Jeg kender en pony der også heletiden prustede og ville klø sit hoved mellem forbennene. Hun lagde heletiden an til at ville klø så vi lød den gøre det, til sidst når man skulle til stævner kunne hun jo ik gøre det , så vi begyndte at vende hende af med det. Nu viser det sig at hun gjorde det for at få en pause , altså man stoppede hende så hun kunne gøre det. Nu gør hun det ik mere. Jeg har hørt fra mange at deres heste gør det. Prøv at lad vær med at give din hest lov til at klø sig og alt det den gør, for måske gør hun det kun for at få en pause fra det arbejde hun laver... Alberthe .. ( Laver meget horsmanship, kropsprøg med heste )
jo gøre som man bedst tror  Men hvis hesten udviser en adfærd, der   betyde at der måske er noget i vejen, ville det da være dumt ikke at tage det alvorligt, men straks gå ud fra at der   ikke er noget i vejen  Da jeg var barn var allergi ikke ret almindeligt - eller dvs. man vidste ikke, at det var allergi. Man sagde, at folk nok bare havde en sommerforkølelse, og at sådan nogle var   svære at komme af med   Det tror da pokker, når de(vi) i virkeligheden havde allergi  Nu har jeg sjovt nok aldrig sommerforkølelser længere, nu hvor allergimedicinen er opfundet  En hest der pruster har et luftvejsproblem. Det er ikke  , at det bliver værre. Man det kan man altså risikere 
det kan meget nemt være en forstadie til luft vejsproblemer. Jge har en hoppe, som har lidt af det samme. Desværre har det ikke været mig der har redet hende de sidste par år, så det er først nu det for alvor er blevet opdaget. Jeg rider hende aldrig, lige efter hun har været på fold, men sørger for der går et par timer. I de timer, får hun adgang til en slikbalje med urter til allergicog hoste heste. Det har hjulpet meget, så rideturen bliver fin og uden prust og mulekløning. efter at jeg gik over til at ride på en s-kandar og med ridekapsun, ja så er hun også holdt helt op med at slå med hovedte og være meget urolig på bidet.
Min hoppe på 6, pruster oz meget når vi rider på banen, ikke i skidt, men i trav og galop, og hun gør det kun når vi er på banen, aldrig når vi rider tur! Har oz overvejet om der skulle være noget galt med luftvejene, men bilder mig selv ind, at det er fordi hun koncentrer sig mere på banen end når vi bare rider hygge tur. Hun har pustet siden jeg så smidt begyndte at ride hende til som 3-års.
snarere fordi banen støver mere, og det faktisk   mere anstrengende at gå på bane, Nulle... Man skal tænke på, at hesten skal bruge helt enormt meget mere luft, når den anstrenger sig, end når den ikke gør  Men nu tager jeg på ferie 
Sikkert oz noget med det at gøre, men det er en udendørsbane, så. så meget støv er der heller ikke, men selvfølgelig vil der være noget... Rigtig god ferie...
altså jeg tager ham jo også nogle gange ind bare for at nusse og bare skridte en tur, men det er bare svært at gå derned flere gange om dagen når han ikk står hjemme og man jo også har et fuldtids arbejde ved siden af, men jeg sys jo at jeg prøver ikk gøre det for kedeligt for ham men vi er jo også først rigtig gået i gang med at ride lidt mere seriøst her på det sidste såh ved ikk om det også kan være derfor...??? og nej han går ikk på fold med nogle hopper han går sammen med 2 andre vallaker... gad bare godt at vide hvorfor han gør det for sys ikk det er behageligt, men det kan jo være han stopper det igen, men jeg tror måske det kan være noget med den nye flok at gøre for selv om han står og fryser kommer han helst heller ikk..? mvh mai
Det er ikke fordi han ikke kan lide dig, han skal bare lige finde sin plads i sin nye flok. Udover det er der sikkert dejligt græs på hans fold, og det motiverer helt sikkert meget mere end dig. Det er ikke noget du skal blive ked af, sådan er det at have hest, nogle gange er man i høj kurs, andre gange ikke. Min hoppe laver samme nummer i øjeblikket. Hun skal lige straks kåres, så de sidste par måneder har den stået på kedelig sandkasse-dressur, uden helt så mange ture som vi plejer. Hun er også blevet vasket nogle gange, og alt dette ekstra uvante ubehagelige arbejde, har gjort mig stakkels ejer temmelig upopulær. Hun skal nu nok blive god igen, det bliver hun altid. Tag den med ro, giv din hest nogle godbidder, og lad være med at lave det samme kedelige arbejde hver gang, så skal han nok finde glæden ved dig frem igen. Rikke
hey rikke.. det glæder mig virkelig at høre håber det kommer igen, for jeg sys vi har det uvenner vi skal være efter hånden, men er glad for jeg ikk er den eneste der har det sådan:-) tak for det:-) mvh mai
respektere dig overhovedet ikke som "førehest".. torben andersen kan anbefales til at hjælpe!
Rangen har så vidt jeg ved ikke noget med det at gøre.. Min ponyhoppe var førerhoppe i flokken, men hver gang jeg kaldte kom hun jordende fordi (tror jeg da) jeg = mad når hun kom + lidt i krybben når hun kom så langt.. Min nye hest er underdog og lidt svingende, hendes flok kommer nogle gange når jeg kalder - jeg har nemlig nogle gange en smule mad med til alle.. Men min hoppe er lidt svingende.. Nogle dage begynder hun at gå sin vej når jeg kommer for så at vende om og komme mod mig når jeg kommer tættere på.. Andre dage kommer hun langsomt og andre igen står hun og vipper knap ørene når jeg kommer. Nu har hun lært at hun skal gå mindst et skridt når jeg kalder for at få en godbid, og det vil jeg så videreudvikle..
altså hvad angår det med rangen tror jeg ik det er det for jeg har arbejdet utrolig meget med ham fra jorden, og der kan jeg mærke stor forskæl på ham fra før hvor han bare løb ind i mig og gik tur med mig hvor han nu går pænt bagved med sænket hoved.. så den tror jeg ikk på,.. og hvad torben angår har jeg haft ham ude nolge gange og han siger at han er blevet en hest med meget mere respekt end for et par måneder siden hvor han var ude og hjælpe med trailer, for der var han en af de få hest der ikk lige gav sig, såh.. men regner med at det bare er fordi han skal falde til i det hele, så bliver han nok god igen men tak for de gode råd:-) mvh mai
Det problem har jeg også haft med min egen hest, og der red jeg rundt på en 20 meter volte imens jeg lavede versade, man ska bar sørge for at have godt fat i udvendig tøjle for at holde skulderen på plads og samtidig have indvendig ben ved og så ride rundt i et lidt frisk tempo 
prøv momentvis at stille den ud af!!! På denne måde er den nød til at få sin skulder på plads
Hej alle ænder  jeg kunne godt tænke mig at prøve at bruge pessoa longesystemet på min hest, men altså hvordan vender man hesten til det ? jeg tror nemli ikke min vil bryde sig om at a den på i starten.
Bare et godt råd... Ved ik om du har læst Kelly Marks' gode manerer men hun råder til at kun højt uddannede heste bør bruge pessoasystemet... Få evt en dygtig heste pers til at hjælpe dig i starten... Men hvorfor tror du ikke din hest vil bryde sig om det i starten?? pga der kommer noget bagtøj om rumpen???
Godt nok var det ikke lige det du spurgte om, men jeg er ikke så glad for pessoaen.. Jeg vil langt hellere anbefale en ægte chambon, ikke det elastik L*RT nogen bruger (gjorde jeg også tidligere) Her er hvorfor(godt nok på engelsk):  Her er afsnittet om pessoaen.. During the Pessoas' total reign in showjumping in the 80's and 90's many "inventions" came from their barn. One was the  , which I speak of elsewhere, which is a combination of a driving bit and an elevator gag, and then the Pessoa Training System used for lungeing. This system is supposed to get the horse to stretch down AND engage the hindlegs forward, and thus be good for the back. I have seen it at work several times, and whilst it does get the horse to lower his head on the lunge, the most glaring effect of this contraption is that it succeeds in  . It has a semi-intricate pulley system that via a lunge-girth connects the gaskins with the mouth. I guess the rope is supposed to encourage the horse to grasp forward with the hindlegs as it tightens around the hindleg and at the same time limit the height of the head. But which is more sensitive - the skin on the hocks or the mouth!? The horse will be encouraged to roll down but not stretch to the bit, because the bit jabs at the mouth with each step. Now this is mechanical if anything! I have also never seen any horse truly engage in this "system", only go on the forehand and curl behind the bit. It can be adjusted lower (for more stretch) and higher (for collection) but it seems to have very little such effect.
Jeg har selv prøvet pessoa på Cille en gang, og jeg synes at idéer er god. Men et spørgsmål poppede op i mit hoved, og det var netop, om mán ikke kunne finde en måde således, at hesten ikke blev trukket i munden? Jeg mener, man kan jo ikke give efter, som når man selv har fat i tøjlerne...  Altså køre linen igennem ringene på siderne? Eventuelt kan et body-wrap fra TTEAM metoden anvendes - en elastik bandage om bagbenene som ved pessoa linen, som så fastnes i sadlen. Det skulle øge kropsbevidstheden. MVH. Simone
den nemme og den måde som ikke ødelægger hesten i munden. du tager to gamle elastikbandager, binder dem på hver side af en longegjord og slå en knude på dem ude i enden, så de er bundet sammen, ned om rumpen på hesten med det. Indstil længden ved at binde dem løsere/fastere oppe ved gjorden. sæt et par gummi indspændings tøjler på hesten fortil, men de skal være løse så hesten kan strække sig frem og ned. Jeg har selv haft det omtale pessoasystem, men min gamle hjememlavet måde at gøre det på, virker meget bedre. Da det ryk der kommer bagfra, ikke går op og slår/trækker hesten i munden.
... ikke en der gider at oversætte der der stå på engelsk. Er ikke så god til sporg og forstå det ikke helt. Heste knuzz
Med forbehold for eventuelle fejl. Pessoasystemet Da Pessoa'erne totalt regerede 80'erne og 90'ernes ridebanespringning, kom der mange 'opfindelser' fra deres stald. En af dem var det såkaldte  , hvilket jeg påtaler andetsteds, der er en kombination af et kørebid og et elevatorgag, og så Pessoa Træningssystemet brugt til longering. Dette system er tiltænkt at få hesten til at strække sig frem-og ned OG få engageret hesten bagben til at gribe frem, og derfor skulle det være godt for ryggen. Jeg har set den i aktion flere gange, og selvom den får hesten til at sænke sit hoved i longen, er den mest iøjenfaldende effekt ved dette system at  Den har et halvindviklet remmesystem der via en longegjord forbinder det øverste af bagbenene med munden. Jeg gætter på at remmen er tiltænkt at opmuntre hesten til at gribe fremad med bagbenene da det er fæstnet omkring bagbenet og på samme tid begrænser hovedets højde. Men hvad er mest sensitivt - haserne eller munden!? Hesten vil blive opmuntret til at søge ned men ikke strække sig til biddet, fordi biddet rykker i munden for hvert trin. Det er mekanisk om noget! Jeg har ligeledes aldrig set nogen hest engagere sig rigtigt i dette 'system', kun gå på forparten og krølle sig sammen bag biddet. Det kan justeres lavere (for mere stræk) og højere (for samling) Men ser ud til at have meget lidt af denne effekt.
til linnea... Så forstod jeg det hele meget bedre... Smiler. Dejligt at der er nogen der vil hjælpe. Heste knuzz
Ja, jeg vil gerne lære ham schenklens betydning helt forfra. Det vil sige, lære ham, at når man trykker med schenklen, uden at man behøver røre med spore, pisk eller andet sjovt, så skal man svare fremad. Men hvordan lærer man hesten det ? Jeg er meget i tvivl. Han er blevet "døv" og er klar over mange temposkift/overgange er nødvendigt og jeg laver mange bitte små tempo skift i skridt for at få ham til at forstå, at det betød fremad. Og jeg roser meget, og slipper al kontakt i det sekund, der en reaktion. Jeg er åben for mange måder at gøre det på. Har selv tænkt på at vi skal ud i naturen for at få hestene i en mere naturlig fremad drift, så det er mere naturligt at gå fremad. Men er der andre måder, at lære hesten, at man skal gå frem ved schenklens berøring ? Gode råd er snart dyre. Og gid dressurkonkurrencer var uden sporer.
hejsa er lidt 'hut' på at prøve at træne min hest med klikkertræning men er lidt i tvivl om hvordan jeg skal komme igang. jeg er skovtursrytter med stort S og min hest er absolut ikke glad for, alt for meget baneridning, men jeg tænkte at klikker træning kunne være godt for lidt afveksling fra skovturene, og så for at bruge hovedet lidt og for at lære f.eks at stå stille ved opsidning mm. findes der en god bog eller hjemmeside der kan anbefales til en der ingen erfaring har med klikkertræning,og hvor køber jeg en klikker, og er det ligeså godt og nemt som jeg har ladet mig fortælle?? kh pernille
Du kan købe en klikker i de fleste dyrehandlere. Jeg arbejder meget med klikkertræning, både til træning og problemløsning og jeg har skrevet   om klikkertræning. På dansk kan du læse bogen "Klikkertræning af heste" af Alexandra Kurland. Jeg kan kun anbefale dig at gå i gang med det - du vil ikke fortryde det! Spørg endelig uddybende når du har set lidt mere på det.
Jeg er også skovtursrytter og bruger også klikkertræning som afveksling og til når jeg træner akademisk. Hvis du vil have nogle øvelser kan du prøve at kigge på hjemmesiden: Jeg har ikke fået taget mig sammen til at få købt en klikker endnu. Så jeg bruger ordet "tak" i stedet. 
Det er tit at folk siger her på HN, at de bruger "kropssprog" til at kommunikere med deres hest. Men hvad betyder det egentlig? Er det hestens eget kropssprog, man så forsøger at efterligne? Eller mener man med "kropssprog" at man lærer hesten at reagere på forskellige signaler fra kroppen, som den forbinder med forskellige typer adfærd? Et par tænkte eksempler: Jeg stiller mig ud på folden, og laver sprællemandshop. Efter et stykke tid kommer mine heste hen og undersøger, hvad jeg har gang i. Jeg giver dem straks en gulerod hver, og de næste dage gentager jeg øvelsen. Hestene får KUN gulerødder, når jeg laver sprællemandshop. Efter en uges tid, kommer hestene rendende, så snart jeg så meget som lægger an til et sprællemandshop. Jeg har lært mine heste at reagere forudsigeligt på et signal fra min krop. Er det så kropssprog? I det andet eksempel har jeg læst i en bog at heste i naturen etablerer dominansforhold ved at "flytte på hinanden". Jeg ved at heste primært angriber med forparten, altså med tænder og forben, så da jeg står på staldgangen, og skal have min hest ind i vandspiltovet, klapser jeg den med begge hænder, og bider den i måsen. Er det så kropssprog? Heste er jo helt anderledes skruet sammen end vi er. De har fire ben, de kan vrikke med ørerne, de kan noget med næseborene, de har en hale, som de bruger til at kommunikere med o.s.v. Er det overhovedet realistisk at tro, at man kan kommunikere effektivt med hesten via "kropssprog", så? Altså dens eget kropssprog. Vi har jo ikke dens krop at gøre godt med. Er al "kommunikation gennem kropssprog" i virkeligheden bare os, der lærer hesten at reagere på nogle kropsholdninger, som fungerer som klassisk betingede signaler - og som følgelig præcis lige så godt kunne bestå af andet end "kropssprog" - f.eks. stemmekommandoer? Er kropssprog bare et modeord uden egentlig værdi eller relevans for træning af heste? Det mener jeg jo ... jeg kan ikke påstå andet. Men hvad mener I? Mvh Julie
 Efter min horisont endelige blev udvidet, må jeg jo nok give dig ret. Når hesten reagere på "vores kropssprog" er det fordi vi har lært den det. Dvs. det er et klassisk betinget signal. At hesten uden forhåndstræning skulle kunne aflæse vores kropssprog, forudsætter vel at den betragter/sammenligner os som/med en anden hest, og det er der vist ingen beviser for. Lene
Jeg er nået frem til det samme. Hvis nu hesten IKKE gik ind i vandspiltovet, når jeg flagrede med armene, og truede med at bide den i røven, så ville jeg nok finde på noget endnu mere ubehageligt... og til sidst ville hesten lære, at den skulle gå ind i vandspiltovet for at undgå at blive bidt/flagret. Men hvordan vidste jeg så om hesten reagerede på mit ..ahem... hestekropssprog.. eller simpelthen på den negative forstærkning, som ligger i at slippe for at have mit gebis hængende i rumpen. Jeg har lagt mærke til at en kendt "hestehvisker" følger op på alt sit aggressive "kropssprog" ved at kyle en longe efter dyret. Altså lærer hesten, at stirrende øjne efterfølges af en flyvende longe, hvis den ikke omgående sætter farten op... lige så med strittende fingre. Kan man så stadig kalde det "kropssprog"? Altså når man først skal lære hesten, hvad det betyder? Mvh Julie
Hvordan vil du (rent hypotetisk) bære dig ad med at give hesten gulerødder   du laver sprællemandshop? Det kan ikke være nemt... Kropssprog er jo også at du bevæger dig fra boksdøren og ud mod stalddøren, og forventer at hesten følger med, når du lukker på fold? Elller at du stikker hånden i lommen efter en godbid, hvorefter hesten drejer hovedet og puffer til dig med det der "er jeg ikke bare mega cute" blik i øjnene.. At det er jo bare forudsigelige reaktioner på dine signaler kan vi ikke være uenige om. Når jeg hører om folk der imitere hestens kropssprog, så bliver det meget abstrakt for mig - fx har jeg fået fortalt at jeg skal gå ned i knæ hvis jeg ikke kan fange kræet ude på folden - så vil hesten opfange dit "jeg-er-ikke-en-trussel" signal, og den vil vil villigt lade sig indfange   . Det har jeg prøvet - og Pinky grinede sin kongelige mås i laser og åd en masse græs og lod sig ikke indfange Jeg har også hørt at hvis jeg rynker bryn og viser tænder vil hesten opfatte mig som en trussel og bakke væk. Men selv den oversensible skøre røde er da fløjtende ligeglad med mine bryn og tænder. Til gengæld bakker hun kvikt hvis jeg bruger baksignalet med træktovet, tøjlen elller kæppen - eller jeg siger "bak" - men måske jeg kan forfine det klassisk betingede signal så meget at hun efterdags vil bakke for et rynket bryn.. Hmmm - Eva
Jeg er så af en lidt anden opfattelse. Jeg er meget enig i at operant betingning virker formidabelt på heste, ligesom det også gør på hunde, rotter og mennesker for den sags skyld. Men jeg tror nu også at hestene med denne "nye revolution" af viden er lidt undervurderede. Jeg har set en virkelig dygtig "hesteterapeaut" håndtere en hest der nærmest ikke har været i kontakt med mennesker ud over at den var indfanget fra de åbne vidder. Jeg har set denne mand med rolige og fattede bevægelser og sublimt behersket kropssprog arbejde med denne hest. Hesten var hele tiden fri på den lille aflukkede bane. Men fulgte villigt, bakkede villigt, stod stille på kommando, løftede uden frygt hovene, lod sig berøre overalt med genstande. Og alt dette max 10 minutter efter hestemenneskets første møde med en forskræmt lille vildhest. Det kan umuligt være operant indlært.. Jeg tror ikke at heste er "dumme" i den forstand som det er lidt på mode at tro. -Jeg tror heller ikke på at de er beregnende og snedigt lægger fælder for os, og virkeligt prøver at gøre livet surt for os, som nogle andre måske tror. Men kropssprog tror jeg på at de kan aflæse, ligesom vi kan lære at aflæse deres. Selv en hund kan aflæse vores kropssprog, så hvorfor skulle en hest ikke kunne. Som en anden har beskrevet det, så er det en noget anderledes accent, men sproget er nu engang universielt.. (der er så forskel på hvor gode vi er til at formidle det..   ) -Så lad os nu ikke gøre hestene dummere end de er.. 
mest til det første eksempel. Det giver også mening i de eksempler, hvor heste gerne vil gøre noget for/med en rytter, men ikke med en anden... De har lært at aflæse den første rytters "kropssprog", eller signaler, om man vil. Det leder mig videre til noget, som jeg ofte læser herinde - "Min hest stoler på mig, og gør det jeg beder den om"... Kan heste stole på nogen, eller er det de konsekvente og genkendelig signaler, som den reagerer på 
Hvis du vil lære at give hesten gulerødder, mens du laver sprællemandshop, kan det måske interessere dig at jeg afholder en clinic i netop denne kunst om små tre uger, og der er liiige én plads tilbage, hvis du er hurtig. M.h.t. at gå ned i knæ... hvilket dyrs kropssprog skulle det imitere? Heste går sgu da ikke ned i knæ      Der er heller ikke nogle af mine heste, der reagerer særligt entusiastisk på ansigtsmimik eller strittende anatomi  Rittermann, der er da ingen i denne tråd, der antyder, at heste er dumme. Det er slet ikke det, tråden handler om. Forøvrigt er det ikke det samme at være dum som ikke at være intelligent. Det kræver faktisk et modikum af abstrakt tænkning at være rigtigt, gennemført dum, og netop derfor ville jeg aldrig beskylde min hest for at være det   Noget andet er så at det er lidt letkøbt at sige, at det er "på mode" at kalde heste for dumme (læs: ej intelligente). Det er jo det samme som at sige, at det er "på mode" at sige, at de ikke kan flyve eller tale latin. At antage som udgangspunkt, at hesten ikke er intelligent, er noget, man (eller i hvert tilfælde jeg) gør for at beskytte den imod menneskets ego og tårnhøje forventninger. Når vi ved så lidt om hesten, som vi gør, skal vi jo starte et sted, og hvad får vi ud af at starte med at tillægge dyret et helt sæt færdigheder, som vi mere eller mindre selv har fundet på, og bare gætter os til at den besidder? For hvis skyld gør vi det? Hvis ego får et knæk, når vi erkender, at hesten som udgangspunkt hverken ønsker eller forstår sit samarbejde med os? Vores eller hestens? Nå - tilbage til kropssproget. Mangen en hestepige (inkl. mig selv) har set til, mens én eller anden eller flere hesteguruer tæmmede en balstyriske eller sky hest på få minutter. Med og uden den vilde jagt, som karakteriserer visse metoder. Men jeg synes nu nok altid, at man kan se, at der er tale om negativ forstærkning eller advance & retreat... omend denne teknik kan udføres inden for et ret bredt spektrum af dygtighed og finesse. Der er nogle, der er så dygtige, at hesten aldrig sætter i trav, og i løbet af få minutter lader sig røre. Det er de trænere, der er så præcise, at hesten hurtigt føler sig tryg, fordi den ikke oplever nogle overraskelser undervejs. Jeg har endnu ikke set en "hestehvisker", som ikke tydeligvis benyttede sig af operant betingning, navnligt NF. Og jeg har efterhånden set nogle stykker. Men ingen tvivl om at mennesker i forskellig grad er gode til at tone deres flagrende, voldsomme armbevægelser ned på et niveau, hvor selv meget nervøse heste kan være med. Jeg er selv en idiot til det, og derfor har jeg kun heste, der er i stand til at se bort fra mine motoriske svagheder   En sky og nervøs hest ville jeg nok skræmme livet af med mit "kropssprog", men hvem ved om hesten opfattede mine utilsigtede signaler som noget specifikt a'la "nu kommer jeg og spiser dig" eller om den blot blev utryg af ikke at forstå, hvor jeg var på vej hen, eller hvad jeg ville? Hvem ved om den dygtige "hestehvisker" ikke bare er god til ikke at forvirre hesten... uden at det i øvrigt har noget med dyrets eget kropssprog at gøre? Mvh Julie
Min hest stoler på at jeg tapper den på forbenet med en dressurpisk, hvis den ikke bakker, når jeg beder den om det   Ergo adlyder den altid, når jeg siger "bak". For så kan den stole på at jeg ikke tapper den. Mvh Julie
er jo forskel på, at kunne aflæse et kropssprg og så også at kunne tale det, især når der er tale om to så forskellige væsner, som et menneske og en hest! Jeg kan godt se på min hest, at den er gal når den lægger ørene ned. Men ligegyldigt hvor hårdt jeg prøver kan jeg ikke lægge mine øre ned, så jeg kan vise den at jeg er vred! Men alligevel kan min hest godt, på et eller andet plan, forstå når jeg er vred, uden at jeg forsøger at fortælle den dét på dens sprog. Den kan altså, med visse begrænsninger, forstå mit kropssprog, ligesom jeg har en lille indsigt i dens! - Jannie
Julie T: Jeg vil gerne med på den clinique, hvis min økonomiske formåen holder til det - og især hvis du også underviser i vigtigheden af korrekt farvekoordination af bandager-underlag-og ridetøj... Det ved jeg at du har stor succes i at arbejde med ...  Eva
Ja, du har selvfølgelig ret i at vi kan lære at afkode temmelig meget af hestens kropssprog. Men det var nu også mere det med at efterligne dens, jeg var interesseret i. Hesten kan vel godt læse vores kropssprog som de dyr, vi er. Hvis jeg f.eks. sætter i løb hen mod en hest, som ikke er vant til mennesker, vil den nok tolke det som om jeg forfølger den, og det vil få den til at løbe sin vej. Så kan man selvfølgelig sige at vi har kommunikeret via kropssprog. Min hest reagerer også på at jeg er anspændt eller stresset - sandsynligvis fordi den oftere har oplevet, at stressede, anspændte mennesker har langet den én på kassen eller noget? Det ved jeg ikke. Men for mig er kropssprog jo noget, man instinktivt forstår: F.eks. et smil. Mvh Julie
Beklager at jeg ikke er lige så velformuleret som visse andre højere begavede akademikere. Men fra mit synspunkt er der lige pt. mode i McLean her på HN. For et år siden bar det hele mere præg af at NHS var den eneste sandhed. Tiderne skifter.. -heldigvis, og vi bliver alle klogere. Og her, hvor jeg bor i Jylland, der betyder uintelligent altså nødagtig det samme som dum. Det du hentyder til vil jeg nok kalde flabet eller direkte ond. Jeg vil stadig mene at hesten kan aflæse kropssprog, hvordan den lærer det er jo så spørgsmålet. Er det mor hest der lærer føllet at flygte når løven lægger an til angreb? -for det er jo også kropssprog(omend fra et firebenet dyr), eller er det en medfødt refleks? -eller er det noget den har været så heldig at lære, fordi den tilfældigvis ikke blev spist første gang den flygtede? -hvorfor flygtede den overhovedet i første omgang, hvis den endnu ikke havde lært det..? Tag nu lille usikre Lise, der er bange for den store stygge hest. Hun bliver skubbet rund i manegen, og kraftigt overrumplet af hesten. Når ridelæreren så overtager ponyen, er den straks forvandlet til et lille lam, der lyder den mindste kommando? -hvis det ikke er kropssprog, hvad er det så? De to kan give nødagtigt samme signaler, men Lise udstråler usikkerhed og underkastelse, mens ridelærer udviser mod og selvsikkerhed, og resultaterne er stik modsatte. Hvordan lærer hestene at kommunikere indbyrdes, er det også med negativ forstærkning? -i så fald så vil jeg jo have tabt diskussionen på forhånd, for så kan heste vel ikke lære på andre måder, måske lige med undtagelse af positiv forstærkning.. -Men jeg tror nu også, at hvis man kigger godt nok efter, med de rigtigt briller på, så vil man altid kunne finde en snert, af det man leder efter. Jeg vil ikke tillægge hesten menneskelige egenskaber, men jeg vil da lige gøre opmærksom på, at selvom vi opfatter os som intelligente væsener, så kan vi også lære af operant betingning. Den egenskab gør jo ikke os mere uintelligente. Men jeg er nu også af den naive tro, at hesten rent faktisk kan nyde samarbejdet med mennesket, og at vi giver noget til hinanden. Så må vi jo se hvornår mit ego får et knæk.
flygter fra et rovdyr er instinktivt. Ligesom jeg ville forstå, at en kineser dreng var ked af det, hvis han græd. Jeg kan ikke instiktivt forstå, at en hest er gal når den lægger ørene ned, men jeg kan tolke det, når den vender sig om og sparker mig. Måske var den ikke gal, men i virkeligheden bange og forsvarede bare sig selv? Ligesom rytteren der sparker sin hest op ad en bakke fordi den ikke vil gå. Han tror den er doven, men i virkeligheden har den ondt i det ene ben eller er bange. Det kan ret hurtigt ende ud i kommunikationsproblemer, fordi vi ikke instinktivt forstår hinanden! Så for at kommunikere med hesten (jeg tager udgangspunkt i at den højest sandsynligt ikke er særlig interesseret i at kommunikere med mig!), er man vel nødt til at have en rimelig idé om hvad og hvordan den tænker? Alene det ender jo i et enormt fortolkningsproblem! Hvis det så løses så kommer vi til selve sproget, som jo er noget både menneske og hest er nødt til at lære, et fælles sprog! Og hvilke begreber kan egentlig oversættes? Er der nogen der ved hvordan man vrinsker piaff og passage?  - Jannie
Jamen selvfølgelig kan heste aflæse HINANDENS kropssprog. F.eks. smitter uro, som du nævner, og naturen har vel selekteret det avlsmateriale, der var kvikt nok til at følge med, når mor pludselig løb sin vej. Så dér er tale om "ægte kropssprog", vil jeg mene. Selvfølgelig kommunikerer heste med hinanden gennem operant betingning - en gammel hoppe vipper ørerne bagud, og plagen i nærheden flytter sig straks, for ved at holde x meters afstand, undgår den et spark. Hvis det ikke er negativ forstærkning, hvad er det så? Hoppen har omvendt lært gennem et langt liv, at hun kan få vandet eller høet for sig selv ved at vise tegn på aggression, hvis andre heste nærmer sig. Det er positiv forstærkning, eller hur? Hvad ville du kalde det? Hvis hoppen havde været svagere, havde hun for længst lært at vige pladsen ved høet eller vandet for en stærkere hest, for at undgå konflikt. Igen er der tale om negativ forstærkning... OG kropssprog. For hestes kropssprog virker jo netop VIA operant betingning. Men det er ikke det samme som at sige at vi andre "kommunikerer med kropssprog", bare fordi vi også bruger nf & pf. Alle citroner er gule, men ikke alt hvad der er gult, er citroner. Giver det nogen mening? M.h.t. ridelæreren og den unge elev, er det jo bare præcis det samme koncept som når man slukker for hegnet, og shetlænderen ved, at nu kan den komme ud under den nederste tråd. Klikket ophører, og ponsen har lært, at så er det ikke farligt at rulle under. Den kan altså opnå en belønning, som den ellers ikke er villig til at betale prisen for. Usikre, uerfarne ryttere giver efter på de forkerte tidspunkter, og forvirrer derved deres heste, hvilket forårsager konflikt og uro, hvis hesten ikke er egnet til opgaven. Dygtige ryttere giver først efter, når de har fået den ønskede reaktion, men så får hesten til gengæld også altid sin belønning. Når hesten går bedre for ridelæreren, er det fordi det kan betale sig for den. Og fordi den forstår opgaven. Ganske som den bliver på folden, når hegnet er tændt, fordi det er den smarteste fidus i markedsøkonomiske termer: Udgift og indtægt. Den uerfarne rytter forvirrer hesten, og kommer så til at give efter for den forkerte adfærd. Det er da ret indlysende, at det ikke kræver nogle højere mentalevner hos hesten at lære at reagere uens på de to. Men du vil altså hævde, at det har noget at gøre med at ridelæreren har en anden kropsholdning? Er det korrekt forstået? M.h.t. dumhed og intelligens, er det selvfølgelig et spørgsmål om definitioner. Hvis man definerer sit eget værd i forhold til sin intelligens, vil man altid blive fornærmet på hestens vegne, når det insinueres at den ikke er intelligent. Men hvis man har lært at se sit intellekt som et fysisk værktøj til menneskelig overlevelse, kan man også se, at hesten slet ikke har brug for sådan en tingest. Hvad skal den bruge et intellekt til? At mennesker og guldfisk også lærer gennem operant betingning gør iø ikke hesten ret meget mere intelligent. Mvh Julie
æh jeg har ikke rigtig noget at tilføre denne tråd andet end et interessant eksempel: min egen hest. Den var temmeligt urørt da jeg fik den. super følsom men ikke skræmt. Hun var modig og nysgerrig - men meget varsom. Den reagerede meget på mit kropssprog i starten og troede klart jeg var en slags hest.!! For at kunne gøre mig forståelig overfor hende blev jeg derfor nød til at gøre som en hest - for ellers blev hun så meget i tvivl at hun ikke ville nærme sig. jeg oplevede: at hvis jeg kom til at løfte min fod medens jeg havde ryggen til hende og stod ret op - så   hun væk i skræk for at jeg skulle sparke hende !? -og hun lavede føl-smask. hvis jeg krummede mig lidt sammen og slappede heeelt af evt med et hvilende ben -og ryggen/siden lidt til - så kom hun hen og snusede, -men med mundvigen lidt oppe parat til at smaske hvis jeg rettede mig op eller kiggede direkte på hende. Jeg kunne ikke bare gå hen og ae hende - jeg blev nød til at gnubbe hende på halsen ligesom de gnubber hinanden. og arbejde mig nedad. Hun blev tydeligt lettet når jeg gnubbede hende og holdt jeg op så fjernede hun sig ret hurtigt for at kunne holde øje med mig. Derudover kunne jeg tydeligt mærke at det betød en masse for hende hvem der kunne flytte hvem. - med mindst muligt kropssprog. hun var tydeligt mere medgørlig og interesseret hvis jeg gik ind på folden og "spillede førerhest" -dvs gik rundt og var rank og afslappet, gik mod hendes skulder så hun blev nød til at flytte sig osv. Naturligtvis glemte jeg det af og til og så blev hun vagtsom og skulle liiige se om det kunne passe og om hun kunne flytte mig. gå tilfældigt forbi og "komme til" at skubbe mig med skulderen osv. I disse tilfælde blev hun også mindre interesseret i mig og i at have kontakt. efterhånden kunne jeg dog behandle hende mere og mere som en normal hest uden at skulle tænke på hver en ting. osv osv. - hun blev hurtigt helt tam og er nu helt "normal" og ret desensibiliseret. Dog bruger jeg stadigt af og til den der med " at true med at sparke" hvis de møfler for meget rundt når de skal have vitaminer på folden. Det virker og min lille hest er tydeligt ofte imponeret bagefter og vil gerne lige bekræfte venskabet. Vifter jeg blot med armene så går de da også væk , men nappes tit undervejs. Hvorfor der er forskel for alm tamheste, på om jeg vifter med arme eller et ben - det ved jeg ikke. andet end at heste præget kropssprog åbenbart virker mere klart for dem. dette er bare nogle iagtagelser.
Jeg kan sagtens nikke genkendende til flere af dine eksempler Lykke. Og med hensyn til ridelærer/Lise eksemplet, så vil jeg påstå at resultaterne med en lidt dominerende hest stadig vil være vidt forskellige, selvom lille Lise er knippelgod til at give efter på rette tidspunkt, hvis hun går som en forskræmt mus. For mig er kropssproget et stærkt værktøj, ligesom negativ og positiv forstærkning er det. Især i arbejdet med føllene, der endnu ikke har lært ret meget negativ forstærkning. Men også når jeg møder en ukendt hest. Jeg kunne skrive næsten det samme som dig Julie, verden er ikke kun sort og hvid. Og jeg tror ikke på at Operant betingning er den eneste sandhed. Men jeg mener nu heller ikke at hesten er klar til at lave en doktorafhandling. Hesten er et meget socialt væsen, der hurtigt kan tilpasse sig de mærkeligste forhold(tænk sig selv at bo så tæt op ad hestespisende rovdyr). Det kræver en vis portion social intelligens, og ja, jeg tror virkeligt på, at hesten gør meget, for at prøve at tyde vores kropssprog, hvis vi da ikke opfører os så mærkeligt, at vi forvirrer den til nærmest apatiske tilstande, for det har jeg også set. 
Der findes personer, der er fantastiske til at få heste til at reagere på deres kropssprog - også ved første møde. Men at de bruger hestens eget kropssprog tror jeg ikke meget på, det handler mere om at afskære hesten vejen/tillade den at passere og trænerens position ift. hestens end det handler om, at hesten ser sproget som sit eget kropssprog. Altså bruger vedkommende negativ forstærkning uden fysisk kontakt. Jeg mener også, at træning ved kropssprog handler om negativ forstærkning og operant indlæring eller klassisk betingning. Men det gør det jo sådan set også i hesteflokken for den del af adfærden der er indlært adfærd. Heste der vokser op uden hestekontakt kender ikke hestesprog, altså er forståelsen for hestesprog tillært, og lært ved operant eller klassisk betingning.
først og fremmest, at de "kropssprogskomunikerende" trænere er gode til at læse   og dernæst til at time deres egen placering og holdning, og derved give præcise signaler, som hesten hurtigt  . For jeg ikke i tvivl om, at heste er emminente til at lære de signaler mennesker udsender, om det så er placering af en skulder, sprællemandshop, løftede fødder, eller vift med en pisk - og om de er bevidste eller ubevidste... Så jeg mener sådan set ikke, det nødvendigvis er   at hævde, at man kommunikerer med hesten ved hjælp af kropssprog - når først hesten har   signalerne, er det vel reelt det man gør? Derimod er jeg enig i, at det   er flydende, gramatisk korrekt hestesprog, der tales...  Dorte
Det der sprællemandskursus, kan man godt deltage i det - uden at have bestået blokfløjtekurset???  Spændende tråd  Hilsen Pia
Det er en interessant observation, og jeg er helt enig: Måske er heste lige disponerede for at lære "hestesprog" og "menneskesprog" - måske er et bare et spørgsmål om at de skal have mulighed for at lære, altså udsættes for de pågældende signaler, og gives chancen for at lære at reagere korrekt på dem gennem operant betingning. Lykke, tak for din forklaring. Det er interessant med heste, der ikke har været håndteret - nyfødte føl skal man jo også være forsigtig med. Der skal så lidt til før de bliver skræmt eller begynder at tage sig "friheder"   Kan du forklare, hvad du mener med at "lege førerhest"? Altså hvad gør du helt konkret? Begrebet er nok lidt for mangeartet og abstrakt til at alle vil forstå det på den samme måde. Men hvad gør du bogstaveligt talt med din krop, og hvordan reagerer hesten, når du gør det? Maibritt, jeg ved ikke hvad du mener med en "lidt dominerende hest", men jeg håber søreme ikke at du mener en hest, der er ulydig i ridningen eller den daglige håndtering, for dér har vi vist efterhånden fået påvist, at det netop er p.g.a. mangelfuld signalforståelse og ikke på grund af dominans at den slags finder sted. Selvom Lise er god til at give efter, kræves det jo også at hun er god til IKKE at give efter, når hesten f.eks. bliver voldsom. Jeg vil hævde, at der er så kraftig en sammenhæng mellem det at være rolig, kontrolleret og præcis i sin indvirkning og det at føle, at man har styr på situationen, at man ikke kan give ridelærerens kropsholdning æren for at hesten "makker ret". Jeg ved ikke, hvorfor du bliver ved med at beskylde mig for at mene, at verden er sort eller hvid, og operant betingning er den eneste sandhed. Det har jeg aldrig påstået - jeg har bare peget på at dine eksempler på højere mentalevner ikke holder vand, hvis man skal holde sig til at acceptere den enkleste forklaring. At heste kan leve side om side med os, gør den ikke intelligent. For vi kan jo bare kigge omkring os, og konstatere, at der er rigtigt mange heste, som ikke lever ret harmonisk med os, netop fordi deres mennesker ikke tager ansvar for den gensidige forståelse. Jeg må give dig ret i at heste sandsynligvis hele tiden arbejder på at forstå vores kropssprog. For de skal fungere omkring os, og det hjælper dem til ro, hvis de kan forudse vores handlinger. Men det var jo heller ikke det, jeg spurgte om. Jeg spurgte om, hvorvidt mennesker kan bruge hestens EGET kropssprog til at kommunikere med den. Mvh Julie
Nej, Jasper... altså, sprællemandskurset er jo for viderekomne, der allerede mestrer blokfløjtens hemmeligheder. Så jeg er bange for at du er nødt til at starte fra bunden  Mvh Julie
Åh, Maibritt, du har helt misforstået (eller jeg har miskommunikeret) eksemplet med hoppen, der styrer høbunken. Nok vil man kalde den "dominant" i biologisk forstand, men det er da NOGET at et spring at sige, at så er hoppen også "dominant" overfor mennesket, når den ikke flytter sig på staldgangen, fordi der bliver sagt "ryk". I begge tilfælde får hoppen mest ud af ikke at flytte sig. Men det gør den jo ikke automatisk "dominant" overfor mennesket - dominans er et udtryk, som man i zoologien bruger om et individ, der er førstevælger til en specifik ressource. Hvis jeg beder min hest om at bakke, og den moser fremad, vil du så virkelig mene at den er "dominant"? Hvis nu du går lidt rundt på din fold og ser dominantagtig ud med ret ryg og skuldrene tilbage, og der så ALLIGEVEL er en hest, der bliver ved med at forsøge at kravle ned i lommen på dig... hvad gør du så ... i teorien? Nå.. jeg vil stadig gerne have svar på mit spørgsmål. Hvad er kropssprog? Er det al kommunikation, hvor man bruger kroppen? Eller er det kun signaler, som hesten instinktivt forstår, ligesom alle mennesker forstår latter og gråd? Hvis det kun er signaler, som hesten instinktivt forstår, dækker begrebet kropssprog så over både vores eget kropssprog (dele af hvilket hesten naturligvis afkoder) eller dækker det kun over vores version af hestens eget kropssprog? Mvh Julie
Her kommer et dugfrisk eksempel fra det virkelige liv i mit ridehus: Loubét er en hest, som gerne ville løbe meget stærkt rundt i ridehuset, og skiftevis rende ovenud og dykke ind bag lod, da jeg fik hende. De første ti minutter skulle man ikke prøve på at få højre ben i stigbøjlen, for så VAR hun gået. I stedet sad man stille. Når hun havde en særligt dårlig dag, kunne hun være noget kompliceret at styre retning på, og af og til stoppede hun op, når man f.eks. var vendt over midten, og gav sig til at stejle, hvis man prøvede at ride den modsatte vej af hvor hun havde tænkt sig at gå hen. Det samme skete, når man skulle forbi udgangen, og hvis man mødte noget farligt i naturen. Jeg skal ikke sige om en selvsikker berider med rank ryg ville have gjort en forskel, for min udmærkede underviser tilbød sjovt nok aldrig at kravle på nakken af min hest, og demonstrere for mig, hvordan jeg skulle gøre   Selv følte jeg mig ikke særligt selvsikker eller rank eller noget. Kun bange og fortivlet over at jeg ikke kunne styre min hest, som jeg ellers var så glad for. Ryg, tænder, sadel o.s.v. tjekket og ok. Var Loubét "dominant", når hun gav sig til at stejle, fordi jeg ville en anden vej end hun ville? Manglede hun "tillid"? Eller ville hun bare rigtig, rigtig gerne til højre? Nu spoler vi frem til i dag, hvor jeg har været i ridehuset. I det bagerste hjørne virker Loubéts bremser ikke ret godt. Ridehuset er næsten nyt, og jeg har ikke fået trænet i det særligt meget, så vi arbejder stadig på at Loubéts kobling mellem ridehus og løben meget stærkt skal afmonteres. Bliver Loubét pludselig "dominant", når vi kommer ned i det bagerste hjørne? Hun kan ikke lave en tilbagetrædning i ligeudretning, men svinger måsen ud til venstre. Hvorfor det? Er det mon tresporet dominans, hun lider af? Eller kunne det tænkes at hendes gode gamle venstre forben løber af med hende igen, ligesom det altid har gjort, når hun kommer i en stresset situation? Venstre forben er den enkleste forklaring, så i stedet for at flytte bagparten til højre, korrigerer jeg ved at bede om "mere bak" fra venstre forben - det gør jeg ved at tappe på det med en dressurpisk, lige inden hun samler det op. Det forstår Loubét ikke, for hun bakker jo allerede, så hun forsøger sig med at rende fremad i stedet, hvilket jeg stopper med tøjlen, mens jeg bliver ved med at bede venstre forben om et eneste entusiastisk skridt baglæns. Og fordi Loubét er en kvik hest, får jeg omsider hvad jeg har bedt om... og hvad sker der så med min tilbagetrædning? Den bliver søreme ligeudrettet, for nu skubber begge forben baglæns med den samme kraft, så maskineriet ikke længere trækker skævt. Noget andet sjovt er at min hest pludselig slapper af. Dens ridehusfobi blokerede dens venstre forben (speederen var gaffatapet i bund), og når jeg så hev i bremsen, var der noget, der slog klik. Nu har "mere bak" overskygget "løb for livet", og så giver hestens verden mening igen. (TinaMJ, hesten har selvfølgelig fået 402 stykker gulerod i løbet af de 10 minutter, træningen stod på, og det har taget os over en måned at nå ned i den ende af ridehuset, så bare rolig   ) Jeg er stadig mig. Jeg kan stadig ikke lide, når hesten spænder op og bliver vild. Faktisk bliver jeg bange. Jeg er nok hverken mere eller mindre rank end jeg var for nogle år siden, da jeg fik Loubét. Og jeg har ikke været på nogle lederkurser, eller lært at trække vejret på en bestemt måde eller fået kontakt til min indre hest. Men i gamle dage havde jeg nok forsøgt at skubbe bagparten på plads, i stedet for at gå lige til problemets rod. Og så havde jeg ikke fået løst mit problem, for så ville jeg stadig ikke have styr på Loubéts venstre forben. Hun ville stadig være lidt tungere i venstre tøjle, og det ville kun blive værre af at jeg hyppede på venstre bagben for at få hende ligeudrettet. Hun ville stadig stejle, når jeg ville til venstre, og hun ville til højre, for hun ville ikke have lært den nødvendige association mellem signalet for "drej til venstre" og adfærden "drej til venstre". Havde hun været mere eller mindre "dominant" af den grund? Eller skal forskellen udelukkende findes i graden af forvirring vs. afklarethed? Hvilke typer problemadfærd kan ikke tilskrives signalforvirring? Fortæl... jeg kan nemlig ikke komme på nogle. Mvh Julie
mig Maibritt et godt stykke hen ad vejen. Jeg mener at der er visse signaler, der er universelle for langt de fleste pattedyr - hvad enten man kalder dem signaler, kropssprog eller udstråling: - Udstråler du selvsikkerhed eller underkastelse, ses bl.a. ved kropsholdningen - Ser du hesten/det andet dyr lige i øjnene eller finder du et 'neutralt' område som fx bringen. - Er du anspændt eller afslappet; de fleste heste reagerer på en dyb, afslappet og tydelig udånding Det er eksempler på kropsprog som jeg benytter i min daglige omgang med heste, og selvom jeg ikke brøste mig af at tale flydende   og heller ikke tror at mine heste tror jeg er en hest, så vil jeg heller ikke mene der er tale om indlærte signaler. Jeg ved ikke hvilket svar du leder efter Julie, jeg fornemmer du er ude på at mane nogle Monty-roberts klichéer i jorden og det er såmænd ædelt nok, men jeg mener ikke at man kan reducere omgangen med heste/kropssproget til   at være et spørgsmål om indlæring. Et langt stykke hen ad vejen, ja, men ikke udelukkende. Anissi
Hvad betyder det, at en hest har meget i kassen? Hvordan kan man se det? Min hest er jo springhest, og købt med henblik på spring, nu har jeg hørt flere der siger "Hold da op, han har bare meget i kassen" (ikke ordret da jeg ikke kan huske, hvordan det siges), jeg har bare smilet og ikke rigtig sagt noget, så forklar venligst hvad det betyder, tak 
Hej, Jeg har lige købt en dejlig traver. Hun er 4år og kunne ikke klare kravene til tiden på banen så hun blev kasseret. Dejligt for mig for nu har jeg hende. Jeg vil høre om der er nogen der har erfaring med at fravænne en traver vat i ørene. Hun er vant til at blive redet og kørt med vat. Hun er næsten 2 forskellige heste med og uden. Hun bliver meget hurtigt forskrækket uden vat og farer sammen. Med vat er hun rolig og fattet. Jeg vil jo selvfølgelig gerne lære hende at begå sig uden vat i ørene og prøvet at vænne hende stille fra med bare lidt i ørene nu. Er der nogen der har erfaring med dette? hilsen Tina
Det mest sikre du kan gøre er, at du i en periode rider hesten på et bestemt sted, og laver helt bestemte øvelser i et fast mønster med vat i ørerne. Når den her helt tryg ved stedet, de simple øvelser, du beder den om, de andre heste og hvad der ellers kan være, så tager du vattet ud af ørerne på den på en stille dag, og beder den gøre præcis hvad den plejer at gøre og sænk kravene. ALT hvad du beder den om uden vat i ørerne, skal være noget, den er HELT fortrolig med. Hvis den spænder op, og det bliver værre, så skal du bare tage vattet ud et øjeblik og sætte det i igen, eller tage vattet ud sidst på rideturen, så du ikke skal ride så længe uden. Gradvist lader du den gå længere og længere uden vat i ørerne, i starten kun på stille dage, senere også når der er flere forstyrrelser. Supplerende kan du også arbejde med at vænne den til lyde ved, at du på et kendt og trygt sted - fx. i stalden, selv laver lyde, og imens lyden er der, så giver du hesten godbidder, sådan at den lærer at forbinde lyde med godbidder i stedet for med angst. Det kræver dog, at du laver lydene (eller får en hjælper til det) i så lav en grad, at hesten ikke reagerer for voldsomt. I starten tager lyden et sekund, og hver gang hesten er faldet helt til ro efter den vagtsomhed, lyden sikkert afstedkommer, så gentager du lyden. Reaktionen skulle så meget gerne blive mindre og mindre for hver gang, og så kan du sætte varigheden og styrken af lyden op. Væn hesten til forskellige lyde, og når den er vant til en lyd på et trygt område, så kan du tage den hen på et mindre kendt sted, og udsætte den for samme lyd. Det kan være en lang proces, hvis den er meget uvant med lyde, men jeg kan næsten garantere dig, at gradvis tilvænning vil løse problemet.
Tak for det gode råd! Jeg har lige været inde og læse om dit kursus på din hjemmeside og det lyder rigtigt godt og spænnende. Har du plads til en til? hilsen Tina
Jeg har en frieser som kan være meget doven og det er mest fordi han synes at dressur er kedeligt i længden, så her i dag prøvede jeg noget nyt, jeg tog et reb om halsen af ham og tog ud og ride på min bane, han livede helt op og lærte hurtig teknikken, det styrker både mig og ham. Så alle de ryttere der er ved at blive træt af en doven hest, prøv noget nyt! Bare tag chancer, hvis i stoler på jeres hest kan i gøre alt. Jeg træner dressur 3-4 gange i ugen og resten af tiden hygger vi bare, vi rider lb3 på klub plan og han er kun 6 år. Så hvis i vil lære jeres hest bedre at kende og blive bedste venner, skal man gøre nye ting sammen. mvh. christina Tak fordi i kikkede
Især mine spring heste kommer til at kede sig med 5-6 dages dressur. Så jeg har derfor lavet et trænings skema over 7 dage til hver hest. Jeg skifter imellem at ride let dressur, hårdt dressur, longering med pessoa, ride skovtur, let springning, hård springning, og en fri dag. Hestene bliver meget gladere af det!  Desværre kan jeg ikke tage bare et tov om halsen på mine spring heste, uha det ville gå over stok og sten. 
Det lyder smart det vil jeg prøve, men min frieser er vist også det mest rolige og mest medgørelige man kan finde. heh han er lidt sjov..
Det må man ikke klage over da!   Kun dejligt med en rolig hest!!
jeg har en "fast" plan der betyder at min springhest kun rider dressur to dage i træk en gang i ugen.. Hvis man rider for meget dressur på ham bliver han træls, dum og kropumulig.. Hvis han ikke bliver redet på banen hver dag er han meget mere medgørlig og villig til at arbejde..
Det er jo klikkertræning, du skriver om. Det tager 1 minut at lære hesten ovenstående, men normalt siger man først rør (eller hvilken kommando man nu vil bruge) når hesten allerede har forbundet colaflasken eller en anden genstand med godbidder - inden da vil et ord tilsat nemlig ikke sige den noget. Det lyder som om du tror, at dette er helt ukendt i hesteverdenen, men hvis du søger på klikkertræning her på HN så vil du se, at der er skrevet mange indlæg om det, og at metoden vinder mere og mere frem blandt hestene.
tror skam ikke at det er ukendt at lave sådan noget, tænkte bare at nogen kunne have det lidt sjovt med det. Bryder mig ikke om klikkere da man altid skal have dem med og parat tidspunkt synes at stemmen er lige så effektiv hvis den bruges på det rigtige tidspunkt. Var dog et negativt svar.
en klikker er da ikke nødvendig til klikkertræning. En hvilken som helst lyd kan bruges, hvis bare man bruger den konsekvent. Jeg bruger lyden "rigtigt" som klikkerlyd. Hesten skel jo bare lære at en bestemt lyd udløser en godbid, og dermed er værd at få sit menneske til at ytre. Det gode ved at bruge en klikker til at frembringe lyden, er at den konsekvent er den samme. Samtidig er den ganske umiskendelig og kan ikke flyde sammen med "baggrundstøjen", fra mange hesteejere, der snakker meget med hesten. Klikkerlyden er kort og klar, og kan ikke misforstås for hesten, derfor er der mange der bruger den. Hvis du godt kan lide sådanne lege med din hest(den du beskriver her hedder targettræning) så læs nogle bøger om emnet. Og lad være med at tro på underlige skrøner om ting du ikke selv har undersøgt. Rikke
at komme med et negativt svar. Tvært imod, jeg ville bare opfordre til, du forklarede dig lidt bedre så dem, der ikke vedv hvad træningsformen går ud på forstår det  Klikker eller ej, det er en smagssag, jeg synes den har nogle store fordele - som Rikke skriver, er den genkendelig for hesten på en helt anden måde end et ord, og meget præcis. Men samtidig mener jeg også, at det vigtigste er tankegangen i at bruge positiv forstærkning, der er det vigtigste. Jeg er meget mere interesseret i at udveksle erfaringer om brugen af positiv forstærkning end i at skændes!
Det er rigtig sjovt og behageligt at træne klikkertræning - og selvfølgelig kan man forsøge sig frem, men det går nu bedst når man ved lidt om det. Du kan evt. se lidt mere om det  .
ja jeg er jo nysgerrig. så da det klassiske har min store interesse, ville det da være hyggeligt, hvis andre ryttere med interesse for dette emne, skrev lidt om hvor de red, hvem de red hos og hvilken type hest de bruger til det klassiske, samt hvilken type udstyr de bruger.
Så skulle du prøve at gå ind på  En alletiders hjemmeside 
Jeg har i sidste uge fået lidt tips omkring arbejde fra jorden af Tone Lygren, som er opstarteren af dressageinharmony.forumup.dk. Min hoppe er en DV hoppe på 170 i stg., nok ikke den typiske akademiske hest, men ironisk nok var hun noget nemmere at arbejde med end både Tones araber og lippizaner. Jeg har valgt at arbejde med Gaia fra jorden, fordi hun for ca. 2 måneder siden blev tarmslyngsopereret og efterfølgende tabte 150-200 kg - dvs. at hun på ingen måde kan ride på foreløbig. Hun skal have sine rygmuskler arbejdet op, og det er arbejdet fra jorden rigtig godt til. Mht. udstyr skal jeg have købt en kapsun. Det er alt, jeg kommer til at investere i.
ville jo meget gerne være med, men kan ikke forså det hele, da det jo er engelsk tekst. så hvordan opretter man sig.
Jamen, kan man kalde det "sprog", hvis der er tale om et bestemt niveau af muskeltonus fx? Kommunikerer jeg automatisk med min hest ved hjælp af kropssprog, hvis jeg bare slapper af? Og i så fald, kommunikerer jeg så ikke OGSÅ med min hest via kropssprog, hvis jeg lusker omkring den som en sulten tiger, og uforvarende skræmmer livet af den? Kan vi overhovedet styre hestens opfattelse af vores kropssprog? Mvh Julie
at en hest altid læser kropssprog, da det er den naturlige måde for den at snakke på. Den har intet sprog( ikke et stort et)verbalt og derfor bruger den kropsprog, når den vil snakke- derfor aflæser den temlig dygtigt kropssprog fra sin natur af- så man skal lærer dem at vi som mennesker er klodset og bøvler rundt med vores krop uden at det betyder så meget- i starten er det lille føl eller en uberørte hest meget obs på mennesket sprog- det aftager når den lærer at vi ej er så gode til at styre vores kroppe som den er- Når man træner kan man vælge at bruge sit kropssprog bevist- hvad eller hvordan er sådan set underordnet- i parelli´s system køres der med 4 faser- hvor der altid startes med den absolut mindst mulige, nemlig fase 1- her kunne energien i kropsproget bringes op mod hesten for tilbagetrædning- fase 2 kunne være et mini vink med en finger for at gå tilbage, hvis det ej virker bruges fase 3 som kunne være pres på grime med et par finger, derefter evt. tap på ben med pisk/stik. Så snart hesten går baglæns stoppes- og man trækker sig- efter få gange har den lært at gå baglæns for energien alene Jo mere fin og bedre man er i sit kropssprog- jo mere kan man bruge det- her syntes jeg persoligt at det er kunst- for det er ikke alle der ønsker/mester denne del. Det ligger naturligt for hesten at se efter kropssprog- så selv Julies heste som måske lidt har giver op at kikke efter hendes kropssprog, kan gøre helt fine og kan lærer at reagere på et lille vink eller en energi i kroppen. Om det er ønskeligt er en anden sag- for en hest der er sensitiv er ofte svær at omgås- så i princippet er det ofte heste der har sky adfærd, der skal lærer at blive mindre "sarte" over for kropssprog- fx når man skal lære den at det er ok at vi dingler rundt oppe på den, og ikke altid i kontrol. Samme heste er efter min mening de absolut bedste rideheste- amn skal knap tænke hvad man vil før det forplanter sig i ens krop og den reager- så er det der hvor jeg føler mig et med hesten. I USA var jeg på kursus med en af New Yorks førende dansetræner der underviste i brug af kropssprog i forhold til at danse med heste- det var fantaskisk så lidt der skal til. MVH Dorthe
Jamen Dorthe, i Parelli har I jo netop levels, hvor hesten gradvis lærer signalerne at kende. Så er det jo heller ikke medfødt, når den f.eks. bakker op i en trailer, fordi der står en træner 10 meter væk og vrikker med finderen, vel? Det er noget, den har lært, og den har erfaret at de har en konsekvens, hvis den IKKE bakker ind i traileren. Så er det jeg spørger om det kan kaldes kropssprog i ordets forstand... altså når det er noget, man har været nødt til at lære hesten? Så er mine ovennævnte sprællemandshop jo også kropssprog, og så er vi ude i et meget vidt begreb. Min hest kan sagtens flyttes, uden at jeg skal røre ved den. Det er jo ikke fordi den står og glor, indtil jeg kommer og slår den med et rundboldbat   Den har da lært at tyde min adfærd gennem klassisk betingning, så den kan forudse, hvornår der kommer et operant betinget signal. F.eks. bakker den, når jeg går hen imod den "på en bestemt måde". Men det vil jeg ikke kalde kropssprog, for det er jo noget, jeg har lært den. Mvh Julie
levels er jo menneske træning- altså du lære at gøre dine signaler mere og mere fine- hyppedyret kan det jo i forvejen, men er ofte blvet afkodet undervejs i sin omgang med mennesker. Når man så kommer til level 3 starter en træning af hypper- det sker ved at opfinde sine egne signaler, om det er det ene eller andet er som sådan underordnet- for hyppedyret er naturligt kodet til at lære, hvad som helst kan betyde hvad som helst- her fik jeg en god en med fra Maclean som jeg havde savnet i Parelli- der kan kun bruges en ting til et signal, men der kan godt være flere signaler for den samme ting- Da jeg indså sandheden i denne sætning gik min træning fantastisk hurtig. dine hypper tænker nok- der kommer mor- når hun ser sådan ud skal jeg flytte mig ellers kommer battet frem   -i parelli er det jo en stik, som ofte aldrig bliver brugt mere end 3-4 gange før at den er på højde med et forlænget bagben- så har hypper jo lært at du mener, det du siger med kroppen- Grunden til at du overhovedet kan flytte dem er deres medfødte evne til at læse kropsprog- hvad der gør dem ganske unikke og efter min mening super dejlige og sjove at arbejde med. Der er så nogle enkelte ting der går igen i træningen som de forstår uden indlæring. Som fx kik på bagpart. Det svare vel til vores smil kan tolkes ens over hele verden. Så et eller andet sted skal der efter min mening skelnes mellem nedarvet og tillært adfærd i forhold til kropssprog. Den tanke er ikke ny for mig- jeg har vel aldrig tænk på hvad der er hvad før nu- tænker lige på føllets klapperen med mule- hvad det så end hedder- det er jo kropssprog de fleste kender. Selve evnen til at aflæse kropsproget nedarvet og er efter min overbevisning meget større en fx vi menneskers. Hvorimod nogel adfære er medfødte og andre er tilærte. MVH Dorthe
 
Jamen Maibritt, hvis man giver de rigtige signaler på de rigtige tidspunkter, kan hesten jo ikke undgå at "se" en. Det er da vist nok det, der er hele humlen med al god træning, eller hvad?  Forøvrigt skulle jeg have nævnt, at mit eksempel ovenfor foregik fra jorden - ellers er det lidt svært at tappe hesten på forbenet med en pisk   Jeg er gravid i 7. måned, og jeg skal IKKE ride Loubét ned i det farlige hjørne, før det ikke længere er farligt. Vi trisser rundt i resten af ridehuset uden problemer, og udendørs er hun 100% ok, ligesom hun har været det de seneste år. Det er bare liiige den sidste rest af ridehusproblemet, vi arbejder på nu hvor vi har fået ridehus  Hvordan kan du sige, at kropssprog stadig er kropssprog, selvom det er tillært - og så samtidig sige, at kropssproget ophører når man sætter sig i sadlen? Jeg vil jo netop mene, at hvis tillært forståelse af kropslige signaler hører ind under kategorien kropssprog, så er det da i ridningen at de har deres store berettigelse. Velkonsoliderede, klassisk betingede signaler er alfa og omega, når jeg rider. Ellers er det da ikke sjovt. M.h.t. biologisk dominans, så er det jo ikke et udtryk, man normalt bruger om forhold arterne imellem. Jeg nævner shetlandsponyen og el-hegnet igen. Er ponyen "dominant" overfor elhegnet, når den ruller under eller vader igennem, så snart det er slukket? Nej, den ved bare, at nu er det happy hour. Hvorfor skulle det være anderledes med Lille Lises pony, der ser sit snit til at gå hen og æde græs eller tage en rulletur, så snart ridelæreren vender ryggen til? Dorthe, det jeg mente med levels var, at selveste Pat Parelli vel ikke kan læsse en uhåndteret hest baglæns på 20 meters afstand uden at træne det først. Selvom han er nok så langt i sine levels, kan hestene stadig ikke forstå ham, før han har haft en chance for at lære dem, hvad de skal gøre. Eller hvad? Heste er gode til at aflæse kropssprog, siger du, men er de i virkeligheden ikke bare gode til at lære gennem klassisk betingning? Når shetlandsponyen lærer sig gennem ganske få forsøg, at den kan slippe ustraffet under elhegnet, så længe det ikke klikker, så er det jo ikke fordi den læser hegnets "kropssprog"   Den læser omstændighederne, uanset om der er en krop involveret eller ej. Og ja, det er den ganske uforlignelig til  Jeg ved ikke om jeg "får det bedre" af at man kalder "kropssprog" for noget andet. Jeg vil vel bare have at det skal betyde én ting, fordi jeg er pernittengryn. Når vi taler om kropssprog blandt mennesker, taler vi jo primært om de ubevidste signaler, vi automatisk forstår: Smil, gråd o.s.v. Men selvfølgelig er der grå områder - øjenkontakt f.eks., som betyder noget forskelligt i forskellige kulturer. Jeg er sgu ikke blevet meget klogere   Men til gengæld har jeg fået firkantede øjne. Mvh Julie
så som at gå baglæns ind i trailer er level3+, så du har absolut ret- det er tillært- ingen kan stille sig op og vrikke med en finger og hyppedyret går fint op baglæns- uden at have lært det først-jeg er netop ved at lærer min Basse det, startede i onsdags- Før jeg er gået igang, har jeg forfinet hans evne til at læse mit kropsprog- den udnytter jeg og giver ham øjeblikkelig ros hver gang han tænker på den ønskede adfærd( læs, lægger vægt over på bagpart og sætter af til at løfte ben op på trailer). Man kan sige nu er jeg et sted, hvor jeg er nød til at råbe med mit kropssprog altså gå langt op i faser før han reagere- når han har lært hvad jeg vil, er det kun en fase 1 der er nødvendig. Så jeg udnytter bevist hans evne til at læse og forstå mit kropssprog. Før jeg overhovede har tænkt på at bede ham gå ind i denne her trailer er han helt tryg den anden vej. Nu er han bange for trailer-nu er det baglæns og har bestemt ej lyst til at gå nogen som helst steder hen. Derfor lader jeg ham finde helt ro før jeg beder om mere- det kan i princippet godt tage dage. Den tålmod jeg her visser er godt givet ud- for før han er med i sit hoved kan jeg ikke lægge mere derind, så jeg kan fx. gå hen til en ting han er tryg ved og arbejde lidt der for så at vende tilbage til trailer igen- så opdager han at jeg ikke beder om mere end han er parat til og giver mig fluks mere næste gang- har han givet mig meget(læs, tog det lang tid at få noget som helst)- stopper jeg øjeblikkelig og sætter ham på fold- det var den måde vi sluttede onsdag- næste gang sidder det i ham- tager jeg en stor beslutning stopper hun bliver hans sandhed- jeg ville som vi har diskuteret før aldrig bruge godbidder her- det får hans opmærksomhed væk fra at tage en besluting om at det er ok og bliver lokke mad- bruger det jo som tidliger nævnt kun på når hesten er tryg. I bund og grund handler det jo om at få ham til at tage den beslutning- gør jeg det rigtigt, tager det kort tid og går hurtigt- det er hvad Parelli er trænet i, nemlig at få heste til at tage beslutinger hurtigt og har en hyp taget en beslutning om at det er ok- sidder det i den- omvendt er beslutningen modsat- skal denne afkodes først. Der er for mig ingen tvivl om at hvis min aditude er dette her er fint og nu skal vi bare lige have dig derop- viser jeg dette med mit kropssprog- modsat dette her er skide farligt pas på du ej render mig over- bliver det straks en anden sammehæng som hyppe dyret læser i mit kropsprog. MVH Dorthe
...dit kropssprog viser, at traileren ikke er farlig, men din timing er ad H til? Virker kropssproget så stadig? Mvh Julie
Aha, du er højgravid - det er dér tiden til at sidde på hestenettet kommer fra...  Tøg til spide - jeg mener at en bestemt grad af muskeltonus er at opfatte som sprog, ja. Det er et redskab jeg bevidst benytter - at være anspændt eller afslappet eller ånde dybt ud - og jeg benytter det fordi jeg har set (og læst, bl.a. på HN - juhuu, cirklen er sluttet) at eksempelvis en dyb udånding smitter. Når jeg har unghestens fulde fokus - og det har jeg i allerhøjste grad når jeg fx trækker ham forbi noget 'farligt' - så spiller mit kropssprog en rolle i hans opfattelse af situationen og mig. Hvis jeg afslappet dasker forbi det farligere er han roligere end hvis jeg nervøst tripper afsted med stødvejrtrækning mens jeg kigger mig omkring. Om det er indlært? Tja, han har jo ikke lært at han bliver spist når jeg er bange. Alligevel bliver han mindre tryg - fordi jeg sender de 'faresignaler' som han kender - vil jeg tro. Et helt andet problem er at mennesker netop meget ofte ikke er bevidst om deres kropssprog. Jeg tænker her også på den tætte sammenknytning der er mellem krop og sind - heste er, mener jeg meget følsomme over for menneskers sindstilstand - de kan for det meste mærke hvordan et menneske har det - det er også knyttet sammen til kropssproget, måden at gå på, måden at kigge på foruden de 'vibes' man udsender. Jeg er enig med dig, Julie, i at der klart er en gråzone mellem hvad der er heste-kropssprog og hvad der er indlært på baggrung af menneskets (mere eller mindre korrekte) opfattelse af hvad der er hestesprog. Jeg beklager hvis indlægget er blevet lidt rodet, jeg står med det ene ben i et maleri. Kommer nok ikke tilbage i debatten før om et par dage, men vil glæde mig til at læse hvad der er kommet i denne so-far frugtbare og relativt nuancerede diskussion. Anissi
Julie, jeg synes altså du piller navle i dag  For mig er sprog = kommunikation. Taler man med kroppen, hvad enten det er tegnsprog for døve eller en pegefinger i retning af krikkerne som løber lidt for stærkt op mod mig som er ved at åbne leddet til græsfolden. Og nej, en ny hest som ikke kender mig ville sikkert pisse på min pegefinger uanset hvor bred jeg kan blive! Min hest fortæller mig med sin lange, klaprende overlæbe strakt frem at han ved jeg har guf i lommen og han godt kunne tænke sig en selvom han ikke lige har hørt ordet dygtig. Og jeg forstår glimrende hvor han vil hen. Hvis han vender rumpen til når jeg kommer med grimen og går hen til leddet, så forstår jeg også godt at han hellere vil på græs end med på tur. Man lærer hinanden at kende og har nogen fælles signaler som man er enige om betyder noget. Hestene reagerer på min krop selvom jeg ikke rører ved dem eller siger et kvæk. Behøver vi putte det ned i en meget lillebitte æske? :Pia
Det passer i øvrigt ikke det med de fremmede heste, for den nye som er flyttet ind kopierer på forunderlig vis de andres adfærd når jeg render og peger og dirigerer. Han gør stort set alt jeg forventer uden bøvl eller også lærer han det på 5 minutter. Ret spændende at opleve, faktisk. På to uger er det som om han har boet her i årevis. Kan det være fordi jeg er så indgroet i mine vaner og mit kropssprog at det er ens hver gang, fordi jeg ikke tænker over det? :Pia
mig  Ja, Pia, det tror jeg faktisk, det er. Heste kan lære nyt, bare på én eneste hændelse. Ligesom mennesker iøvrigt  Min veninde lærte, at krydset Gyldenløvsgade/Søgade var yderst farligt, da hun blev kørt ned på sin cykel. Nu gipper det lidt i hende, når hun kører forbi - på cykel  Heste har en fabelagtig indlæringsevne, så der skal ikke mange sessioner til at lære dem noget - især ikke hvis det 'noget', er noget de har liggende naturligt. Jeg iagttog for mange år siden, at hvis jeg kiggede væk fra troldene, så blev Grandi langt mindre bange for dem  Jeg går ud fra, at han godt vidste, hvad jeg fokuserede på (ligesom hestene i paraplyeksperimentet), og at det derfor betød noget for hans oplevelse af farer... Så, der er måske et et eksempel på kropssprog, som ligger naturligt for hestens egen fatteevne. Men - den skal jo have en forståelse for mennesker først. Man kan nok ikke gøre det med en helt 'vild' hest. Jeg havde en lille ponyhingst som barn, ikke officielt min egen, men den var at betragte som min. Det var kun mig, der red den. Den gjorde alt hvad jeg ønskede - det var næsten som at køre på cykel - bare langt hyggeligere   . Jeg red efter 'naturmetoden' - helt ubevidst. Jeg anede ikke engang, hvordan man lavede et galpanspring, men det var ikke noget problem, for jeg skulle jo bare   galop. Denne lille hingst må have været vældig god til at fatte/aflæse 'kropssprog', for kan man kalde det det?
kropssprog er hvad du efterlyser, tror jeg nok- nu bruger jeg jo min krop meget og handler jo i overens med den- så min timing er jo hestens aflæsning af mig/mit kropssprog Hvis mit kropssprog var uautentisk ville jeg jo sige noget modsat rettet altså forsøge at give flere signaler- så ville hypper blive forvirret. Timing er det som er den absolute grundpæl i at arbejde med heste- så ved at have en dårlig timing, bliver der en dårlig aflæsning. Men ved at du arbejder med bevist med dit kropsprog bliver du klar over hvor stor indflydelse du har. Så snart jeg slapper af i min krop og bringer min energi ned følger hestene med- det gælder også heste jeg har i en snor for første gang. Bringer jeg energi op kommer hesten op i energi. Jeg vender ofte siden til en utryg hypper- ikke alle hypper kan have energi direkte på dem- er den hel gal vender jeg ryg til. Har jeg fat i eller sidder på hyppedyret, er timing på at slippe pres( med ben eller på tøjle/snor) alt afgørende for om hesten kan stole på mig i mit kropssprog, som jo er det skridt der gik forud- så jo et eller andet sted kan man vel sige at hvis timing er af H til- så er grundpæl i udu og hyppedyr bliver forvirret- I min dagligdag er timing lidt som at skifte gear-det kører på autopilot. Jeg har haft nogle perioder hvor jeg var meget obs på det. Ofte når jeg bruger nye indput, er det vigtigt at have opmærksomheden på den del i et stykke til til det kører på auto. Det er vel den del parelli kalder menneske træning- som sådan ville jeg aldrig anbefale nogen som helst at starte på at få en hypper til noget som helst ude at have kikket på egen timing. Nogle mennesker har det naturligt, andre kan oparbejde det- ganske få har svært ved at lærer det- ofte er deres følelser af fx angst i vejen, og de kan så ikke sætte fokus på det, da angsten overskygger alt- her er det nødvendigt at få løst angst problem først. Vi så jo da Maclean var her at folk kan have nok så gode tanker, men hvis de ikke kunne forvalte redskaberne, var det jo lige fedt. Lige så snart de fik støtte til at få sluppe/taget på det rigtigt tidspunkt- ja, vuti så hjalp det dem. MVh Dorthe
Du skal give hende en god grund til at gå. Positiv forstærkning - fx. i form af klikkertræning er en god ide. Gå sådan frem, at du lærer hende et gå frem signal fra jorden - fx. en stemmekommando, eller at du rører hende let med pisken. Giv hende klik (eller brug et bestemt ord) og godbid hver gang hun går fremad. Udnyt steder, hvor hun naturligt går fremad, fx. i retning af andre andre hste. Derefter gentager du på samme sted øvelser hvor du sidder i sadlen - evt. kan en hjælper på jorden hjælpe dig lidt. At brugere hårdere hjælpere vil kun forøge modstanden. Du skal huske at være meget entydig og konsekvent i dine hjælpere, så hesten forstår, hvad du ønsker. HVER GANG den bevæger sig et lille skridt, så er klik/roseordet og en STOR godbid når du sidder på ryggen. Når den begynder villigt at gå et skridt fremad, så venter du med ros og godbid til den går 2 skridt osv. Du indstiller stadig, som du allerede så rigtigt gør, alle hjælpere så snart den reagerer. Gradvist skal den gå flere og flere skridt, før den får godbid. I starten gør du alt hvad du kan for at forøge muligheden for, at hesten går af sig selv for at bryde den første modstand. Du kan læse mere om klikkertræning  .
Nej, det er slet ikke uhensigtsmæssigt, og det virker. Hesten får en god grund til at gøre hvad du vil - hvis du bruger (mild) ubehag som du har gjort hidtil, så er hestens eneste motivation og det højst opnåelige, at du holder op med at forstyrre den. Derfor motiveres den kun til at gøre lige netop så meget, at ubehaget fra dig forsvinder. Hvis du udelukkende bruger ubehag, så er du nødt til at være mere ubehagelig end du er for at få en reaktion. Af en eller anden grund finder hesten størst behag i at blive stående på trods af det, du gør, for at få den til at gå. Der er kun 2 muligheder: Enten eskalerer du dit ubehag indtil du får en reaktion, eller også giver du hesten noget godt for at gøre hvad du gerne vil have, og her er godbidder som regel det mest effektive, men HVIS hesten lader sig motivere af andet, fx. kløen så kan det også godt bruges. Du efterlyste et alternativ til at gå hårdere til værks, og det har du fået - men det er selvfølgelig op til dig selv om du vil afprøve det. Jeg har klikkertrænet i 7 år og jeg bliver kun mere og mere glad for det som årene går.
Jeg er meget interreseret i at at lære at longere/træne med dobbelliner. Jeg vil høre om der er nogle der har nogle erfaringer, og hvordan de gør. Jeg har bla. læst lidt om det i Gitte Naldal's bog - "Fra rytter til hest", og tror måske det kunne være en god ide at indlære min hest signaler som stop og bak i trav og galop. Kom med jeres meninger...
Det er IKKE legetøj, og en rigtig dårlig ide at begynde på uden instruktion for man kan blive viklet totalt ind i linerne og det er meget farligt, hvis hesten går i panik. Hvis man bruger "dobbelttræk" - altså fra gjord til munden og tilbage igennem gjordens ringe, så har mange heste meget høj tænding. Det er mindre udtalt når man bare kører fra mund til hånd. Det kan være et godt redskab, men jeg vil nu foretrække det til den højere dressur, og så bruge longen, fx. som Klaus Hempfling foreskriver det, til det grundlæggende.
Hvis jeg skulle gøre det, havde jeg ikke tænkt mig at bruge dobbelttræk eller hvad du kalder det. Og jeg ville også arbejde i grime.
Når du kommer ind på siden, står der "Register" øverst oppe i en række af links. Herefter kommer du ind på en side, der siger, at du ikke må være vulgær, truende eller på anden vis udvise træls adfærd. Du skal klikke på det link, der hedder "I Agree to these terms and am over or exactly 13 years of age". Herefter skal du udfylde de *-markerede felter: User-name=brugernavn, e-mail adresse, password, Confirm password = skriv dit password igen, Confirmation code = skriv hvad du ser i feltet ovenover (tal og bogstaver i forskellige farver). Du kan desuden ændre board language til Danish. Herefter trykker du "submit". Spørg igen, hvis du er i tvivl derfra. Jeg har allerede oprettet en profil, og kan derfor ikke lige checke, havde der kommer efter Submit.
det er jo et godt forum, med mange gode ting.
der er gode til os med den interesse.
Jeg vil da lige anbefale Tabita fra Vindskovgård's forum:  Selv arbejder jeg pt. med en varmblodsbl. og en fjordhest. Det foregår iført en kapsun, gjord + underlag og en armforlænger(og masser af godbidder). Jeg lader mig gerne guide to gange årligt af vores dygtige underviser Christina Holmbæck, ellers er de største læremestre hestene   . Jeg har desuden stor glæde ud af sparring med de lokale akademiske fæller.
Jeg har fået undervisning ved Christian Behrens, som ikke er underviser mere. Jeg rider også i bomløs cheyenne sadel og et kandar. Det er svært at finde en underviser som gider/har tid til at komme med mindre man er 4 - 6 personer, og det er svært at samle. Det er en   at ride klassisk og hesten er altid glad og villig, det giver et dejlig forhold til hesten, istedet for det der agrasive tyske dressur, som jeg også syntes er forbundet med en hvis præsentations pres både for hest og rytter. Så har jeg læst mange bøger, som giver viden. Det lærer man ikke at ride af, men det er godt at kunne teroien i hovedet.
Jeg tager kurser ved Christina Holmbæck og får derudover en af hendes elever ud at undervise mig ca. 1 gang om måneden. (har dog stået stille nu da min vendindes hest har været syg) Jeg bruger min arabervallak paw og af udstyr bruger vi pt bare vores kapsun.  jeg synes Christina er en fantastisk underviser, altid positiv og klar til at forklare alt tusinde gange hvis det er nødvendigt. mange hilsner fra Stine
tak for alle jeres indlæg. supert med et klassisk indlæg, der ikek går op i fnidder og diskusioner. Jeg har lige modtaget bogen ridning på kandar, super læsning og nu vil jeg forsøge at pløje mig igennem den.
Jeg syntes at det er dejligt at folk på "Dressageinharmony" altid er positive og prøve at hjælpe hinanden, istedet for at svine folk til. 
Jeg har været på kursus med Christina Holmbæck og Stefanie Staudinger. Til dagligt bruger jeg elever fra henholdsvis Stefanie Staudinger og Eva Tirstrup, da deres niveau matcher det jeg skal lære fint. Dog er et kursus aldrig dårligt, hvor underviseren kan give lidt ekstra end det fra hverdagen. Jeg bruger pt. også kun en kapsun og venter på at prøve en Birgitta ISI fra  Har en islænder med helt forkert bygning til akademisk, men da han virkelig gerne vil samarbejde, prøver vi at blive stærke til det alligevel.
har aftalt med eva her fra hn. at jeg kommer ned til sorø og får undervisning. Glæder mig meget til at komme igang. må dog desværre finde en anden klassisk trense og kapsun, da jeg jo har købt det hele til nikitta og hun var jo en stor dame, hvilket shila jo ikke er. list øv, da trensen kun har værte redet med på shila to gange og nikitta slet ikke fik prøvet den. Men sådan er det jo, når man har heste. Udgifter udgifter og atter udgifter Har læst mig lidt igennem bents bog om ridning på kandar og der er mange gode tips, så dne kan jeg varmt anbefale.
er jo også en væsentlig grund til, at man ikke   bliver en bedre rytter ved at læse om ridning  Man er nødt til at øve sig en del - i den virkelige verden  Det er brændende nødvendigt, at man får automatiseret så meget som muligt - ellers kan træningen simpelt hen ikke fungere. Man er ikke præcis nok, hvis man skal   for meget. Tænke skal man gøre i en instuderingsfase - hvor man så at sige indprenter teknikken i sit eget system. Det ser sært ud, og giver ofte ingen mening for hesten, men man er nødt til at acceptere at man må kravle før man kan gå. Det er i øvrigt ligesom i musik 
Så nu er jeg både en navlepiller og en røvkrydrer  Jeg er jo glad for at komme ting i æsker, så bær over med mig... jeg fornemmer, at "kropssprog" i de flestes verden relaterer sig mere til en generelt kropsholdning, som skal bibringe hesten ro og fokus - ikke på deciderede "gloser" som f.eks. strittende fingre eller stirrende øjne. Her kan jeg nok godt være med - jeg er selvfølgelig bevidst om at mine heste opfatter mig anderledes, når jeg er anspændt og stresset end når jeg er cool og afslappet. Jeg har netop skibet en unghest ud til en bedre rytter, fordi jeg ikke kunne lade være med selv at spænde op, når jeg skulle håndtere den, og derfor ikke kunne komme til bunds i dens opdragelse. Men hvis "kropssprog" er al kommunikation med kroppen, giver det jo ikke nogen mening at benævne det som noget specielt positivt eller naturligt. Måske bliver jeg bare irriteret over at "kropssprog" holdes frem som Svaret på Deres Kaffebønner i hver anden tråd, når kropssprog sandsynligvis har forårsaget netop det problem, der diskuteres. Ok - jeg er en navlepiller, en røvkrydrer OG en gnavpot. God lørdag. Julie
Altså du mener, folk siger hvis man bare lærer at pege på den rigtige måde, så går alt som en leg? Nej, det er nok lidt langt ude og ligeså virksomt som hvis jeg skulle forsøge at sige noget på kinesisk. :Pia
Nej, jeg tænker nu mere på dem, der mener, at man ved hjælp af "kropssprog" kan inspirere én eller anden attitude hos hesten, som så automatisk skulle gøre den mere lydig. Altså at man fortæller den, AT den skal lystre (i mangel af et bedre ord), og ikke HVORDAN den skal gøre det. Mvh Julie
Nu tror jeg ikke på mennesker kan bevæge sig som en hest, da vi er bygget som rovdyr. Det første ord som popper op i min hjerne hvis jeg tænker på Hempfling (hvis videoer jeg ikke har set indenfor de sidste par år) er "border collie". Han stirrer og hyrder, skifter retning på det helt rigtige tidspunkt. Det har de fleste flugtdyr respekt for. Det er vel nærmest instinktivt at reagere med en bestemt modbevægelse når rovdyret forsøger at drive dem i en bestemt retning. Jeg kan se hvordan mine nærmest er synkrone som en sildestime hvis de får øje på noget farligt. Gør man dette mere eller mindre kraftfuldt, effektivt, bliver modreaktionen derefter. En lille kluntet løveunge har nok svært ved at sætte en flok gnuer i bevægelse, det skulle da lige være for at trampe på den! Så i mine øjne er det man kalder dominans over hesten ved kraftige kropssignaler ikke som leder/flokindivid, men som jæger/overmand. Og nogen er bare bedre til at sende disse signaler, hvorfor hesten tager dem mere "seriøst" i forhold til en eller anden som står og flagrer lidt tilfældigt. Jeg ser ikke mig selv som jæger, tror jeg heller ikke mine heste gør, for jeg kan presse dem af græsset med longepiske som forlængede arme og bagefter spadsere op til dem med samme piske på slæb og nusse dem på måsen. Men jeg tror det er den mekanik jeg sætter i gang og det er derfor det virker. :Pia
Han må være en særligt effektiv border collie, ham Hempfling, for mine to sorthvide pelsboller kan ikke engang få hestene til at løfte hovedet   Bosse havde for vane at løbe hen til hestene og kravle op på maven af dem, når de rullede sig, da vi fik ham. Det er han heldigvis holdt op med, men hestene var nu ligeglade. Julie
Jamen mine tager heller ikke vores klovn af en rottweilerblanding alvorligt, når han (i sikkerhed bag elhegnet) står og galper som en sindssyg, de vader lige hen, sænker hovederne og glor provokerende på ham uanset dyb stemme, stiv hale og rejehop. De ved vel instinktivt at han ikke mener det alvorligt, for hvis de skulle gå efter ham, er han den der er smuttet. Men det er nok den slags kropssprog som vi verbale typer ikke rigtig kan se. :Pia
det er sådan at hvis man arbejder med kropssprog bevist i forsøg på at få hypper til at følge- altså spejle ene kropssprog giver det pote- der er meget NLP i det- heste vil forsøge at gøre som man vil- fx har jeg en gamle hoppe på 22år der leger med mig- hvis jeg går rundt i ring og lave skrabe bevægelser vil hun 7 ud af 10 gange gøre det samme-hvis jeg så lægger mig gør hun sørme oxo det samme- her har vi et bånd der hedder vi følger hinanden. Det er nonverbal kommunikation på højt plan- jeg har flere heste jeg leger med som følger mig med store skridt og små mini skridt- jeg kan få heste til at komme helt op i passage ved at sætte mine bevægelser nedi trav. Se det er der hvor jeg kan se fidusen ved at brugekropssproget og det der gør det lækkert for mig at arbejde med hestene- for på et tiddspunkt bliver det svært at finde ud af hvem der følger hvem- for vi er en. Dette er vel mit største mål- det er ikke altid det nås- men når det gør er følelsen som at danse i hamoni( af samme grund har min mand og mig gået til dans hele vinteren). Dette står selvfølgelig i kontrast til når kropsproget bliver brugt til pres- hvad jeg oxo bruger det til. MVh Dorthe- der er på vej ud for at danse med hyppedyret.
tror ikke rigtig på det med rovdyret, hvilket hestenes attitude overfor rottweilerblandingen også påpeger  Men sildestimen tror jeg mere på. Altså at hestene kan følge en bevægelse i ét nu. Det er også derfor at jeg henviser til præcisionsforskellen mellem det tænkte og indlærte. Er noget indlært (evt. bare ved en enkelt session), ligger det automatiseret/på rygmarven og fungerer lynhurtigt. Der kommer den kropslige timing til at fungere set med hestenes øjne - det gør den ikke hvis træneren/rytteren først skal tænke 
med indlægget var naturligvis, at der for hesten vil føles stor forskel på, om man benytter et bevidst kropssprog eller et ubevidst/automatiseret kropssprog  - der er simpelthen hastigheden og timingen til forskel.
At få hesten til at bakke ind i en trailer ved hjælp af et vink med en lille finger, er for mig, hverken kunst eller et bevis på hestens nonverbale forståelse af menneskets hensigt. Det er "bare" træning.    Lad mig prøve at bruge samme model i en situation hvor jeg sidder på hesten og vil have den til at reagere fremad for et helt let signal fra schenklerne: Jeg starter med den mindst mulige energi, fase 1, hvor jeg lukker en lille smule om hesten med det aller øverste stykke af underschenklen, lige under mit knæ.- Fase 2 kunne være at fordele trykket videre ned gennem resten af underschenklen. Hvis dette ikke virker, bruges fase 3 som kan være et kraftigere tryk med hælen (eller sporen, hvis man rider med dem) derefter evt. et tap med pisken på bagparten. SÅ SNART hesten går fremad, trækker jeg mig og slipper trykket fra schenklen- efter få gange har den lært at gå fremad for det lette tryk helt oppe i toppen af schenklen. Jo mere fin man er i sin timing, jo bedre kan man bruge denne fremgangsmåde.. Det er en kæmpe udfordring for en selv som rytter, at opøve sin timing og hvis man er rigtig præcis og skarp, lærer de fleste heste lynhurtigt, og for dem der står på jorden og måske ikke har indsigt i træningsprincipperne, ligner man en ren mirakelmager  Men alle kan lære det  -og det handler for mig ikke om hverken lederskab eller kropssprog. En slutbemærkning mht sindsstemning og kropssprog. Hvis jeg er i en situation der gør mig nervøs og usikker, så falder kvaliteten af min timing i høj grad. Jeg vælter gerne en kaffekop eller spilder noget sukker ud over hele bordet hvis jeg sidder til bords med nogen der hylder mig ud af den..  (og det bliver man som regel ikke mindre nervøs af)  Måske det kan tænkes at foregå på samme måde når Lille Lise skal håndtere den store farlige hingst og hendes timing går af dage ??
  Pjemm: Susan: -
JEG prøver ikke at opføre mig som en tiger eller noget i den stil. Jeg gør det som virker. Hvis min hest mente jeg var en slem ulv, kom han nok ikke hen og puttede hovedet i favnen på mig. Jeg siger bare, at vi heller ikke kan være heste. Vi er bygget som rovdyr i vores bevægelsesmønster og med fremadrettede øjne. Selvfølgelig leger en førerhoppe heller ikke rovdyr, hun er jo en hest og er ikke i stand til at spille skuespil. Hvad KFH så end laver, så virker det jo, og det har jeg stor respekt for. Men jeg synes ikke han er "halv hest". I virkeligheden er jeg ligeglad med hvad det hedder. Hvis man kommunikerer med kroppen er det efter min mening kropssprog, ikke kun ting som individer af samme art forstår rent instinktivt. :Pia
... men jeg bekender mig ikke til nogen trosretning eller guru udi HMS-kunsten - og har ikke en skid styr på de fine udtryk heller  Men jeg ved én ting: hvis mine heste skal følge mig uden tøven, så skal mit kropssprog udstråle AT JEG VED HVAD JEG GØR. Jeg kan ikke forvente at hesten føler tryghed ved at gå med mig, eller føler det er rimeligt at jeg skal bestemme dette eller hint, hvis mit kropssprog ikke viser den at jeg er fast besluttet på sagen. Hvis jeg "kravler langs panelerne" og virker som én stor undskyldning for mig selv, så kommer jeg ingen vegne.' Det er i øvrigt ikke specifikt for heste - det er nøjagtigt det samme med hunde. Det er en stor fordel at være bevidst om egen fremtoning og bruge stemmen som redskab, uanset om man træner hunde eller heste (eller katten, for den sags skyld  ). Hilsen Sif
du hovedet på sømmet: Det er præcis det jeg mener, når jeg henviser til, at man ikke kan stå og tænke   sig frem til hvilket kropssprog skal jeg mon nu bruge  Da hele idéen om kropssprog kom frem i slutningen af 60'erne var det også enormt moderne, at man bare skulle vise andre mennesker et bestemt kropssprog, så kunne man påvirke dem til alt muligt... Det fandt man så hurtigt ud af ikke var så simpelt alligevel  Det ubevidste kropssprog har langt større virkning på andre end om man fx krydser armene over brystet  De krydsede arme kan så være et indlært  (evt. indlært vha betingning), men det er ikke normalt det man mener med 'kropssprog'. Læs fx her om kropssprog Hvor der bl.a. står: Man kan sagtens lære at   kropssprog, og det kan heste også - men kropssprog benytter sig af så mange ubevidste signaler, at man ikke bare kan lære sproget - man må lære at 'være' sådan, som man udtrykker sig. Man kan altså ikke stille sig op og med kropssprog sige til hesten, at nu er det mig, der bestemmer - hesten kan sagtens læse imellem linierne og se, om det virkelig   dig der bestemmer 
... et parallelt og omvendt relateret spørgsmål. Kan man også klikker/godbids-træne heste -læs små madglade islændere- til ikke at lade grøftekantsplanterne flyve direkte ind i munden på dem på tur - det har jo lige højden? Så det er jo nærmest en belønning i sig selv, som kan føre til at de stopper og begynder at græsse, for de er ulige meget stærkere end datteren. Og i så fald har du et forslag til, hvad/hvordan man gør - der sidder et barn/ungt menneske på hesten; det er svært at tænke 5 sekunder frem og være 100% over dem hele tiden for et barn? Vores løsning pt er et verbalt "Æv!" og en pisk; samt at al mad og græsning kun gives efter en 'Værsågod' kommando. På forhånd tak, og undskyld jeg lige blandede mig i tråden, -Nanna
Det er vigtigt at afbryde hesten i uønsket opførsel INDEN den overhovedet begynder eller i samme sekund, den begynder - fx. ved at drive den fremad. Græs ER en stærk motivation, så der er ikke andet at gøre end at skrue op for signalerne og være forudseende. Det er ikke min erfaring, at børn ikke også kan være forudseende. Men bortset fra det, så er det jer voksne, der skal opdrage hesten, så den er til at håndtere for børnene, og så skal de følge op. Hvis man driver hesten frem med en pisk så er det en god ide, på forhånd at advare den med et ord - så kan det ord måske senere få hesten til at gå fremad. Men i det store og hele gør I det rigtigt nok, i denne forbindelse vil positiv forstærkning i form af godbidder ikke kunne konkurrere med græsset og vil ikke hjælpe synderligt. I voksne er dog nødt til at træne hesten godt for at I kan give den videre til børnene, man skal ikke forvente, at de løser hele opgaven selv.
Tak. Vi er på rette kurs og fortsætter bare træningen med ildhu og konsekvens. Den lille sorte er bestemt ikke dum eller uopdragen, han har bare opdaget, at det kan betale sig at prøve. Så vi må være konsekvente og helst lidt hurtigere end ham - hver gang! Og det er lidt det der med hver gang(!), der er udfordringen for det unge menneske her  Men det falder ligeså langsomt på plads. -Nanna
Hihi.. sådan var min hest også. Og hvis jeg sparkede til hende vippede hun med rumpen, som: "hvis ikke du holder op bukker jeg dig af!" Det gjorde at jeg var lidt bange for hende i starten. Men jeg lærte hurtigt at det ikke nyttede. Så gjorde jeg følgende: Tog et reb med op på ryggen af hende. og gav hende så de fire trin: 1. Retter mig op og kigger frem 2. Spænder og klemmer lidt med benene og lårene. (Så bliver man rigtig ubehagelig for hesten at have på ryggen. 3. Svinger rebet omkring hendes bagpart. 4. Konsekvens. Rapper hende over baparten med rebet ind til jeg får den ønskede reaktion. Det lyder måske lidt hårdt at slå/rappe hesten med rebet. Men hesten har fået sine advarsler (man skal være sikker på at hesten forstår at de adarsler betyder den skal gå frem) Og så forstår den også konsekvensen. Efter dette har jeg også trænet med klikkertræning, som har øget hendes engament yderligere.
Hej jeg har lige læst om det kursus inde på din hjemmeside og kunne vildt godt tænke mig at deltage. Er der plads? hilsen Tina
- Rebet er en rigtig god idé, det slår ikke hesten, men irriterer den - og det er ligesom om at selve bevægelsen/svinget motiverer den til bevægelse. - Det skal selvfølgelig kun anvendes sammen med de andre hjælper - som beskrevet ovenfor. Hvis man har nogen lange tøjler, kan man også hægte dem fra hinanden, og så bruge dem, enten på hestens hals eller hvis de kan nå helt om bagved rytterens ben. Som sagt - det skal ikke gøre ondt på hesten, men det plejer at opmuntre den til at gå frem- og så roser man selvfølgelig rigtig meget når hesten går frem. I starten skal man nok slække dressur-kravene og udelukkende fokusere på fremdrift, nogengange kan det næsten udvikle sig til en leg  Hesten er jo muligvis gået i "hårdknude" fordi den er stået af overfor noget i dressuren den ikke kunne forstå, og derfor kan det være vigtigt at man i starten ikke straks forlanger dressur så snart den går frem. Der er jo også den lidt mere "konservative" mulighed, at dreje hesten eller bakke den, for at få den i bevægelse, så den ikke bare får lov at stå stille, og dernæst bruge bevægelsen til at få den fremad - men det har du jo nok prøvet 
Hej Tina Ja, der er stadig plads - jeg har også skrevet en besked til dig. Hilsen Tina
hej jeg har en ponyhoppe på 6 , hver gang hun er hingstegal, nægter hun at gå ,så snart jeg sætter mig i sadlen! selv ikke min underviser, med hestespore kan få hende til at gå, har prøvet alt, og har indset at det nok blir noget af et problem senere med stævner, jeg plejer i den periode at longere, der er nemlig ikke noget med hende naar jeg går ved siden af hende... men det kan jo også være så meget andet! mange hilsner. Karina Rytter
Karina Rytter: Jeg tror godt dit problem kan trænes væk. Kig på beskrivelserne ovenfor. Og som også skrevet i disse perioder må du nok i starten glemme alt om den alm træning og kun fokuserer på at hesten går frem  held og lykke.
Jeg havde glemt, at du er bidløs. Så tror jeg ikke, tændingen bliver så høj, men det er nu en fordel at få lidt instruktion i, hvordan man håndterer linerne, da de kan gå ret så meget i spaghetti. Du kan evt. starte med bare at bruge en enkelt longe (normalt bruger man 2, og så få lidt styr på det, uden at linerne bliver for lange.
Ja - det lyder som en god ide. Jeg har selvfølgelig også tænkt mig (hvis jeg prøver det en dag) at at starte ligeså stille ud, og være sikker på at hun forstår dreje, frem, stop osv osv.
Jeg har fundet nogle gode beskrivelser af både udstyret og hvordan man kommer igang uden at hesten går i panik i bogen "fra føl yil ridehest" af Gitte Naldal Det har jeg tænkt mig at prøve... Har ingen erfaring men ifølge en erfaren kører skulle det ikke være så svært. Bare sørg for at få snorene helt ned hvor skaglen normalt sidder. På den måde kan hesten ikke dreje rundt og blive viklet ind... VH jlve
Jeg gør bare sådan her:   Og jeg synes det funker fint nok. Den yderste longe går bare rundt om numsen på hesten. Jeg synes der er fin kontrol.
jeg har selv prøvet det et par gange. og jeg syntes at hesten kommer bedre ind under sig selv får ryggen op og går med hovedet ligesom på billedet. hesten arbejder mere og jeg tror at det er en godsøvelse //Schellerup
. jaah ' jeg longere på samme måde som Anne. Og jeg synes selv at jeg har haft meget mere styr over hesten, end med én longe som bare går op til bidringene. __ Det kræver en del træning, men med en god tålmodighed så kan næsten alle nok lære det. Jeg vil kun foretrække denne her.
Jeg longerer kun i dobbeltliner - har dog begge liner over ryggen - ikke nogen bagom. Jeg har en elastisk chambon meget løs, som er sat fast i gjorden mellem forbenene. Da jeg fik min hest, var den redet meget lidt - og kun på tur. Den galoperede konstant i højregalop - uanset hvilken volte den var på - også under rytter. Jeg øvede venstregaloppen fra jorden - og nu springer han fint an på begge volter - både med og uden rytter. Og jeg kan se, hvordan han bruger ryggen rigtigt i longen. Da jeg startede - havde jeg ganske enkelt enden af linen liggende på jorden bag mig - så jeg ikke blev viklet ind i noget som helst - og så havde jeg handsker på. Nu longerer jeg med linen rullet op - og uden handsker. Han kan skridte, trave, galoppere, parere og vende på kommando i longen. Sonja
Nina er det noget du har lært hesten ved nf? det med at læse mellem linierne? -eller pf?? 
er noget heste ligesom mennesker lærer vha ubevidst indlæring  I gamle dage sagde man: Hesten kan mærke hvis du er bange  Mit ærinde her er at bemærke: at kropssprog findes, at det bruges - men at det let bliver meget upræcist, hvis man vil bruge det    Faktisk kan man meget let risikere at komme til at sige ét med sit bevidste kropssprog - og   med sit ubevidste  Og at det ubevidste altid fører over det bevidste. Dvs: Kropssprog kan læses bevidst, men ikke tales bevidst   - medmindre man siger det samme 'på' ubevidst og bevidst kropssprog  --- Jeg kan godt komme mere ind på ubevidst indlæring(som er langt den største del af al indlæring), men det bliver jo en længere forklaring 
og vi selv   jo en hel masse, også selv om hverken den eller vi aner det. Det kan være både godt og skidt, men sådan er det. Vi har sikkert allesammen prøvet at forstærke en uønsket adfærd  Jo mere trænede og præcise vi er i vores signaler, jo bedre og hurtigere vil hesten lære det, vi ønsker den skal lære  Jeg skriver det lige igen: Du kan lære hesten signaler, men så er der næppe tale om kropssprog  Du kan fx   udelukkende ved at stille dig i en bestemt positur få hesten til at efterligne dig. Men du kan lære den, at dit signal til at få hesten til noget,   Fx sagde min mand netop lige nu, mens han rejste sig op fra sofaen: "Hvaad, skal det ikke snart være?" Hundene fór op som skudt ud af en kanon   han havde åbnet munden, for de havde læst hans kropssprog(hvilket han dumt nok ikke havde regnet med   ) - det relaterede sig nemlig til en stærkt ønsket begivenhed: Aftenturen 
Rittermann, jeg vil meget gerne forklare nærmere, jeg er bare ikke helt sikker på, hvad du gerne vil vide mere om?
Jeg har først lige set tråden nu, og har kun læst de første par indlæg og derefter skimmet tråden lidt igennem   Derfor må I bære over med mig hvis jeg gentager noget, der allerede er skrevet  Et langt stykke hen af vejen tror jeg også på den operante betingning - men er der alligevel ikke signaler der er universielle? Så sent som i dag stod jeg med en nervøs men også trodsig hest, der var rigtig godt træt af at skulle stå i en boks alene i stalden. Dens nervøsitet kom til udtryk i at den for rundt i boksen men dens trodsighed sås i at den skrabede i gulvet med fronten mod os - en slags provokation! Min dygtige ridelærer stilled sig så foran hesten og skrabede også med foden i jorden - hvorefter hesten stoppede. Den stillede sig så hen til hende, med siden let til! Min ridelærer smaskede/tyggede højlydt, hvorefter hesten også begyndte at smaske! Den faldt til ro! Hvorledes tolker i denne situation? Vil I ikke sige, er der her var tale om at efterligne hestens eget kropssprog - og at det havde et konstruktivt udfald??
Jeg har kendt flere ponyer i mit liv, der ved et tilfælde havde lært, at de ustraffet kunne komme røre ved elhegnet, når der ikke var noget "klik" fra strømgiveren. Det kan i høj grad sammenlignes med eksemplet med Lille Lise og ridelæreren, for også her lærer ponyen at skelne mellem forskellige scenarier, hvoraf det ene byder på muligheden for en gratis fridag. Når ponyen forsøger at stikke af med ridelæreren, bliver den udsat for en aversiv stimulus, som først ophører, når den stopper igen. Men hvis den forsøger at stikke af med Lise, bliver den belønnet ved at hun triller af, og den kan løbe ind i sin boks. Jeg tror snart ikke, jeg kan udpensle det mere, men der er da INTET i det eksempel, som ikke kan forklares gennem helt basale behaviouristiske principper. Dermed ikke sagt, at der ikke findes ANDRE eksempler på virkningen af "kropssprog" - men historien om Lille Lise og Ridelæreren handler altså kun om operant betinget adfærd. Det virker lidt som om du tror, at operant betingning kun finder sted, når træneren har besluttet, at nu skal der trænes med operant betingning   Men som Nina forklarer, lærer vi jo hele tiden... og hesten lærer, gennem operant betingning. Også selvom vi ikke registrerer det. F.eks. har dygtige hestefolk sædvanligvis lært sig en masse effektive vaner gennem et langt liv med heste, som de ikke selv kan forklare eller redegøre for, men som et stykke hen ad vejen er med til at gøre dem til netop dygtige hestefolk. De vaner har man jo fået, fordi de virker, hvilket udgør en forstærkning for RYTTEREN, som så gentager adfærden o.s.v. Ligeledes lærer hesten at flytte sig af sig selv, når dens menneske skal forbi, for så slipper den for at få det operant betingede signal (f.eks. et klap på bringen eller noget), som mennesket sædvanligvis bruger til at rykke på den. Du tager forøvrigt fejl, når du siger, at ingen vil være uenig i at en aggressiv hund bliver kaldt dominerende. Det er der skam mange, der vil være - herunder stort set samtlige seriøse adfærdsbiologer på området. Prøv evt. at få fat i den bog, der hedder Dominance - Fact or Fiction? Den sammendrager en hel masse relevant forskning, som mere eller mindre afliver dominansteorien i hundeopdragelse totalt. Hunden eller hesten, der er aggressiv overfor det menneske, som f.eks. forsøger at rode ved dens mad, er IKKE biologisk dominant. Det KAN den ikke være overfor andre end dens egen art, for så er der ikke længere tale om dominans. Den er "bare" aggressiv (ligesom den dominante hest/hund), men adfærden er ikke relateret til flokhieraki, hvilket man også ved, hvis man nogensinde har haft en ulydig hest/hund, hvis mad man sagtens kunne pille ved. Der findes masser af ulydige, direkte livsfarlige heste, som godmodigt finder sig i at man går i deres krybbe eller flytter deres hø. Det ville ALDRIG kunne lade sig gøre, hvis de opfattede mennesket som et lavererangerende medlem af deres flok. Julie Christina, hvordan ved du, at det er en "provokation", når hesten skraber i gulvet. I adfærdsbiologiske termer er det bare en neurotisk adfærd, som opstår, når hesten oplever en mild grad af konflikt over at skulle stå stille, når den egentlig gerne ville frem. Det kan udvikle sig til en tiggeadfærd, fordi mange hesteejere kommer til at give hesten en "hold-kæft-godbid" - men en bevidst provokation er der ingen grund til at kalde det... så skulle der i hvert tilfælde være tale om en verdenssensation, for ingen har nogensinde kunne fremskaffe en hest, der var i stand til at mønstre de mentalevner, som din tolkning af dit eksempel forudsætter. Nina: >>> <<<<<       Mvh Julie
Hesten fik kontakt, og det var kontakt den savnede   Jeg ville da nødig beskrives som kontrær, hvis jeg bare er ensom  -- Julie - haflingerne kan i øvrigt noget med mulehårene på elhegnet 
Må jeg have lov at anbefale Sue McDonnells glimrende The Equid Ethogram, Paul McGreevys Equine Behaviour og bogen The Domestic Horse, som er redigeret af Daniel Mills. Det er tre videnskabeligt funderede bøger om hesteadfærd, som du måske kunne have glæde af, for det lader til at du har fået læst noget popsmart noget, og nu lider du af den fejlantagelse, at du har læst om etologi. Man kan helt sikkert godt se en hest skrabe i jorden, inden en konfrontation. Men i så fald er det et udtryk for konflikt - hesten er motiveret for at "vinde" den ressource, som der skal kæmpes om, men den er også motiveret for at passe på sig selv, så det lyder da meget sandsynligt, at den kan finde på at skrabe i jorden. Men det er din egen tolkning at det skulle være en bevidst provokation. Det er ikke noget, hestens hjerne er i stand til at udtænke, så vidt vi ved. At stå med front mod noget er kun en trussel, hvis hesten i øvrigt opfører sig truende. Min ridehest er helt vild med at få fingereret og friseret sin pandelok, og stiller sig gerne op med front mod mig for at opnå denne belønning. Er det så en truende gestus? Skal vi trække pointen skarpere op, kan samme hest også finde på at vende måsen til mig ude på folden... hvis der sidder klæg eller fluer på den. For hun har erfaret gennem årene, at jeg "kan noget" med klæg og fluer, nemlig børste dem af. Når jeg har gæster, bliver de af og til lidt betuttede over at min hest kommer bakkende hen til dem med måsen først, men det er altså kun fordi hun vil have hjælp med en flue, og hun kunne aldrig finde på at bakke ind i folk. Hvis nu jeg var så hængt op på "kropssprog", som der er nogle hestefolk, der er... så skulle jeg jo blive meget vred på min hest, for den bakker også til, når den forsøger at flytte på de andre heste, men så er det for at sparke. Så nej, jeg vil ikke kategorisk sige at din historie behøver at have handlet om en provokerende hest, der blev neutraliseret af at ridelæreren dansede sin lille dans   Du skriver jo selv at hesten er nervøs - altså at den viser tegn på stress ved at karte rundt i boksen. Skraben med forben og prusten er helt gængse, adfærdsmæssige "ledsagere" til stress og nervøsitet, så det er kun din egen tolkning, der siger, at hesten var "trodsig" udover at den var nervøs. Det har du besluttet at den var, men du beskriver ikke nogen adfærd, som skulle tyde på "trodsighed". Heste kan forøvrigt slet ikke være trodsige, mener jeg, for det kræver jo, at man ved, hvad der forventes af én, og det kan hesten kun vide, hvis den har mentalevner, som den sandsynligvis ikke har. Mvh Julie
Hov, jeg glemte smasken... .der er ingen, der har kunne dokumentere, at smasken og tyggen har noget som helst at gøre med underkastelse eller "neutralitet" - der har været flere teorier fremme... bl.a. én om at hestens mund bliver tør, når den er stresset, og når dyret så slapper lidt af igen, begynder den at slikke og tygge for at stimulere sin spytproduktion. Andre forskere mener så noget andet, men at det skulle være en tilkendegivelse af at "jeg er en græsæder, jeg er uskadelig" er vist ved at være lidt af en vittighed  Jeg vil skyde på at hesten i eksemplet har været stresset over at være i boksen, og at ridelærerens tilstedeværelse har beroliget den lidt, hvorpå den er holdt op med at karte rundt (og derfor også med at skrabe) - jeg tvivler stærkt på at ridelærerens lille optrin har påvirket situationen  Mvh Julie
Det virker lidt som om du tror, at operant betingning kun finder sted, når træneren har besluttet, at nu skal der trænes med operant betingning   Men som Nina forklarer, lærer vi jo hele tiden... og hesten lærer, gennem operant betingning. Også selvom vi ikke registrerer det. F.eks. har dygtige hestefolk sædvanligvis lært sig en masse effektive vaner gennem et langt liv med heste, som de ikke selv kan forklare eller redegøre for, men som et stykke hen ad vejen er med til at gøre dem til netop dygtige hestefolk. De vaner har man jo fået, fordi de virker, hvilket udgør en forstærkning for RYTTEREN, som så gentager adfærden o.s.v. Du tager forøvrigt fejl, når du siger, at ingen vil være uenig i at en aggressiv hund bliver kaldt dominerende. Det er der skam mange, der vil være - herunder stort set samtlige seriøse adfærdsbiologer på området. Prøv evt. at få fat i den bog, der hedder Dominance - Fact or Fiction? Den sammendrager en hel masse relevant forskning, som mere eller mindre afliver dominansteorien i hundeopdragelse totalt. . Hunden eller hesten, der er aggressiv overfor det menneske, som f.eks. forsøger at rode ved dens mad, er IKKE biologisk dominant. Det KAN den ikke være overfor andre end dens egen art, for så er der ikke længere tale om dominans. Den er "bare" aggressiv (ligesom den dominante hest/hund), men adfærden er ikke relateret til flokhieraki, hvilket man også ved, hvis man nogensinde har haft en ulydig hest/hund, hvis mad man sagtens kunne pille ved. Der findes masser af ulydige, direkte livsfarlige heste, som godmodigt finder sig i at man går i deres krybbe eller flytter deres hø. Det ville ALDRIG kunne lade sig gøre, hvis de opfattede mennesket som et lavererangerende medlem af deres flok.      Tina:
Ih altså jeg havde lavet en HEL TRÅD hvor jeg efterspurgte titler og forfattere af bøger om hesteadfærd, der var værd at anskaffe sig. Den må du have overset, eller også vil du ikke ud med "hemmelighederne"  Bare for at forstyrre tråden, hvilke bøger kan du så anbefale om selve hestens fysik? Jeg synes det er svært at vurdere hvilke der værd at invistere i og hvilke der ikke er. Nu har jeg ferie, og så skal der læses! Ang. skraben så var jeg til stævne i sidste weekend, og her er der en lastbil parkeret fyldt med heste, og rampen er åben lige ud mod banerne. Den hest der står yderst står og sparker/skraber med forbenet mere eller mindre uafbrudt, samtidig med den er helt fordrejet i halsen i sit forsøg på at stikke hovedet ud over skillerummet. Med jævne mellemrum løber der en mand op ad rammen og stikker den èn over forbenet med en springpisk. Det er helt accepteret af alle dem der kigger på, og flere kommer endda med kommentarer der siger noget i retning af, at det er da altid noget at han "gør noget ved det". og at hesten er "møguopdragen". Ja tak, han gør ikke andet end at belæsse hesten med endnu en stressfaktor ved det at stå i lastbilen. og selv samme hest går lydigt og pænt rundt på banen senere, så helt "uopdragen" kan den jo ikke være. Jeg kunne godt tænke mig at høre et eksempel på en hesteejer der rent faktisk har lært sin hest AT LADE VÆRE med at skrabe/sparke ved med 4-5 minutters mellemrum at stikke den en på forbenet med en pisk??  Det skal lige siges at selvfølgelig lærte hesten at STOPPE i det øjeblik han satte en fod på rampen(den havde jo lært at mand = rap) men den fik èn alligevel, og fortsatte sjovt nok da han var væk igen. Dette tolkes desværre som "en provokerende hest" hvilket det jo slet ikke er. Lene
Dominance - Fact or Fiction er skrevet af den britiske hundetræner, Barry Eaton, som specialiserer sig i træning af hyrdehunde, og specifikt med døve hunde   Bogen tilbageviser systematisk alle "dominansreglerne", som vi ellers har lært at følge, og som fremhæves i de tv-udsendelser, du sikkert henviser til. Forøvrigt behøver jeg vel ikke at fortælle dig, at bare fordi de siger i TV2 kl. 20.00, at uopdragne hunde er "dominante", er det ikke ensbetydende med at det er sandt eller sågar at de kan underbygge deres påstande  Heste og hunde kan selvfølgelig lære at forsvare deres mad overfor andre arter end deres egen. Det bestrider jeg ikke, men jeg påpeger dog, at så er der ikke tale om dominans. Dominans er ikke et karaktertræk, som et dyr har eller ikke har. Det er bare en label, biologer bruger til at klistre på det dyr, som gennem sin aggressive optræden har held til at styre en ressource i forhold til sine artsfæller. Det er altså fagligt ukorrekt at betegne en hest som "dominerende", fordi den render ind i folk. Og det er en helt udokumenteret påstand, at den ulydige hest skulle være ulydig, fordi den ser mennesket som én eller anden form for underhest. Tænk over det. Forestil dig at du aldrig har læst en bog om HMS, og gå et øjeblik ud fra at du intet ved eller formoder om hestens intelligens eller mangel på samme. Jeg kommer gående med en hest, som jeg vil stoppe. Først stopper jeg selv, men hesten går videre. Så trækker jeg bagud i tovet, men hesten går stadig videre. Jeg trækker endnu hårdere, og sætter hælene i for at forankre hesten, men den går videre. Nu borer jeg albuen ind i halsen på hesten, og forsøger at blokere dens videre fremdrift med min krop. Hesten går videre. Hvis ovenstående scenarie skulle være udtryk for "dominans" hos hesten, skulle den jo være klar over at jeg ville have den til at stoppe. Hvis vi antager, at hesten er komplet uvidende om, hvad mit signal betyder, kan vi jo ikke samtidig sige, at den foretager en prioritering af egne behov over mine. Hvordan ved vi, at hesten forstår mit stopsignal, når al forskning indtil videre tyder på at den er ude af stand til at sætte sig ind i min situation eller dagsorden? Kan du slet ikke se, at det er komplet ulogisk at antyde, at hesten "vælger" at mose forbi mig, fordi den ikke ansér mig som nogen autoritet? Det forudsætter jo, at hesten godt forstår, at den "burde" stoppe, men bevidst vælger at ignorere sin "pligt", fordi henstillingen om at stoppe kommer fra et lavererangerende indvid. Du skal have lov til at påstå til du er blå i hovedet, at Lille Lise ikke kan flytte på ponyens hø... men jeg har da kendt heste, som jeg ikke kunne trække med, men hvis foder jeg godt kunne rode rundt i. Det kommer helt an på om hesten har haft held til at jage personen væk fra sin krybbe, hvilket er et seperat issue fra dens opførsel under rytter eller i hånd. Den hest, som jeg netop har skibet ud i flinkeskole, havde for vane at stejle, når man trak med den (typisk når den var i brunst), ligesom den fandt på at løbe ind i folk (ikke kun mig) o.s.v. Enhver kunne gå ind i boksen til den, og rode rundt i krybben eller flytte på høet. Og forøvrigt var det en sød og kælen hest. Den var ikke "dominerende" (faktisk var den foldens blødeste, mest vigende hest). Den var bare signalforvirret og frustreret deraf, ligesom alle andre problemheste på jordens overflade   Nu er den kommet et nyt sted hen, hvor de har tid og overskud til at træne den, og til trods for at man på ingen måde praktiserer "kropssprog" på stedet (men derimod systematisk bruger negativ forstærknking), er hesten allerede faldet til ro, og godt på vej til at blive helt fornuftig. Et lille forresten: I en ulveflok vil selv den mindste ulv forsøge at forsvare sin mad, når en større ulv kommer hen for at smage på den. Stik mod almindelig opfattelse, overlader lavt rangerende ulve ikke altid bare deres kødben til ulvefar. Enhver kan finde på at knurre, men naturligvis er der ingen garanti for at det medfører nogen forstærkning. Om en hund lærer at knurre ad sine mennesker, når de piller ved dens madskål eller teddybjørn afhænger HELT af, hvordan mennesket reagerer første gang det sker. En "dominerende" familiehund er således slet ikke nødvendigvis "dominerende" - den er bare blevet forstærket i at beskytte sine ressourcer. Ganske som Lille Lise kan være kommet til at forstærke sin pony i at vise tænder, når hun nærmer sig dens hø. Læringsteoretisk er det præcis det samme, der sker, når en overhest lærer at holde en underhest væk fra foderet. Det har du ret i. Men det betyder IKKE, at mennesket af den grund indgår i hestens bevidsthed som en anden hest. Det er rent gætværk. Lene... hvad søger du bøger om? Skelettet, musklerne, træningsfysiologi? Mvh Julie
Alle tre.   Såvidt mulig det bredeste spektre af videnskabelig forskning der underbygger enhver afskygning af de metoder jeg på det sidste er begyndte at arbejde efter! Jeg skal være den første til at indrømme, at jeg slog mig gevaldigt i tøjret, da jeg først stiftede bekendtskaber med (især dine) udsagn her på nettet. Og slog det hen som plidderpladder-tante-hygge-HMS hvis ikke jeg husker helt galt.  Så kom jeg tilfældogvis forbi en vis bog i en boghandel, og så kørte møllen. Men da de fleste hestefolk jeg møder, ser fuldstændig uforstående på mig, når jeg forklarer, hvad jeg har gang i, ville det være superrart med noget mere at underbygge forklaringerne med. F.eks bliver jeg gang på gang tilbudt at låne en pisk, når jeg bliver disset til stævner, og hver gang jeg afslår og forklarer det ikke nytter at tæve/råbe/eller på anden måde presse mussen, tror folk jeg har hul i hovedet.  Så enhver form for anbefaling af litteratur modtages med kyshånd! Lene
Hvis du gerne vil lære om muskelfunktioner, er   af Jean Marie Denoix en god bog at starte med. Hvis du vil lære om træningsfysiologi og sports-specifik konditionering af præstationsheste, kan jeg anbefale Hilary M. Claytons  . Den er en anelse tør, og der burde nok snart være en ny version på vej, men jeg er meget glad for min, som forklarer, hvordan hestens muskler, skelet, fordøjelse og kredsløb arbejder sammen, og hvordan man laver et detaljeret træningsprogram til sin hest, så den kan holde. Clayton har også skrevet andre bøger, men de er almindeligvis ret dyre og endnu mere tørre end Conditioning Sport Horses, som er en billig, lille paperback. Jeg har selv  , og jeg ønsker mig  . Når jeg kigger på min bogreol, er det især også  , som er særligt fedtet og gennemlæst  Ellers er det som sagt de bøger om adfærd, som jeg har anbefalet Julie Christina... Paul McGreevys bog er særligt god med over 1000 videnskabelige referencer og en masse andet godt. Af deciderede dressurbøger kan jeg bedst lide  , som er aldeles anvendelig... Kyras ABC er også god, men DeCarpentry skriver bare så meget smukkere og mere detaljeret. Bogen hedder godt nok Academic Equitation, men forfatteren var A-dommer i FEI-regi, så man kan sagtens bruge den som konkurrencerytter eller almindelig, leverpostejsfarvet hyggerytter. Jeg er hverken stævnerytter eller specielt akademisk anlagt, og jeg er i hvert tilfælde glad for den. Hmmm... jeg tænker lige videre. Jeg har ret mange hestebøger. Mvh Julie
I dressur har jeg bare selvtilliden, elsker at deltage i dressurstævner osv osv. Men så snart det et springstævne hypperventilerer jeg næsten inden jeg skal på banen, jeg rider/springer ikke optimalt. For aldrig mine skuldre ordenligt på plads til springene. For derfor refuseringer, hesten løber udenom - jeg bliver endnu mere usikker på mig selv og nærmest "gider ikke kæmpe mere for det" og kan finde på at opgive.. Jeg har jeg været på ridelejr - super lækkert og rigtig sjovt. Vi havde springstævne i går. Jeg red på en hamerende dejlig hoppe som bare kan springe, men virkelig også bare kan gå en rigtig smuk dressur. Vi sprang en MLD. (ca 40cm høj). Bortset fra jeg sprang i en dressursadel - og derfor blev sprunget ud af sadlen en gang imellem fordi min hest sprang så højt og smukt henover springene, gik det egentlig okay. Men vi får et dårligt spring fordi jeg glemmer at rette hestens skuldre ordenligt ind da vi skal stråt igennem. Hesten bryder ud til venstre igennem skuldren, jeg når derfor ikke at rette hende op. Hun løber uden om. Vi kommer dog over springet, men NU når jeg så har haft en refusering - mister jeg ALT selvtilliden  Jeg tror ikke på at jeg kan klare det og "rider derfor" heller ikke godt og grundigt hen til næste spring. Jeg glemmer diverse ting og tænker bare. "Jeg vil stoppe nu, det alt for højt og hesten stopper alligevel eller løber udenom?" Ganske rigtigt, hun løber udenom 3 gange ved næste spring - indtil jeg klasker hende en på skuldren og vi kommer så over. Det som om at hvis jeg ikke lige giver hesten et lille klask på skuldren med springpisken inden springet - så stoler jeg ikke på at jeg kan få mig selv og hesten over springet? :s Det HAMRENREDE irriterende for jeg kan sku egentlig godt lide at springe? . I dressur er jeg helt cool, stille og rolig, slapper helt af og "gør det bare". Vandt også lige LC2'en som vi red sidste dag her på ridelejren. Er kun lige kommet hjem. Dressuren idag gik hamerende godt - men springningen, så mister jeg alt selvtillid og håb om at jeg kan .. .. Jeg har faktisk video fra springridtet. Og så den efter jeg havde sprunget. Kan næsten se på mig selv at efter 2 refusering anden gang - er jeg helt opgivet. Jeg nærmest ikke en gang gør noget for at ride derhen. Sidder bare helt stille og galoppere derhen mod og "lader" hende løbe udenom for nu tror jeg ikke selv på det mere 
Jeg har det faktisk lige modsat, jeg bliver simpelthen så nervøs når jeg skal starte dressur, derfor går det altid galt for mig, det er endda sket at jeg ikke engang kunne få hesten til at springe an i galop. Tilgengæld har jeg ingen problemer overhovedet i springningen. Jeg får kontrol over mine nerver når jeg skal staret dressur, ved at køre i den samme rutine hver gang jeg skal starte. Derudover tygger jeg altid på tyggegummi?! Desuden har jeg fundet ud af at jeg bliver utrolig nervøs når der er nogen jeg kender, udover min mor, der ser på. Derfor sørger jeg altid at staret dressur på udebane, langt væk "hjemmefra." Tror bare du skal prøve at finde ud af hvad det er der gør dig nervøs?, hvad der hjælper og hvordan du bliver ved med at være positiv når det så går galt og din hest refuserer!
Det lyder som om at du har brug for en dygtig underviser der kan fortælle dig hvad du skal gøre hvornår. Kom ud på Vestegnen og prøv at ride hos Nikolaj, vores springunderviser, jeg vil love dig at han kan få dig til at slappe af og få det bedste frem i jer! Mvh Alette
Hvad vælger i af program når jeres heste går på bånd ? min har kun lige været på et par gange så har manuelt styret det, der er nogle fancy programmer man kan vælge... men hvad er bedst ? jeg vil gerne have lidt muller bagpå ham, så stigning er vel den eneste vej frem der. men hvad er bedst ? 20 min med 2-3% stigning eller interval fra fks 2 min 0 % og så 1-2 min med 6% ? hvor mange % stigning tager i jeres max op på ? Hilsen Sjanna
Nu ved jeg ikke hvilket skridtbånd du har? Men det er Horse-gym jeg kender. Jeg synes at de første gange man bruger båndet skal den bare gå ligeud, eller styre det manuelt, som du har gjort. Så kan man ligeså stille sætte det op på program 2. osv op til program 5. Din hest skal jo arbejde mere, jo mere stigning der er på. Så bare sæt det op stille og roligt. Så skal den nok få muller  Synes forresten det er en rigtig god opfindelse til os, som ikke lige har bakker i baghaven.
Min er i genoptræning efter rygoperation, han går nu efter 14dage lige ud, intervaller med 6min lige 6min 1/3 op x 3. 4gange om ugen. mvh Lisbeth
Min gaar nu paa program 2, som i 'vores' skridtbaand er en stigning paa 3%. Det starter med 20min med ingen stigning, saa 20min stigning ogsaa 20min eller mere med ingen stigning. Hun er paa vej ud af en seneskade, saa det er ogs genoptraening for hende
Kamelen min er i genoptræning efter et brækket griffelben. Den går skiftevis på alm. skridtbånd og på skridtbånd med vand. Hver anden dag tørt, hver anden dag vådt. Når den går på tørt bånd går den 20 min to gange dagligt uden stigning. I vand er det en gang 30 min i 40 cm vand. Det har virkelig givet en flot overlinie og god muskulatur i både skulder, overarm, bagpart og baglår. Vandet har selvfølgelig også gjort sit til den forbedrede muskulatur, men min opfattelse er, at det er bedre med to kortere ture på båndet end én lang, f.eks. 2*15 min i stedet for 1*30 min. Jeg har desværre ingen før- og efterbilleder her, men der er virkelig en tydelig forskel at se efter kun 2½ uge - også selvom hesten var i god form inden.
Weee ! Nu skal der shoppes bøger!! Nogle anbefalinger på internetboghandler det kan betale sig at bruge?? Lene
Jeg plejer at bruge Amazon. Nina, dine betragtninger omkring kropssprog ringer sandt i mit øre. Jeg bliver direkte irriteret over folk, der bevidst forsøger at manipulere mig ved at bruge "kropssprog". Jeg forestiller mig, at min hest har det på samme måde, hvis jeg stiller mig op, og poserer. Den er trods alt så meget mere observant og klarsynet end jeg er   Min ene søster har et rigtig godt lederjob i New York, og har været på en masse dyre lederkurser for at lære at opføre sig som en rigtig ledertype. Jeg bliver helt spættet af raseri, når hun skruer det effektive ansigt på, og jeg føler mig "project managed"  På samme måde kan jeg heller ikke snuppe sælgere, der tydeligvis har været på kursus i NLP eller som hele tiden bruger mit fornavn for at "skabe fortrolighed"   Det er SÅ gennemskueligt, og hvis jeg var nødt til at spille skuespil for min hest, så var der da billigere og mindre beskidte hobbies, jeg kunne kaste mig over  Mvh Julie
Dominance - Fact or Fiction er skrevet af den britiske hundetræner, Barry Eaton, som specialiserer sig i træning af hyrdehunde, og specifikt med døve hunde   Bogen tilbageviser systematisk alle "dominansreglerne", som vi ellers har lært at følge, og som fremhæves i de tv-udsendelser, du sikkert henviser til. Forøvrigt behøver jeg vel ikke at fortælle dig, at bare fordi de siger i TV2 kl. 20.00, at uopdragne hunde er "dominante", er det ikke ensbetydende med at det er sandt eller sågar at de kan underbygge deres påstande  Heste og hunde kan selvfølgelig lære at forsvare deres mad overfor andre arter end deres egen. Det bestrider jeg ikke, men jeg påpeger dog, at så er der ikke tale om dominans. Dominans er ikke et karaktertræk, som et dyr har eller ikke har. Det er bare en label, biologer bruger til at klistre på det dyr, som gennem sin aggressive optræden har held til at styre en ressource i forhold til sine artsfæller. Det er altså fagligt ukorrekt at betegne en hest som "dominerende", fordi den render ind i folk. Og det er en helt udokumenteret påstand, at den ulydige hest skulle være ulydig, fordi den ser mennesket som én eller anden form for underhest. Tænk over det. Forestil dig at du aldrig har læst en bog om HMS, og gå et øjeblik ud fra at du intet ved eller formoder om hestens intelligens eller mangel på samme. Jeg kommer gående med en hest, som jeg vil stoppe. Først stopper jeg selv, men hesten går videre. Så trækker jeg bagud i tovet, men hesten går stadig videre. Jeg trækker endnu hårdere, og sætter hælene i for at forankre hesten, men den går videre. Nu borer jeg albuen ind i halsen på hesten, og forsøger at blokere dens videre fremdrift med min krop. Hesten går videre. Hvis ovenstående scenarie skulle være udtryk for "dominans" hos hesten, skulle den jo være klar over at jeg ville have den til at stoppe. Hvis vi antager, at hesten er komplet uvidende om, hvad mit signal betyder, kan vi jo ikke samtidig sige, at den foretager en prioritering af egne behov over mine. Hvordan ved vi, at hesten forstår mit stopsignal, når al forskning indtil videre tyder på at den er ude af stand til at sætte sig ind i min situation eller dagsorden? Kan du slet ikke se, at det er komplet ulogisk at antyde, at hesten "vælger" at mose forbi mig, fordi den ikke ansér mig som nogen autoritet? Det forudsætter jo, at hesten godt forstår, at den "burde" stoppe, men bevidst vælger at ignorere sin "pligt", fordi henstillingen om at stoppe kommer fra et lavererangerende indvid. Du skal have lov til at påstå til du er blå i hovedet, at Lille Lise ikke kan flytte på ponyens hø... men jeg har da kendt heste, som jeg ikke kunne trække med, men hvis foder jeg godt kunne rode rundt i. Det kommer helt an på om hesten har haft held til at jage personen væk fra sin krybbe, hvilket er et seperat issue fra dens opførsel under rytter eller i hånd. Den hest, som jeg netop har skibet ud i flinkeskole, havde for vane at stejle, når man trak med den (typisk når den var i brunst), ligesom den fandt på at løbe ind i folk (ikke kun mig) o.s.v. Enhver kunne gå ind i boksen til den, og rode rundt i krybben eller flytte på høet. Og forøvrigt var det en sød og kælen hest. Den var ikke "dominerende" (faktisk var den foldens blødeste, mest vigende hest). Den var bare signalforvirret og frustreret deraf, ligesom alle andre problemheste på jordens overflade   Nu er den kommet et nyt sted hen, hvor de har tid og overskud til at træne den, og til trods for at man på ingen måde praktiserer "kropssprog" på stedet (men derimod systematisk bruger negativ forstærknking), er hesten allerede faldet til ro, og godt på vej til at blive helt fornuftig. Et lille forresten: I en ulveflok vil selv den mindste ulv forsøge at forsvare sin mad, når en større ulv kommer hen for at smage på den. Stik mod almindelig opfattelse, overlader lavt rangerende ulve ikke altid bare deres kødben til ulvefar. Enhver kan finde på at knurre, men naturligvis er der ingen garanti for at det medfører nogen forstærkning. Om en hund lærer at knurre ad sine mennesker, når de piller ved dens madskål eller teddybjørn afhænger HELT af, hvordan mennesket reagerer første gang det sker. En "dominerende" familiehund er således slet ikke nødvendigvis "dominerende" - den er bare blevet forstærket i at beskytte sine ressourcer. Ganske som Lille Lise kan være kommet til at forstærke sin pony i at vise tænder, når hun nærmer sig dens hø. Læringsteoretisk er det præcis det samme, der sker, når en overhest lærer at holde en underhest væk fra foderet. Det har du ret i. Men det betyder IKKE, at mennesket af den grund indgår i hestens bevidsthed som en anden hest. Det er rent gætværk.
Jeg har mistet overblikket... hvad var det for nogle eksempler? Jeg skrev vist længere oppe, at jeg ikke ville udelukke, at der fandtes andre eksempler end Lille Lise og ridelæreren, der kunne underbygge din teori om at hesten skelner mellem folk på grund af deres hhv. selvsikre eller underdanige kropssprog. Men det må vel være op til dig at komme med eksempler på din egen teori. Hvis jeg havde set eksempler, der understøttede den, ville jeg jo mene det samme som dig, så hvorfor tror du at jeg kan levere sådanne eksempler... (nu begynder det at blive indviklet   ) Det er da fint at jeres hund aldrig har knurret af jer - så har I heller aldrig skulle undgå at forstærke den. Mine hunde er lige sådan. Men det ændrer ikke på at de hunde, der HAR forsøgt sig, enten stopper igen eller bliver ved afhængig af om ejeren forstærker dem i adfærden. Hvor adfærden kommer fra til at begynde med? Jamen det er da et instinkt hos hunden at beskytte ressourcer. Det har måske været dens mest nyttige instinkt for os mennesker til at begynde med, så det har vi avlet ivrigt på, længe inden vi fandt på at bruge hunde som selskabsdyr. Forøvrigt er hunden et lidt sjovt eksempel, som ikke helt kan sammenlignes med hesten. Der fandtes jo ingen hunde, før der fandtes tamhunde. Artens evolution har fundet sted i fangeskab, så derfor ER det naturligvis mere accepteret at tænke på hunden som et væsen, der ser mennesker som en del af sin sociale gruppe, end det er med heste. Nok om det - god fornøjelse med Fact or Fiction.. det er en tør og morsom bog. Du kan også læse nogle af de essays, der er skrevet af biologen  , som har specialiseret sig i forskelle og ligheder mellem ulve og hunde. Hun henviser til mange af de samme kilder som Barry Eaton. Forøvrigt har jeg aldrig sagt at hesten ser os som et el-hegn  Jeg har netop påpeget, at selvom hestens indbyrdes sprog baserer sig på operant betingning, bliver al operant betingning ikke opfattet af hesten som "hestesprog". Men det er den samme mekanisme, der tillader hesten at lære at skelne mellem et tændt og et slukket el-hegn og en dygtig og en udygtig rytter. Når du nævner de små piger, der var luft for fjordhesten, er det igen det samme princip, vi har med at gøre. Det gør sig gældende i flokdynamikken - JA! - Men det gør sig også gældende 100.000 andre steder i hestens verdensopfattelse, så man kan altså ikke bare sige, at når hesten er ulydig overfor Lille Lise, har det noget med hieraki at gøre. Nu skriver du, at du gerne ville se en hest, der kunne trænes uden kropssprog. Det er jo fordi du definerer kropssprog anderledes end jeg. For hvis vi definerer kropssprog på "din måde" - altså som omfattende alle visuelle signaler, som gives med kroppen - så har du jo ret. Hesten skulle være blind, hvis den skulle undgå at reagere på de ting, vi gør med vores krop. Men "kropssprog" er jo så blevet et vidt begreb, og sprællemandshoppene i mit første indlæg er også blevet til kropssprog, fordi de udgør et visuelt signal, som jeg sender med min krop. Men de har jo ikke noget med "naturligt hestesprog" at gøre, vil de fleste mene. Mvh Julie
Hovsa... aggression kræver altså ikke mere (avanceret) hjerneaktivitet end hesten har. Hvem i alverden har bildt dig det ind?   Høns kan være fantastisk aggressive (og dominante), men de står ikke just på listen over de mest intelligente dyr. Mvh Julie
til at definere og præcisere de ord, vi bruger. Men indtil da, må vi gå ud fra, at vi bruger dem i deres mest gængse betydning  Hestens mentalevner er jo ikke ganske fraværende, selv om vi også må antage at de ikke er på højde med vores  Hvis hesten slet ikke havde mentale evner, ville den ikke kunne lære noget, men udelukkende skulle handle udfra instinkter i alle sammenhænge. Den ville heller ikke have brug for den forholdsvis store hjerne, den trods alt har (i forhold til så mange andre dyrearter - fx krager, der bevisligt slet ikke er uden mentale evner   ) Men den kan ikke smede rænker; stå og udtænke sære påhit eller tro at et menneske er en hest. Den kan lære, at et menneske kan være en, der har en virkning, og som man skal forholde sig til. --- I øvrigt behøver det netop slet ikke være en fysisk stærkere person, der tumler vilde heste bedst. Jeg har flere eksempler, her ét: Da Grandi var ung og stod på ridecenteret, skulle han ind i mellem trækkes på fold. Grandi havde den opfattelse, at når man skulle på fold, skulle der galopperes, da han igennem mange år bare var blevet lukket ud på en fjerne fold ved selv at løbe derned sammen med flokken. Jeg turde ikke stå på jorden og styre det - men Mikala, som dengang var 12 år, lærte ham i løbet af vores sommerferie at gå som et lille lam  Hesten havde så lært det, men jeg kunne i beyndelsen stadig godt have svært ved at trække ham, skønt jeg 'gjorde det samme' - men hesten kunne udmærket 'læse mellem linierne' i mit kropssprog. Jeg var en større kylling, og det kunne han mærke  Endda på trods af at jeg har haft med heste at gøre i umindelige tider 
Maibritt, selvom en adfærd bliver tilbudt første gang af instinkt eller per refleks, vil det altid være et spørgsmål om operant betingning om adfærden bliver til en vane. Når jeg står med en stejlende hest, kan jeg garantere dig for at der ikke er noget ved mit kropssprog, der siger "selvsikker" - jeg bliver skidebange. Men generelt kan jeg alligevel indvirke, så adfærden ikke gentager sig. Mine operant betingede signaler virker altså udmærket, selvom jeg er ved at tisse i bukserne af skræk. Så længe jeg rent faktisk er i stand til at indvirke præcist. Det var jeg ikke med den bortsendte hest, fordi den forvirrede mig så meget at jeg kom til at lave fejl. Men mine andre heste kan godt forstå hvad jeg siger, selvom jeg kommer humende rundrygget ud til dem med hørerør og klap for øjet. Forleden dag ville min ellers meget rolige og medgørlige vallak gerne meget hurtigt ud på folden. Jeg tillader ikke uopfordrede overgange op i tempo, når jeg har hesten i snor, så han blev straks pareret og bedt om et skridt baglæns. Men det var meeeget trægt med de baglæns skridt den dag, for der var en ny dame på folden, og Cassius' bremser var ikke lige så nysmurte som ellers. Han fandt kort sagt damen på folden mere motiverende end trækket i tovet. Jeg fik med møje bakket ham et par skridt, og besluttede mig for at øve bremser på vej ud på folden, for det er faktisk ikke så tit jeg har lejlighed til at teste hans lydighed - vi plejer at være enige om det hele  Da vi havde været tilbage i stalden efter dressurpisken, prøvede jeg at bakke ham igen på vej op ad staldgangen. Men damen var stadig ude på folden, og det var dejligt vejr, og Cassius kunne ikke uden videre motiveres for at bakke. Så jeg tappede på hans forben med pisken, hvilket jeg aldrig har gjort før (fordi han normalt bare lystrer, og vi derfor ikke rigtig har trænet bremser så meget). Det blev han MEGET forvirret over, og han rejste sig lidt på bagbenene, hvorpå jeg blev slynget ind i væggen, og fik en grim hudafskrabning. Jeg havde ikke lige regnet med den reaktion, men selvom jeg blev forskrækket, og nok har lignet et stort spørgsmålstegn a'la Lille Lise, fik jeg undgået at slippe tovet, og jeg fik bibeholdt mine tap på forbenet. Da Cassius landede, tog han et skridt baglæns, og så kunne træningen som sådan begynde. Jeg gør INTET for at virke "lederagtig" overfor mine heste - jeg koncentrerer mig bare om at indvirke så korrekt som muligt. Og mine heste er LANGT mere lydige og rolige nu end de var dengang jeg også troede på alt det dér med "kropssprog"   Det har jeg nemlig troet på engang, indtil det gik op for mig, at man nok ikke kunne manipulere med heste gennem et indstuderet kropssprog, mere end man kunne med mennesker. Modsat din opfattelse ser jeg nemlig ikke heste som mindreværdige eller "dumme" fordi deres intellekt er lidt...øh... begrænset. For mig ville det svare til at sige, at en hund er mindre værd end en fugl, fordi den ikke kan flyve. Jeg ser heste som zenmestre, som lever i nuet, og - til forskel fra os - er fri for den evigt plaprende indre landsbyidiot, der evindeligt tolker og kommenterer og postulerer, så det runger i ofrenes hoveder. Og ved du forøvrigt - dette er et sjovt kuriosum - hvilket menneske, der er bedst i verden til at gennemskue indstuderet kropssprog og løgnagtig mimik? Det er faktisk Dalai Lama, som har rekordscoren for antal korrekt identificerede sindsstemninger per minut. Han er endnu bedre end de bedste CIA-agenter, og du kan sikkert give mig ret i, at fredfyldte, oplyste mennesker generelt er bedre til at afkode andres humør... mere empatiske... end stressede, ævlende, grådige, paranoide mennesker. Du vil gerne have bevis for at heste ikke kan dominere mennesker... hvordan skulle det kunne bevises? Det er generelt meget svært at bevise, at noget IKKE er tilfældet. Men folk som McLean har jo netop påvist, at alle slags adfærdsproblemer forsvinder, når de helt basale, operant betingede signaler geninstalleres. Det er uanset om der er tale om en lille pony, der ikke vil springe eller en stor, livsfarlig hingst, som kommer efter Gud og hvermand med forben og tænder. Problemadfærd er symptom på signalforvirring - det har McLean i hvert tilfælde påvist en statistisk sandsynlighed for. Og også blandt andre dyr.. f.eks. zoo-dyr... ser man, at stereotypier og aggressiv adfærd forsvinder, når dyret begynder at føle, at det kan styre sine omgivelser. Problemadfærd kommer altså næppe af at dyret bestemmer *for meget*, hvis man kan kurere stereotypier og anden problemadfærd ved at øge dyrets fornemmelse af kontrol. Min bortviste hest var ikke stresset, fordi den kontrollerede for meget... den var stresset, fordi den følte, at den kontrollerede for lidt. Den kunne ikke finde ud af, hvad pokker den skulle gøre for at slippe for mine aversiver. Og jeg formåede ikke at være præcis nok i mine anvisninger til at gøre det anskueligt for den. Så den blev ved med at rende ind i mine stærke hjælpere, som ikke betød noget for den, og som derfor stressede den, fordi de - fra ens synspunkt - var tilfældige, meningsløse ubehag. Der findes en del om "umwelt-kontrol" i den klinisk etologiske litteratur - dyr kan ikke få ro, hvis de ikke føler, at de kontrollerer deres omverden. Det er det stik-modsatte af almindelig, gængs HMS-teori, og betyder desuden, at det er hul i hovedet at give "dominans" skylden for adfærdsproblemer. Konflikt opstår af dyrets følelse af MANGLENDE kontrol. Mvh Julie
jeg været til dyrlægen med hundene  Rittermann: Naturligvis  Gnubning er jo rart, det er ikke kropssprog  Og ro er altid godt, for heste bliver jo bange for uro - det er deres natur. Så på den måde kan man jo godt   snakke om kropssprog   Og man kan jage med dem og gøre dem bange... Men det vil jeg stadig ikke rigtig kalde kropssprog   For mig betyder kropssprog, at man umiddelbart kan få hesten til at fatte, hvad man 'siger' uden at den har lært det først. Du kan også jage med en and i søen, eller forholde dig roligt, når du kigger ned i en fuglerede. Men er det kropssprog? Du kan ikke få anden til at lave kunster, medmindre du lærer den det - ikke engang hvis du kan flyve   Selv mine hunde, som jo sådan set er rovdyr, kan jeg jage med eller jeg kan være rolig overfor dem. Men det hjælper ikke at jeg sætter mig ned for at få dem til at 'sitte' -   netop det er tegnet til 'sit'   -- Julie - jeg har det nøjagtig som dig - jeg er stærkt allergisk overfor den slags personer. Folk, der har lært at 'sælge', de sælger ikke noget til mig  Og mænd der prøver at flirte vha scoretricks - uhaddada  I det hele taget gør folk, der udstråler ét, men siger noget andet med deres kropssprog, mig helt kold. Jeg er   følsom overfor den slags 
Mit sidste spørgsmål om hvilke Internet-boghandler der kunne anbefales var lidt pinligt eftersom jeg nu ser du sågar havde lavet links.   Mit hjerne ER gået på ferie. Samtlige bøger er bestilt hjem via kæresten, der tager 2 uger til The US of A i morgen. Dem han ikke kan skaffe bliver bestilt via nettet. Endnu en gang tak for hjælpen. Lene
Er du nu også sikker på at det ikke er kropssprog at gnubbe hesten ved manken? Hvad nu hvis man gør det med næsen/tænderne?   Men Maibritt, du siger jo at ridning ikke beror på kropssprog, fordi der er tale om berøring... så tæller kærtegn vel heller ikke, eller hvad? Jeg mener forøvrigt at vi reagerer både bevidst og ubevidst på kropssprog, og jeg tror ikke et øjeblik, at Nina påstår, at man KUN kan forstå kropssprog bevidst. Man kan derimod kun "TALE" kropssprog flydende, når man ikke er bevidst om det. Ellers bliver det jo netop til skuespil, som du også selv er inde på. Lene, selv tak og god fornøjelse med dit nye bibliotek  Mvh Julie
Hej Lene! Jeg køber bøger (danske som uddenlandske) hos   - de bor i Herlev, så der er ikke ballade med told eller lign. og de har alt det jeg har ledt efter - til rigtig gode priser  Mange hilsner, Lene
...til mig selv...jeg trænger vist til at komme lidt på ferie i uddenlandet eller deromkring  Lene
Jamen jeg siger mange tak. Dem kæresten ikke kan skaffe i uddenlandet, bestille jeg så vidt muligt gennem dit link.  Happy holidays... Lene
Jeg ser heste som zenmestre, som lever i nuet, og - til forskel fra os - er fri for den evigt plaprende indre landsbyidiot, der evindeligt tolker og kommenterer og postulerer, så det runger i ofrenes hoveder. Og ved du forøvrigt - dette er et sjovt kuriosum - hvilket menneske, der er bedst i verden til at gennemskue indstuderet kropssprog og løgnagtig mimik? Det er faktisk Dalai Lama, som har rekordscoren for antal korrekt identificerede sindsstemninger per minut. Han er endnu bedre end de bedste CIA-agenter, og du kan sikkert give mig ret i, at fredfyldte, oplyste mennesker generelt er bedre til at afkode andres humør... mere empatiske... end stressede, ævlende, grådige, paranoide mennesker. Jeg gør INTET for at virke "lederagtig" overfor mine heste - jeg koncentrerer mig bare om at indvirke så korrekt som muligt. Og mine heste er LANGT mere lydige og rolige nu end de var dengang jeg også troede på alt det dér med "kropssprog"   Det har jeg nemlig troet på engang, indtil det gik op for mig, at man nok ikke kunne manipulere med heste gennem et indstuderet kropssprog, mere end man kunne med mennesker. Men det vil jeg stadig ikke rigtig kalde kropssprog   For mig betyder kropssprog, at man umiddelbart kan få hesten til at fatte, hvad man 'siger' uden at den har lært det først. Du kan også jage med en and i søen, eller forholde dig roligt, når du kigger ned i en fuglerede. Men er det kropssprog?
Maibritt, indenfor de former for dyrehold, hvor dyrene rent faktisk passes og håndteres af robotter og automatiserede systemer, er det veldokumenteret, at det medfører trivsel og sindsro, når rutinerne ligger så fast at dyrene til enhver tid kan forudse og reagere på dem i god tid. Stereotypier og anden problemadfærd opstår, når dyrenes verden bliver uforudsigelig, og de derfor ikke føler at de kan kontrollere/navigere den. M.h.t. min bortsendte hest, er det en interessant teori, du har, men jeg er mere tilbøjelig til at tro at dens indre uro havde noget at gøre med at jeg slap tovet, hver gang den stejlede   Og nej, den stejlede ikke på grund af mit kropssprog, for det var en hest, der kunne finde på at stå og stejle for sig selv ude på marken, selvom jeg var flere hundrede meter væk   Det var dens standardreaktion på uventede oplevelser, og man kan naturligvis kun træne sådan en hest, hvis man er i stand til ALDRIG at forstærke den i at stejle... det kan jeg ikke præstere - og slet ikke nu hvor jeg er temmelig gravid  Dalai Lama skulle illustrere, at jo mere man er i nuet, desto bedre kan man formentlig gennemskue indstuderet kropssprog og mimik, så chancen for at man kan narre en hest med en rank holdning, når man i al hemmelighed er hunderæd, er ikke ret stor. Undskyld hvis jeg har forvirret dig. Og så påstod jeg i øvrigt ikke, at du fandt hesten mindre værd end mennesker, på grund af dens begrænsede intellekt... jeg påpegede, at JEG ikke finder hesten mindre værd af samme grund   Modsat din opfattelse...  Hvis du er vant til at være i nuet uden landsbytosse, hvorfor har du så så svært ved at se, at man ikke behøver et intellekt for at have en sjæl, en unik personlighed og et uerstatteligt værd i verden? Om noget er det da et kompliment til hesten, når man erkender, at den ikke må trækkes med de samme smålige mellemregninger som os andre... Mvh Julie
jeg se, at vi ikke taler om den samme form for kropssprog  Når jeg taler om at bruge kropssprog i forbindelse med træning, så forstår jeg det som, at man indtager bevidste positurer, der påvirker hesten adfærd. Men jeg mener da også, at man påvirker hesten gennem sin krop - men at det er svært at lære at tale et kropssprog, som ikke er internaliseret. Så ikke kropssporg som metode, men som 'væren'. Heri er jeg enig  Så hvis sælgeren   tror på sit produkt, så kan jeg sagtens købe. Men hvis han bare bruger et indlært kropssprog - så køber jeg ikke noget 
Hvis du er vant til at være i nuet uden landsbytosse, hvorfor har du så så svært ved at se, at man ikke behøver et intellekt for at have en sjæl, en unik personlighed og et uerstatteligt værd i verden? Om noget er det da et kompliment til hesten, når man erkender, at den ikke må trækkes med de samme smålige mellemregninger som os andre...
Hvem er det nu, der undervurderer hesten? Bare fordi den ikke besidder de samme evner som os, er den en ufølende robot? Nå da... det må stå for din egen regning, for sådan ser jeg absolut ikke mine heste. Jeg kan sagtens elske og relatere til et individ, som på ingen måde ligner mig, og som "mangler" eller "ikke besidder" de mentalevner, som jeg selv støtter mig til. Evnen til at tænke abstrakt er et værktøj, som mennesket som art benytter sig af i sin indsats for at overleve og forplante sig. Ligesom evnen til at flyve er et værktøj, som fugle har udviklet, fordi de skulle bruge den til noget. Hesten har heller ikke nogen galdeblære, fordi den ikke spiser animalsk fedt... men eftersom vi mennesker sjældent identificerer os med vores galdeblære, er der ingen, der bliver fornærmet på hestens vegne, når man påpeger, at dens organisme omsætter fedtstoffer mindre effektivt end vores. Men fordi intellektet i vores kultur nærmest er Gud, bliver vi noget fortvivlede, når der er nogen, der foreslår, at vores heste ikke er bevidste på det plan. At de så udmærket kan være bevidste på et højere plan, skal jeg hverken kunne tale for eller imod. Hvis der findes et højere plan, er det da ikke nogen selvfølge, at man kun har adgang dertil, hvis man er i stand til at analysere og mellemregne. Jeg bliver nødt til at citere CS Lewis' beskrivelse af dyrets mentalitet for treogfyrretyvende gang: >>>            
Forresten... hvordan kan du sige, at der ikke findes robottrænere? Bare fordi der ikke er robotter, der har til formål at lære hesten travers og pirouetter, er det ikke ensbetydende med at der ikke foregår træning. Malkerobotter, HIT-staldsystemer, foderautomater og den slags er alle "robottrænere" - altså maskiner, som interagerer med hestene, og betinger dem operant for at udføre bestemt adfærd på bestemte tidspunkter i et bestemt tempo. Mvh Julie
Sikke et yndigt citat - men han er også en god forfatter  Jeg er især vild med udtrykket:   Det er jo det samme, jeg siger, om at hesten ikke har noget "jeg"  Derfor kan den jo godt have en personlighed alligevel - det kan vi vist godt blive enige om  --- Men Maibritt, i og med, at vi ikke kan sidde inde i hestens hjerne og vide, hvordan den oplever - så skylder vi den at træne den efter nogle principper, som vi   virker. Der er jo lavet utalle videnskabelige undersøgelser om, hvad der virker bedst, hvad der fungerer mest sikkert osv. Jeg udfordrer også ofte Julie på spørgsmålet om hestens mentale evner, ikke også, Julie   - men ikke mht.   af hestene. For en ting er, hvad vi godt kan sidde her bag skærmen og snakke løs om og fundrere over, noget andet er den virkelige verdens træning 
Han har forøvrigt også skrevet så flot om Aslan og Jordbær - den mælende løve og hest, men det bliver det ikke mindre spændende af. Men når du nu har citeret det treogfyrretyvende gange, så må det helt bestemt være den eneste sandhed.. Bortset fra det, så tror jeg nu godt, at hesten ved, at den hører hjemme blandt andre heste. Jeg har set tydelige tegn på gensynsglæde heste imellem, selv efter flere års adskillelse, så mon ikke også de har lidt hukommelse alligevel. Men nu da vores heste ikke er i stand til, at vide, om de stoler på os, så er det da rart at de alligevel kan kan vise lidt ømhed, omsorg og glæde ved at se os. På et eller andet plan, så tror jeg nu, at også et menneske kan drives langt nok ud, til rent faktisk at leve på det plan, som CS Lewis beskriver, var det givet ca. samme omstændigheder som nogle af vores dyr.. Men hvor læser du lige, at jeg giver hesten samme evner som os?? -jeg vil blot ikke reducere den til en robot... -og operant betingning er ca. det samme som at programmere en pc. Jeg er glad for min computer, den er et vigtigt arbejdsredskab for mig, men   nærer ikke de varme følelser til den, som jeg gør til mine heste. Min computer kan endda foretage komplekse beregninger meget hurtigere end mit hoved kan følge med til, men det gør den jo hverken klog, eller intelligent, men den er billigere og nemmere at holde end hesten, hvis det er det man vil.. Med hensyn til at elske, så elskede jeg også mine bamser som lille, og de havde nu slet ingen hjerne at gøre godt med.. -Jeg vil tro, at nogle mennesker også kan lære at elske en robot, men det gør da hverken robot, eller hest for den sags skyld, klogere eller dummere, hvad vi er i stand til at elske, det er vel mere et udtryk for, at vi gerne vil udvise omsorg. Men som sagt, har jeg nu heller ikke skrevet noget om, at hesten ligner mig, eller "besidder" de mentalevner, som jeg selv støtter mig til(og heldigvis for det da, ellers var det jo dem, der kostede rundt med os...). Men derfra til at sige, at den ikke kan tænke selv, at den kun instinktivt kan reagere på udefra kommende stimuli, og opbygge reaktionsmønstre på baggrund af disse, der er altså noget stykke vej. Jeg beder jo ikke hesten om at lægge to og to sammen, eller læse i en bog. Men jeg kan tydeligt se, når mine heste overvejer sine valgmuligheder, og det ville den da aldrig være i stand til, hvis den udelukkende reagerer på instinkt og deraf indlærte reaktionsmønstre. Jeg synes egentligt, at det er en noget begrænset tankegang, kun at inddele intelligens på to plan enten responderende, og reflekterende, eller med og uden ego om du vil... Ang. robottrænere, så er det jo først når man rent faktisk begynder at kræve noget af hesten, at der virkelig er noget at hente i kropssproget. Hesten kan også finde ud af at græsse uden os, og endda lære at drikke af en vandkop. Men det er der jo ikke noget "opdragende" i. Nina, jeg tror sådanset vi er ret enige, jeg bruger i høj grad nf og pf i den daglige træning. Men jeg holder stadig fast i at jeg til en vis grad efterligner hestens bevægemønster, og har stort udbytte heraf uden forudgående træning. Min mening er desuden, at generelt træning af heste kommer man ikke langt med, ved at udstråle usikkerhed. Om de sidste to punkter så er veldokumenterede træningsmetoder eller ej, så er jeg på bagrund af personlige eftaringer, nødt til at tage dem med. -Det er vel egentligt i bund og grund det tråden i første omgang omhandlede..
nogen sjæl, personlighed og "jeg"?? Jeg skar tænder over Julies indlæg i starten, da hun kom frem med de videnskabelige forklaringer på hestens væremåde. Jeg syntes hun frarøvede dem enhver personlighed, sjæl og "jeg". Hun gjorde dem til nogle hjerteløse, tankeløse og upersonlige væsener, der bare gjorde sit bedste for at undgå at lave noget. Den elskede ikke mig, og ville ikke gøre tingene for mig, men blot for at gøre det lettest muligt for den selv. Sikke en gang bavl at lukke ud efter min mening. Men jeg skulle altså læse hendes indlæg, om ikke andet, så for lige at kunne sige inde i mig selv, hvor dum hun var at "høre" på. Jeg blev dog også hurtigt draget ind i sin store serie af links og læsemateriale, og blev faktisk lidt fanget af det her, så det skulle stå sin prøve, så jeg kunne skrive i hendes trælse indlæg, at det hun snakkede om, var fuldstændig forkert, og Sedoj ihvertfald elskede mig, og arbejdede for mig. Men jeg tog fejl, og siden jeg har indset, at jeg tog fejl, er livet med Sedoj blevet meget nemmere for mig, og Sedoj synes garanteret, at jeg er blevet nemmere at være sammen med. Sedoj har stadig efter min mening masser af personlighed, og det er jeg overbevist om, at Julie også synes hendes heste har. Det eneste jeg har taget fra min opfattelse af Sedoj, er at han har ansvar i fejlene, og at han er fræk. Fejlene er mit ansvar, og frækheden stammer fra min manglende opdragelse. Og hvor er det dog blevet nemt, at ændre de små irriterende ting, der var i vores forhold. Det kræver jo bare opdragelse, gentagelser af tegn, indtil den ønskede respons kommer frem, og så vedholde, at han skal reagere på det tegn. Og da jeg endelig indså, at Sedoj ikke elskede mig, som jeg elsker ham, så kunne han jo heller ikke bevidst gøre ting, for at irritere, såre eller drille mig. Han gjorde jo bare tingene for at slippe lettest fra opgaven, og sådan var det jo bare. Jeg skulle bare gøre det lettere for ham, at gøre det rigtige, og sværere at gøre det forkerte. Det var svært for mig at sluge, at det faktisk var den rigtige vej for os, men det hele blev meget nemmere, da jeg indså, at Julie bestemt ikke frarøvede hesten sin personlighed, sin sjæl eller min kærlighed til min hest. Det er jo slet ikke de ting, der bliver pillet ved. Og Sedoj har bestemt ikke mistet glimtet i øjnene - nærmest tværtimod. Der er jo stadig plads til både mig og ham i træningen, og at jeg så stadig bilder mig ind, at Sedoj giver mig kys, når jeg skælder ham lidt ud, fordi han siger "undskyld moar" - og ikke fordi, at han helt sikkert får en godbid og et smil på mine læber, det tror jeg hverken videnskabsfolkene eller Julie har noget i mod. Men jeg kan sagtens forstå, at man tænker sit, når Julie kommer med sine argumenter, og det gjorde jeg bestemt også, men det tager jo ikke personligheden fra hesten eller kærligheden til hesten væk - det gør blot arbejdet med den lidt nemmere... Og nu kom jeg fuldstændig væk fra emnet i dette laaange indlæg. Men en hurtig konklusion på spørgsmålet angående kropssprog vil være, at ja jeg bruger kropssprog, men det er blot tegn, som jeg enten har lært Sedoj at reagere på, eller han har lært mig, at han reagerer på...
Jeg har ikke læst alle detaljer i denne lange tråd. Jeg vil gøre det på et tidspunkt, men dette indlæg er skrevet uden at have læst alle resterende indlæg og som en reaktion på dit indlæg, Susanne. Jeg mener også som hovedregel at heste reagerer på vores kropssprog som følge af operant indlæring. Ikke som følge af kærlighed eller som følge af, at vi med vores krop snakker hestesprog, som hesten er født til at forstå. Ej heller som følge af respekt. Som jeg har skrevet tidligere i tråden, så er en stor del af hestes forståelse af hinandens sprog også baseret på operant indlæring. Dette kan bevises ved, at heste opvokset uden kontakt til andre heste ikke forstår hestesprog, men måske forstår fx. hundesprog eller grisesprog, hvis den er vokset op sammen med dé dyr. MEN jeg synes på den anden side ikke dette faktum udelukker, at vi har en GENSIDIG følelsesmæssig relation til vores heste. Heste er i stand til at opbygge varige, følelsesmæssige relationer til hinanden i deres parvise venskaber. Der er gode grunde til at heste holder sammen i flokke - sådan overlever de nemmere. Men de parvise venskaber er ikke nær så vigtige for hestens overlevelseschancer, som tilhørsforholdet til flokken, og på trods af det, varer venskaberne hele hestens liv. Dermed viser hestene, at de er i stand til at indgå i følelsesmæssige relationer, der ikke bare har til hensigt at få dem til at leve længere. Når de kan det med hinanden, så kan de sikkert også med mennesker. Denne relation til vores heste (i de tilfælde hvor den eksisterer, det gør den ikke altid) vil lette vores arbejde med træning af hesten. Hesten vil have større tillid til os, vil føle sig mere tryg sammen med os, og vil frivilligt søge vores selskab for selskabets skyld. Fordi den ikke er bange, når den er sammen med os, og forhåbentlig endda ser vores selskab som behageligt, oplever vi mindre modstand fra den, og er vi heldige, så kan vi endda lære hesten at kunne lide sit arbejde. At have en følelsesmæssig relation til sin hest lærer den ikke en eneste øvelse eller et eneste korrekt respons, ej heller bliver den bedre til at forstå vores signaler af relationen, men det gør det lettere for os at arbejde med hesten hvis den kan lide os og har tillid til os. Dog skal vi aldrig glemme, at al træning af hesten er for vores skyld - heste vil foretrække at gå ude i folden (eller på stepperne) sammen med flokken og være heste. I mit arbejde med problemheste oplever jeg ofte, at de bedste resultater opnås hvis ejeren selv træner hesten under min vejledning frem for, at jeg træner den, simpelt hen fordi hesten ikke har samme tillid til mig, selvom jeg ofte er mere erfaren i at give klare signaler end ejeren. Det handler naturligvis for en stor del om tryghed, men hvorfor udelukke, at kunne have en følelsesmæssig relation til sin hest bare fordi man erkender, at den altså ikke arbejder så sveden springer af bar uselvisk kærlighed? Jeg kan ikke se, at erkendelsen af, at heste arbejder for os enten fordi de derved kan befri sig for ubehag når vi arbejder med negativ forstærkning eller fordi de kan få behag når vi arbejder med positiv forstærkning udelukker, at vi samtidig kan have en følelsesmæssig relation til dem. Det er bare ikke den følelsesmæssige relation, der alene afgør træningsresultatet. Ej heller dominansforholdet, som nogen også fejlagtigt antager er helt afgørende for træningsresultatet. Derfor synes jeg roligt du kan træne videre i ny erkendelse af, at træningen er for din skyld og dit ansvar, men at du alligevel godt kan have en følelsesmæssig relation til Sedoj. Den følelsesmæssige relation viser sig fx. ved, at hesten frivilligt opsøger dig, hvis du går ind i folden, at den vil klø med dig i boksen eller lignende. Hvis han derimod aldrig opsøger dit selskab, så har I nok ikke den store, følelsesmæssige relation til hinanden. Mine hestetræningsprincipper er også smittet af på forholdet til min kæreste. Jeg er nemlig meget opmærksom på at sige til ham, når han gør noget, jeg er glad for - og det er helt klart afsmitning fra at træne med positiv forstærkning at jeg er blevet opmærksom på det. Det beriger vores forhold, men udelukker naturligvis ikke, at vi har en følelsesmæssig relation til hinanden. Indlæringsmekanismerne virker både på dyr og mennesker både når der er følelsesmæssige relationer til stede, og når der ikke er. Følelser hos dyr er et område, der ikke er forsket særligt meget i - men det behøver jo ikke at betyde, at de ikke er til stede. Et andet godt eksempel på en følelsesmæssig tilknytning til et dyr er forholdet til min hund, Eddie. Eddie har fra jeg fik ham knyttet sig stærkt til mig. Ikke til min ekskæreste, som jeg anskaffede ham sammen med, og ikke i samme grad til min nuværende kæreste, han er knyttet til MIG. Jeg kan ikke fortælle hvorfor, en del af det er givetvis tryghed, men det kan nu ikke være hele forklaringen. Eddie vil bare helst være sammen med MIG. Jeg træner ham ikke særlig meget, men jeg har helt klart en gensidig følelsesmæssig relation til ham. Der er heller ingen tvivl om, at selvom andre mennesker sagtens kan lære Eddie noget, og kan træne ham med succes, så vil jeg have størst succes, fordi han helst vil være sammen med mig. Begyndte jeg at træne ham intensivt ville det da på ingen måde ændre ved, at vi har en følelsesmæssig relation, men kunne jeg ikke finde ud af, at give ham signaler han forstod, så ville jeg ingen steder nå med træningen, uanset hvor tæt forbundne vi er. Altså - følelsesmæssige relationer kan bestå uanset om vi træner dyret eller ej, men det er og bliver aldrig hestens ansvar om den laver fejl i øvelserne eller ej, for øvelserne er alene for vores skyld, og det er kun os der ønsker dem - men hesten kan godt ønske vores selskab og finde behag i at være sammen med os, og den kan sagtens have præference for nogle mennesker frem for andre - og de fleste heste har det.
Men videnskaben kan føles kold - det gjorde den ihvertfald i starten for mig, da jeg blev draget ind i den "verden". Jeg mener også, at der er en relation mellem Sedoj og mig. Jeg ser Sedoj som min ven, elsker har som en del af familien, og han kan få tårene til at trille af glæde, bekymring eller vrede. Jeg har så mange følelser involveret i den hest. Men Sedoj vælger jo også at komme til mig, selv om han står på mark fyldt med græs, når jeg kalder på ham. Hvis han leger med sine kammerater, og han opdager mig (kalder meget sjældent på ham, når han leger), så afbryder han oftest legen, og kommer hen til mig med en attitude, der siger, hvad har du så på menuen i dag mor (både arbejds- og madmæssigt) Så videnskaben tager ikke noget fra forholdet til ens hest - det tilføjer blot nogle arbejdsredskaber, ihvertfald sådan som jeg ser det.
Videnskaben er ikke fri for følelser - det er bare et spørgsmål om, hvad den enkelte videnskabelige undersøgelse drejer sig om. Den kan dreje sig om følelser eller fx. om resultatet af operant indlæring eller fx. om sammenhængen mellem en følelsesmæssig reaktion og dyrets trænbarhed. Fælles for videnskabelige undersøgelser er dog, at de i reglen er ret så afgrænsede og laves for at undersøge et eller andet begrænset område. Der opstilles forudsætninger for forsøget, og på et så kompliceret område som forholdet mellem mennesker og dyr, vil man ikke alene kunne forlade sig videnskabelige undersøgelser. Dels fordi der ikke er forsket nok i emnet og dels fordi, ingen undersøgelse dækker alle aspekter. Man kan sagtens læne sig op af undersøgelsesresultater og kan påvise eller afvise visse forhold - men man skal altid være bevidst om, at undersøgelserne kun er en del af billedet, og bare fordi noget ikke er udforsket så betyder det ikke, at det ikke eksisterer. Man ved, at der findes mange, mange dyrearter i havet, som vi mennesker endnu ikke har opdaget. Men det betyder jo ikke, at disse arter ikke eksisterer, det betyder bare, at vi ikke kender dem. Ligeledes er det indenfor hesteverdenen - at der ikke er forsket fantastisk meget i dyrs følelser betyder ikke, at dyrene ikke har dem. I fortiden var det normalt at antage, at dyr ikke havde følelser, men den opfattelse er der heldigvis ændret på - så efter min mening er det bedste vi kan gøre at bruge den viden der eksisterer og gerne (men ikke udelukkende) den der reelt er bevist, og så være åbne overfor og bevidste om, at mange, mange detaljer i forholdet mellem individer endnu ikke er påvist. Ej heller menneskets følelsesliv er helt og aldeles klarlagt og påvist - men det betyder jo stadig ikke, at vi ikke har et. Det hænger ikke sådan sammen, at alt hvad der ikke er videnskabeligt bevist, det eksisterer ikke, og alt det, der ER bevist, det er jo blevet det fordi nogen har været nysgerrige efter at påvise det - og sådan vil det fortsat være. McLean har valgt at skrive en bog, der holder sig indenfor et nøje udforsket område, og ikke gå udenfor dette område. Det er en stor hjælp for mange, for bare det at lære at forstå, at hestene reagerer rigtigt eller forkert på vores træning afhængig af, om vi forstår at indlære rigtigt eller ej, vil bringe mange hesteejere videre, og når de har lært at kommunikere med, og påvirke hesten, så alle kampene og al stressen er reduceret, så kan der åbnes op for de langt større perspektiver, der er i samværet end stimulus og respons, men det er meget svært at kunne udvikle en følelsesmæssig reaktion, hvis man bare er ved at dø af skræk hver gang man ser hesten, fordi den tromler en ned dagligt. Jeg synes dog også det er et meget begrænset og fattigt valg at beslutte sig for at begrænse sin opfattelse af heste til det, der står i McLeans bog og jeg tror heller, det er hans hensigt - men så længe man er ved at læse den og arbejde sig igennem den, så må man også stoppe op et stykke tid, og fordybe sig i dé emner, og så senere igen åbne blikket op for andre aspekter af samværet. Det samme gælder uanset hvor man får inspiration fra. Jeg tror ikke på, at nogen sidder inde med hele sandheden, vi kender alle en del af den, og kan prøve at lære mere, men ingen af os, heller ikke højtuddannede har alle svarene.
hvordan man lærer tingene. Jeg har det f.eks rigtig godt med McLeans bog, som har hjulpet mig et stort stykke fremad. Men jeg læser da også andre bøger. Jeg tror ligesom Dig Tina heller ikke på, at der er en person, der sidder med hele sandheden, og i bund og grund er Sedoj min læremester. Han skal nok fortælle mig, om det er noget, der virker eller ikke gør. Klaus Hempfling kan jeg f.eks slet ikke relatere til. Han er for højtflyvende efter min mening. Han har nogle gode pointer ind i mellem, men jeg får aldrig rigtig læst bogen, da jeg står ret hurtigt af. Og jeg henter inspiration fra utrolig mange personer - lige fra de dygtige proffesionelle ryttere til amatørene - ja selv nogle der slet ikke kender til heste, kan give mig nogle input, som jeg har overset. Så helt bestemt ingen sidder med den endegyldige sandhed, og jeg er overbevist om, at man går glip af en masse, hvis man kun ser på, hvad Andrew McLean, Kelly Marks, Pat Parelli, KFH eller hvilken som helst anden person gør. Jeg tror heller ikke, at der findes et universelt sprog, som man kan tale med alle heste. Tamhestene bliver jo aldrig opdraget helt ens, og nogle er vant til noget, som vil få en anden til at prutte en smølf. Nogle heste kan bedre klare rytteren/ejerens stress, mens andre lader sig mærke af det med det samme. Og det kan endda være to heste, der ejes af samme ejer. Og jeg tror langt de fleste af os, der er vant til at have med heste at gøre, ville være på bar bund, hvis vi kom ud til en hest, der aldrig havde set et menneske før. Men ja videnskab er også følelser, men jeg skulle først forbi den barriere med, at jeg synes videnskab var koldt og upersonligt. Vi er ihvertfald ret enige ud fra, hvad jeg kan læse...
Min pony vil som sagt ikke gå alene på tur. Han går lidt derud af, men så lige pludselig stopper han og hvis man så driver han fremad, begynder han at småstejle. Man kan godt en gang i mellem være heldig, at kunne ride en lille tur alene, men det er sjældent det sker. Hvis en person går med er der ikke noget?!?! Hvordan skal jeg lære ham det? Nogle gode forslag?? Mvh Julie
Måske hvis du tog en pisk med, ikke for at bruge den, men hesten ved, man har den med?? Eller når den prøver at småstejle, tror den du gir op, og den kommer hjem ved at gøre det; så trække den videre?? så den ikke får sin vilje...og måske gentage det mange gange Eller når den forsøger at småstejle, dreje den en gang rundt om sig selv for at aflede den?? Og så ride tur tit alene, så den lærer det. jeg har ingen erfaring med nogen af delene, kun at hvis jeg har pisk med, kan jeg nemmere få hende forbi, hvor der er grise- den lugt kan hun ikke lide, det kan de færreste heste.
Hej Jeg har lige været det samme igennem med min hest på 3år. Han gik fint det første stykke, også begyndte han at løbe frem og drejer sig ud i mig, stoppet og når jeg ville have ham til at gå stejlet han. Det var så træls. Nu kan der være lidt en gang imellem. Jeg gjorde det jeg gik en tur med ham næste hver dag, og det var en kamp til tider, gik ikke så langt, men nu er det faktisk slut han kan lige have nogen dage hvor han er lidt dum, men jeg blev ved med at gå med ham, og fandt ud af når han stopper går jeg hen til hans forben så jeg står lige ved siden af så stejler han ikke men begynder at gå fremad igen. Har lige lækekrt med til ham i starten når vi gik tur så det var hyggeligt at gå tur, og ja som sagt er han næsten over det nu. Han stejler slet ikke mere nu. Håer du kan brug det til noget.
I starten går personen bare med (eller du trækker selv hesten) på den samme, korte tur. Hesten skal blive helt tryg ved turen. Dernæst rider du, men har hjælperen med. Hjælperen skal først gå helt oppe ved hestens hoved, senere skal vedkommende falde længere og længere bagud, og bare træde til, hvis hesten bliver utryg, for det er derfor, den stopper. Når du til sidst kan ride denne ene tur uden hjælper, så lav en ny tur. Hvis hesten lærer, at der aldrig sker noget farligt eller vildt på tur, og kun gradvist går længere væk hjemme fra, så vil den falde til ro, og være til at få afsted. Hvis du presser mere og mere risikerer du i stedet, at hesten bliver bedre og bedre til at stejle. En anden hest kan selvfølgelig også bruges til at gøre din hest vant til en bestemt tur - her bruger man samme teknik som med hjælperen, den anden hest skal falde mere og mere bagud for til sidst at blive helt hjemme.
Jeg havde og det problem med min gamle pony . Men hvis jeg træk i 5-10 min. inde i skoven med en godbid i lommen som præmie ved god opførsel, kunne jeg faktisk godt sætte mig op og ride på hende. Held og lykke framover og husk - hav dobbelt så meget tålmodighed som ridefærdighed .
Hmmm ved ikke om det er her den skal skrives men here goes... Jeg skal snart ud og starte noget terrænspring og det første stævne jeg skal til er i august på Søborggaard i gilleleje.. dv.s 1 times kørsel hver vej fra mig... Hvor vigtig er den banepåvisning??? Jeg mener, er det strengt nødvendigt når man skal starte noget så småt som 70 cm? Vil meget gerne gå bane men vil hellere køre til stævnet i god tid og gå banen med eget kort fremfor at skulle bruge 3-4 timer på det aftenen før... Hvad gør I andre der starter terræn? Kan man undvære banegennemgangen? Håber nogen kan kaste lidt guldkorn af... Lykke
Hej Nej det synes jeg bestemt ikke at man kan undvære den officielle banegennemgang, specielt ikke når det er dit første stævne. For under den officielle gennemgang blir der fortalt og vist hvis der ved nogle spring er alternative løsninger, det kan der fx være med en vandgrav, hvis nu man har en hest som man ik er sikker på vil spring ned over en kant og ned i vandet, så er der nogengange en anden løsning enten et andet spring eller en anden måde at ride ud og ind i vandet på. Jeg har selv redet nogen terrænstævner efterhånden og har haft meget gavn af banegennemgangen sammen med en kyndig og de andre deltagere. MVH Heidi
er ikke altid logisk som på en alm springbaen, så ja du skal op og gå bane hvis du vil give både dig+hesten en god tur. karina
nok bare det jeg skulle have bekræftet   har bestemt ikke noget imod det, men HVIS det nu kunne undgås ville det da være rart... jeg må på langfart og gå banen igennem.. Tak for hjælpen.
vigtigt at gå banen igennem. Især hvis man ikke er rutineretet udi tærrenspringning. Vi har en gang ikke været til banepåvisningen ( fordi stævnet blev afholdt på Fyn, og der ikke var mulighed for overnatning med ponyen) - men der blev banen selvfølgelig gået 2 gange efter dressuren og springningen var overstået ( military) Mvh Camilla - der altid sørger for banen bliver gået to gange
ved banepåvisning er jo klart at dem der gennemgår banen KENDER banen, og der falder ofte gode hints af. Mvh Camilla
Jeg vil også lige give mit besyv med. Jeg er så en af dem, som genoptog hestene for ca. 3 år siden. Og jeg kan med 100% sikekrhed sige, at jeg ikke har tænkt på at arbejde med kropssprog på nogen måde. For den tanke gang havde jeg forladt inden jeg igen kastede mig over hestene og søgte meget bevidst uden om alle de hestemennesker som arbejdet med tanker om lederskab, dominans og kropssprog. For det var fortid for mig - fordi jeg havde trænet hunde inden. Jeg har da lige fået ros for min hoppe, som er ved at blive bedækket på Bornholm, fordi hun er SÅ let at have med at gøre - siger de. Det er dejligt, når arbejdet bærer frugt så også andre kan se det. Og jo lederskabstanke er i de progressive kredse i hundetræning forladt for omkring 5-7 år siden - især da klikkeren holdt sit indtog i hundetræningsverden, bla da Helle Poulsen blev verdensmester i lydighed i 2001 - og hun trænede med klikker. Bare læs guruen over alle hundeguruer   - han har også skrevet en bog som tilbageviser lederskabstanken og dominans tanken. De hundeudsendelser der har været på tv2 har BANKET hundetræning årtier tilbage. Det er bare SÅ sørgelig. Undtagelsen er Irene Jarnved, som har en del uddannelse fra Hallgren og   fra Sverige som trods hans etologiske uddannelse og ved en pokkers masser om læringspsykologi og ikke mindst har KÆMPE praktisk erfaring i at træne hunde. Læste faktisk lige i dag en bog om kognitiv adfærdsterapi til mennekser og der stod faktisk, at i Europa havde man haft tradition for at betragte dyr ud fra den zoologiske vinkel, altså biologerne og tanken om evolution, mens man i USA mere havde betragtet dyr ud fra læringspsykologien (Pavlov og Skinner). Jeg synes det er vigtigt at kende til historien fordi den giver nogle forklaring på de mange misforståelser, som er opstået i træning af dyr. Dermed ikke sagt at etologi er ubrugelig - overhovedet ikke. Men det er ikke brugbart til træning af dyr, men til at tilgodese dyrenes behov for fordring, socialliv, opstalingsforhold m.m. Faktisk er det også sjovt at kognitiv adfærdsterapi for mennesker, som mange mener er RIGTIG effektiv - jo netop også har sine rødder i Pavlov og Skinner m.m. OG naturligt nok - det det jo handler om at ændre adfærd = tænke anderledes. Mht. videnskablige er upersonlig og heste er dummere end jeg, så er det også tanker jeg har forladt for længst. Fordi heste er heste og der findes ingen andre individere her på jorden som er så gode til at være heste som heste. Derfor er heste PRÆCIS så kloge som heste skal være. Og selvom træningen er strukturer så har hestene jo stadig personlighed - og det er vil derfor vi synes det er dejligt at være sammen med dem. Det samme gælder hunde, får og geder. OG faktisk også høns, gæs og ænder, som jeg også har. OG vi knytter bånd til disse dyr - ligesom de knytter bånd til os - hvis de synes vi er rare at være sammne med og de opnår fordele ved os. OG omvendt synes jeg omgangen med dyr lærer mig selv utrolig meget om mig selv - derfor er det da også FEDT at arbejde med dyr. Man opdager hvor meget dyr vi selv er og hvor styret vi er af vores hjerne - præcis som hesten og hunden. Det er SÅ vigtigt i min verden at skelne mellem træning og adfærd (læringspsykologi og etologi). Man kan bruge hestens kropssprog til at blive en bedre træner - ikke fordi man læser hesten, men fordi man kan reagere med en finere timing, når man kan forudse, hvad heste er optaget af og måske skal til og gå i gang med. Derfor er det vigtigt, at man kender til hestens kropssprog. Hmm har vist ikke mere på hjertet lige nu. KH Søs
Jeg har ikke læst tråden grundigt igennem og ved derfor ikke med sikkerhed, om jeg tilføjer noget nyt. Mit indlæg er blandt andet tricket af Julie Taylors "Men for mig er kropssprog jo noget, man instinktivt forstår: F.eks. et smil.". Menneskets kropssprog er (også) tillært, dvs. der er i hvert fald ikke nogen, der endnu har kunnet bevise, at der findes et universalt (krops)sprog blandt mennesker, som ikke er tillært. Der tales om undersøgelser, hvor man har observeret mennesker i Amazonen, som har levet adskilt fra den civile verden, og her har været ansigtstræk, som har antydet, at der kan være nogle generelle kropssprog, der kan kaldes universelle - f.eks. smil. At gætte på om disse mennesker har denne egenskab "fra naturens side" eller om det er en tillært egenskab, nedavlet gennem generationer, vil være det samme som at argumentere for The Big Bang eller for Verdens opstandelse på 7 dage. Så hvis jeg skal besvare det oprindelige spørgsmål: "Er al "kommunikation gennem kropssprog" i virkeligheden bare os, der lærer hesten at reagere på nogle kropsholdninger, som fungerer som klassisk betingede signaler - og som følgelig præcis lige så godt kunne bestå af andet end "kropssprog" - f.eks. stemmekommandoer?" vil mit svar være ja - ligesom mennesker. Til det andet spørgsmål: "Er kropssprog bare et modeord uden egentlig værdi eller relevans for træning af heste?" vil mit svar være nej. "Operant betingning" er en beskrivelse af, hvad der sker i en læringssituation, hvor f.eks. kropssprog indgår som middel. Kropssprog ikke blot et modeord, men efter min mening et begreb, som kunne tages mere videnskabeligt op indenfor heste-verden for at belyse den diversitet, der ligger i ordet. Man kan ikke ikke-kommunikere. Derfor er kropssproget utroligt vigtigt at fokusere på, uanset om man snakker mennesker eller heste.
igen kun anbefale at man læser tråden  Men først - herligt, at der kommer flere ind i tråden     og   - hvor er det dejligt formuleret - begge to. Jeg er nok så enig i den opfattelse, som man nu   være, når det er noget man læser  Heste   genialt efter Mclean-modellen - og i øvrigt sagde han flere gange på det sidste kursus, at man ikke skulle forkaste sin egen fremgangsmåde og opfattelse, man skulle bare lære at bruge disse enkle instrukser, så det blev lettere for hesten at lære  Og  , det er jo helt rigtig at etologien er til brug for miljøet man byder dyrene - og adfærdstræningen for hestenes daglige træning  : Vi har netop skrevet en del ovenfor for at forsøge at præcisere, hvad kropssprog   er. Vi kom vist frem til, at indlært kropssprog er at sidestille med indlærte  , altså svarende til schenkeltryk osv. Og så kan man jo ligeså godt bruge sit eget menneske-kropssprog, for det taler man jo bedre - og helt uden accent  Heste er så  , at de ligeså godt kan lære at aflæse menneskesprog 
Dette er en ganske interessant tråd - og godt fundet på  Jeg må selv erkende, at jeg aldrig har gået så meget op i det med kropssprog af den enkle årsag, at vi alle herunder også dyr er forskellige og deraf vil opfatte den samme ting forskelligt. Der var engang nogle der fortalte mig, at hesten fra naturens side ville begynde at gå rundt om en i en cirkel, hvis man stod i en bestemt position og pegede på rumpen. Da jeg prøvede det på min hest, vendte den bare "skuden" og begyndte at snuse til min finger  Der er vist også mange der kender den teknik, at hvis hesten ikke vil komme skal man sætte sig ned. Dette er også afprøvet, men da jeg blev træt af, at have siddet på folden i ½ time og ville gå - ja så kom min hest løbende efter mig. Så efter mine oplevelser er kropssprog brugt i forbindelse med øvelser en nymodens ting. Men jeg tror samtidig, at det kropssprog - det der gør at jeg er mig, og I er Jer, faktisk er af en afgørende faktor i vores valg af f.eks en hest. Nogle af os vælger f.eks primært at købe en hest fordi den er sød fremfor det den kan præstere. Men hvorfor synes vi den er sød og hvad er det egentlig vi falder for? Er det egentlig ikke i sidste ende, at den måde vi kontra hesten reagerer på er "sammenfaldende"?. Nogle vil måske sige, at det er "kemien" der passer, men i min verden omfatter "kemi" også en kombination af kropssprog og stemmeføring, hvor netop denne kombination bevirker at man kan tyde og genkende hinandens reaktioner. En psykolog ville måske sige, at vi "så" os selv i hesten.
Jeg skal ride en treårs til, og det glæder jeg mig helt vildt til. Det er dog min første gang, så derfor ville jeg lige høre om der er nogle som kan give mig en "opskrift", og nogle gode tips(:
Ja som overskriften siger hvor lang er jers 3 års heste? Min egen står pt. i ridning på Katrinelund, hun er ved at blive gjort klar til kåring. Hun suger pænt på bidet, og er ved at få et god afskub, hun mangler selvfølgelig stadigvæk lidt bæring, men ellers ser det rigtig fornuftigt ud. Jeg kan desværre ikke vores billeder da vores kamara er ude af drift  Men hvor langt er jeres? Og har I nogl som stilles til kåring?:)
Hvor meget dressurtræning lægger du i din konkurrencehest som går på LA - MA niveau i dressur? Her tænker jeg på hvor mange gange om ugen og i hvor lang tid ad gangen træner du dressur? Springer du også? Eller hvad gør du for at give adspredelse i træningen, når du ikke lige træner dressur?
Stop ham efter springene. Få ham til at stå helt stille og gerne gå et par skridt tilbage, før i fortsætter frem igen
så vælge at læne mig en smule tilbage, de fleste kommer til at læne sig for meget frem efter springet.. Også vil jeg drive lidt ekstra på hesten, ved at stoppe hesten lærer den jo aldrig at komme vider til næste spring uden buk..
Jeg har set heste som bukker efter springet, stopper o'lign, jeg vil forslå du prøvede at drive din heste godt frem så der ik er tid til alt det buk og det gælder om at komme til det næste spring . Det samme som når den hest bukker i galop anspringet så bare driv den meget frem så der ik er tid til at bukke.. det er det som er blevet gjordt med de heste jeg kender som har gjort det, og de gør de ik mere... Håber det kan hjælpe.. Alberthe... ønsker du/i skrive en privat mail så skriv til  ( laver horsmanship , kropsprog mellem hest og ryttet o'lign ting )
Der er jeg så ikke enig - så snart en hest laver mere end et enkelt glædesbuk efter springet, skal man overveje, om det er flugtinstinktet, der tager over. Derfor er det langt mere effektivt - og sikkert - at stoppe hesten helt op i det "problematiske" område, så den ikke bliver brkræftet i at den skal tage benene på nakken og løbe væk. At komme fra det ene spring til det andet, det når man først til når hesten er så afslappet og tryg ved situationen, at den ikke får den slags anfald efter springet. Man er nødt til at kunne kravle før man kan gå
det synes jeg faktisk ikke lyder særlig betryggende. Mon ikke det var værd at overveje, at sætte en erfaren "tilrider" til opgaven i stedet for..?? Mvh Line
der findes ingen lette tricks når en hest skal rides til, der skal erfaren hjælp til, og det er endnu mere vigtigt når du aldrig har prøvet det før. Find en god instruktør/træner/berider og lav aftaler om hvordan tilridningen skal foregå og at du gerne selv vil være med til det. Accepter hvis instruktøren ikke synes du er dygtig nok, det er meget vigtigt at en hest får positive oplevelser under sin tilridning ellers kan det følge den hele livet.
Jeg havde bestemt heller ikke tænkt mig at gøre det alene, min træner skal hjælpe mig. Og det var jo formålet at jeg skulle lære det, så rådet om at sætte en berider til det kan jeg ikke rigtig bruge til noget(: Jeg har redet i 9 år, og har haft egen hest i 6 år. Fik hende som 1½ års. Jeg fik hende redet til som 3 års, men har selv redet hende siden, så jeg er vant til at ride en ung hest. Og tak for opbakningen Havila 
redet min til.. selv om det er min første tilridning.. af 2 simple grunde.. hun stresser let og at blive sendt afsted i tilridning ville være mere end hun kunne klare.. og så ville jeg være alt for nervøs for hvordan det blev gjort.. Jeg ved godt jeg ikke er perfekt og sikkert laver fejl... men jeg kan da stå inden for at det er uden vold og tvang af hesten  Så hvis du har en god underviser på jorden vil jeg sagtens mene du kan.. Jeg gjorde det ved at træne kommandoerne fra jorden først og vænne hesten til at jeg var omkring den, stod på noget ved siden af den osv.. så hang jeg over den et par gange og så op og sidde med trækker på.. hun har aldrig lavet ballade eller forsøgt at smide af..
To små tips som jeg har haft gavn af har været aldrig at ride frem med det samme når man har sat sig op, så hesten ikke forbinder opsidningen med fremdrift. Et andet er at hesten skal have ryggen mod stalddøren/udgangen af ridebanen når man sidder af, så man undgår at hesten trækker mod dør/udgang mens man rider... Der er selvfølgelig mange flere...
Jeg gør hesten vant til at blive longeret med sadel og stigbøjlerne nede, rykker i sadlen, klapper på sadlen og hænger lidt i stigbøjlen. Derefter er vi én til at holde hesten, én til at hjælpe rytter op. Rytteren hænger i første omgang bare over sadlen, imens hesten står stille, når den accepterer dette trækkes hesten rundt med rytter hængende over sadlen. Øver i gangsætning og stoppe flere gange til hesten er tryg. Træk rundt på mindre cirkler, så er det nemmere at stoppe hesten, hvis den skulle blive bange. Når dette fungere kommer rytteren helt op og sidde, op og ned flere gange, derefter trækkes hesten rundt med rytter. Når rytteren kan stoppe og sætte i gang i skridt, og rejse sig i bøjlerne (bevæge sig i sadlen) prøver vi at trave med longe, og så går det som regel nemt derefter. Husk ikke at arbejde for lang tid af gangen, "stop imens legen er god" og inden hesten bliver alt for træt, og undgå at den bliver i alt for god form inden rytteren kommer ombord. Det vigtigste er at der er ro omkring hesten under arbejdet og rytter og hjælper er enige om hvem der gør hvad. God fornøjelse.
Lån en masse bøger om det, alle dem du kan finde, med forskellige vinkler på sagen, sorter det fra du kan bruge, og udvikkel det på din egen måde, sådan har jeg selv lært mig at tilride heste. Som nævnt skal man jo starte et sted, og det kan - hvis rytteren magter opgaven, - være langt bedre for en hest at blive tilredet af en kærlig indfølende ejer/passer, end en eller anden proff der bare skal have "dyret kørt igennem og hæve pengene". Ja det er så bare min mening. Held og lykke med det - mit bedste personlig tip må være: Sørg for altid at være meget tålmodig, og sørg for at hesten altid har en god oplevelse ud af det - alt i alt 
og det er også første gang, men jeg tager det stille og roligt, han er lige blevet 3 og jeg har kun skridet på ham, hvor der var en der gik ved siden af, lige nu rider jeg ikke fordi han har tabt sig da sommer græset er meget dårligt og derfor er de alle begyndt at komme ind om natten og får nu aften mad og morgen mad. syntes også de gange jeg har sidet på ham, har han ikke gådet rigtig frem, kun meget langsomt, men det kommer jo nok, så vidt jeg kan mærke på ham har han ikke noget imod at jeg sider der, han forstår bare ikke helt hvad han skal   her i begyndelsen af august har jeg ferie så der regner jeg med at ride lidt igen det er bare svært når man hele tiden skal finde en der gider at hjælpe  Alice og Marco 
Der var lige et tip mere: at stille sig på en skammel ved siden af hesten op hoppe, så hesten bliver vant til denne bevægelse inden vi skal op. Som viderebygning kommer at vænne hesten til lyde og bevægelser over dens ryg. De mærkelige ting skal gerne foregå lidt hver dag...
du har givet ret i, at det for nogle hestes vedkommende er for tidligt at gå i gang med egentlig ridning når de er 3, men dels er der forskel på heste, og dels er der forskel på, hvad man lægger i begrebet "tilridning"... Jeg vil mene, at de fleste heste fint kan gøres ryttervante og styrbare i den alder; nogle er nok også klar til mere end det, mens andre skal ha' lov til at "tulle rundt" i en periode, før egentlig træning påbegyndes. Det afhænger selvfølgelig af hestens fysiske udvikling, men bestemt også af hvor meget den kapere mentalt. Dorte
Jeg gjorde min hest ryttervant sidste forår, da hun blev 3. Hun er en meget rolig og tillidsfuld, så jeg brugte ikke meget tid på tilvænning af sadel og trense. Longering brugte jeg slet ikke, men jeg havde hende i round pen nogle gange, så hun kendte kommandoen skridt og stå. Derefter løftede min kæreste mig op og gik lidt rundt ved siden af mig. Anden gang blev jeg løftet op og red selv rundt og trænede stop og gå. Da jeg havde skridtet 3-4 gange på banen begyndte jeg at skridte ud på tur med min kæreste ved siden af. Det fortsatte jeg med at gøre et par gange om måneden samtidig med at vi trænede i round pen og gik ture. I dette forår kom hun en måned i ridning, hvor hun lærte at trave og gallopere, og siden er hun blevet redet 3-4 gange om ugen.
Jeg har redet mange heste til   enten er det noget man har flair og fornemmelse for eller ikke, og alene det at du er kommet i tanke om at tilride den selv, tolker jeg som om du allerede nu har et god fornemmelse og trygt forhold til din hest ( hvis ikke, havde du aldrig haft modet  ) . Mit bedste råd er at skynde dig langsomt, går noget ikke helt godt, gå et eller flere step tilbage, og derfra begynd igen .. og det kan sagtens være at man må steps tilbage adskellige gange, hvilket ikke gør spor... . Som udgangspunkt ved hesten intet, så be` den ikke om noget du ikke har lært den, men lær den det ... . Der er milliarder af måder at indøve lærdom på, det vigtigste er at du indøver på samme måde hver gang.. . Hvis du er i tvivl, bliver hesten i tvivl, så undersøg først hvordan og hvor meget, inden du sidder der med håret i postkassen... . Rigtig meget held og lykke med jer, al begyndelse er svær men ikke umuligt  .
Min araber blev 3 i onsdage, så nu er han en rigtig 3 års  jeg har været oppe og skridte lidt på ham,men vi er ikke kommet vider, men nu laver jeg en aftale med en ude i stalden om at han hjælper mig et par gange om ugen,så skulle der gerne ske noge  og når han er stabil i skride og trav begynder vi til undervisning en gang om ugen i max 30 minutter. han skal bare bruges til hygge hest, som jeg skal starte lidt stævner på, så vi tager det roligt  Alice og Marco 
Rosenknop: Okay det bliver spændende at komme rigtigt igang med din:) Når de først har haft rytter på et par gange, så er det jo somregl inge problemer. De kan selvfølgelig godt være frække   . Min får efter kåringen ferie. Hun er i fol ve Blue Hos Don Schufro, så det bliver spændende at se hvd der kommer ud af det. Jeg ved dog ikke helt om jeg fortryder hun er kommet i fol nu. Hun har nemlig udviket sig rigtig godt, og er slet ikke så stram i skrovet mere. Så hun kunne have været et godt emne til div. ungheste prøver, men det må jo vente til hun bliver 5(:
Vores tre-års blev tilredet i vinter. I marts blev han kastreret og har siden gået og hygget sig i en løsdrift med jævnaldrende. Han bliver trukket med, og bliver striglet og får renset hove 2-3 gange om ugen. Vi fik ham i marts og nyder nu, at gå og lære ham at kende lige så stille. Hvis han ikke pludselig begynder at vokse fra hinanden, vil vi lægge sadel på ham igen her i sommerferien, og forhåbentlig gøre ham så tryg ved det igen, så han kan rides lidt på tur et par gange om ugen, indtil han skal i arbejde igen efter jul. Jeg tror, at det er vigtigt, at man føler sig frem, og hele tiden er opmærksom på, hvad de kan kapere og hvad de ikke kan. Planen er, at han skal være klar til at gå DSA og egnethedstest næste år uden at vi skal forcere noget, hverken fysisk eller psykisk.
Vores ene 3 års står pt da hun er gået totalt i vækst. Den anden rider jeg på 1-2 gange om ugen. Den ene af gangene prøver jeg så vist som muligt at ride tur. Men der kan godt gå en uge eller to hvor jeg ikke rider. Jeg rider ca 10-20 min på ham hvor vi øver overgange. Planen er at han skal gå 4års championat næste år, så vi har god tid. Se evt video af ham her:
Hvemsomhelst: Det lyder som en god ide. Var det her som købte en hest på auktionen i Herning i år? Jeg sender dig luge en PB Henriett: Kan du så godt bare lade den stå i flere dage ude han laver ballade når du sætter dig op igen?(:
Sigsgaard: Ja det er intet problem  Alle vores heste bor i løsdrift, også vores springhest, som går stævner på C-plan. Her fra juni til efteråret bor de allesammen på døgnfold, uden problemmer. Jeg sætter mig altid bare op, jeg har aldrig været tilhænger af at man skulle longere dem trætte inden, og mine ungheste har aldrig været uregerlige. Jeg tror ved at de har deres frihed og bor i en harmonisk flok gør de bliver mere samarbejdsvilige...også har de været i hænder hver dag fra de blev født.
Mine to 3 års er endnu ikke påbegyndt tilridning. Jeg går dog en del ture, samt longere ind imellem. Den ene har netop være på dyrskue, hvilket hun tog i stiv arm. Jeg er ikke begyndt tilridning, da de endnu ikke er så store. Men regner med at begynde efter de har været på sommergræs. Jeg har dog været på ryggen af dem begge, blot for at se hvordan de reagerede. Min den ene skal til kåring i oktober, den anden skal næste år. Sigsgaard: Vi vil meget gerne se billeder af din hoppe, når det er muligt. God fornøjelse med alle jeres 3 års!!
min hoppe er 3½ år nu ( f. start feb. ). hende går jeg ture med, hun kan alt det alm mht at stå bundet, ordne hove osv. Hun har trense på - med kapsun næsebånd. jeg lagde i forrige uge ridegjord på hende for første gang. for en uge siden strammede jeg den mere til og lagde mig op over ryggen medens hun bare stod stille og slappede af. hun kan arbejdes fra jorden i kapsun og kan bøje sig på buet spor, lave overtrædninger og en smule versade i skridt. Dette er meget nemt for hende pga hendes bygning og smidighed . hun søger fint frem og ned og får hoften og ganachen med. hun kan trave en smule i longe men jeg longerer hende ikke decideret. hun får et par runder hver vej og det er det. mest for at øve signaler. hun kan stoppe, stå stille, flytte sig til siden, bakke for lette signaler (fra jorden). og vi øver lidt temposkift nu i skridt og trav - igen for at træne signaler/ at lytte. Det jeg mest træner er at hun skal reagere for lette signaler - om det så er frem, tilbage eller til siden. Hun har nemt ved at koncentrere sig - usædvanligt god for sin alder. Der er ikke rigtigt noget hun er bange for (heller ikke ild/bål) , så vi træner ikke den slags ret meget. når jeg føler hun er klar ( måske om en måned) sætter jeg mig helt op og skridter hende. Når hun virker nogenlunde stabil tager vi skridteture ud sammen med en erfaren hest. det vigtigste for mig er at hun lytter, slapper helt af og kan lide træningen. PS: ingen indspændinger , ingen hjælpetøjler, ridekapsunen er næsebånd. intet extra udstyr af nogen art. heller ikke benbeskyttelse ( jeg venter og ser om det mon behøves - hun virker til at have styr på sine ben).
Min 3 års laver ikke så meget. Dels har vi meget travlt med alt muligt, selvstændige og nyt hjem. Men jeg kan da ride på ham i skridt, og går lidt turer med ham. Men ridning er det dog kun blevet til en enkel gang siden de kom hjem for 2 mdr siden. Men vi har ikke travlt. Han voksede en del først på året og tabet sig en del også. Så der skal tages lidt hensyn til manglende muskel og fylde. Men han er sød og meget nem, så vi ksal nok nu det vi skal nå. I sidste uge skridtede jeg den første tur på ham siden de kom hjem, og den første i skoven, og den første gang alene. Og det tog han ganske rolig. Han er typen der kan blive bange og vende rundt om sig selv, men snakker jeg rolig til ham, og evt giver ham en godbid, går han gennem ild og vand for mig. Udover jeg kan skridte rund på ham, opføre han sig med alt andet daglig omgang som en gammel klog hest på 25.
JA så havde jeg lige skrevet et laaangt indlæg. og hvad gør jeg så sletter det hele   . Frk-Smilla ♥smilla♥: Min ser ikke ud til at vokse så meget mere. Hun ser meget færdig ud har stået "stille" i lang tid. Jeg kunne nu ellers godt bruge en 3 cm. mere. Henriett: Okay:) Jeg kunne også godt tænke mig vi kunne sætte vores i løsdrift, men det kan vi desværre ikke rigtig. De kommer dog på døgnfold alle sammen når vejeret bliver til det. Alaska: Hvad er det for en kåring der er i oktober? Efterkåring eller? Det skal nok komme en dag. Jeg er nemlig lidt stolt over hende. Hihi:) lykke b: Trense med kapsun som næsebånd? Er det for ikke at komme i kontakt med munden? Den lyder meget lærenem:). Jeg synes dog det kan være en fordel hvis hesten har lidt mund inden man sætter sig op. Så får den sig ikke en så stor overraskelse, og man har noget at styre med. kalaki: Et par ekstra timer i døgnet ville være dejligt. Han lyder da til at have et godt temperament, hvis du selvom han har stået stille i en måned, kan skridte en tur på ham:). Havila: Den uge jeg red Ruwelle red jeg også ca 20 min. Jeg forsøgede dog fra start af at få hende frem, så hun kunne komme ned og suge lidt på bidet. Det blev bedre, men hold op hvor er det gået stærkt efter hun kom i ridning!  . Det er bare skønt nar ens hest er så arbejdsvillig:)
Det er bare sene hoppekåringer. Der er to i jylland og en på sjælland. Det er vidst kun eksteriørkåringer alle steder. Syntes ikke mine var store nok til at stille nu her. Så den ene tager vi med til Blue Hors hvor der er eksteriørkåring i oktober. Hvis det går godt med ridningen næste forår, kan jeg vidst stille hende til 1 dags afprøvning, så hun kan få et R. Den anden skal til sadelkåring næste forår.
ja kapsunen er for at bevare følsomheden i munden og for at hesten gør det korrekt fra start. kapsunen har jo fat i næseryggen så når jeg tager i den så bøjer den i ganaschen og også i hoften - altså den lærer det korrekt fra start. Tager man i biddet på en ung hest så sætter den tit hovedet på sned, eller biddet glider rundt/igennem, eller den kaster sig på indvendige skulder og evt bare forskyder kæben uden at bøje sig rigtigt. jeg rider så med 4 tøjler. kapsuntøjlen lidt strammere. På den måde undgår man den her lidt grove ridning som det nemt bliver indtil de lærer biddet at kende. Jeg ønsker for alt at bevare følsomheden. ikke først at gøre hesten ufølsom eller "give den mund" og vænne den til et træk , for så senere at bruge årevis på at gøre den følsom igen. Den kan lige så godt lære det fra start : ikke bruge biddet som støtte. holde hovedet selv og reagerer for meget små signaler. På den måde finder den også sin egen balance selv og det gør at den bliver lettere fortil ret hurtigt - for der er jo ingen støtte der. kun let kontakt der gives efter ved det mindste træk. Den må ikke lære at der er "noget" den kan hænge på. Den kan søge frem og søge kontakt med min hånd gennem tøjlen - men ikke mere end det. Kun lige netop kontakt. Man kan jo lige så godt gå direkte efter målet end to skridt frem og ét tilbage.  det gode ved kapsun til unghest er også at tilliden til hånden/biddet aldrig brydes - heller ikke i tilspidsede situationer hvor der måske skal tages lidt fat. Man undgår de her heste der smækker hovedet op i skræk for træk i tøjlen når den evt stepper rundt eller er bange. ja min hoppe er uhyggeligt lærenem så jeg skal passe på ikke at overtræne hende. For hun siger bare JA hele tiden. Det er fristende at gå hurtigt frem men jeg må huske at hun lige nu bruger mere knogler og sener end muskler. Men trænings rækkefølgen med hende er lidt anderledes fordi hun jo er af iberisk afstamning (Lusitano) og derfor har nemt ved andre ting end varmblod. Sidebevægelser af alle slags er meget nemt for hende. Det sværeste for hende er faktisk at stå afslappet og stille uden at lave noget. Det træner vi meget på og det bliver den største udfordring. Det går dog fint nu pga varme og græs. Hun skal i det hele taget lære at vente - hun har det med at prøve at gætte hvad jeg vil og komme mig i forkøbet hele tiden. og eks lave en ny tillært øvelse hele tiden hvis hun har fået ros for den. Mange heste har svært ved at vente - men det er en rigtig god ting at lære dem fra start - så lytter de også bedre når man giver signal - også selvom signalet er meget lille.
Alaska : Okay. Jamen det er jo heller ikke noget ved at haste afsted, hvis det med tiden kan give et bedre resultat!  Det har du da ret i. Jeg mener dog sagtens man på den anden måde kan få hesten til at fungere, uden den første bliver dum i munden. Hvis man kan ride en hest frem og ned, ja så lærer hesten jo selv at bære sig, da den selv kommer ned og suger på bidet. Derved får den også ryggen med, og lærer at tage bæring. Med en god hånd, kan følsomheden altså sagtens bevares:). Jeg er ikke selv tilhænger af man bruger longen hele tiden og så igen. Jeg mener det er bedre at så snart hesten er klar, så sætte sig op uden brug at longe først:). Jeg vil lige gøre opmærksom på, at jeg ikke longere i bidet. Jeg bruger Montys grime. For at give lidt mund på hesten. Sætter jeg en ganske løs indspæning på, den er så løs så den næsten ikke kan mærkes. Det gør at når hun er fremme i det rigtige tempo kan lægge sig ned og slappe af, og så er der ingen træk nogen steder. Er der ikke besværligt med 4 tøjler?  Jeg kan nemt forestille mig det er svært at vente. Min 3 års er utrolig ridelig, det er bare dejligt med sådan nogle nemme dyr:)
Min tre års araber hoppe fra februar kan rides i alle gangarter, alene eller sammen med nogen, på tur og på bane. Hun er i god form, og ofte propper jeg hende i traileren og kører et sted hen, tager hende ud, sadler hende op og rider der. Så kan hun selvfølgelig det obligatoriske som løfte hove, stå stille, stå bundet, røres alle steder, vaskes med svamp og spules med slange osv. Nina
en hoppe som går st. georg til B-stævner og så har jeg en 6 års, som er på La niveau den er desværre sat tilbage pga. en langvarrig skulder efter fald på marken. Hoppen går 6 dage om ugen og har 1 dag helt fri. typsik longer eller skridter jeg i skoven 1 dag om ugen også. de resterende 5 dage rider jeg dressur, intensiteten afhænger af om der er konkurrence i weekenden eller om der er nye ting som skal indlæres. typisk går den mellem 30 og 45 min + skridt før og efter. Òm sommeren skridter jeg gerne til og af i terræn for at lave lidt afveksling for hende. Indtil hun var 10 år sprang jeg jævnligt på hende, ikke højt men bare for afvekslingen-, og smidighedesskyld, jeg stoppede da den begyndte at gå ma og georg da jeg syntes det var svært at kombinere og jeg var bange for unødvendige skader. Den ungen blev inden skulder skaden løssprunget 1 gang om måneder, men efter skaden tør jeg ikke længere da jeg er bange for at det skaber unødig slag/belastning i skulderen. det skal lige siges han er 180 og bestemt ikke skabt til springe så derfor er det heller ikke lige elegant eller korrekt. Han bliver trænet 5 gange om ugen typiisk med en dag i skoven, og to dage fri (=fold) eller i longe. de andre 4 dage går han typisk 30-40 min lidt svingende efter humør og arbejdslyst etc. han er ikke så gammel endnu og har en enorm arbejdslyst så han kan meget nemt få for meget. Min erfaring er, at det er meget svingende, hvor meget træning heste på det niveau skal have, jeg tror på, at man er nødt til at mærke efter nede i maven og lære sin hest så godt at kende, at man kan mærke, hvor meget den kan tåle den pågældende dag og aldrig være bange for at gå ned i intensitet igen hvis man kan mærke man har nået det nuværende max. hellere gå et skridt tilbage en at få lavet en belastningsskade. Det er jo altid den hårfine grænse med heste, da de jo ikke selv kan fortælle med ord hvornår det er nok. Jeg kan også se på mine rytterkolleger, at det er meget svingende, hvor meget deres hest skal have. Nogle skal opvarme 1-1,5 t før de er klar andre kan være klar i løbet af 30 min, måske har det også noget at gøre med, hvordan man er som rytter. jeg kan bedre lide at være efftktiv og blive færdig end at tjatte rundt i 1,5 t om dagen, men sådan er man jo så forskellig, men der skal jo selvfølgelig en rimelig god grundkondi til for at være konkurrece hest. Husk at hvis du ønsker at optrappe trænings mængden (intervallerne) skal det gøres over en længere periode for at gøre sener og led klar til en længere varende belastning, men det er du jo sikkert klar over. Håber du kan bruge mit lidt lange indlæg til noget fornuftigt. Har du andre spørgsmål er du meget velkommen til at spørge nærmrer. Held og lykke med det hele. Hilsen Gitte
Jeg bruger for det første mindst en time på dressur 5 dage om ugen. Jeg har en passer til ham een dag om ugen, hun rider ikke så seriøst, så der får han lidt "fri". Ellers prøver jeg at adsprede ham med skovture og spring et par gange om måneden, både med og uden rytter. Han er utrolig villig, stort set hver gang jeg træner dressur, hvilket jo giver mig et praj om at min planlægning af træningen nok er meget god til ham. Men det er jo rigtig forskelligt alt efter hvilket hest du har med at gøre. Desuden får han ikke fri sommeren over som mange andre giver deres, for så kan jeg starte forfra til august, og det ser jeg ingen fordel i. Sommetider får han fri tre dage i træk, det giver ham ny energi når vi starter op igen.
5 gange om ugen med min hest, der går PSG. de sidste to dage har han fri og går på fold hele dagen. 3 gange dressur af ca 40 minutters varighed incl en ugentlig enetime (30 minutter). 2 gange tur i skridt i natur af ca 90 minutters varighed. jeg kører gerne til stranden med ham eller til en stor plantage. jeg tror på, at det vigtigste i træningen af en hest er KVALITETEN og ikke KVANTITETEN og, at dressurheste har rigtig godt af at se andet end ridehusets fire væggen for at bevare deres glade humør og lysten til arbejdet.
Hejsa Gitte, varmer du op 30-45 min (derudover skridt af varm og af), ´hvorefter du så begynder "rigtigt" at ride, eller rider du ilat 30-45 min. (+ skridte varm og af)? Hvis du rider 30-45 min. ialt, hvor lang tid bruger du så på at opvarme? Og hvad forstår du ved opvarmning? Når du skriver at dine rytterkollegaer opvarmer 1,5 time, betyder det så at de rder 1,5 time før de begynder "rigtigt" at ride? Hvor lang tid rider de så "rigtigt" efter de har opvarmet? Hilsen en nysgerrig rytter, der troede at amn skulle ride sin dressurhest 1,5 time 6 gange om ugen, men er glad for at blive lidt klogere (tror egentligt også det slider lidt på hesten)
Dressur 3 gange om ugen, max 45 min incl. opvarm/afskridt Spring 1 gang om ugen Ud i naturen, skoven, stranden resten af tiden. Jeg kunne mærke at 3 gange var rigeligt til Kassis, ellers var han ved at "kaste" op af at gå på banen. Jeg vil også sige KVALITET frem for KVANTITET, og så lytte til hvad hesten har BEHOV for, og ikke bare ride vildt og uhæmmet fordi man skal jagte stævner... Han havde nu ikke fri dagen efter stævner, men blev altid skridtet godt igennem for lige at løsne evt. stive muskler.
Jeg starter egentlig med at skridte mindst 20 minutter. Først løst, så lægger jeg nogle overtrædninger ind. Derudover rider jeg vel omkring 30-45 min. De første 5 -10 minutter går med at ride den lidt lang, først i trav og så i galop, hvorefter jeg skridter et par omgange. Derefter rider jeg gerne nogle 8-taller hvor jeg varierer volte størelse og lægger et par schenkelvigninger ind. Derefter skridter jeg 1-2 omgange, laver gerne et par skridtpirouetter og sætter gerne i galop, og her begynder jeg gerne med lidt volter, lidt langsider med skiftevis versade og travers, kontagalop og enkelchangementer, og lægger måske lidt nyt ind (træning af serier og/eller træning af galoppirouetter). Derefter skridtes i ca 4-5 min. Jeg starter så gerne med at træne lidt Piaff og måske lidt passage (som endnu er kun er for han skal reagere rigtigt, villigt og uden spænding), og så kommer selve travarbejdet, som nogle gange ikke er et særligt langt forløb. Svarer hesten fint, altså reagerer frem og tilbage, og går fint i versader og traversader, ja så stopper jeg og traver ham af og skridter nogle gange en lille tur. Dette er i store træk rutinen. Nogle dage lægger jeg mere fokus på en bestemt gangart eller øvelser, så er der jo ikke plads til det hele hvorfor alt ikke trænes hver gang. Det er mit indtryk at heste faktisk kan lide en vis form for rutine, og trives i store træk med at der en rød tråd i træningen Dette sker ca. 3-4 gange om ugen. 1-2 gange om uden rider jeg kun ganske løst i alle tre gangarter, uden øvelser af betydning, måske lidt lange schenkelvigninger og volter o.lign. Når han er varmet igennem og går fint og afslappet, skridter vi en tur. 1 gang om ugen tager jeg ham i longe uden noget andet end trense, for at se hvordan han går og om han ser "rigtig" ud. Det kan vare 20-30 min, hvorefter vi går en lille tur. Desværre har jeg ikke skov lige ved, og han og jeg er ikke til vej-ridning (vi tør ikke). Men havde jeg skov, ville jeg bruge skoven som både som grundtæning ved lange skridtture, og ture med indbygget dressurtræning. Hvis han har dage hvor han ikke virker oplagt, og han heller ikke kommer op i omdrejninger efter grundig opvarmning, lader jeg det være det for den dag, og skridter en tur i stedet. Eller hvis jeg ikke har så meget tid, eller selv er træt eller uoplagt, så ride jeg bare lidt løsgørende den dag. Jeg kan oså finde på at kun at skridte i en uge, hvis jeg synes han bliver øm,eller der måske er andre tegn på at jeg skal tage den lidt med ro. Hellere være på den sikre side end der sker noget. Det skal jeg dog tilføje, at det er ikke tit det sker, måske i gns. 2 gange om året. Håber det gav lidt inspiration og indblik. Og ja, man skal passe på med ikke at slide dem op. Det er en balancegang med både at gøre formen bedre, men samtidig holde gnisten og ikke mindst passe at de forbliver sunde og raske.
ja min unge basse er jo ikke lige på det niveau endnu... så det kan jeg ikke svare på...  men så dig ride på cæsar forige mandag hos Dennis og hold da op en skøn dreng han er...!! (det var mig på den røde hystade der bestemt ingen planer havde om samarbejde den dag   ), jeg prøvede ellers at få Ham til at kikke godt efter hvordan cæsar arbejdede koncentreret men ak nej han var opsat på ballade den rod  jeg fik dog Dennis til at tage ham lidt til sidst og efter der har han dog været mere samarbejdsvillig.. jeg så jer ikke i mandags men håber dog på det igen så kan jeg måske overtale hannibal til at se og lære lidt fra cæsar... 
Hej Anja. Odessa og jeg rider til stævner LA1- LA2-LA3 til både D og C stævner. Jeg får dressurundervisning fast 1 gang om ugen og nogle uger 2 gange. Vi springer fast hver fredag og Odessa nyder det i fulde drag (hun var jo også mest springhest, inden jeg købte hende i 2001   ). Vi holder skovtur én gang om ugen (for det meste ihvertfald). Og ja, så er der jo 5 dage tilbage til dressur. Hvordan og hvor meget jeg rider hende hver dag, afhænger meget af hvornår der er stævne igen og hvordan hun er at ride lige netop dén dag. Jeg kan sagtens finde på f.eks at starte med en skridttur ned til skoven og derefter måske "bare" 20 minutters let ridning på banen (hvor vi kun rider en masse smidighedsøvelser) og så derefter en lang skridttur igen. Andre dage rider jeg koncentreret dressur i alt fra 40 minutter til en times tid. Og med mindre det styrter ned med regn, skridter jeg hende altid af ved at ride en god lang skridttur. Odessa har aldrig en dag, hvor hun intet laver. En fridag for hende, er en skovtur eller en dag hvor vi laver noget andet alternativt i forhold til dressurtræningen. Nogle dage bliver hun longeret, men dette er meget sjældent da hun absolut ikke kan se fidusen i at skulle gå rundt om mig i en snor 
Min hest er desværre død for mig, men vi red på M plan... jeg red hende   dag... red dressur 6 gange om ugen og red som regel i ca. 1,5 time ad gangen med mange skridtpauser... den sidste dag i ugen skridtede jeg en tur i skoven og løsnede hende der i det fri, eller hun fik lov til at løsspringe... hun sprang rigtig godt, så det var rigtig god adspredelse for hende.. men hun blev løsnet på den ene eller den anden måde hver dag... på den måde undgår du også at din hest går hen og bliver stiv... g skal hesten have fri så giv den fri i to dage.. det er bedre end kun en dag...
Hej er helt vildt med dit silver-moon søn. hvornår startede du tilridning, ambisiøs træning med ham? læste at han som 2,5 år, ikke havde prøvet s mgete i sit endnu korte liv, men alligevel har det vel taget tid ?   er bare nysgeriig. han godt lide hans facon!
Jeg havde det ligesom dig, da jeg fik min hest Wald Staff, for nogle måneder siden, var han kun redet i en måned. nu hvor jeg "selv" rider ham får jeg faktisk konstant hjælp. Det bliver man nødt til, ellers kan det gå galt. En pige som har redet mange heste til er der hver gang jeg skal ride, for må ikke gøre det alene endnu. Hun giver mig gode råd.   har Walter ikke bukket eller noget som helst, men det kan ske lige pludselig. - og så rider jeg med springvest også selvom han er sød. Har også en god underviser som har erfaring med det. Så hvis du skal i gang, så go for it. Man bliver lidt mere rutineret. Meen, husk at du skal være under opsyn, ha en med som kan hjælpe dig og husk sikkerhedsvest. -Simone
Jeg har for noget tid siden købt en 4-års fuldblodsvallak. Jeg er allerede blevet rigtig glad for ham og jeg kan også mærke at han knytter sig meget til mig og virkelig stoler på mig, så det er jo dejligt. Han kan longeres med sadel og hovedtøj uden problemer og i søndags var jeg så oppe på ham for første gang. En af mine veninder hjalp mig og det gik rigtig godt. Hun træk mig rundt på banen i skridt og han var helt rolig ved det hele. Så prøvede hun at slippe ham kort og gik ind på midten af banen, men så ville han ikke frem. Så ved han slet ikke hvad han skal og står helt stille. Så snart der er en ved hans side går han bare med, men hvis ikke så forstår han ikke at han skal gå frem. Hvordan ville I gribe det her an? Han er ikke dum eller noget, han forstår bare ikke hvad han skal.
hej i skal prøve at longere ham mens du sidder på ham hvor du samtidig med at din veninde sige at den skal gå frem brug benene og lyden så den lære at det er det der betyder frem og ikk kun fra lyd og pisk inde i cirklen .. et tager tid men det kommer til sidst jeg havde nemlig det samme problem men tilsidst forstod den at når jeg lagde ben til skulle den gå frem... håber det hjælper.. $MVH Leandra
personligt rider jeg også med grimen uden på hovedtøjet, hvis jeg bruger bruger hovedtøj. det tager ikke særlig lang tid. har prøvet det flere gange. og der går ikke ret lang tid før hesten opdager hvad det er man vil. det er også en rigtig god ide at have en hjælper med, for at tydeligt at vise hesten hvad det er man vil. Da hesten jo tidligere er vant til at reagere i longen ved stemmen. Så vil en hånd der lige tager fat i grimer og viser at man gerne vil have den til at gå frem, være betryggende for krikken. sSamtidig med at du sidder på ryggen og forsigtigt klemmer lidt med skænklerne for at hesten senere kan forbinde skænklerne med at gå frem. Hurtigt bliver hesten bedre til at forbinde de to ting og så har du kun brug for en hjælper når hesten pludselig kommer i tvivl. Personligt brugte jeg også min stemme da jeg longerede hesten, fordi bagefter, da jeg så kravlede op på ruggen, kunne jeg bruge min stemme som den alledede kendte til at forstå hvad det var jeg ville.  håber du kan bruge det til noget MVh sanne
Tak for hjælpen og jeres gode råd, det vil vi prøve  Selvfølgelig forventer jeg ikke at han forstår det med det samme, men jeg håber at han i løbet af noget tid begynder at forstå hvad jeg vil have ham til, så vi kan komme videre med tilridningen 
Nu har jeg jo lige startet stille og roligt på min egen 3 års. Han kunne heller ikke gå andet der gik en ved hans side. men ligesom med hans mor, brugte jeg en pisk til støtte, på hans skulder, og drive en lille smule med. Jeg svinger og slår ikke med den, kun ligge den på hans side, og vise vejen. Jeg håber du forstår.
Jeg har en 4 års som jeg skal til at have redet igen efter barselsorlov siden december sidste år. Hun kan overhovedet ikke holde balance i galop, løber til den ene side og krydser så snart hun skal dreje bare en lille smule. HJÆLP - hvad gør jeg?
Jeg ville vente med at gallopere til den havde fundet balancen bedre i både skridt og trav, samt blevet styrket mere. Jeg er sikker på at du ved regelmæssig træning i løbet af få uger vil mærke en forskel, der gør at du igen vil prøve galoppen. Er den stadig helt gal og uden forskel, så prøv yderligere nogle uger den galop, men blot trav og skridt træning. Herefter må du ikke forlange så meget i starten, måske bare en langside eller to på hver volte i galop. Efter lidt træning burde du mærke en forskel.
Som der allerede er sagt, er skoven et super sted! Fornylig har jeg redet en 9årig hoppe uden særlig meget balance og derudover en riiimelig underlig galop. Vi har holdt os væk fra selve dressurbanen når vi skulle galopere, derimod har vi redet "rundt om den" - forstået på den måde at der er et godt græsareal og hun kan nemmere vende i hjøerne i forhold til banen. Derudover har vi været på "klatreture" i skoven op af små bakker. At ride i skoven er også ret hyggeligt med et par venner jo. For bedre balance i hendes trav har vi redet en del slangegange og stooore volter hvor vi så skifter volten midt i det hele. Synes selv det har hjulpet ganske fint på hende, men igen, heste er jo forskellige. Men vil så også erklære mig lidt enig med Zeusen, vent med galoppen lidt endnu indtil i lige er "kommet igang igen".
Har din hest svært ved at balancere og changerer den for dig hele tiden, er det en god ide at tage den i en longe med løsne indspendinger hvor du træner galoppen med den. de første mange gange vil den sikkert blive ved med at changere ud, men dens galopture vil blive længere, og den vil hurtigere finde ud af hvad det handler om når du ikke sidder på ryggen af den. Problemet med at rytteren er på når hesten ingen balance har, er at mange ryttere ikke formår at sidde helt stille og være i hesten balance, så det derfor er svært for hesten at få fat i galoppen. Så lav longearbejde med den, så den får ryttervægten af, og kun har sig selv og skal holde styr på, og ikke også en rytter.! //S
Som du selv siger (Anissi) er det for nogle heste en svær opgave at lære at galopere under rytter. var det fordi at hendes hest løb afsted i galoppen, så er det en anden sag og det vil være svært at løse i en longe. men nu er sagen at den changerer væk fra galoppen, og det viser tydeligt at den har meget svært ved at galopere. det problem løser man ikke ved at have rytter på hesten og så bare have tålmodighed. Lad hesten få noget longearbejde nogle gange om ugen, hvor det får nogle runder i longen uden rytterens vægt i galop og inden længe vil det blive nemmere under rytter også. Det er et spørgsmål om balance og styrke, og hun får intet ud af at ride en langside og så changerer dem i hver hjørne. Så Lykke, tag og arbejd i longen med den, så den finder ud af at galopere, og også får styrket sin selvtillid. Det er trodsalt også nemmere for den at finde galoppen uden en rytter, der måske forstyrrer den ved bare ikke at være 100 % med hesten. //S
Tak for alle rådene. Jeg er også blevet anbefalet at bruge a tempo spring som en hjælp, nogen som har erfaring med det? Jeg synes det er hårdt for en 4 års at skulle galoppere i longe og ved at træne galoppen i terænet er jeg bange for at få en flad galop som jeg ikke kan bruge på banen alligevel.
gamle hest havde også svært ved at holde balancen i galop... jeg longerede den, som der er skrevet tidligere, med løse indspændingstøjler og i starten korte galop-intervaller, som kan øges jo bedre hestens balance bliver... Det hjalp rigtig meget!! Gitte
Det hjælper nok at have både moderen og mormoderen at ride på. Findus har lært at have et barn på ryggen til trækketure i tærrenet. Kan meget basalt jordarbejde har bestået en besindighedssprøve og så er vi begyndt lidt tilkørsel også. Som Henriett har vi ikke problemer med staldkådhed, også løsdrift   . Når jeg kommer hjem fra ferie vil jeg gøre som Lykke ride i kapsun og trense. MVH Christina
Går på sommerfold, og laver ingenting. Han har haft longegjord og sadel på en enkelt gang, men har ikke haft rytter på. Planen var ellers, at han skulle tilrides her i sommer, men han er slet ikke færdig endnu, så jeg trækker tiden noget endnu..
Min 3-års bliver pt. kun redet i skoven. Jeg rider ham 3-4 gange om ugen, mest skridt, men også lidt trav og galop. Han lægger sig fint til biddet og er i øvrigt meget tillidsfuld og ikke bange for noget. Han reagerer fint på fremdrift og anholdninger, men han mangler selvfølgelig rutine og kan have lidt problemer med balance, skuldre, anspring og lignende. Engang til august/september når han kommer på stald (går på døgngræs nu) begynder jeg at ride ham "rigtigt", dvs. på bane, hvor grundridningen startes for alvor. Det vil være frem-og-ned-ridning, 8-taller og overgange. I øvrigt vil jeg på et senere tidspunkt gerne have ham indsprunget - dette har jeg ikke nogen som helst forstand på, men forestiller mig at starte med noget bomarbejde og cavalettis, naturligvis i samråd med en, der ved noget om den slags. Hvornår ville I anbefale at starte med dette?
Jeg har efterhånden hørt flere tale godt om berider Peter Amris, og derfor ville jeg gerne vide hvor han holder til. Jeg har prøvet at google ham, og har fundet frem til at han har en adresse i Allerød, men hvor underviser han henne? Er der nogen der kan hjælpe?
Hej Tine, Peter Amris bor på Statenegården i Allerød. Kirkeltevej nr. 20. Han underviser vist på Statenegården og tager også ud og underviser. Jeg ved ikke lige, hvor han kører hen og underviser nu. Vi har talt med ham et par gange - han er rigtig sympatisk. Og jeg har også hørt fra forskellige, at han er en dygtig underviser. Hans australske kone sælger i øvrigt de skønneste ting på Statenegården - Nina og jeg har lige været deroppe på udsalg og kom hjem med hver sin lækre bluse/trøje. De har åbent om eftermiddagen. Der står et skilt ude ved vejen.
på Camare ridecenter (MMR) i Mårum Om han underviser andre steder ved jeg ikke
Jeg har virkelig brug for springafstandene, alt fra 3'er ponyer til heste, da jeg skal springe med nogle venner om ca. 2 timer - og jeg er da banebygger.   De andre har næsten ikke sprunget, og derfor er det mig som har ansvaret Så, har I nogen eller ved I hvor man kan finde dem? Søger forgæves på rideforbundets hjemmeside..
...  Hilsen Sif
hey mette. det lyder lidt som om din hest er lidt forkælet   . lyder lidt som en magt kamp. det virker som om han overtager og bestemmer hvad det er i sammen skal gør, eller hvad du skal gøre ved ham ved at nappe efter dig. når ´mine´ ungheste gør de samme ting, behandler jeg dem på samme måde som de andre gammle hoppe på folden behandler dem. der findes rigtig gode bøger omkring horsemanship og du kan også søge efetr dem på nettet. meget af det handler om at sætte sig i "fører-position" i forhold til sin hest, og det gør at hesten begynder at behandler en med respekt, i stedet for at skubbe og nappe og bide. Personligt tror jeg ikke på at heste er dumme, jeg tror på at de får utydelige signaler fra os mennesker om hvad der er vi vil. Og når vi mennesker så er utydelige med vores signaler, bliver hesten forvirret og tager i stedet for selv føringen, og det er så der han begynder at gå ind foran dig og skubbe og nappe og bide, og prøver på ar markere at det altså ikke er dig der bestemme, men ham. MVH sanne
Vi har en pony som børnene rider lidt på. Det er en gammel rideskolepony, så den kender tricksene til at slippe af med rytterne, når den ikke gider mere. I ridehuset begyndte den at tørre rytterne af på barrieren. Kender nogen der havde lånt den og her gik de ind i læbælterne når de var på tur. Det har vi dog ikke døjet med da vi rider på et åbent stykke og hun ikke vil ind i hegnet. Dog trækker hun hovedet ned til jorden og går sine egne veje. Og så kan Camilla sidde og se så flot ud der uden at kunne få Luckys hoved op igen. Lucky er ellers sød og forsøger ikke på at smide børnene af, så som sådan er det da en fredelig unode hun har. Men det er lidt svært at træne når Lucky står i hjørnet af banen og vil ind. Jeg tænkte lidt på om jeg skulle putte et stærkere bid på, men på den anden side er det en ret dårlig ide, når Camilla ikke er så rutineret. En anden ting jeg har set er en græstøjle. Det ser jo fint ud, men er ikke den store tilhænger af at putte en masse ekstra tingeltangel på hestene. Så hvordan fungerer sådan en græstøjle? Hvis hesten snubler, giver den så et ekstra ryk i munden, når hesten roder rundt efter balancen??? Har I ellers andre ideer til hvad man kan gøre når man har sådan et tilfælde af pony-unoder:) Hun har fået tjekket tænderne for nylig. Der er anden sadel på, hun red med ponypude før. Jeg har også været oppe og Lucky forsøger da også at snyde mig, men når hun så finder ud af at den går ikke er hun egentlig ret flink. Men så snart Camilla er oppe, går der ikke længe før hovedet når hovhøjde. I en periode har vi longeret en del, for så har jeg kontrol over Lucky, mens Camilla kan koncentrere sig om at ride. Men det er jo ikke helt det samme.
Det er en god indstilling du har med ikke at ville sætte "tingeltangel" på hesten. Løsningen er, at barnet lærer at give hesten de rette hjælpere på rette tid, og at hesten lærer at respondere på disse hjælpere - altså træning i hestens lydighed og rytterens hjælpgivning. Hesten skal lære at gå frem og stoppe, når man beder den om det, og den skal kunne drejes uden at skyde skuldre. Træningen foregår på ridebanen, og når de fungerer der kan man træne videre ude i terrænet. I starten skal der helst en hjælper med i terrænet der kan træde til med en hjælpende hånd, så hesten ikke bare fortsætter med ikke at lytte til signalerne. Tænk samtidig på, at den som tidl. rideskolehest har lært sig disse ting for at slippe for ubehag - ikke for at være kontrær eller irriterende. Det vil givetvis give rigtig gode resultater at træne den med positiv forstærkning, da den så måske for første gang i sit liv får noget positivt ud af at lytte til rytterens signaler.
Du har jo selv svaret ... når du er oppe, forsøger den ganske vist, men får ikke noget ud af det! Lær dit barn, at ponyen ikke får noget ud af det, og hvis hun ikke er stærk nok til diverse tiltag, hvad jeg tvivler på hun er, så smæk da en græs tøjle på! Jeg har set flere ponyer med græstøjle, og de er altså kun stramme når mulen når jorden. De kan sagtens holde balancen. Når man har med små garvede rideskoleponyer at gøre, er man nødt til at gøre op med sig selv, hvem der kommer først, ponyen eller barnet? Jeg er slet ikke i tvivl om, at ponyen kan trænes/rides op til, ikke at hive tøjlerne ud af hænderne på din datter, men jeg er i tvivl om, at hun kan gøre det. Du/i må have noget hjælp, ellers må du sætte en græstøjle på, og iflg. min erfaring kan det også være nok til at ponyen ikke forbinder ridning med græsning. Ellers kan du jo sætte ekvipagen på kursus i HMS eller lignende og så regne med et godt resultat, jeg kan se, at der er glimrende kurser i indlægget ovenover. Dét kunne jo også være en mulighed. Pøj pøj med det ...
Vores shetter fik også den geniale ide at tage hovedet ned mod jorden når min søn red på ham - men så købte jeg en græsningstøjle og det hjalp på at han ikke kunne tage hovedet helt ned til jorden. Men den er overhovedet ikke stram - sådan ubehageligt for ham - virker kun når han vil helt ned med hovedet. Og nu behøver vi den slet ikke mere - så det er bare et stykke tid man har brug for den. Indtil hesten finder ud af at det ikke nytter noget. Vores rideskole bruger den til nogle af de små "frække" ponyer. Hej fra Lisbet
svar. Det er ikke fordi hun vil græsse at hun trækker hovedet ned, men fordi hun tror hun så slipper. Nu er hun kommet hjem fra sommergræs og vi vil prøve at få arbejdet lidt mere med hende.
I de sidste par uger har jeg gået og blevet mere og mere varm på at ride jagt. Problemet er bare at jeg aldig har redet en jagt før, og ved slet ikke om min hoppe er klar på det.. Så tænkte på om nogen havde nogle gode råd, tips eller ideer til hvordan man kommer stille og roligt igang for at se om det er noget for os...? Mvh snita
Din hest skal være i god form og kunne tage nogle lange galopture på min 10 min i træk. Der er nogle begynderjagter du kan læse om det på sportsrideklubben.
Hvis din hest er i nogenlunde form, kan du sagtens deltage i begynderjagterne. Her er springene ikke store og der skridtes meget imellem springende, så det er ikke fuld galop hele vejen. Jeg har haft deltaget i en begynderjagt på en 5 års og det gik udemærket, dog var der et par spring som vi missede, nok mest pga. min egen usikkerhed ikke hestens. Vi havde en vidunderlig tur og hun blev ikke så træt som jeg havde frygtet, da hendes form ikke var optimalt. Samt må jeg rose de mere rutinerede jagtryttere som deltager de er meget opmærksom på at både hest/rytter er nye inde for "faget" Så kom i træning med jer og ud og nyd den danske natur.
Nogen der kan forklare eller har en billed ill.? Er der noget med, at når man strækker biddet ud i hestens mund, skal der lige være lidt frit til hver side... eller hva 
Og så fik jeg at vide i rideudstyrsbutikken, at hun fulgte meget med i udviklingen af bid og nu havde man fundet ud af at, biddet skal være tyndere. Det hvor man ellers ville vælge et forholdsvis tykt bid, til en hest der er blød i munden, skal man altså nu vælge et tyndt, da det gælder om at biddet ikke skal fylde så meget i munden. Hvad er din mening?
Rykker op... Er der slet ingen der kan vejlede? 
Prøv at kigge her:  Hvis du kan læse engelsk så er det en rigtig god side!
Jeg har en skøn hoppe, en shetlænder som jeg vil have tilredt, jeg kan fint sætte mig op på den hvor den bare står helt stille og ingenting gør.. Hva skal jeg så gøre nu osv... jeg er nybegynder inden for tilridning ;b' kram!
okay, kan man låne den på biblioteket?
om hvorvidt man kan ride en hest til efter en bog- det kræver erfaring- MVH Dorthe
Jeg har to dejlige 4-års heste og fra august af må vi jo starte klubstævner. Jeg regner med at jeg i løbet af efteråret/vinteren vil ud og starte LC1 og LC2 så de begge kan komme ud og kigge lidt. Jeg ved bare ikke om vi er klar endnu, det drejer sig om min pinto. Han er meget blød i munden og går rimelig stabilt, men han har det med at gå lidt dybt i hvert fald i traven og i galop går han en smule over lod. Skridt og trav synes jeg ikke er noget stort problem men galopen er lidt ustabil, han springer rigtigt an hver gang, men han falder lidt på forpart. Jeg vil selvfølgelig begynde at få dressurundervisning hver uge så vi kan få rettet vores fejl mens han stadig er ung, men er det urealistisk at sætte et mål med at vi vil starte LC dressur inden nytår? 
Hej! Selvfølgelig skal i det!!! Det er både sundt for hesten at komme ud og se noget nyt og ikke nok med det, i får jo også en kritik af dommerne, man kan gå hjem og arbejde videre med. Og hvis dine planer er at komme ud og starte ofte, så skal du bare afsted så dine heste kan få set verdenen. Du spørger jo nok også mest til om du kan starte LC1 og LC2 på dem til klubstævne! jeg synes hvertfald sagtens du kan gøre det - det er jo i serien "let", men hvis du er usikker, så nøjes med travprogramet. Det er ikke sikkert i kommer hjem med den røde rosette, men det er også vigtigst at få en god dag, så dine heste kommer til at være glade for at være afsted. (ellers så start nogle flere træningsstævner først - men jeg tror ikke det er urealistisk, hvis du selvfølgelig får redet) Og så er det jo bare godt at få noget undervisning, som du selv skriver også har i også et mål at arbejde imod! God arbejdslyst og fornøjelse (ps. kan se på præsentationen i har startet lidt, så bare klø på)
ja jeg starter lc1 på en hest der ikke endnu kan ligge stabilt på biddet i galoppen. det har været SUPER træning for os begge at komme af sted, og især kritikkerne har været GULD VÆRD! og så har min underviser efterfølgende endnu bedre kunne hjælpe os med der der har voldet problemer.  vores første lc1 red vi kun til 43%, men to måneder senere red vi til 53%. så for os har det været hele turen værd. og så er det jo sjovt at tage ud!
Jeg red la1 på min gamle hest men det er jo slet ikke det samme. Jeg har købt begge heste helt rå og det gør det både mere spændende og glædeligt når vi kan se fremskridt. Jeg har tilmeldt begge heste til en LC1 og LC2 til december, så nu må vi se hvordan det kommer til at gå, der er jo nogle måneder at øve i endnu, men så har vi da sat os et mål  Tak for jeres gode svar.
jeg startede LC1 på min da han var 4 år, da havde han kun været redet i 4mdr og gik ustabilt i galop og kiggede lidt i det ene hjørne, og vi red til 62,5 % så det kan godt lykkes, så det er bare at gå i krig. Dommeren tager i betragtning at den kun er 4 år, bare lige husk at anføre det på tilmeldingen. held og lykke
allerede været ude og starte spring på pintoen, så den burde da kunne klare en LC med et fornuftigt resultat.
Ja pintoen har sprunget et par stævner så tror at han vil tage det ganske roligt og ikk kigge eller noget, men synes bare ikke at galoppen er helt stabil, men det er der jo heller ikke noget at sige til når han kun er 4 år. Men vi prøver at kaste os ud i det 
hejsa derude. Nogen der kan give mig nogle gode trænings tips så max ikke bliver stiv og mister ballancen fra jorden, grunden til jeg mangler råd er at jeg har leddegigt og den er desværre i udbrud lige nu så jeg har ømme håndled og svært ved at ride mere enr 15 minutter af gangen og det får hverken max eller jeg noget ud af... skriv gerne hvis du selv harc gigt og hvad du gør i denne situation, men også meget gerne hvis du bare har nogle råd der kunne hjælpe mig... det må meget gerne være råd hvor jeg kan longere hvor han stadig går i holdning, og andre trænings former hvor han går i hyoldning, ja alle råd modtages men kyshånd... på forhånd tak
Hej Bente Nu kan jeg ikke lige se hvor i landet du bor. Men søndag d. 8 juli fra kl. 12-15, holder vi Åbent hus på Vindskovgaard, 20 km vest for Århus, om Akademisk Ridekunst v. Christina Holmbæck Se mere her:  Du er meget velkommen til at komme, og måske få noget inspiration til jordarbejde.
   tjek dette link ud engang  det giver et meget godt billede på hvad en pessoa er og hvad den gør men der er også beskrevet hvad man skal være opmærkom på og hvad der kan ske hvis man ikke er forsigtig. alting med måde. mvh sanne 
Jeg er ikke så glad for pessoaen.. Jeg vil langt hellere anbefale en ægte chambon, ikke det elastik L*RT nogen bruger (gjorde jeg også tidligere) Her er hvorfor(godt nok på engelsk):  Her er afsnittet om pessoaen.. During the Pessoas' total reign in showjumping in the 80's and 90's many "inventions" came from their barn. One was the  , which I speak of elsewhere, which is a combination of a driving bit and an elevator gag, and then the Pessoa Training System used for lungeing. This system is supposed to get the horse to stretch down AND engage the hindlegs forward, and thus be good for the back. I have seen it at work several times, and whilst it does get the horse to lower his head on the lunge, the most glaring effect of this contraption is that it succeeds in  . It has a semi-intricate pulley system that via a lunge-girth connects the gaskins with the mouth. I guess the rope is supposed to encourage the horse to grasp forward with the hindlegs as it tightens around the hindleg and at the same time limit the height of the head. But which is more sensitive - the skin on the hocks or the mouth!? The horse will be encouraged to roll down but not stretch to the bit, because the bit jabs at the mouth with each step. Now this is mechanical if anything! I have also never seen any horse truly engage in this "system", only go on the forehand and curl behind the bit. It can be adjusted lower (for more stretch) and higher (for collection) but it seems to have very little such effect. 
det tabita sagde...
hej hvornår syntes i/du at man må begynde at gå ture med ens hoppe hvor føllet følger med ?! mit føl er 2 dage gammelt  Mvh. Trine
Jeg synes, at du foreløbig skal lære føllet, at du er rar. Brug hver dag lang tid på at klø med føllet og gøre den helt fortrolig med, at du er omkring den. Når den så bliver et par mdr. så kan du så småt begynde med noget, der ligner træning. Det er en rigtig god ide, at vænne hesten til mange "farlige" ting inden den er 6 mdr. og til at vige for tryk og følge med dig - for indtil den alder er heste ret frygtløse og har en høj indlæringsevne. Men det allervigtigste er, at du lærer føllet, at mennesker er omkring den hver dag og er lig med noget rart.
der er vist en her inde fra der red tur med følungen som fik slidt sine hove helt ned- jeg har næsten dagligt min hoppe på ridebane, hvor hun går løs rundt mens jeg træner parelli med følungen- så lang tid de hygger sig er det i orden- hun går selv væk hvis det bliver for meget, så jeg er ved at lærer at se hvor meget hun kan klare( da hun helst ej skal gå fra mig, men omvendt er det mig der skal slutte)- det er sjovt og hyggeligt- man kan lærer helt små føl en masse og de er temlig kvikke- jeg træner primært at kunne flytte sig for pres og kunne følge en fornemmelse samt at kunne få alverdens ting over og under sig. Held og lykke MVH Dorthe
... var føl, var han omkring en månedstid da vi begyndte at gå ture med ham. Uden mor. Mor har faktisk aldrig rigtig været med på de ture vi gik med ham. Enten gik vi selv, eller også var et andet føl med. De første 14 dage gik udelukkende med at gøre ham vant til håndtering og mennesker. Han var ret sky til at starte med, og mente at vi var noget Fanden havde skabt. Men pludselg var vi gode god og gode til at klø og gnuppe. Stille og roligt begyndte vi så at gå små ture. De første gange var det bare en tur rundt i gårdspladsen og kigge. Men stille og roligt, som Milan blev mere modig, gik vi også ud på vejen og lign. Vi gik måske en, max 2, ture om ugen. Og det var først da han var omkring 4-5 mdr. at han kom ud på længere ture. Tror den længste tur var på knapt en time, inden han flyttede hjemmefra.
Tilslutter mig alt, hvad Tina MJ skriver. Det er meget vigtigt at vise føllet så mange ting som muligt - så tidligt som muligt. Men arbejd lige lidt på at få tilliden først. Synes det er lige tidligt nok at gå tur med en der er 2 dage gammel   Jeg tror mit føl fra sidste år var 1-2 måneder før jeg begyndte at gå ture med ham, men man kan lave mange småting på folden eller ridebanen med dem. Det er jo også træning!
Hej Vil lige hører hvor meget man må træne med et føl der er 1 år? Har hørt at nogle sige man aldrig må longere dem når de er så små. Er det rigtigt?
det ødelægger de små ben... MVH Dorthe
virker på den måde at hestens hoved bliver holdt i position. hvis hesten har en tendens til at smide med hovedet eller hive hovedet op, da kan en chambong give stabilitet og vise hesten hvor man gerne vil have at den skal holde hovedet. men en chambon   gør noget for at samle hesten. det eneste den gør er at holde hovedet "på plads". men hvis du vælger at bruge en chambon skal det være moderat og kontrolleret da hesten ellers kan blive "døv" på biddet, da chambongen fæstes i biddet i den ene ende. håber det kan hjælpe . VH sanne