden. Her er ingen ambitioner om stævner, da jeg ikke interessere mig for det. Her er ikke noget, der skal gå hurtigt, for at opfylde mine ambitioner. Vi rider grundridning, grundridning og mere grundridning hjemme på banen og engang imellem tøffer vi en tur i skoven. Hvis vi bare skal skridte og trave i skoven, foregår det på almindelig bid, men hvis jeg synes vi skal galopere, så kommer pessoabiddet på.... Indtil nogen kan komme med en idé til at træne stopsignal i galop, når ponyen HAR smidt hjernen. Jeg beklager da også tit, at jeg kun var 12 år og havde gået på rideskole én gang om ugen i 2 år, da jeg fik den her pony, der var nytilredet og knap var 4 år gammel. Jeg synes det var hylemorsomt at fræse i skoven og skidt da pyt med, at det tog flere kilometer med hiv og sving at få stoppet dyret. Det er 20 år siden og jeg er heldigvis blevet en del klogere og dygtigere siden, men lige det der stopsignal i galop i skoven, kan jeg sgutte greje og jeg har heller ikke mødt andre der kan. Men hvis nogen sidder inde med de vise sten omkring det, enlighten me, please. Og undskyld at jeg skrev det med dyremishandler, men jeg ved bare hvor hurtigt tråde herinde kan ende i, at der bliver kørt hetz. Dyremishandler var et forkert ord at bruge, men så se bort fra det og kig kun på "dårlig rytter", som jeg også skrev.
Hej.. en lille historie fra en hvor et skarpere bid var lykken.. Jeg købte en hest for et par år siden som var skovturshest i skridt.. Men fandt hurtigt ud af at den havde potentiale for meget mere.. den er aldrig skridtet alene og kun med en full soft hackamore ca monster meget for stor.. hans grime sad mere til.. han bytter det ud med et bid og bruger næsten et år på at få ham redet bare lidt op og få forståelse men han går i mod ikke fordi han er nervøs/bange men fordi han kan.. man var bestemt ikke i tvivl om at han var van til at få hans vilje.. og nej jeg havde ikke travlt ville hellere tage den tid det skulle tage og at vi så gjorde det med vilje fra os begge.. men det lykkedes bestemt ikke.. jeg snakker så med min veninde og jeg får ham derned og stå.. hun hjælper mig og vi bliver enige om at prøve et skarpere bid for at se om det kan lykkes den vej.. her begynder det så at gå meget fremaf.. jeg starter samtidig med en del jord arbejde for at få ham mere følsom for shenckler og tøjle.. for første gang lykkedes det mig at få ham til at tage hovedet ned og slappe af og runde ryg.. jeg var målløs, troede ikk mine egne øjne.. jeg kunne nu få ham til at slappe af i longen også og der kom nu fremskridt til den store medalje.. efter et par md byttede vi biddet ud med et alm 3 delt og jeg havde nu en hest jeg kunne ride uden at skulle arbejde hele tiden.. en villig hest som synes det var sjovt og som altid havde ørene fremme.. så efter et halvt år ville jeg til at gallopere.. haha.. det sys herren bestemt var et hit - ørene frem og så bare frem af.. og så sad jeg der - øhhh pruh musse.. men nai nai frem ad frem ad frem ad.. øhh da han endelig stoppede tænkte jeg hold nu op aldrig mere.. jeg var så glad for det var på bane og ikk i naturen.. for tøjlen var ikke noget der fandtes.. jeg fandt det skrape bid frem igen og øvede 14 dage med stop i gallop og da det så ligesom var forstået skiftede jeg tilbage igen.. men bidet er ikke hårdere end hånden der holder det.. det kræver stor omtanke at ride med skarpere bid.. og jeg vil gi nogen af jer ret når i siger at det er blevet alment bare at finde et skarpere bid.. det er blevet en nødløsning som bliver til permanent.. jeg byttede mit ud for at kunne ride på alm bid senere.. men mange bytter det ud og forbliver på det skarpe bid.. det synes jeg er forkert.. det er i mine øjne et mulighed for at forbedre ens muligheder.. men det er ikke bare sådan lige.. Jeg havde tur erfaring i skridt og trav da jeg købte min.. så denne tid har været en stor udfordring for mig - men jeg har også lært meget af det.. netop fordi det skarpere bid gør at man skal være hyper følsom på tøjlen og at hænderne skal være fuldstændig i ro.. 
: Nej, jeg kommer ikke med forslag til hvad du gør. Jeg er ikke guru-træner eller noget andet stort og jeg kan SLET ikke sætte mig ind i at have en hest der ændrer sig SÅ dramatisk alt efter om man er på tur eller på banen   Men jeg nægter stadig at tro på at et skarpere bid er den eneste løsning på det problem. - Også selvom jeg ikke selv er guru på emnet og ved lige præcis hvad at gøre. Men jeg havde nok kontaktet en der var skide dygtig på området ridning - istedet for at købe et pessoa-bid til krikken  Jeg har heller ikke hukuspokusset mine egne heste til at tage den læring de har med sig på tur. Men én ting ved jeg og de; at de får/fik IKKE lov til at opføre sig sådan uden for banen, og jo, så måtte ejg droppe turene indtil endten jeg alene, eller jeg efter at have kontaktet en dygtig hesteperson, fik skik på min hest og fandt ud af hvorfor den glemmer alt det den har lært på tur. Evt. er det respekten for mig som pilot som er udeblivende, for hvis hesten respekterede mig 100%, ville den også lytte til mig - også på tur! : Jeg har heller ikke sagt at man "bare" flexer hesten. One-rein stop er ikke noget man bare gør og gør med et pludseligt hurtigt og hårdt træk. Jeg øver flexing derhjemme og jeg øver one-rein stop signalet bare både skridt, trav og galop på banen. Så min hest ved hvad det er, hvad jeg mener med det og han er smidig/i træning til det. Det er den planlagte måde at gøre det på. Dog ville jeg undskyld, ikke tænke mig om 2 sekunder ved at gøre det på en løbsk hest på tur. Der er simpelthen alt alt for mange farlige ting der kan gå galt hvis jeg bare lader hesten fræse afsted med min vægt tungt og febrilsk i begge tøjler 
Jeg har så en unghest, der løber løbsk i ridehuset. Hun har gjort det 3 gange- og hun er så løbsk, at man på ingen måde kan dreje hendes hoved rundt- halsen er så stiv, at hun spæner af sted, hvor hun selv vil og i zigzag til rytteren ryger af  Jeg har så ikke turde at ride hende siden november, hvor jeg slog ryggen ret alvorligt- men har da siddet på hende i stilstand et par gange om ugen, for måske en dag tør man at skridte igen  Jeg har så arbejdet med hende fra jorden og her virker stopsignalet selvfølgelig 100 % og hendes respekt er i top. Så snart hun får rytter på og schenklerne strejfer hende, så er hun væk. Jeg havde slet ikke overvejet et skarpere bid, men kan da se, at andre krikker også kan lide at løbe stærkt- og at et skarpt bid kan hjælpe deres ryttere. Hmm. Måske er det et forsøg værd at prøve det på mit løbedyr. Arbejde fra jorden har i hvert fald ikke hjulpet synderligt på hendes trang til at løbe.
hej  er det ikke påfaldene at kandar ikke er påbudt i de mindre dressur klasser? det er fordi at ligesom med sporrer er de kraftige bid ikke er beregnet til at være "problemknusere". de beregnet til at gøre meget fine hjælpere endnu finere, et skarptbid er altså kun beregnet til ryttere med stor erfaring der rider heste med stor erfaring, ellers opnår man at gøre hesten døv for tøjlehjælpen. så for at besvare tanjas udemærkede debat om begynder ryttere der ridder med skarpt bid hvis det forholder sig sådan at beriddere og trænere benytter sig af de metoder, ville jeg bestemt skifte ridested. det er absurd at de med mængde rideteori de lære, skulle være i stand til at gøre det af uvidenhed og i såfald er de bare ondskabsfulde og lære det fra sig. med hensyn til tovtrækker episoderne, så kan vores overarme altså ikke hamle op med en veltrænet hestehals, så det skal man helt droppe. jeg ville nok vælge at skifte mit alm. bid ud (eller bare beholde det)med et meget blødt bid evt. gummi, og så rykke forsigtet i tøjlen (omg, jeg skrev det) , gentagende det med mere og mere kraft indtil hesten reagere, så skal den nok stoppe. derudover, deffinationen "at løbe løbsk" er en panik tilstand hvor hesten er umulig at stoppe, men det sker jo så også kun provokeret, hvis det er det i oplever vil jeg nok finde en anden turrute og når det sker bør man nok vælge et godt sted at stige af hesten eller håbe på man kan blive hængende indtil den har løbet panikken af sig.
Wictory (star): Jeg bliver lige nødt til at kommentere din sidste bemærkning, for mange heste løber ikke nødvendigvis løbsk! De løber bare fordi de synes det er skønt ENDELIG at kunne give den fuld gas, og kunne strække helt igennem. Jeg har selv én af slagsen (næsten nyindkøbt), og lige meget hvor meget du trækker i tøjlen hjælper det ikke, faktisk ligemeget hvad du gør hjælper det ikke. Han stopper først hvis han er ved at løbe ind i noget, eller når han går træt i galop efter - jaeee mellem 3 og 4 kilometer. - behøver jeg sige, at jeg er spændt på hvordan han bliver når han engang kommer i god kondi igen  Mht. til bid er jeg helt enig, for ALDRIG om jeg ville stoppe et skarpt bid i munden på ham, det er jo netop det og en tøjleklamrende rytter der i vores tilfælde, har gjort ham fuldstændig døv i munden, så han ikke forstår et stopsignal, og derfor bare drøner derud af når chancen byder sig. Må hellere få tilføjet at vi øver stop meget seriøst, og det virker fint i skridt og nogenlunde i trav nu, så mon ikke også vi engang får styr på galoppen  Mvh Anne
Tanja: Først og fremmest, så var det ikke rettet personligt imod dig, og jeg har ikke påstået at du har skrevet at man bare lige flexer hesten. Personligt synes jeg, at det er meget svært at kritisere og rådgive ud fra beskrivelser herinde, idet det er min erfaring, at der er MEGET forskellige heste til i verden OG at ikke alle hestefolk er lige gode til at få beskrevet hvad det egentlig er, der sker for dem. Derfor forsøger jeg heller ikke at dømme din metode på nogen måde. Diskussionen er i det hele taget lidt irrelevant for mig /udenfor mit kompetenceområde, for hvis hesten er umulig at stoppe på tur, rider jeg slet ikke ud på den, og rider jeg ud på en hest, lægger der megen træning bag, og løbende træning hele vejen. Aka. jeg befinder mig sjældent i den situation og ved ikke noget om den. Derfor er det måske også begrænset, hvad jeg har at sige om emnet. Det, jeg egentlig forsøger at skrive om er, at man skal tænke over, hvad man rådgiver andre til, at man skal tage et vist ansvar for, hvad man siger. Når man så rådgiver om bestemte metoder er min pointe så, at man netop ikke skal komme med en disclaimer "men det skal gøres rigtigt for ikke at være farligt/skadeligt/for at virke" etc. i en senere besked. Nu har jeg opfattet dette som en generel debat, hvor jeg ikke opfatter det som at du eller andre giver deciderede råd, men snarere debatterer forskellige løsningsmodeller. Derfor mener jeg ikke, at du har gjort noget forkert i dette tilfælde, efter min standarder altså. Idet debatten altså har handlet om noget andet. MEN forestiller vi os nu, at du havde svaret i en tråd omkring "min hest løber løbsk i skoven, hvad skal jeg gøre", og havde rådet til at dreje hovedet om på den (det hedder det, hvor jeg voksede op) på den måde, som du gør her, så ville det have været en af de ting, jeg ville kritisere. Ikke fordi, jeg ville have noget imod at lave dit one-rein-stop - det forsøger jeg at lade være at tage stilling til i dette indlæg. Men fordi du ikke skriver om at det bør trænes, eller om risici  Det er altså "fejl" i den måde, man omtaler tingene på, der er forstyrrende for mig. Jeg mener, at den måde man TALER (og skriver) om tingene på påvirker den måde, man tænker på tingene på, og hvordan man går ud og handler. Derfor er det for mig bestemt ikke ligegyldigt, hvordan der skrives i et forum som det herinde. Jeg kan selvfølgelig ikke diktere, hvordan i skal skrive eller jeres holdninger til hvad god norm for at skrive på HN er, men jeg kan da i det mindste forsøge at tage det op til debat  Jeg mener, at fx sådan noget som tendens til "bare at smide et skarpere bid på" uden at overveje dette med en kritisk sans, bl.a. er sådan en tendens, som der kan opstå når man TALER om tingene på en bestemt måde.  Problemet er ikke IMO, at man smider et skarpt bid på heste der er fuldstændig helt og aldeles umulige og sikkerhedsfarlige osv. uden. Sagt på en anden måde, er mit problem ikke de særlige tilfælde. Det væsentligste problem er IMO at man begynder at smide et skarpt bid på alle mulige heste, som rytteren har lidt svært ved. Dette tror jeg, at man mange gange ender med at gøre, hvis man får skabt en norm, hvor det er normalt bare at smide skarpe bid på uden at mane til overvejelse samtidig. Fordi jeg mener, at den måde vi skriver tingene på hænger sammen med den måde, vi tænker på eller kommer til at tænke på. Jeg forsøger således at give en anden vinkel på det emne, du tager op. Hvor du skriver om alternativer og muligheder, forsøger jeg at rette fokus mod, hvordan vi taler om det, og hvilke ord, vi bruger, når vi rådgiver andre. En lidt overset vinkel, i mine øjne 
Hej, Hermed et eksempel fra den virkelige verden: Min gamle pony kom til mig med en masse lig i lasten. Hun havde ikke været behandlet særlig godt, mundvigene havde efter sigende været flået op nogle gange, da ejerens kærester skulle stoppe den på skovture og den slags.... Før den tid havde den været kørehest, og så vidt vi kunne vurdere ud fra dens adfærd, havde den fået en del smæk med kørepisk. Se dette var jo mange år siden og jeg var meget ung. Det var før der var en rideskole rundt om hvert hjørne, og teorierne om forskellige træningsmetoder var slet ikke nået til DK for slet ikke at tale om det "Udkantsdanmark" jeg boede i. Jeg havde gået til ridning på en rideskole over 40 km fra mit hjem for overhovedet at komme til at lugte af hest (tak til min søde far). Dengang var heste udfaset af landbruget, man så nærmest aldrig en hest og man skulle være meget, meget heldig for at få egen hest - og det var jeg! Denne pony var rolig og nogenlunde trafiksikker, MEN når vi kom længere væk hjemmefra (jeg red kun ture på den, andre muligheder eksisterede ikke) end nogle hundrede meter, vendte den om og styrtede hjem, uanset om min far havde den i snor eller ej. Intet kunne stoppe den, og det var farligt med trafikerede veje. Ridelæreren på rideskolen anbefalede så et pelhambid med 2 tøjler. 1 almindelig tøjle og så 1 nødstop-tøjle. Det brugte jeg i mange år med stort held og fik ualmindelig megen fornøjelse af min dejlige, rare pony, som gennem min sparsomme brug af nødstop-tøjlen fandt ro og glæde ved at ride ture med mig. Senere fandt jeg frem til hackamoren, som gav min gamle ven fred i munden og endnu mere glæde ved ridningen, da fortidens uheldige oplevelser gennem den bidløse ridning ikke længere trængte sig på. Så nogle gange kan man bruge et stærkere bid til at ride en hest "finere", i stedet for ikke at kunne andet end at hive (uden virkning), OG opnå større sikkerhed for sig selv, hesten og omgivelserne. MEN samtidig vil jeg også godt sige, at med al den viden, der nu står til rådighed for hesteejere og ryttere (samt undervisere, der ønsker at blive endnu dygtigere), så skal man jo helst undgå at komme dertil, hvor eneste løsning på et problem er at bruge skrappere midler.... MVH Jette
Hvis en hest løber løbsk, ala jeg har en tiger i røven, så det sgu svært at stoppe den indenfor 100 m uanset hvor meget eller lidt metal den har i munden. Jeg lærte af en gammel jocky i sin tid, at den eneste måde at stoppe en hest på, når den først var begyndt at løbe på panikken, er at stille sig uden vægt i tøjlen og så ellers fløjte stille og roligt, eller tale beroligende. Nemt nok når man har 1200 m på Klampenborg. Knap så nemt ude i Hareskoven med 40 m til man topedere den lokale skovbørnehave eller en flok orker og elver. Har heldigvis aldrig haft en hest jeg ikke kunne stoppe inden for 10m på en skovtur og tror det er meget afhængigt af den enkelte hest hvad hjælper.
fordi amerikanerne gør det SÅ skulle den være helt i vinkel?? øhh deres reining ryttere overflexer, slider op i barrieren de bruger rodeo mishandling som underholdning ehhhmm nej du jeg tror sgu bare jeg holder mig til sund fornuft og alm hesteanatomi  At nægte en hest sit syn er da noget af det værste man kan gøre som rytter det er det samme som at fjerne rattet i bilen med 120 KM i timen   ..
Hej HG, jeg tror måske at jeg har placeret dette indlæg korrekt  Jeg er desværre gået ind i et problem med min fjordhest (9 år, vallak). Han har desværre fået en MEGET dårligt idé i hovedet om at man skal gå ud af traileren. Dvs. lige så fint han går op - lige så hurtigt går han ud. Han virker ikke bange eller stresset i situationen, og der er ingen stres da jeg bare træner det med ham. Engang (2 måneder siden) kunne jeg læsse ham selv men nu syntes han altså ikke at han gider at stå deroppe mere. Hvilket er utrolig frustrerende  Det er en lys 1½ hestes trailer en Henra Buffalo(den han har haft de sidste 3-4 år eller sådan noget). Han har foder i traileren, kerne, gulerødder og wrap/hø. Alligevel vælger han at skynde sig ud. Han tager en bid mad og går baglæns - i den tidsperiode kan jeg desværre ikke nå at ligge bagbommen i holderne.  Nogle gode idéer for at få ham til at blive deroppe? Bemærk at han ikke har noget imod at gå op, ja han nærmest skynder sig op, han gider vidst bare ikke at stå der. Han er altid blevet behandlet ordentligt og de køreture han har været på, har forløbet fint. Han har kørt mange gange. H J Æ L P  // Mille
Kontakt Torben Andersen, han har speciale i trailer-læsning.. Han kører over hele landet.. Hans hjemmesider er: 
Jeg kan meget anbefale Heinz Boss, han træner hestene efter Monty Roberts metoder. Han træner hesten til at de står på "vent" indtil der bliver sagt "værsgod" til at gå ud af traileren. Jeg ved ikke hvor du holder til, men Heinz bor på Stevns på Sjælland. Skriv hvis du vil have hans tlf nr.
Hej, mange tak for svar  Jeg prøver lige at kontakte dem  Fandt heinz boss's kontakt informationer her på HG  // Mille
Det lyder som en hest, som har fundet en fin løsning på gerne at ville have det foder, som er i traileren, og gerne ville opholde sig i det åbne, hvor den kan holde øje med omgivelserne. En helt naturlig hesteadfærd - som selvfølgelig ikke er særlig hensigtsmæssig, hvis man gerne vil transportere den  Jeg ville for en periode droppe foderet i traileren og jeg ville ikke forsøge at lukke bagbommen, før jeg kunne få hesten til at stå stabilt i traileren. Så ville jeg koncentrere mig om at få etableret et godt fremadsignal, som kan overtrumfe hestens lyst til at bakke ud igen. Selv foretrækker jeg at tappe med en dressurpisk. Hvis hesten ikke vil gå frem eller hvis den begynder at bakke ud af traileren ville jeg stille og roligt følge med den ud og samtidig tappe den let med pisken. Tapperiet skal fortsætte så længe hesten bakker og det   i samme øjeblik den går fremad igen. Der er nogen, der tapper videre, når den går fremad for at holde den igang, men det skal man ikke. Hesten skal opdage, at det kan betale sig at gå fremad for at slippe for tapperiet. Og den oplevelse får den jo ikke, hvis tapperiet fortsætter, når den går fremad. Hvis hesten ikke reagerer på de lette tap med pisken kan man forstærke det ved at tappe hurtigere, men ikke hårdere. Det skal ikke gøre ondt - bare være lidt irriterende. Det med at tappe med en pisk svarer til at sidde og vippe med en blyant. Det lyder ikke som om hesten er egentlig bange for traileren, så jeg tror ret hurtigt, du vil kunne nå til at kunne stoppe den i at bakke ud med et lille pisketap. Jeg ville ikke forsøge at lukke bag den før den står så stabilt i traileren, at jeg kunne gå frem og tilbage i det andet skillerum og bagom hesten uden at den bakkede ud. Så ville jeg til slut lukke traileren og give den foderet igen. Og de første gange ville jeg læsse af igen uden at køre. Men held og lykke - uanset om du vælger selv at arbejde med problemet eller om du henter hjælp fra en god instruktør.
Hej Nina, tak for svar  Trailerlæsnings-trænningen har for mit vedkommende også bare været at få ham til at gå op, og blive stående. Ros lige så snart han går op  Og ja, desværre er min gule dreng så klog, at han nok skal finde en anden løsning   . Det med tapperiet ville være en super god idé hvis det ikke havde været fordi at han ikke er glad for piske (der gik 2 år før jeg kunne ride med en pisk normalt - og han kan stadig ikke lide når jeg holder pisken i højre hånd). Dette er fordi han blev håndteret forkert som 3 års hingst, avler kunne ikke håndtere ham fordi han var så stærk og hingstet (der gik 2-3 år før han faldte til ro efter kastration). Men jeg tror jeg vil finde et andet prikke instrument, har nemlig brugt prikkeriet da han skulle lære at stå stille ved opstigning for mange år siden  Men det kunne godt være jeg skulle tage lidt afstand til foderet igen, hvilket jeg også har forsøgt - men så nægter han bare at gå op - først her bliver han stædig som et æsel ... eller fjordhest... Og når han først nægter, ja så går der desværre lang tid før han går op, så kan man gøre nok så meget  En kombination af en klog, stærk og stædig hest kan i nogle tilfælde være rigtig irreterende :/ Men jeg vil teste forslagende  //Mille
Jeg tænkte på om du skulle øve ham i 'bliv stående'. Hvis du først trække ham op på rampen f.eks. 1/2vejs. Så stopper ham, stå stille i 5-10 sek og så bakkede ham ned igen. Så kan han prøve at stå stille i længere tid, og han skal gå lidt længere op og stå stille. Så 1/2vejs inde i traileren osv. Men sådan at det er DIG der bestemmer HVOR han skal stå og hvor lang tid han skal stå stille.
Der kan uden tvivl etableres andre frem-signaler end pisketap. Jeg ved at nogen bruger at svinge et tov mod hestens skulder. Jeg kan bare ikke uddybe det, da jeg ikke har erfaringer. Man kan sagtens bruge foder i træning af trailerlæsning. Lige nu er du bare der, hvor din hest har fundet en smart løsning så den både kan få foder og være uden for traileren. Hvis du skal bruge foder skal du bruge det som en belønning, som du tildeler, når den har gjort det, som du har besluttet. Og så skal du gradvis øge kravene. Fx fodder når forben er på rampen, når forben er oppe i trailer, når hele hesten er oppe i trailer osv. Og når nu hesten har fundet ud af at tage fodder og gå ud igen, så skal du nok ret hurtigt begynde at arbejde med, at den skal blive stående og vente på belønningen mens du tæller til 20 før godbidden, og mens du tæller til 30 osv. Måske starte træningen i at vente allerede, når forben er på rampen. Men hvis din hest ikke er vant til at du bruger godbider i træningen, så skal du lige gennem en fase, hvor du aflærer tiggeadfærden, som ellers kan være meget forstyrrende for træningen. Hvis du vælger at få en træner ud, så er min anbefaling, at du undersøger om de er indstillet på at bruge tid på at oplære dig og ikke bare at træne hesten. På den måde får du mest muligt ud af de penge, som det koster - nemlig nogle værktøjer, som du kan bruge fremover både ved trailerlæsning, men muligvis også til andre former for træning. Og så er pengene særdeles godt givet ud  Håber du holder os opdateret - jeg finder det lærerigt at følge med i andres træning og prøve at "tænke med" undervejs.
Jeg kan egentlig godt lide dine idéer   - så tror jeg vil prøve dem som udgangspunkt for at få den gule til på sigt at blive i kassen  Da jeg selv skal læsse ham, helst uden hjælp når vi skal til at køre (på sigt når han bliver god nok...), så plejer jeg at lade ham gå op selv - altså så jeg er bag ham når han skal op. Så her kunne det være at jeg selv kunne prikke til ham f.eks. på hans lår. Kender godt skulder teknikken, er forsøgt - funker ikke. han tror han skal bakke. Han er vant til belønninger i form af mad når han f.eks. har lært trisk. Han er iøvrigt super lærernem og kan en del triks. Dog er det svært at tage ham seriøst når han syntes han ikke gider lave noget - så står han bare og smiler og sender bambiøjne  Min plan er lige pt. at lære ham fra jorden at ''stå'' mens jeg går fra ham - dette har han altid haft super svært ved fordi at han altid har haft super meget energi og ingen tålmodighed   Hvilket jeg begyndte på igår - og som han næææsten har mestret. Herfra vil jeg koble dette på traileren. Uden foder i traileren vil han nok stoppe op - og her vil jeg begynde mit prikkeri. Jeg er sikker på det nok skal lykkedes - han kunne jo engang  Men jeg skal nok holde jer opdaterede på den gules fremgang i traileren 
Hej Mille Ved ikke om det kan bruges men har et alternative forslag. Hvis du stille krybben med foder så han lige netop ikke kan nå den også tager du den op og rækker den hen til ham. Efterhånden stiller du krybben længere og længere tilbage i traileren, altså tættere og tættere på rampen og stille og roligt vender ham til at du tager foderkrybben og giver ham. Så burde han efterhånden vende sig til at der går lidt før han får foder/belønning. Når så han er god får han først foder efter bagbommen er lukket. Håber det gav mening. Knus Heidi
Nu her i dag, hvor vejret er så godt, tænkte jeg at jeg ville læsse dyret - eller i hvert fald træne det  Longe tov i grimen, så jeg kan stå bag ham samtidig med at han går op. Ikke noget fodre i traileren. Massere af gulerødder ved hånden. Og en masse tålmodighed. Jeg startede med at få ham til at stå på rampen - hvilket ikke gik så godt, da han bare ville fortsætte op.   Fint nok, jeg fik ham i stedet for til at stoppe midt inde i traileren - så langt ude at man ikke kan sætte bom på. Her drillede jeg ham med et stykke gulerod for så at få ham til at stå stille det samme sted i længere tid. Når jeg fik det ønskede resultat, fik han godbidden og jeg fik ham til at gå ud. Dette gentog jeg en del gange. Herefter var det så at få ham helt op til forbommen. Her ville han ikke stå i lang tid 2-3 sekunder - ligeglad med godbid, dog sagde jeg bak hver gang og han fik en guffer når han var ude. Dette gentog jeg rigtig mange gange. Efter dette blev ham mere opmærksom på godbiden og han havde tid til at jeg stod og viftede med den foran mulen på ham, så kunne jeg få ham til at stå i længere tid. Dog gik han ud ligeså snart han fik gufferen. Så blev der forsøgt med at der var en godbid klar lige så snart, at han havde fået den således han måske kunne snydes til at blive længere tid, så sagde jeg bak og han fik ikke guffer nr 2 i traileren, til gengæld fik han en udenfor   Dette fortsatte jeg med og han kunne derfor stå i længere tid  Tilsidst da han stod længe nok, satte vi bommen for - da lyden måske også kan have en indvirkning på at han vil gå baglæns. Dette kunne lade sig gøre   Bommen kom dog af næsten med det samme igen - det var bare det at den blev sat på  Stolt af den gule, han tog det pænt. Det tog lang tid, men problemet er stadig ikke helt løst da han gerne skulle kunne gøre det mere af sig selv, altså uden hjælpen af for mange guffer. Så jeg fortsætter træningen og håber han vil blive bedre. Jeg vil sige, at jeg blev overrasket over hvor godt dette gik, når jeg tænker tilbage på hvordan det gik sidste gang - hvor han virkelig nærmest væltede baglæns.  //Mille
Hej Heidi, tak for svar   Tror måske jeg har en løsning på den gules problem. Dog ville din metode måske ikke hjælpe, da han har det med at følge krybben. Han er meget opmærksom på mad, og ville højest sandsynlig bakke med maden, hvilket ville være svært at stoppe, da han er utrolig selvsikker og voldsom i sin bevægelse.  // Mille
Dejligt at høre, at det går fremad  Der er nogle ting i din beskrivelse, som bekymrer mig lidt - og måske handler det bare om de fantasier jeg får, når jeg læser din beskrivelse, og har måske intet med virkeligheden at gøre, og så skal du bare se stort på mine kommentarer. Der hvor du har fået ham til at stå midt i traileren skriver du:    Og lidt senere skriver du:  . Jeg ville ikke bruge godbiderne som lokkemiddel i en træningssituation. De kan godt virke nogle gange, men så snart hesten er bare en anelse stresset (måske når den er træt og skal læsses for at køre hjem) så vælger den bare godbiden fra - og bliver udenfor traileren. Jeg ville træne et signal for gå-frem (svarer til at blive stående, når hesten vil bakke), og så først tage godbiden frem   at hesten havde løst opgaven. Men på den anden side kan jeg godt finde på at bruge godbider som afledning ved tilvænning til noget, som hesten er bange for - og det er måske det, du har gjort - tilvænnet hesten til traileren. Rent faktisk nåede du jo frem til, at kunne sætte bommen på, og sådan en succes er jo et utvetydigt signal om, at du har gjort noget rigtigt i træningen. Så mine bekymringer er måske helt ude i hampen  Fortsat helt og lykke.
Jeg fik min mor til at stå foran og vifte lidt med sådan en gulerød   - men smart med en stang     haha. Min plan er at jeg på sigt, læsse ham helt mens jeg står bagved, og derefter gå op foran ham og give en gulerød. Ligenu, må der bare være lidt mellem måltider :/ Og jeg tror ikke du er helt ude i hampen   Dog tror jeg at det er lige meget om hesten gør det med lukkede øjne uden at være vant til at få noget, hvis den er i en stresset situation - forstået på den måde, at hesten nok slet ikke vil gå op lige meget hvad hvis den er meget stresset  Men øv at det skulle regne i dag, det er ikke ligefrem det bedste læssevejr :/
Jeg har haft det nøjagtig samme problem med min gamle DV vallak. Han var desværre bare så høj, at han slog hovedet mod traileren, når han kastede sig tilbage ud af den. Han var overhovedet ikke bange for traileren, når først han stod der, stod han SÅ pænt hele vejen, var helt afslappet, og spiste alt der bæev serveret. Første gang jeg skulle læsse ham, tog det 3 timer. Så jeg forstår din frustration! Men jeg er enig med andre i, at det er en super idé at gå op i traileren lidt af gangen. Gør små stop på rampen, og roooos ham helt vildt! Og så øv trailerlæsning mange gange, gerne når I ikke skal ud og køre, men har god tid til at øve det. Med min dreng var det så grelt, at jeg altid måtte have en hjælper, der stod klar med en line bagved ham. Bare til at give ham et lille hjælpe puf, hvis han lagde an til at bakke ud. Men til sidst kunne han også læsses på 2min, uden bøvl  Så pøj pøj med det 
trailerload er nok det mest spændende at træne, da der er så mange ting, der spiller med eller imod, når man skal læsse hest. Det er umuligt at give gode råd, når man ikke har set hesten ved trailer og set hvordan den reagere. Stort set alle heste kan lære at gå i trailer, som f.eks Reina her: det kræver blot lidt arbejde og ikke mindst at man læser hesten, så man kan fjerne evt. problemer.
Er der nogen som har prøvet en bitfit?? her er et link til den. vill være super med nogen der kunne fortælle om den virker og hvordan!!!
det den måler er størrelsen på biddet, det vil sige bredden som passer til hesten. Og den virker helt klart til formålet. Jeg synes elksempelvis det kan være svært at finde ud af hvor brede mine ungheste skal have deres bid, fordi de gumler en masse på biddet de første gange, og derfor er den her god til at få bestemt størrelsen fra starten af.
takker for svaret så tror jeg at jeg vil købe sådan en...
Hej. Jeg ved en del om det, da min datter går til det, men hvad vil du gerne vide?
Du kan finde noget af det her på DRFs hjemmeside: Prøv f.eks. at kigge under "materiale til download" vh Elisabeth
Hejsa... Jeg har fået denne nye hoppe som lider svært af seperations angst, dog er der allerede gode fremskridt men kun iforhold til at fjerne hende fra de andre.. Når de andre fjernes fra hende, er sagen en helt anderledes... Hvis jeg står op staldgangen, og en anden hest bare trækkes ud af boksen, begynder hun allerede at spænde op - hvis de går ( om det så bare er et par skridt mod udgangen) ja så er hun stresser hun helt op omgående, og er ved at vælte mig og alt omkring sig, i sine bestræbelser på at komme med ud... ( også selv om der står andre heste i boksene omkring hende ) Jeg har selvfølgelig mine egne ideer til træningen - men input fra andre der har erfaring med dette, ville ikke være nogen skade til da jeg må sige, at jeg aldrig har oplevet dseperationsangst i så svær grad ... På forhånd tak..
Jeg ville gøre det at jeg aftalte med en af af de andre på stedet at vi gik ned i ridehuset med en hest hver, hvor at du så står med din hoppe i et langt tov evt. longetov, sat i ringen ude på siden af hovedet i stedet for nede under hovedet så hesten kan løbe rundt om dig i stedet for at den bare kan løbe væk fra dig.  Derefter ville jeg bede min "hjælper" om at trække hendes/hans hesten ud af ridehuset.  Det vil selvfølgelig tage noget tid før din falder til ro igen, men når dette endelig sker så kan din "hjælper" komme ind igen så hesten bliver rost på den måde for den gode opførsel når den endelig slapper lidt af. Derefter skulle panik udbrudene meget gerne blive kortere og kortere og til sidst helt forsvinde.  Dette kan selvfølgelig tage noget tid og kræver tålmodighed, men det er den løsning jeg ville bruge  Held og lykke med det 
Jeg ville bestemt ikke lade min hest løbe omkring mig, da bevægelse kan stresse hesten mere op og man så ikke kan holde den.. Synes mere som om det lyder som om den ikke "ser" dig, den er kun fokuseret på de andre heste og ser kun dig, når der er ro ved de andre heste.. Hvis jeg har forstået dit spørgsmål rigtigt, ville min træning gå ud på og få hesten til at se dig og respektere dine signaler.. Det ville jeg gøre med og starte med at træne den via gå-ture.. Træn stop, bak, gå langsomt uden og overhale og uden at trække, sætte tempoet op igen uden at skulle trække den fremad og til sidst at skulle stå, indtil du giver signalet for, at den må gerne må flytte sig.. Grunden til denne slags træning, er for at hesten skal se dig og reagere på dine signaler.. Når de sidder "i skabet" kan du få en af de andre til at prøve og fjerne en hest lidt væk, brug de signaler du allerede har indlært din hest, hvis den prøver og mase forbi dig, bak den og stil den hele tiden tilbage i samme udgangsposition, som den kom fra.. Det er MEGET vigtigt du bevarer roen og virker bedøvende ligeglad, vær rolig og afslappet, bed hesten om det du gerne vil, når den gør det lader du den bare stå og slappe af.. Samtidig står du bare og glor ned i gulvet eller et eller andet ligegyldigt.. Hvis du hele tiden roser den via stemme eller klap, kan hesten godt miste fatningen, istedet for roser du hesten ved at lade den være og give den lov til at tænke over hvad det egentlig var den bad dig om.. Efterhånden kan du få den anden hest til at flytte sig længere og længere væk.. Når det virker og den er fuldstændig afslappet, så tag en ny hest osv.. Senere to osv osv.. Håber du forstod min beskrivelse.. Held og lykke.. 
Helt i orden, men må så også sige, at også der er jeg uenig..  Hvis hesten kommer op på siden af dig eller får næsen lidt foran dig, kan det ende i et "tov-trækkeri" og der vil hesten ALTID vinde, da den er stærkest.. Istedet mener jeg, man skal placere sig foran den, så har man mulighed for både at bruge kropssprog og små ryk i tovet (et ryk kan hesten ikke "kæmpe" imod, hvorimod ved et træk, kan den lægge sin kræfter i din hånd og trække til), derved har du pludselig to signaler du kan sende hesten og den kan bedre "se" dig.. 
Jeg har selv en hest som er ret svær mht. seperation, og sådan har den altid været. Det eneste, jeg kan gøre, er at træne det hele meget forsigtigt og meget langsomt; der er ingen nem løsning på den slags problemer. Jeg har taget tingene i bitte små skridt. F.eks. at hesten får ros for at stå pænt, når en anden hest forlader sin boks. Så udvider man med, at hesten bevæger sig mod udgangen, osv. osv. Det skal gå VIRKELIG langsomt - og måske kan din hest kapere meget mindre, end du tror. Men det handler om at udvide det, den kan klare. Med tiden går det hele meget stærkt, og så kan den pludselig det hele. Men det skal vedligeholdes   Den fejl har jeg selv lavet for nyligt, og det kostede mig en klemt finger, som er 3-4 måneder om at komme sig ifølge min læge. Jeg var ikke opmærksom på, at problemet ville blusse op, fordi der var udskiftninger på foldene. Men så er det bare om at tage fat i det grundlæggende arbejde, og igår blev vi forladt af to foldkammerater i ridehuset uden nogen form for problemer, det er ret sejt, synes jeg. Det vigtigste for mig i træningen af min hest er, at hesten er rolig. Den skal have lov til at blive lidt nervøs, men den skal være under kontrol. Hvis den ikke er det, så har jeg presset for meget. Det væsentlige er, at hesten kan stå stille - den skal ikke have lov til at stresse sig selv endnu mere op ved at fare rundt om dig eller noget andet i den retning, det gør det kun værre. Men der er heller ingen grund til, at hesten stresser over at gå. Så for mig er det gå - stop - gå - stop. Begge dele for løs snor. Ud af stalden - ind i stalden - ud af stalden - ind i stalden. Osv. osv. Bitte små skridt, så kommer det hele i sidste ende. Held og lykke 
Jeg har også en hest som absolut ikke kan lide at blive efterladt. Jeg er begyndt at klikker-træne med ham og det går rigtigt godt. Jeg har haft mest problemer med at have ham stående i spiltov i ridehallen. Hvis en anden hest blev trukket ud blev ham meget nervøs. Jeg har trænet sammen med en veninde, som trækker hesten ved siden af ham ud - når han står stille - klik og godbid. Vi er nået til at han bliver stående pænt når jeg er i nærheden (inden for 5 meter), men arbejder langsomt frem imod at jeg kan gå helt væk fra ham og andre heste kan trækkes ud og ind unden at han bliver stresset. Det tager selvfølgelig lidt tid, men jeg er sikker på at det nok skal lykkes. Mit mål er at jeg kan have begge mine heste med i ridehallen - og ride dem en ad gangen uden at skulle være afhængig af at haave en veninde med. Held og lykke med træningen:-) Ditte
Jeg tænkte også klikkertræning, da jeg læste dit startindlæg, D1. Det lyder som om, at du i din træning med at fjerne hende fra andre med succes har fundet balancen i at udfordre og stresse hesten en lille bitte smule og undgå at stresse så meget, at hun ikke kan kapere situationen. Den samme balance skal du selvfølgelig også forsøge at opnå, når det er de andre, der forlader hende - som Rasmus-modsat så fint beskriver. Det kan selvfølgelig være umuligt, hvis de andre ryttere gerne vil ud at ride - men måske kan du alliere dig med en hjælpetræner, som så kan starte med at åbne boksdøren til hendes hest uden at trække den ud, før din hest kan kapere det osv. Når hesten er vant til klikkertræningen kommer den til at nyde det. Tina MJ, som er uddannet indenfor hesteadfærd, har beskrevet i en tråd, at klikkertræning udløser endorfiner i hestens hjerne. Endorfiner er behagelige for hesten og nedsætter stress. Klikkertræningen kunne derfor være en udmærket metode til at få nedsat stresniveauet og kommme igang med at få fremskridt også når det er de andre heste, der går.
Jeg tror desværre du har misforstået det jeg har ment, hvilket nemt sker over tekst 
Jeg er den let anstrengte ejer af en storammet hoppe - trakehner  , 172 og som også lider AF SVÆR SEPERATIONS ANGST ... HUN ER BADET I SKUM-SVED EFTER 10 MIN - hvis forladt af stald kammarat, lyder dramatisk og er sjældent sket da jeg simpelthent tror hun ville hænge sig over boks døren hvis det blev ignoreret ... hun er i mange situationer ret svær ... hun har været halt i 1,5 år en kronisk skade som er brudt op igen og som ikke kan behandles .. hun er nu halt fri og jeg er så småt begyndt at longere hende ... gå ture etc. det som er så utroligt med hende er at hun er utrolig rolig samtidigt med at hun på et split sekund kan stresse totalt op eksempelvis ved seperation , da er hun TOTALT uberegnelig og har ingen respekt overhovedet ... jeg har trænet hende fra jorden , men nok ikke konsekvent nok - pga manglende tid ... men har nu læst jeres indlæg og vil forsøge at få hende til at respektere mig mere .. netop ved hjælp af placering etc . hun er ekstrem føslsom og meget lydhør NÅR hun ikke har den angst inde over ... men når vores pony er ved siden af slapper hun af - men har , som tydeligt mærkes -. hele tiden fokus på om den er inden for synvidde .. forsvinder den - bag et træ på folden eksempelvis - stresser hun straks op og mister fuld komment fokus på mig ... under træningen ... ååhh ja ak og ve ... håber på en bedring snart ellers giver jeg op
Hej, Jeg har ikke lige et link til dig, men prøv at søge på Ellen Ofstad på nettet. Hun har på sin hjemmeside nogle gode videoer til inspiration til trailerlæsning, der minder lidt om det, du har haft gang i. Hun gør meget ud af, at hestene skal have så meget lyst til at komme ind, så de næsten skal holdes væk fra traileren, indtil de får LOV til at gå ind (og hun bruger foder). Hun siger selv, at hun træner hestene mere i at gå UD af traileren, da det er her, der sker flest uheld med hestene (skævt ned, for hurtigt, vælte bagover o.s.v.). De skal gå ud langsomt, roligt og med korte skridt. Desuden er hun af den mening, at der skal bruges masser af tid på at lære hestene læsning, før man overhovedet begynder at køre med dem, og det kan jeg godt lide. Jeg synes i hvert fald, at hendes videoer er meget inspirerende. MVH Jette
Hej Trådstarter. Kan du fx. lade din hest gå op alene og så du selv står bagved? Det gør vi med vores. De går selv ind og vi lukker bagbommen bagved. Ligeledes når de skal ud. Binder dem op, går rundt om traileren, åbner og hiver dem i halerne og de bakker selv ud.
haft den fornøjelse af at min vallak- som iøvrigt er iskold over for trailere, bare havde opdaget at man ku gå helt ind i vognen, hyggespise lidt, og så vælte ud, når nogen begyndte at rumstere med bagbommen. Vi nåede dertil, at han efter et visit hos dyrlægen og 2 timers læsseforsøg måtte bedøves af en vagtdyrlæge for at komme hjem:( Så fik jeg nok trods alt. Dagen efter derhjemme læssede jeg ham flere gange uden problemer, så blir man træt. Nå men vi skulle så ud og køre i forb. med en flytning efter nogle uger. og dyret gad lige som din hest, godt gå op i traileren, men kom lige så hurtigt ud, når der blev rodet bagi. Så kom en hjælper med en longe, bandt den fast i den ene side af traileren, bag om numsen på hesten som var stilt foran rampen, og så longen igennem noget på den anden side af traileren, så der kunne "ståes imod" når hesten gjorde modstand ved at bakke. Jeg gik op med hesten og longen "fulgte med". Da de så skulle lukke bagklappen og min hest forsøgte at gå ud, så var longen klar, min hjælper strammede til, og det tryk syns min hest åbenbart var ok, for den gik op igen.Han forsøgte et tamt forsøg på at gå ud igen, snoren var stadig stram, når hesten gik ind i den (virkede lidt som bagbom) og siden da har min hest vadet lige ind-og han blir der. han skulle bare lære man ikke selv vælger, hvornår man vil ud. Håber ikke det lyder voldsomt, for det er utrolig stressfrit og nemt(og vildt svært at forklare). Har bare altid selv nægtet at en longe bagi ville hjælpe, fordi vi førhen har gjort det, hvor vi selv har holdt begge ender på hver side af hesten og så er vi bare blevet trukket med rundt af hesten, når den er bakket ud.. men på denne måde er det bare super nemt. Og det her er altså en hest som i 3 år har været lidt af en pest at skulle læsse. Nu tar det ingen tid og det rart for alle parter.
nu har jeg ikke lige læst alle indlæggene... en idé kunne også være, at du anskaffede dig en klikker og træner ham langsomt op i den trailer! du kan evt indrette traileren lidt anderledes, så det ser anderledes ud! forandringer er godt for hesten, da den ofte - ligesom mennesker - forbinder små uskyldige ting med følelser. prøv at tage ham ind i den anden side og ros så meget du overhovedet kan når han går op! brug stemmen, klik løs på klikkeren og giv godbidder i massevis! og så bare lad ham gå ud igen, uden klik, eller nogen form for ros, men heller ikke gør modstand! så prøver du bare forfra og forfra! så længe han står der ros, ros, ros! så tror jeg nok det skal hjælpe! 
Jeg har selv et stk gul pony, som har sin egen mening, manglende respekt for den der trækker, og en enorme styrke. Ham kunne jeg heller ikke læsse da jeg fik ham, han gik bare den anden vej når jeg nærmede mig traileren, og han ville også kun gå ½ inde, så bakkede han ud, vende om og traskede afsted med mig slæbende efter sig i snoren  Det blev for meget, for mig. Den gul blev placeret forand rampen på traileren, iført et longetov i grimen. jeg gik ind i traileren lagde longetovet over forbommen, og ud igen. så kom den ene ben op på rampen, så det næste. ponyen blev rost. så stillede jeg mig på siden at ponyen, og klappede ham blidt i popoen, sammentidig med at jeg trak lidt i longetovet. han forsøgte da mange gange at forlade området, men med trailerns hjælp, havde jeg krafter til at holde ham. Efter lidt tid gik han næsten helt ind, men så ombestemte han sig. men da havde jeg jo hjælp fra trailerns forbom, til at holde kontra, det opdage han hurtigt, og forsatte ind. og stod pænt. Nu havde jeg så stadig fat i hovede på hesten, og kunne ligge bommen på, uden han bakkede ud. Derefter blev longetovet taget af og hesten bundet fast. Nu har jeg kør med ham, ca 6-8 gange, med læsning (hver vej), på denne måde. Nu gider han ikke arbejde i mod mig, for det betaler sig jo ikke  Så her sidste gang jeg skulle til at ordne det med longetovet, inden trailerlæsning, valgte han at overgive sig fra starten, og gik bare ind, uden jeg nåede at sige eller gøre noget  denne metode har jeg brugt på mange heste, og altid med god resultat. MEN MEN man skal altid lige overveje, hvorfor hesten ikke vil ind i traileren først. hvis den er bange nervøs. er det IKKE en god løsning. men har man med en lidt stædig hest, der gerne vil bestemme hvor grænsen er, så er der en perfekt måde at, overbevise den om at du er trosalt stærker end den ( med trailerns hjælp ) ps. Det jeg fik ud af denne trailerlæsnings oplevelse, var at min gule pony, siden da ALDRIG har prøvet på at trække afsted med mig, det gjorde han elleres altid meget da jeg lige havde fået ham hjem. Held og lykke med trailertræning.....
Kig evt. læssetovet.dk Det virker også på de heste som "blæser" baglæns ud af traileren  Og det er en ganske stille og rolig måde at læsse/aflæsse sin hest i en trailer 
Dette læssetov, virker som en god idet.  det virker kun hvis man er flere til at hjælpe, for hvis man skal hive hesten ind oppe ved forbommen, så er der ingen til at tage bagbommen. og hvis hesten af uransalige grunde, får revet sig løs så har du intet reb at holde den tilbage med ! For hvis man både skal have de 2 snore som er snoget rundt om forbummen, + et longetov der skal trækkes med sammentidig (alså 3 tove), så bliver der noget af en bunke reb/snore inde forand i traileren. Hvis den kære hest så ombestemmer sig og forlader traileren i en helv.... fart. så forsvinder også den bunke snore/reb som ligger ved "ham/hende" der står og trækker hesten ind. så kan der opstå en noget farlig situation, kan jeg forstille mig. Men uanset hvad, så tror jeg at man skal vælge sin læssemetode, ud fra hvilke type hest/problem man har. og der findes ikke den perfekte måde at tvinge hesten ind. Torben er fantastisk hjælper, hatten af for ham. men hvis så ejeren efter længer tids træning af Torben, så står med "problemet" selv, og bliver nervøs. så er alt arbejdet spildt. for hvis ejren er nervøs, så bliver hesten det også.... Held og lykke med jeres læsse opgaver.. ( der sk. ikke noget mere irriterne, end at have en hest der ikke gider gå ind i en trailer, hvis grunden er at den bare ikke gider eller har lyst ) 
Hvis du se og snakker med "opfinderen" af læssetov, så skal man netop ikke være to. Men hvorfor ikke bare lærer hesten at gå op? Det er faktisk ikke så svært.
læssetorvet og brugte det med stor succes på vores ene hest. Men det hjalp ikke på den næste vi prøvede det på, han blev bare rigtig SUR, og vi endte med at opgive at bruge det, for det blev for farligt. Vi havde Torben Andersen ude, som sagde at det læssetorv, var noget fanden havde skabt en dag han havde ondt i maven. Efter besøg af Torben kan hesten nu læsses af en person uden nogle problemer. Man skulle ikke tro at det var samme hest. Jeg vil aldrig tøve med at ringe efter Torben igen, hvis jeg skulle få hjælp til læsning.
Jeg havde præcis samme problem som dig med min. Hun gik fint ind, tog en tot hø, og gik ud igen. Jeg kontaktede Torben Andersen, som var her en time, så kunne jeg holde hende i traileren og lægge bag-bommen på  Jeg har selv en 1½ hestes trailer, og med sådan en skal du passe på med at stå ude, og sende hesten ind, da hesten vil kunne tro, der er plads nok til, at den kan vende rundt derinde. Jeg står inde i traileren ,og beder hesten komme ind til mig ved at svinge tovet fremad mod hestens forben. Når hesten står i traileren, tager jeg det lange tov under for-bommen, går ned bagved hesten, tager bag-bommen og sætter den på. Så kan jeg gå op og binde hesten. Efter Torbens besøg, har jeg ikke hø i traileren mere. Torben fraråder enhver form for foder i forbindelse med læsning.
Jeg er blevet anbefalet en Santa Cruz Arthur de lux dressursadel til min kraftige Tinker af min sadelmager. problemet er at jeg kender ikke dette mærker har fundet billeder, men der er ingen af de omkringliggende udstyrsbutikker der har den så jeg lige kunne teste den inden jeg bare lige kaster 10.000 kr. efter sådan en sadel og den skal bestilles hjem af sadelmager så der kan jeg heller ikke prøve først??? Har du eller har haft en så vil jeg rigtig gerne høre dine erfaringe, både hvordan den ligger på hesten og er den nem at tilpasse samt hvordan sidder man i den - har den et godt sæde og støtte?? Fortæl fortæl.....
Hej. Jeg kender ikke sadlen. Aldrig hørt om den. MEN du er nødt til at prøve sadlen - den skal jo passe til dig på den ene side og hesten på den anden. Det hjælper dig ikke om jeg sidder godt i den - vi kan være vidt forskellige af statur, og vores heste ligeså. Jeg synes det bør være din sadelmager der tager risikoen på at tage sadlen hjem - og hvis den ikke passer dig, må den vel sælges til en anden. VH Gertrud
Halløj der. I dag tog jeg til en rideklub for at se et fastelavnsstævne, og blev som altid negativt overrasket af den ridning, der blev vist, trods det egentlig er ganske almindelig ridning.. Men at rive hesten i munden for at få den drejet i så snæver en vending, at den næsten glider, og bruge pisken hårdt når hesten ikke lige gør, som den bliver bedt om. I mit hoved gør en hest ikke noget forkert bevidst for at være dum - hvis hesten gør noget forkert er det fordi at rytteren ikke har trænet den ordentligt. "Problemheste" bliver ikke problemheste af ingenting.. Så når hesten ikke vil springe og focerer - mon ikke så hesten er nervøs ved springet, miljøet den befinder sig i eller andet? I mit hoved er enhver fejl rytterens fejl. Så hvad er meningen med alle de slag med pisken? Bør man ikke i stedet løse problemet på anden måde og uddanne hesten tilstrækkeligt? Og hvis det er for at straffe forkert adfærd - vil folk så VIRKELIG gerne have, at deres hest springer af frygt for at blive pisket? Jeg ville ikke. Og hvis pisken bruges for at få fart - hvorfor i alverden så ikke bare uddanne hesten bedre i signaler om at få mere fart på? Lidt random tanker herfra, jeg hader virkelig piske og andre former for afstraffelse. Jeg mener at forståelse for hesten og masser af træningen er vejen frem i stedet. Så er der nogen her der kan give mig en god forklaring på, hvad pisken i realiteten skal gøre godt for, psykologien bag og hvad folk forventer at opnå ved det? Jeg ser ikke at hestene bliver roligere af det, nærmere at de tager hovedet i vejret og tripper frustreret rundt.... Hvis det var et hvilket som helst andet dyr, ville man blive meldt for at slå det.
vel ikke meget anderledes end folk, der tror, de kan slå deres hund til at være lydig...   Trist.
Marcipangris  Folkder slår deres heste fordi de siger "Den er ulydig"  Hvis den er så ulydig? så må du jo finde grunden og fikse det! IKKE tæve hesten!!! Det lærer den ikke af - den lærer bare at pisken betyder smerte! Stakkels hest! 
I bund og grund er det jo fordi de har lært af andre, at sådan gør man og dermed ved de ikke bedre. Ikke at det gør det mere i orden at behandle heste sådan, fordi man ikke ved bedre, men ikke desto mindre så er det, set med mine øjne, forklaringen på problemet...
"Jeg ser ikke at hestene bliver roligere af det, nærmere at de tager hovedet i vejret og tripper frustreret rundt...." Ja, men er det ikke generelt rideskoleridning? Selvom jeg er holdt op med at se på det, kan det være ligeså slemt/værre at se en "dygtig" dressur-rytter lave gevaldige kæbetræk fra side til side hele tiden, så man tænker, at hesten må blive helt rundtosset. Her er jeg også holdt op med at kigge, så må andre beundre dem så meget de har lyst til.  Hvilken hest er mest lykkelig? Den der render rundt med hovedet i sky og spænder, eller den, der bliver forholdt på tøjlen, går ""stabilt"" og spænder?? Jeg synes, det er svært! Jo flere forskellige måder jeg ser at ride på, jo mere bliver jeg faktisk i tvivl. Vi er egentlig alle hårde ved hesten på en måde. Det der er mest naturligt for hesten er at smide ryggen og tage hovedet op. Det skulle man helst væk fra, under træning. Men det er jo ikke bedre at den smider ryggen, spænder og stritter med benene samtidig med at hive hovedet ind. Tværtimod! Så får man de to ting, som er dårligst for hesten på en gang. Hvad har hestens krop og psyke bedst af?? Helt klart vil en hest, der har frihed nok i sin krop til at kunne udføre det, den bliver bedt om, altid være afslappet, og når en hest er afslappet, har den ikke så stor tendens til at være bange. Udover forskning kan jeg skriver under på det, ang. min egen hest. Men kan man ride en hest, så den altid er afslappet? Så var det ikke en hest, de kan høre en lyd, den kan stritte imod ved en sidebevægelse. At de tager hovedet i vejret.. Måske har rytteren har haft tøjlerne for højt oppe, det sker især ved springning/lege. Jeg gjorde selv den fejl i dag, da jeg ikke kunne stoppe mit vilddyr, men opdagede heldigvis min fejl og sænkede dem, ellers var den rendt af med mig. Og har i øvrigt lært det på et kursus, at hvis man skal strække ud i hestens ryg "opad/nedad" også, så løfter man hænderne, og sænker dem igen, og hestens ryg og hoved følger med. Men synes det var en spændende sætning, og tænker selv over det.
Håber nogen vil hjælpe mig lidt på vej her... står lidt i en bid krise. Jeg gider ikke at hører for og imod bid og alt det andet som nogen mener de bare skal ud med hver gang. Hvad er forskellen på et tyndt og tykt bid?? Hvad er forskellen på 2/3-delt bid og et stang bid?? Hvilken bid ligger mest stille i munden på hesten?? Det var vist lige dem jeg havde indtil nu, håber der er nogen som kan hjælpe mig lidt...
Hej Jamen der er store forskelle på de bid du nævner  Det tre-delte er klart det blideste bid, det to-delte bryder jeg mig ikke om, da det klapper sammen i hestens mund hvis man bruger tøjlen, der er det tre-delte meget mere blidt og former sig bedre efter hestens mund. Stangbid er jo bare en lige stang som ikke er fleksibel. Jeg rider selv meget med stangbid og det virker kanon på min hest - men jeg rider også western. Det er vidst ikke set så meget i andre sportsgrene udover som ekstra-bid på en kandar  Tykke bid er i øvrigt blidere end tynde bid, da de er lidt skarpere. Men jeg vil anbefale dig et tre-delt bid til den tykke side, alt efter hvordan din hests mund ser ud.
Jeg kan også bedst lide 3-delt men det synes min hest så ikke om hun bliver meget urolig og trækker i tøjlen. Det hun pt. går bedst på er et 2 delt HS type 2 bid men stådig ikke 100% som jeg gerne vil hav. Men jeg vil prøve et tykt 3 delt med kugle som jeg har liggende det gik min gamle hest godt på, der er jo ikke andet for end at prøve dig frem... smiler Men kom gerne med gode råd og idéer... Og ja jeg har fået tjekket tænder så det er ikke dem, ville bare lide skrive det end folk spørg.
Det med en kugle i midten kan godt lyde som en god idé   Nogle heste kan bare godt lide at have noget at lege med. Ellers ville jeg måske prøve et blidt stangbid, da det er det bid der ligger mest stabilt og stille i munden, da det jo ikke er delt. ... Og som noget helt andet ville jeg prøve med hackamore, hvis det er fordi hesten ikke rigtig bryder sig om bid. Nogle heste kan bare fysisk ikke have bid i munden 
tænkt nemlig nok at en stang måske ville være godt... hvilken stang bid ville du anbefalde at prøve?? jeg går ikke så højt op i hvad andre gør med deres hest mere hvad hver enkel hest går bedst på... smiler har redet med en sidepull og der går hun en meget godt på dog synes jeg at jeg skal meget fat i hende for hun men jeg har endelig en hakomore liggende så den kunne jeg også prøve... dejligt med nogen idéer... smiler
Det er også det eneste rigtige at gøre - at lytte til sin hest omkring hvad udstyr DEN bedst kan lide    Jeg rider med sådan et bid her på Loke:   Det går han rigtig godt på og det ligger godt i hans mund   Det er købt hos Hööks.dk. Sidepull er også lige en tand blidere end hackamore. Hackamore er faktisk lige så "hård" som et bid, bare uden noget i munden af hesten - et godt alternativ hvis hesten bare ikke kan/vil gå med bid  Og så må man også starte distance og springning med hackamore 
okay godt at du er så sød at vejlede mig lidt... smiler Kan godt lide at det er som muffe det kan jeg så godt lide så der er lidt mere støtte i siderne for hesten. Kunne godt være jeg skulle gå ind og bestille sådan e bid det ser godt ud på billedet og det er jo værd at prøv... smiler Det ville godt nok være noget nemmere hvis vores kære heste kunne fortælle os hvad den gerne ville hav... griner
Ps. Undskyld mit øregas. Trænger vist til at ramme en hovedpude.
Jeg er fuld ud enig med I to første.   Jo, det tror jeg også selv er en del af forklaringen - men jeg forstår stadig ikke, hvorfor så mange bare lytter til, hvad de får at vide, frem for at bruge hovedet selv. Da jeg for efterhånden en del år siden red på rideskole, var pisken fast inventar i hver ridetime. Ungerne bliver konstant opfordret til at slå hesten, mest af alt fordi mange elevheste har en vane med at stille sig på midten og så bare stå der og ikke ville videre. Det i sig selv er da et rigtig stort tegn på at noget der gået galt, at hesten simpelthen ikke vil mere, og så får den bare med pisken.. Jeg drømmer om den dag, hvor en rideskole åbnes der træner horsemanship, alternativ ridning og lege med hestene. En rideskole, der viser, hvordan tingene rigtigt skal gøres.  Det skal du skam ikke undskylde, jeg synes kun at det er rart med en god lang tekst at forholde sig til. Jo, det er nemlig meget rideskole, og som skrevet herover er det jo et stort problem (i mine øjne) at rideskolerne lærer børnene at være voldelige overfor hestene. Men til dette stævne var der ikke tale om elevrytterne, men om unge ryttere med egne heste. Og jeg kan absolut hellere ikke holde alt det der "top dressur ud", men jeg holder det lidt for mig selv, for ellers bliver man svinet til herinde.. At hesten smider ryggen og tager hovedet i vejret er rigtig nok det naturlige for den, men så tænker jeg bare - at det er jo ikke helt "naturligt" at hesten skal arbejde måske flere timer hver dag med ekstra vægt på ryggen. Det er der, det bliver nødvendigt at få hesten til at bruge sig selv ordentligt, så det eksta, i grunden unaturlige arbejde, ikke ødelægger den. Jeg tror mest på hvad westernrytterne gør. Ned med hovedet i en afslappet stilling, så de kommer op og støtter med ryggen. Det er også den metode, jeg har læst mig frem til, er den rigtige at bruge når man skal tilride en hest. Lær den det første lange stykke tid at gå med hovedet ned mod jorden, og saml den så gradvist op så den stadig holder ryggen. Selv tror jeg dog ikke at jeg ville gå det ekstra stykke og samle hesten op. Og samtidig tror jeg at det er vigtigt at øve horsemanship og miljøtræning af en hvilken som helst art, man kan komme i nærheden af, så hesten bliver mentalt stærk, og derved ikke kommer til at gå forkert ved at være spændt/nervøs. Det eneste tidspunkt, hvor jeg tænker at hesten må have hovedet længere oppe, er ved springning og lege - men det udelukkende fordi at jeg tænker, at det er med til at den holder balancen i høj fart og skarpe sving? Dette punkt er jeg ikke sikker på, det kan da godt være at de stadig kan holde balancen med hovedet nede. Det ses bare altid i den form for ridning at de har hovedet oppe, især lige før et spring, og jeg antager at det må være for at holde balancen??
Vi er jo forskellige mennesker, hvoraf nogle er mere autoritetstro end andre. Hvis man f.eks. fra man er helt lille får at vide, at hesten er fræk, når den gør sådan og sådan og derfor skal have en i røven, så er det jo hvad man er opvokset med. Og færdes man derudover altid i miljøer hvor det er den overbevisning der hersker, og man desuden ikke selv sætter spørgsmålstegn, ja, så skal det jo fortsætte i den rille. Under alle omstændigheder så er det sgu lidt af en religion indenfor hesteverdenen. Jeg er uden tvivl selv til de videnskabelige undersøgelser, og ikke til f.eks. sådan en som Monty Roberts, der baserer hans teorier på helt egne erfaringer (som vidst ikke ligefrem er videnskabeligt baseret). Men selv indenfor videnskaben kan man jo være uenige med hinanden. Jeg tror på at oplysning er vejen frem, og at man viser folk at der findes (bedre) alternativer - uden at man samtidig punker folk oven i hovedet med at de ikke har behandlet deres ordentligt, for det er jo de færreste der bryder sig om at få det at vide, og man risikerer at de går i baglås når man siger det.
Mia F: Ah, det kunne jeg da næsten have tænkt mig frem til.. tak for infoen.  LouiseN (Happy End): Jeg tror, du har meget ret. Jeg kunne skam heller ikke finde på at gå hen og sige det direkte til folk, selvom lysten skam er der.  Og så vil jeg lige for god ordens skyld sige, at min mening med tråden ikke var at starte en diskussion om hvor forfærdeligt, det er - men jeg ville oprigtigt høre om der var nogle, der kunne forklare pointen, om den er der, for mig. Hvilket det ikke rigtig lader til, den er...
Jeg kan godt forklare dig hvad meningen med min brug af pisken er. Den er for det første min forlængede arm hvormed jeg kan give min hest signaler om min ønsker og jeg forventer at den viger for en berøring fra pisken præcis lige så følsomt som den ville vige for trykket af min hånd. Bum! Derudover så er den i nødstilfælde mit bagben. Jeg er ikke stor og stærk, men det er min hest, så jeg er da absolut ikke interesseret i en styrkekamp om hvem der bestemmer for så ved jeg da virkelig godt hvem der ville vinde! Det er naturligt for en hest at teste sin position i flokken og det sker altså mere eller mindre voldsomt, men kommer man for tæt på førehesten så får man altså en pedal og så lærer man, at det var nok ikke så smart... Selvfølgelig er der intet formål med at gennemtæske hesten, men budskabet om hvem der bestemmer skal altså klart igennem. For nogle heste er det nok at markere med kropssprog, men andre har altså indimellem bedre forståelse for en kraftig irettesættelse. Og ja, jeg mener og håber at jeg på et tidspunkt bliver i stand til at ride min hest fuldstændig afslappet fordi den ved at jeg guider den og hjælper den. Derfor bliver den ikke bange selvom den ser/hører noget, for den ved at jeg er der og så længe jeg ikke reagerer er der ingen grund til frygt. Den eneste spænding den vil have er når den arbejder korrekt gennem sine muskler med de øvelser jeg forlanger. Med det mål for øje bruger jeg min pisk. Ikke for fart, ikke for vrede, men for hjælp og forståelse. Jeg vil holde mig til emnet og lade dette være mit svar om hvad formålet med min pisk er, men for god ordens skyld vil jeg indskyde at heste i naturen ikke smider deres ryg. De kan bruge deres ryg uhæmmet og bære sig bedre med deraf følgende stor frihed fortil  //Desirée
Pisk er for mig til gavn, men ser tit det modsatte, gerne som nævnt ponyryttere, hvorfor jeg også elsker at se ponyspringning, der er nogle der rider deres heste flot, så er der dem der saver deres heste i holdning, ikke godt og så er der dem som pisker deres hest gennem banen, det er dem jeg venter på, for hvor det fryder mig(undskyld) at de bliver kylet af, dog en skam når nogle af dem bliver sat på dyret igen og så får pisk, spore og flåen i munden ikke for lidt:( For mig er det at have en pisk med på tur en ekstra hjelp til hvis der er noget hesten ikke vil forbi eller sådan noget, så er det en forlænget arm, men vi er slet ikke ude i tæsk, som jeg er meget imod... På dressurbanen er den lange pisk et redskab til at løfte/prikke/korigere måsen på, på den måde kan jeg hjælpe hesten til at flytte sig og derved vise den vejen, men igen heller ikke på nogen måde tæsk. Ponyrytter og for den sags skyld voksenryttere bliver da klogere og jeg ser meget mindre brug af pisken nu end da jeg var en purk, det er glædeligt... Af og til ser jeg træning hvor det går for vidt og her indrømmer jeg at jeg altid tager hestens parti og hvis en bruger pisken forkert i min målestok, så siger jeg de skal lade være med det og hjelper dem gerne til en anden løsning, men jeg vil ikke se på den magt anvendelse som man af og til finder... jeg bliver også gal over at se folk save eller hakke en hest i munden, for mig er der mange andre og bedere løsninger... Jeg mener at en hest skal kunne gå som den vil når det er tilladt af mig, men når jeg forventer den går samlet så gør den det om det er på tur eller ej, ja det er underordnet, jeg er og bliver førehesten, det må staklen bare leve med for jeg har betalt for hesten og derfor er det mig der bestemmer, hvis vi ikke passer sammen, ja så bliver kræet solgt, for hvad skal vi så med hinanden... man kan tvinge en hest til tryget, men ikke tvinge den til at drikke. på samme måde tror jeg ikke på at man opnår en afslappet hest ved vold...
mennesker tyr til vold i ren og skær afmagt. Når vi indser at det vi gør for at opnå et eller andet ikke virker. Så bruger mennesket vold. Det er ligegyldigt om det er dyr eller mennesker vi ikke helt har formået at få til at gøre hvad vi ønsker. Det er en reaktion man skal arbejde med. Det er noget vi har lært er ok. Når så man selv opdager at det ikke er løsningen så er det man kan komme videre og opdage at der er masser af andre muligheder. Det hedder vel udvikling. Hvor mange gange har man ikke hørt i et ridehus: klap den en i r*ven. Man gør det! Man tænker slet ikke over at det er forkert. Slet ikke som barn. Og tit tør forældrene jo ikke sige noget, for de har sjældent forstand på dyr. Og de ser jo at "alle" gør det. Vi skal starte til hundetræning i DCH på søndag. Og til infomødet sidste tirsdag fik vi klar besked på at det at slå hundene medførte hjemsendelse. Det er absolut ikke tolereret. Og det er vel i håb om at folk osse får øjene op for at det ikke er nødvendigt i dagligdagen heller.
jeg må desværre tilslutte mig at langt de fleste slår hesten fordi de ikke ved bedre eller i ren og skær afmagt... Jeg er fuldstændig sikker på at der ikke findes nogen rytter som rider for at være ond mod deres hest - for de fleste er netop hesten/ponyen deres kæreste eje.. de ved bare ikke bedre! Vi lærer hele livet (heldigvis), jeg rider feks. ikke på samme måde i dag som jeg gjorde for 10 eller 15 år siden.. jeg er blevet klogere/bedre/mere fornuftig... jeg har heller ikke hest på samme måde som da jeg købte min første pony for 20 år siden.. Desværre er det stadig en mentalitet der ikke går helt i heste velfærdens retning... det gælder i al omgang med hestene - men jeg tror/håber på at det ikke gøres i ond mening!
netop ingen idé. Det er en afmagtshandling på linje med at sparke hunden og give sin kæreste et blåt øje. Det er vel bare det der sker med mennesker, der i afmagt ikke kan styre sig. Det er synd for ligegyldig hvem det går ud over - hest , hund, kæresten. Jeg er glad for min pisk og rider altid med den. Den er et super hjælpemiddel, da den let kan nå hesten hvor jeg ellers ikke kan komme til. Kan ikke se at der er noget galt med pisk eller sporer. Det er jo selvvalgt om man vil bruge dem til at være hård ved hesten med, eller om man bruger dem til at præciscere. Hanne
Jeg siger mange tak for de yderligere svar. Der er lidt forskellige svar til eftertanke..  Jeg vil holde mig ved at tage førerpositionen via kropssprog/god horsemanship. Jeg kan til dels se pointen i at "give hesten et bagben" med pisken, men jeg tror bare ikke på, at der ikke findes bedre alternativer. Og jeg har heller ikke noget imod pisk og sporer - de er gode hjælpemidler hvis de bruges rigtigt. 
Til alle jer der fuldstændig afkaster brugen af pisk. Hvordan ville I så ride en rideskolehest, der er "fræk"? Du har jo reelt ikke mulighed for at træne den op, men den har jo lært en massse "Unoder", fordi den har erfaret den kan få sin vilje. Ved at markere med pisken forlænger du dine hjælpere, og ofte er en enkelt markering nok til at du ikke behøver at bruge den mere den time, og ikke kæmpe en magtkamp med hesten resten af timen. Det tror jeg også er bedre for hesten.
Jeg er fuldstændig enig! Det virker slet ikke logisk..  personligt tror jeg ikke folk der bruger meget pisk, slår eller bare er utroligt voldsomme i deres bevægelser, og vil bruge fysisk/verbalt vold som afstraffelse, gør det fordi de har lyst helt inderst inde! - jeg er selv vokset op med at det var "SÅDAN" at man behandlede hestene, og det hænger ved. så hvis du er vokset op med at det er sådan man gør, bliver du ved fordi det er det du har lært. samt. du bliver nemt frustreret og vred når hesten ikke svare på det du vil have den til, altså din lunte er meget kort! jeg har selv været sådan, og jeg blev mere hidsig og mere voldelig fordi min pony ikke svarede lige så godt på mig som på de andre - jeg var 10 - og det var hverken sjovt for mig eller ponyen. dog vil jeg siger der kan være undtagelser.  men det er jo bare folks forskellige mening om hestetræning. måske er vi ikke enige, men det er svært at ændre på det folk har lært fra de var 2 hvis de er voksne nu! - personligt syntes jeg at hestefolk kan være lidt fucked up!   hæhæ! tror bar folk glemmer at vende det om. se på hvis det var et lille barn? små børn fatter heller ikke altid hvad pointen er, eller forstår hvad de skal, men de er ikke deres skyld, de er bare ikke i stand til at gøre det anderledes, og hvis de så bliver såret med enten fysisk eller verbalt vold bliver de psykisk syge... tror også lidt det er sådan med heste!
Til alle jer der fuldstændig afkaster brugen af pisk. Hvordan ville I så ride en rideskolehest, der er "fræk"? Du har jo reelt ikke mulighed for at træne den op, men den har jo lært en massse "Unoder", fordi den har erfaret den kan få sin vilje. Ved at markere med pisken forlænger du dine hjælpere, og ofte er en enkelt markering nok til at du ikke behøver at bruge den mere den time, og ikke kæmpe en magtkamp med hesten resten af timen. Det tror jeg også er bedre for hesten. .---------- uhh dem har jeg redet et hav af, typerne de andre ikke turde gå ind i boksen til og de da slet ikke turde ride. disse heste er faktisk blevet sådan forde de NETOP er blevet behandlet og redet rigtig elendig......skal de så fortsætte med at få tæsk, spark og ryg i munden, forde rytterne ikke kan ride??? skal vold bekæmpes m vold, er det virkelig det du mener, for det er nemlig det du siger.!! de typer ændre sig KUN hvis de bliver behandlet og redet rigtigt og ikke hvis man fortsætter volden mod dem m pisk i røven træk i munden og spore i siden og råben og skrigen som de fleste elevheste bliver udsat for flere timer om dagen. det eneste der ændre dem er at rytteren er tolerant OG forstående og at rytteren rent faktisk KAN ride og ikke bare sidder og tyranisere hesten til at følge hans vilje. det er sådan man rider en elevhest.. LÆR AT RID RIGTIGT!! så forsvinder unoderne med tiden. MVH June
Ang. det med rideskoleheste, cc 4 skriver: Som Spiritfire skriver er hestene jo blevet sådan fordi, de ikke rides rigtigt. Og deres unoder findes jo i mange forskellige grader, fra at de bare vil stå på midten, til at smide af med vilje (dette har jeg oplevet rideskoleheste gøre flere gange..) Jeg bryder mig generelt ikke om rideskoler, jeg ville sige fordi "hestene er forfærdelige" - men det er jo ikke sådan det hænger sammen, det er "håndteringen af hestene, der er forfærdelig" - så de får alle de unoder. Jeg har længe tænkt, at en måde at give rideskoleheste et bedre liv på, måske ville være at de kun går rideskole på halv tid, og den anden halvdel af tiden rides af en erfaren part og får lov at opleve andet end at ride rundt med små børn, der ikke er erfarne nok til at lære hesten alle de rigtige ting - som jeg tænker, parten skulle sørge for.
Jamen det var da så lidt   Vil altid gerne hjælpe hvis jeg kan. Jeg har i hvertfald rigtig gode erfaringer med det bid der - og min Loke, han er også en lidt "kræsen" hest hvad angår bid. Det er meget få bid han egentlig kan lide at have i munden. Så jeg bruger kun det der og så bidløst ellers  Det er ikke så dyrt heller, så det kunne da være værd at prøve   Jeg kan nemlig også godt lide at det er lidt muffe-agtigt  Jeg kan nemlig enormt godt lide den måde stang-bid virker på, men et rigtigt stangbid med lange stænger er alligevel for skarpt/hårdt for min lille følsomme Araber, så synes den der er dejlig fordi den bare har ringe og ikke stænger  Hehe ja, tænk om de kunne fortælle os direkte hvad de synes! Så ville tingene være meget nemmere 
jeg har kigget inde på høøks hjemmeside og fat et pee wee bid det ser endelig også godt ud mon det var en idé at prøv også!!?? Nogen der kender noget til det og evt bor på fyn så jeg evt. kunne prøve det end jeg købte det??
Det med tredelt og todelt er en SKRØNE. Nu flere led et bid har - nu mere utroligt ligger det også i hestens mund. Det siger vel egentlig lidt sig selv. Der udover kommer det HELT an på hvordan hestens mun er. Er den lille, højt ganestykke, stor/lille tunge osv osv osv. En hest som har en bred gane og en bred tunge kan klare et tredelt. En hest som har en lille tunge, lille gane og lille mund vil finde sig bedst på todelte bid. Et tredelt bid går på tungen og i ganen. Et todelt bid går kun på tungen (ikke op i ganen som man først troede det gjorde, dvs todelte bid laver IKKE nøddeknækker effekt) Artiklen mener jeg ligger på eponatv.dk
godt med noget nyt... vil jeg lide undersøger nærmere...
En tandplejer kan fortælle dig, hvilke bid din hest kan gå med.
En tandplejer kan fortælle dig, hvilke bid din hest kan gå med.
Spændene.  Hvad vil i så anbefale til en 3års fuldblod som skal tilrides og som har en lille mund? Det er lige før hun skal ned i et pony bid str. 11,5   Lige pt. har jeg et rimeligt tykt 3 delt. Hun gumler lidt på det af og til. Men virker ellers ikke rigtig generet af det. Det er dog kun 3 gang hun har bid i munden. 
Enhver hest er forskellig udfra anatomien i dens mund og hvad den bryder sig om og accepterer derinde. Jeg vil klart anbefale at læse denne bog: Bag om biddet desuden vil jeg anbefale at få en konsultation ang. bidtilpasning ved Christina der har skrevet bogen.