Hejsa Vi har jo den her skønne Engelsk Springer hvalp på nu 14 uger. Hun er ivrig, legesyg og dejlig selvfølgelig   . Men jeg har lagt mærke til, at når hun lige har sovet en god lur, specielt herunder aften, så når hun rejser sig og begynder at gå, kan hun godt se lidt slingrende ud. Vi har måtte aflive vores labrador efter tre års kamp med HDén, så jeg har jo en kæmpe frygt for at få en hund med samme problemer. Men det viser sig vel ikke allerede, vel? Om morgenen efter hendes nattesøvn er der ingenting, det er kun om aftenen, at jeg tænker over det. Håber jo logisk nok på, at hun bare skal have kroppen til at fungere efter en god lur og hun derfor går lidt skægt. Nogle der har oplevet der samme?? Hilsen Christine
er HD ikke så tydelig i den alder, men der kan selvfølgelig være hvalpe med medfødt HD/løse hofteled. Dog vil jeg sige at mange hvalpe i den alder kan virke lidt lallede i kroppen og "vralte". Deres ben er forholdsvis lange og det kan være svært at koordinere det hele  Som du beskriver det ville jeg ikke være bekymret overhovedet, men selvfølgelig være obs på hvordan den trives, hvordan humøret er, om den leger normalt osv.
vores hvalp slingrede også, han er nu 2 år og hans hofter fejler intet. Unghunde er også "lidt løse i det", ligesom teenagedrenge   men det er jo noget de vokser fra efterhånden som de bliver større og få mere muskulatur. (altså hundene...)
Hej.. Min Springer spaniel hvalp, også 14 uger, gør det samme. Han vælter nærmest rund når han lige vågner. Tror også bare at det er fordi hans motorik ikke er helt i balance endnu. Han vælter også nogen gange når han løber, og i det hele taget er han lidt kluntet. Men han har været igennem alle dylæge tjeck og fået testet muskler og bevægelser og alt skulle være tip top. Så jeg tror at du skal slå koldt vand i blodet og se om hun ikke får styr på kroppen når hun bliver lidt ældre.
tak for de gode svar !!  Det var lige sådan nogle jeg skulle have! Jeg tror og håber da bestemt heller ikke at der er noget med hende, men den her skræk sidder jo bare dybt og nager i mig! Men som der også bliver beskrevet, så er "vralte" en super betegnelse, for det er lige sådan hun gør. Det er mest udpræget om aftenen - hun går forholdsvis tidlige i seng og når vi så lufter hende sidst på aftenen, er det hun går sådan. Men hun ser nu også enormt søvnig ud - og som sagt når hun vågner lidt mere og der kommer gang i kroppen, går hun fint. Jeg slår koldt vand i blodet og takker   . Christine
Nu hvor HN er blevet lavet om synes jeg det er på tide at markedspladsen bliver indstalleret korrekt, hvis man kan kalde det det. f.eks. synes jeg at når man instætter annoncer under part, køb osv. burde de som under salg kun være vist en måned og så skal de genoprettes. Er lidt træt af at rode rundt i ½ år gamle annoncer. Dog har de fået rydet lidt op i dem, men ikke nok. Der efter køre ønskeprofiler ikke ligefrem særlig godt. Når man har sat en hest tilsalg kan man under dit marked se matchene profiler, men hold da op hvor passer de bare dårligt  F.eks. har jeg ponyer tilsalg op til 135 og alle matchene profiler er folk der søger hest på 165  Er jeg gået glip af et eller andet, eller er det ikke menningen at de skal matche mine ponyer
Jeg kan ikke forstå du vader i gamle annoncer, for mine bliver slettet efter højst 14 dage, så jeg skal sidde og lave dem igen og igen, hvis ikke tingene er solgt. :Pia
jeg satte ind annonce ind for over et år siden, at jeg manglede en hest at ride!! den står åbenbart stadigvæk derinde for det er ikke mere end 2 mdr siden at jeg blev ringet op, om den annonce stadigvæk var aktiv?! altså om jeg manglede en hest! mvh sanne
hmmm, så er din annonce et enestående tilfælde
pomfritter og et eller andet(friturestegt!) fisk, det plejer de da at have? Elles kan man vel købe brød uden pølse i? Hvis man spørger pænt 
Jeg plejer nok at kunne finde ud af det danske sprog, men lige nu er jeg ved at skrive på en sang og så kom jeg til at tænke på om man kan skrive sådan : ...har måttet sande... altså hedder det : "har måttet" eller : "har måtte" ? Håber der er en venlig sjæl herinde der kan hjælpe mig ?
men om jeg er den verdensmester i dansk du søger, det ved jeg så ikke.
Det hedder "har måtte", mem da du skriver på en sang er dansk retskrivning sat lidt ud af funktion, så hvis det passer bedre med "har måttet" er det ok at bruge. hilsen jette
Tusind tak for jeres hurtige hjælp ! Jeg mener jo heller ikke at det er grammatisk korrekt at skrive "har måttet" , jeg mener jo bestemt at det er mere korrekt at skrive "har måtte", men man bliver jo alligevel i tvivl for talemåde er jo een ting og retskrivning en anden ting. Kan I så sige mig om der er foskel på om det er flere personer der "har måtte sande" eller om det kun er een person der "har måtte sande ", altså ...de/ vi/ I "har måtte sande"... og...jeg/du/han/hende "har måtte sande" ? det hedder vel det samme , gør det ikke ?
... ordet "har" og så skrive: jeg måtte sande/vi måtte sande. Mvh. Lisbeth
Det hedder da absolut "har måttet sande" med t på til sidst!!! Og det er ligemeget hvor mange eller hvem, det drejer sig om. Det er før nutid (tror jeg nok, det hedder) derfor skal der t på. "måtte" er bare alm. datid.
... "har" er det så ikke korrekt at skrive måtte ? ... jeg bliver helt i tvivl  Så jeg foreslår en alternativ vending: det er gået op for mig   ... der er jeg da ikke i tvivl om, at der skal stå gået  Mvh. Lisbeth
...Jo, hvis man undlader "har", så skal man også undlade "t"! 
Jeg synes nok der var noget der hed mådesudsagnsord, og ordet måtte er jo en af dem, men de SKAL altså ende på t , så der er tilsyneladende ingen undtagelser her hvad t `et angår, det var ellers det jeg troede , altså at mådesudsagnsordene var uden t i før nutid
Hej alle sammen  Mig og min mor kom lige til at snakke om, om der er en eller anden ekstra afgift til DK eller Tyskland hvis man importere en hest fra Tyskland til Danmark?  Og hvis nogen har købt en hest fra Tyskland, hvad er så jeres erfaringer med det, og hvordan fik i hesten til DK? Vh. Tabita
Jamen, er det ikke kun ved "videresalg for øje" at man skal registreres som importør? Jeg har været på fødevarestyrelsens hjemmeside, men synes at kunne læse ud fra forordningen at det kun er hvis det er "med videresalg for øje" at man skal registreres. Altså, hvis man importerer til "eget brug" behøver man ikke registreres? mvh kirstenj
Som charlotte og silver, vil jeg da også gerne vide hvorfor du er vegetar?
da fritureolie i dag og det er vegetabilsk.
... på om noget har gået rundt eller svømmet rundt  Der står i din præsentation, at din livret er sushi, men fisken har da også været et levende væsen. Mvh. Lisbeth
det lyder barsk   håber virkelig for dig at din mor vågner op og kommer til fornuft. knus sandie
Sidder og får helt tåre i øjnene!  Er smuk skrevet. Håber hun vil lytte nu og du kan komme ovenpå. Kender kun alt for godt det med sexuel krængelse, dog ikke af en stedfar, men kæreste+ hans venner. Du skal nok komme igennem dette. Du må være en stærk person.
det er flot at du kan skrive sådan både til din mo, og til offentlig løser, jeg syns det er rigtig rørende at læse dit brev og jeg får bare lyst til at gi dig et kæmpe knus, ( selvom jeg ikke kender dig ) Du er en stærk pige ( det er du blevet ) du skal gøre som du gør nu, ( du er nemlig godt på vej vidre i livet ) Jeg håber for din mor at hun er stærk nok til at sandheden (og at hun kan og vil se den ) men, det må som mor heller ikke være sjovt eller nemt, alkohol kan gøre mennesker til noget mærkeligt noget, hvilket du jo har set, jeg ved ikke helt hvorfor jeg skriver alt dette til dig, men nok fordi jeg blev meget fanget af dit brev, og sender dig en kærlig tanke,
puha, en mundfuld. Jeg sidder også med tårer i øjnene. Synes det er så flot skrevet og så flot af dig, at du hudløst ærligt åbner op overfor din mor. Det brev rummer virkelig alt af dig, så vidt jeg kan læse mig til - og selvom du ikke ligger fingre imellem dine følelser (hvilket kun er godt), så stråler det også af kærlighed. Jeg synes simpelthen det er beundringsværdigt, at du efter sådan en omgang i dit liv, kan se så objektivt på mange af tingene og stadig være i stand til at tilgive din mor. Din mor har garanteret også haft sit at døje med og der har sikkert været en grund til at hun endte i druk. Uanset hvad, så undskylder det på ingen måde din barndom. Men jeg HÅBER så meget for dig, at din mor også vil åbne sig op og fortælle hendes version og måske hvad der drev hende dertil hvor hun kom ud... hvis hun vel at mærke rummer den selvbevidsthed på nuværende tidspunkt. Jeg sender alle mine tanker til dig og håber din mor vælger den første løsning. Alle har brug for en mor, men jeg kan virkelig også godt forstå at bliver nødt til at stille hende det ultimatum du gør. knus herfra.
hvis det ikke kan vække din mor, er der intet der kan. Synes godt nok du har været igennem meget - jeg håber at du kommer hel igennem. Knus, Pia
Søde ven ... Det er rigtig godt, at du får skrevet om problemet, det kan nogen gange være en stor hjælp. Snak om det, skriv, mal osv. Jeg vil ikke sidde her og give dig "medynk", det kan du måske bruge lige hér og nu, men det vil ikke rykke dig. - Ja, din mor har været en dårlig mor - Din stedfar har været en dårlig stedfar - Din far har vist heller ikke været for god Alt dét vil jeg gerne give dig ret i. Men du er voksen nu og   må tage ansvaret for   liv. Hvad vil du med dit brev? Håber du hun falder dig om halsen og undskylder alt dét hun har gjort forkert? Jeg vil ikke tage modet fra dig, men jeg tror desværre ikke det forholder sig sådan. Hvis du vil tillade, at jeg kommer med et råd? Vil jeg opfordre dig til at søge en god psykolog ... jeg ved det er dyrt, men pengene er givet rigtig godt ud. Psykologen kan nemlig hjælpe dig til at acceptere de ting du ikke kan lave om, herunder din mor og stedfar. Jeg kan kun opfordre dig til, hurtigst muligt at komme i gang hos psykologen ... måske du kan tale med din læge? Jeg ved ikke om dit "tilfælde" kan berettige tilskud, jeg tvivler, men spørg. Du er ung og dit liv skal ikke ødelægges af fortidens dæmoner. - Glem alt om, at du kan råbe din mor op ... for det tror jeg ikke du kan, men tag hånd om dit eget liv i stedet ... og beslut dig til, hvordan dét skal være. Jeg ønsker dig alt muligt held og lykke fremover ... - Anja, der selv har været dér, hvor du er nu, men er sluppet helskindet igennem 
Sikke en tagisk historie...det er tung læsning,det kan ikke have været let at leve med. Men en af måderne for at bearbejde den lags på er at få det ned på papir og ud af hovedet. Hvilken reaktion tror du din mor kommer med,og hvilken reaktion håber du på?
mig ondt at du har været sådanne ting igennem. desværre hører man jo bare alt for ofte at moderen ligesom lukker af, hun ved godt inders inde hvad du har været udsat for, men ved at sige til dig at det ikke passer, tror hun at hun beskytter sig selv mod sandheden. hun må lukke op, tale med dig, ellers forstår jeg godt at hun så for dig er død. Mette
Kære May, jeg aner ikke hvad jeg skal skrive.  Jeg kan slet ikke sætte mig ind i hvordan en mor kan opføre sig sådan som din har gjort, men jeg kan heller ikke sætte mig ind i hvordan det måtte være at leve som alkoholiker.  Jeg ville ønske jeg ku skrive noget der ku hjælpe dig videre, men hvad skriver man når man har læst det du har været ude for? Du er jo bare reelt en "lille" pige der har brug for sin mors kærlighed og at ku stole på sin mor, og det kan du tydligvis ikke. Hold da op hvor må det gør ondt langt inde i sjælen.  Jeg vil ønske jeg bare ku køre hen og hente dig og tag dig med hjem og overøse dig med hjemmebagte boller kakao og krammere!  Selvom jeg kun har mødt dig en gang syntes jeg du er en super skøn pige, og en man virklig gerne vil være sammen med. Vi er ved at flytte nu ( imorgen) til sjørup ( imellem Viborg og Holsterbro), og hvis du på et tidspunkt har brug for et kram og en hestetosset person at snakke med er du hjertelig velkommen hjemme hos mig!  Jeg kan ikke trylle din mor om til en god mor, men jeg håber hun får tænkt sig om når hun har læst dit brev, for det kan hun simpelthen ikke være bekendt. Din mor har tydligvis osse brug for hjælp både til hendes alkohol problem, men jeg ku forestille mig hun osse havde brug for hjælp fra en psykolog eller lign. Jeg håber alt godt for dig i fremtiden May, og du skal bare vide at jeg tror på at du kan ha en skønt liv fra nu af. Jeg har desværre ikke meget tiltro til din mor, men du er voksen nu, og nu er det op til dig at skabe trygge rammer om dit liv. Du skal sørge for at ha folk omkring dig du holder af og kan snakke med. Du skal sørge for at gøre ting for dig selv der giver DIG glæde, for det giver overskud til de dage hvor man føler sig lidt nede. Der er millioner af ting der kan trække os ned, og gøre og kede af det, men der er osse mange ting der kan bringe os glæde og giv os et pift opad, og du har brug for en masse pift opad!  Du er altid hjertelig velkommen til at komme og besøge mig!
sige tak til alle jer der har læst mit brev og svaret på det. til xtiny jeg ved godt det ikke er min mors skyld at jeg blev voldtaget. som sagt valgte jeg kun selv at drikke noget af 1 øl, hvad jeg ellers fik den aften ved jeg ikke, kun at jeg havde sagt jeg kun ville have sodavand, som de så fint hentede til mig, men om der var noget i, ja det må guderne og Thomas kun kunne svare på, eller rettere hvad der var i. men en ting kunne min mor dog have gjort. hun kunne have lyttet til mig, og troet på mig da jeg fortalte hende om det. jeg ved godt at min mor ikke havde et nemt liv, og jeg tror altid hun har været bange for Brian, og derfor ikke har turdet gå fra ham. At hun har gjort hvad hun mente var bedst. Men jeg syntes alligevel hun skal vide sandheden fra mig, så må hun tage den som hun vil, jeg vil bare have et svar. til anjasm (Gipsy)ja jeg ved jeg selv er voksen nu og selv må tage ansvar på mit eget liv. jeg har gennem et år snakket med min læge, men det hjalp kun meget lidt. psykolog har jeg også været til men det virker mig bare underligt at skulle side og fortælle en fremmed om det, som jeg ikke stoler på. jeg har heldigvis mine venner, og de fleste af dem har jeg ikke lagt finder imellem, med hensyn til hvad der er sket. og de har heldigvis altid været der for mig når jeg har det skidt. Grunden til at jeg skriver hende dette brev er nok at jeg vil have et svar på om hun kan være min mor eller om hun ikke kan. om hun ønsker at mine søskende kommer til at kende mig, har 4 af dem hjemme ved hende og kun den ældste på 9 kan kende mig. de tre andre på 7,7 og 6 kan ikke, og det er nok det jeg er mest ked af. har altid sagt at min mor var en ting, men mine søskende vil jeg så gerne have et forhld til senere i mit liv, de kan jo absolute ikke gøre for det... og så tror jeg jeg vil forberede hende på hvad hun altså går glip af hvis hun ikke tager sig samme. hun er min mor, og i mit hjerte vil jeg altid elske hende, men jeg må vidre hvis hun ikke har tænkt sig at vågne op... endnu en gang tak fordi i læste det. Knus May
nøj det er godt skervet , det er skrvet så godt det giver gårsehud og tåre i øjene.. og jeg kender det jo godt , dog kun drikkeriet.. ønsker dig alt godt i fremtiden og alt den lykke du kan få... håber du klarer dig super godt i fremtiden.. og ja vores dyr kan redde os fra næseten alt...
Selvfølgelig kan hun være din mor, hun   din mor ... og du får ikke andre. Spørgsmålet er, om du kan leve med den mor du har? Det kan godt være, at du føler det akavet med en psykolog, men jeg vil stadig fastholde at det er det bedste du kan gøre. Din kæreste og venner skal ikke blive ved med at høre på dine problemer. Jeg ved det lyder hårdt, sådan er det ikke ment ... Men du risikerer at forpeste tilværelsen, ikke kun for dig selv, men også din omgangskreds, hvis du ikke gør noget. Red dig selv - Pyt med din mor - måske når du til at tilgive, eller i hvertfald forstå, at hun er den mor   har, og så må det være dit valg, hvad du vil bruge hende til. Hende kan du ikke lave om på, du kan kun lave om på dig selv. Pøj - pøj søde pige ... Jeg kan kun indtrængende bede dig gå til   psykolog! Eller find en anden hvor kemien passer bedre. Brug de penge, brug dem på dig, lev dit liv ... kom fri af fortiden ... Please ...
jeg synes virkelig at du skal lave et print af dette brev og så besøge din læge og sammen undersøge mulighederne for psykologisk bistand. Det kan være det kommer til at koste noget økonomisk men jeg tror virkelig, at det kunne gøre noget godt for dig, som du har brug for. Fortæl din læge at du lige nu står på randen af en depression og det er jo ikke helt forkert, for du har det jo af h.. til. Et nært familiemedlem til mig har haft en opvækst a la din og det forfølger en resten af tilværelsen, hvis man ikke får ryddet op. Det vil påvirke din måde selv at opdrage børn på f.eks. vil du sandsynligvis altid have en indre uro og angst for at der sker dine børn noget når de er ude af dit synsfelt på samme måde som du bekymrede dig om din mor alle de aftener og nætter du ventede på hende. Det er meget, meget skadeligt at vokse op med omsorgssvigt, misbrug og at blive alt for hurtigt voksen, så sørg for- om ikke for guds så for din egen - noget hjælp hurtigt. Har du en ordentlig læge så griner han ikke af dig, du kan jo se, at ingen her på HN griner af din historie, der er nemlig absolut intet at grine af   og vi plejer ellers ikke at holde os tilbage. Din mor befinder sig sandsynligvis allerede i dyb depression, hvilket er grunden til, at hun drikker og grunden til at hun lever i en osteklokke og ikke læser og ser dine behov. Jeg har selv prøvet at leve i sådan en klokke pga fysisk sygdom, dødsfald m.m. i familien, der slog mig ud af kurs uden jeg dog blev misbruger, det jeg mener er, at uanset hvor forkert hun har båret sig ad så kan hun højst sandsynligt ikke gøre for det og kan hun det så skulle hun skamme sig. Tiden arbejdede for mig (og hesten gjorde også   ) men jeg tror ikke at du kan vente på, at din mor kommer til sig selv. Det er rimeligt at du stiller hende et ultimatum og ofte er det virksomt ved misbrugere at du får stillet stolen for døren: F.eks. "Mor nu kommer du i psykologisk behandling, eller også har du set mig for sidste gang". Den er hård at sluge men desværre nødvendigt hvis du selv skal komme videre og få dig et hæderligt og godt liv. Din mor har haft sin chance for at være en god forælder - det kunne hun ikke finde ud af og den chance er forspildt, men du har stadig en mulighed for at se fremad og ændre din egen situation. Jeg vil meget stærkt anbefale dig, at læse en bog (meget let at læse) af Arne Nilsson, der hedder "Viljen til sejr", den kan købes i boghandler for kun en 50ér. Den har gjort noget fantastisk for mit familiemedlem, måske den også kan gøre noget for dig. Jeg har set Arne-drengen live og han er helt unik   Jeg vil ønske dig al mulig held og lykke fremover og brug da HN når du lige har brug for det, vi er her jo alligevel 
syntes det var virkeligt stærkt gået at du har skrevet det brev... bare det at du har lagt det her ind på heste-nettet viser du er blevet stærker... sider virkelig og er ved at stor tude... at en mor far og stedfar kan være sådan kan jeg virkelig ikke fatte...
... men jeg tror, du skal lade din mor sejle sin egen sø og så koncentrere dig om selv at have det godt. Det er prisværdigt, at du gerne vil være der for dine yngre søskende, men det skal ikke være for enhver pris. Skal din mor rette sig selv og sit liv op, så er det hendes kamp, hvis hun da overhovedet vil. Jeg tror, som andre også er inde på, at samtaler med en psykolog vil kunne få rettet op på nogle ting. Du viser meget skyldfølelse i brevet til din mor, prøver at finde grunde til, at de har behandlet dig, som de gjorde.  !!! ... INGEN SOM HELST GRUND Du var et barn, som blev svigtet, det kan ALDRIG blive din skyld, at de voksne lavede så mange fejl. Mvh. Lisbeth
Hejsa Er der nogen der tør byde på hvor store mine killinger bliver? De skulle være halvt main coon og halvt huskat. De har ikke speciel lang pels, men er lidt "uldne"! De er næsten 4 mdr gamle og specielt den ene vokser meget!  Hankatten vejer i dag 1900 g og har taget 200 g på om ugen! Han er ved at blive godt bred, men jeg synes ikke han er fed! Hunkatten vejer nu ca 1700 g og tager også mindre på. Bliver det 10 kg katte?!?  Tine P.S. De fodres med Baby Cat fra Royal Canin.
den type vejer ca. 100 g når de fødes og tager ca. 100 g på om ugen, hanner dog typisk lidt mere - det er ikke unormalt at 12 - 14 ugers han skovkattekillinger vejer i nærheden at 2 kg. Der er ikke så mange katte der når op i 10 kg som voksne med mindre de bliver voldsomt fede.
(og unge) dog ikke var så allerhelvedes loyale over deres lorteforældre. Og undskyld mit sprog, men jeg bliver så forfærdelig vred og ked af det på dine vegne. Og jeg bliver gal over, at der ikke var nogen, der greb ind, så jeres familie kunne få hjælp. Skole, naboer, mostre etc... der er faktisk indberetningspligt! Jeg arbejder med børn og unge, der deler din historie. Og jeg tilslutter mig dem, der anbefaler en psykolog, så du kan få nogle redskaber til at acceptere at ja, gu var det synd - og nu skal vi videre, så resten af livet bliver godt. Det handler ikke om at gennemleve det hele endnu en gang, men om at slippe skyld og skam. Held og lykke fremover
...et lille skulderklap herfra. tanja
Det er altså slet slet ikke så nemt som det skrives... Man lever jo i håbet hele tiden... Måske naivt.
da jeg skrev dette indlæg havde jeg aldrig troet at så mange ville få kæmpet sig gennem mit brev. det er rigtig dejligt at i gider at svare på det, og at i syntes det er godt. det giver mig mere mod på at også få det sendt. det er ikke let at lade min mor være, jeg ved jo hun er svær at tackle, men hun er jo min mor. Jeg ved ikke om det ikke er tydeligt i brevet for jer andre, men hun og mine 4 søskende, hvoraf de 3 yngeste er piger, bor stadig sammen med brian, som forulembede mig. hvordan kan jeg undgå at bekymre mig om dem. de er 6, og to på 7. det kan jeg ikke, og kunne jeg det, så ville jeg bestemt ikke være stolt af mig selv. men tak for alle svarene. jeg skal nok prøve at finde mig en spykolog. måske min gamle psykologilære kan hjælpe mig med det. Singur jeg har ofte tænkt det samme, hvorfor greb ingen ind. men folk er vel bange for at gribe ind over for dem de kender. knus may
læse om ens egen historie jeg vil kun sige at de ting der er sket vil blive ved med at forfølge dig resten af dit liv og mere når du selv får børn og uden hjælp vil det være svært at være din familie med du kan gøre det letter for alle og det er at søge hjælp nu. måske den første psykolog ikke er den rigtige jeg måtte selv igemmen 4 stk før jeg fandt en der kunne hjælpe mig og den dag i dag har jeg da ik glemt alle ting, men jeg har lært at hjælpe mig selv og gøre livet lidt nemmer for mine børn, som før jeg fik hjælp af en psykolog. du er velkommen til at skrive til mig hvis du føler noget du har brug for at snakke om med en der har prøvet lidt af det samme mange knuz jette
nøj hvor er det smukt skrevet, og hvor er du en stærk pige at du tør at udtrykke dig til din mor om hvordan din opværkst havde været. sidder helt og tuder, men ved måske lidt hvordan du har det, da min mor ikke altid har været der for mig, og min min stedfar desværre var ekstremt voldlig, og jeg lere gange har måtte tage flugten væk hjemmefra i angst for at blive banket gul og blå. Jeg håber virkelig din mor tager sig sammen, og måske en dag siger undskyld, selvom det ikke rette noget og minderne altid vil være der, er det aligevel rart når ens mor finder ud af at hun har kvajet sig og gerne vil være der for en nu. Men smukt brev og du er en utrolig stærk pige, og ikke mindst din kæreste er heldig at han daq har sådan en stærk pige som kæreste, håber på det bedste for jer 
Hold da op et stærkt brev. Sidder med tåre i øjnene. Selv har jeg haft noget nær den perfekte og trykkeste barndom. Men jeg har en lignende historie tæt ind på livet. Min dejlige skønne kæreste som jeg har kendt i 8 år, har haft en temlig trist barndom. Jeg vil ikke gå i detaljer om hans liv, men her var der heller ingen som greb ind selvom alle i børnehave og skole ikke kan have undgåte at se der var noget helt forkert hjemme hos martin og hans søster. Da han var 14, kontaktede han selv komunen og bad om at væk hjemme fra. Efter at have fortalt sin historie, blev han hentet af politidet og anbragt i familiepleje, hvilke blev hans redning. Hvis ikke han var kommet væk hjemme fra var han nok aldrig kommet vidre i sit liv. Da jeg mødte ham havde han ikke haft kontakt med dem andet end i breve siden han flyttede (6 år) Jeg kunne mærke på ham at han tænkte meget på hvordan det gik med dem og ikke mindst hans 2 mindre søstre, som han heller ikke havde set siden han rejste. (de blev begge 2 boende hjemme) Vi besluttede at kontakte dem. Og så en del til dem i et års tid. Problemet var at de mente de ingen fejl havde haft og at martin havde svigtet dem ved at rejse hjemmefra. At det var ham der var et dårligt menneske. Når han fortælder om sin barndom får jeg det meget meget svært. Kan slet ikke forstå hvordan forældre kan behandle deres barn på den måde, svigte så meget på alle punkter. I dette her tilfælde kan man ikke engang give druk skylden...for de drak ikke. Efter et år hvor vi virkelige prøvede på at få et nogen lunde forhold til dem, tog martin den beslutning at han ville skrive et brev til dem, og fortælde hvordan han oplevede sin barndom. Efter det vendte de vrede imod ham. Han var en løjner, og han havde haft det som blommen i et æg... Det var dråben og vi beslutte at vi havde et bedre liv uden dem og har nu droppet alt kontakt til dem. Det var ikke en nem beslutning, men det har gjort vores hverdag letter. Hans 2 søstre har ikke haft det nemt, efter martin rejste belv det meget værer i familien. Hans ældste søster ser vi stadig lidt til. De har begge mange følger af barndommen og lever et vanskeligt liv i dag... Som martin siger det var hans redning han kom væk hjemme fra inden han blev knækket helt. Han er stærk, og har klaret sig godt i livet, men sårene fra barndommen vil nok altid følge ham. Men han har lært at leve med at de er en del af ham. Håber virkelig at uandset hvordan din mor reagere på dit brev, så få det beste ud af det. Hvis kontakten med hende aldrig er andet end nederlæg, og skuffelse for dig, er du måske bedre tjent med ikke at have hende i dit liv. Du er nød til at gøre op med dig selv hvad der er best for DIG! Håber virkelig du kommer hel igennem det her. Du lyder som en stærk pige. Knus og kram fra Mig
Jeg tager hatten af for dig. Det må have været utroligt hårdt, at skrive det brev. Jeg håber du finder modet til at vise din mor det og at du kommer godt videre med DIT liv 
Det virker utroligt stærke på mig... Jeg kan ikke sætte mig ind i hvordan dit liv har været, ud over at det må have været virkelig hårdt... Og hvor er det dog forfærdeligt at der er forholdsvis mange der har prøvet det samme, selv om de er kommet vidre, og du er på vej vidre... JEg kan ikke forstå at familier kan behandle hinanden sådan, men jeg er nok miljøskadet, da jeg har en familie der virkelig holder sammen, eller familien på min mors side... Vi er der heldigvis altid for hinanden... MEN jeg kender til svigtet... Min far forsvandt ud af mit liv da jeg var 5 år, og kom først tilbage da jeg kontagtede ham som 18-årig... Nu ser jeg ham ikke mere, selv om jeg har en herlig ½ lillebror, som jeg egenlig gerne ville se, men ikke sammen med min far, så efter som han kun er 6 år, kan jeg ikke se ham alene... Det jeg gerne ville have fra min far, var forståelse... At han kunne forstå, hvorfor jeg var vred over at han ikke havde været der... Jeg kunne ikke få et forhold til ham, når ikke han kunne forstå mig... Derfor er han ikke en del af mit liv mere... Til hans bryllup, fortalte den ene af mine fastre at min far ALTID havde været af den opfattelse, at vi (min søster og jeg) kunne kontakte ham... Det gjorde mig faktisk endnu mere vred, da han ikke havde givet en adresse, og vi var 5 og 2 år, og vi skulle holde kontakten til en 'voksen' mand... Ja, min mor KUNNE have gjordt noget, men hun valgte ikke at søge kontakt, da hun mente det var nemmest... Hun har ALDRIG nægtet ham at se os, men vi var hendes børn, da min mor og far ikke var gift og ikke havde fælles forældremøndighed... Jeg ved ikke om mit liv havde været bedre hvis jeg havde kendt min far, men det havde været anderledes... Jeg ville ikke have min far til at sige undskyld, men jeg ville have ham til at forstå... Lige som jeg prøvede at forstå hvorfor han ikke havde været der... Da han ikke kunne det, var det slut... Jeg ved ikke om din mor vil komme og sige undskyld, men det er vigtigt at hun forstår din sorg, vrede eller hvad det nu er du føler... (jeg blev mest vred, for så blev jeg stærk og hård)... Og den der med psykologen er en rigtig god idé... Jeg har gået til psykolog, og det har lært mig at jeg er værd at holde af, Jeg troede ikke at nogen kunne holde af mig, når nu min egen far valgte mig fra...
Jeg er mundlam, men de andre har vidst også sagt meget af hvad der skulle siges. Det lyder som en hård barndom og jeg håber at du får en bedre tid, for ingen fortjener hvad du er gået igennem. Jeg tænkte på om du stadig bor i Harlev? Hvis ikke, i hvilket år boede du/I her så?  Jeg bor nemlig selv i Harlev 
tak til jer der har læst det. Til louise (dilli) jeg boede i harlev i 03-04, men var der som sagt så lidt som muligt. ja jeg ved nok at dette kommer til at forfølge mig resten af mit liv. men altså jeg vil jo gerne igang med at gøre noget for at jeg kan ligge det lidt på hylden, og derfor syntes jeg dette er en go start. håber det går op for hende hvor meget det har ødelagt mit liv, og dermed håber jeg ved at hun bliver en lidt bedre mor overfor mine søskende om ikke andet. jeg kan jo desværre ikke holde øje med om de har det godt, selv om der nærmest ikke går en dag hvor jeg ikke ønsker at jeg lige kunne tjekke om deres liv var ok. måske er jeg stærk, men jeg er ikke stærkere end når det hiver mig ned i et hul så kan jeg ikke komme op selv. derfor er jeg rigtig glad for min kæreste, selv om det desværre er ved at sætte sine spor på ham, derfor skal jeg også have gjort noget NU! så jeg kan finde min plads i livet, og atter være en glad pige. jeg bliver alt for hurtigt sur på min kæreste for tiden (de sidste 4-6 uger) og han er selvfølgelig mega træt af det. nogen gode råd, ud over psykolog, altså om der er andre ting jeg også kan gøre for ikke blive så sur på ham, det gør virkelig ondt når han bliver ked af at jeg er så sur. knus May
Det kan du kun hjælpe dig selv med. Kig ind i dig selv og find ud af hvad du vil og hvad du står for, sæt dig et mål og gå for det. Når du er ved at blive sur, så stop op og kig på dig selv. Find din indre ro. Prøv at sæt dig i hans sæde. Det kan tit hjælpe. Livet er ikke altid nemt. Det her er ikke noget der sker på 1 dag, det er et sted du skal arbejde på. Gør dit bedste, når man gør sit bedste så kan man ikke gøre mere. Du skal snakke om det, så du kan få det ud af systemet. Det tager laaannngtid men du vil vokse med opgaven, læg din mor på is et stykke tid og reperere på dig selv. Flyt dine egne grænser lidt, det er hammerende svært men du vil se resultater i den sidste ende. God forøjelse.
... til din mor, eller har du ikke helt taget mod til det endnu ? At få det sendt er jo et vigtigt skridt på vejen. Mvh. Lisbeth
Först vil jeg sige at det er altid flot når folk "tör" göre op med fortiden, det er ikke så let. Men er det en konfliktsky person man gerne vil i kontakt med og det er der meget der tyder på her så er det desvärre ikke så let. Xtiny: Du har endnu en gang skrämt mig. Hvad mener du med: Det er ikke din mors skyld at du blev voldtaget, du drak selv !! Så er det ok eller hvad ? Det er skrämmer mig er hvis din Nörd läser med herinde. Hvilken vurderinger får Nörden i sit voksen liv. Alt skal betales af det offentlige, det er en ting. En anden ting er at det du får ikke er godt nok. Og voldtag gerne hvis bare pigen har drukket. Har jeg helt misforstået dette, eller mener du virkelig disse ting ? Jeg vil ikke tage fokus väk fra hende der har startet denne tråd, men sådanne udtagelser behöver hun faktisk ikke !
Jeg sidder her og tuder, sikke et flot og rørende brev du har skrevet. Jeg vil også lige meget kort fortælle dig lidt om min fars og mit forhold. Min far og mor har været skilt siden jeg var tre år. Jeg har altid haft et rigtig dårligt forhold til min far, dog ikke med druk, misbrug osv, men jeg har oplevet rigtig mange svigt fra ham. Da jeg fyldte 18 og han meddelte mig at han ikke kom til min fødselsdag og at jeg heller ikke skulle invitere resten af den side af familien, fik jeg simpelthen nok. Jeg gjorde som du har gjort, skrev et langt brev med alle mine tanker og synspunkter. I halvandet år hørte jeg INTET, den eneste kontakt var nogle få sms´er til mine tre små søskende. Da min ene lillebror så fyldte 13 ringede jeg til hans mobil og ønskede tillykke. På det tidspunkt havde jeg ikke snakket med ham i over to år, så jeg kunne slet ikke høre det var ham. Nå, ugen efter ringede min far så og nu har vi haft et rigtig godt forhold i næsten to år. Han har ændret sig MEGET og er nu den kærlige omsorgsfulde far jeg altid har savnet. Det blev alligevel ikke helt kort  Hold modet oppe. Der gik to år før jeg snakkede med min far, efter jeg havde sendt ham brevet, men han ringede trods alt og han har taget alle mine ord til sig og gør en kæmpe indsats for at gøre det godt igen. Held og lykke Charlotte
   ja nu har jeg jo lige frem papire på det. for jeg bestod sku. syntes det skriftlige var det sværeste, men selv det gik jo godt. så hvor syrealistisk det end lyder og føles så er jeg nu clairvoyant behandler. og rent faktisk er dette min første uddannelse, er dog kraftigt igang med at blive færdig med min hf så jeg kan komme på uni til sommer. men tænk at et år kan gå SÅ hurtigt. TILLYKKE TIL MIG 
Hvad laver man som clairvoyant, er du en "bestemt slags"? Kan du kommunikere, eller mærke noget på den anden side? Håber ikke jeg spørger for dumt... 
hvor har du taget din uddannelse ? mvh Jeanne
vi har været igennem rigtigt mange ting som vi ku bruge, bla tarot, afdøde kontakt, kanaliseringer, aurasyn, chakrar, tidligere liv og meget meget mere. og vi har så hver især taget nettop det til sig vi har lyst til at bruge. de fleste clairvoyante laver sittings. dvs. sidder på en stol over for en klient, og fortæller så noget om denne person.. hvad der bliver fortalt afhænger meget af både klient og den clairvoyante, da de temaer og emner man får ned er meget forskellig fra person til person. ja jeg kan kommunikere med både afdøde, guider og engle...men for mit vedkommende finder jeg det ikke så interessant så jeg gør det kun hvis de af en eller anden grund dukker op under en sitting. hvilken slags jeg er ved jeg faktisk ikke helt endu, vil gerne læse videre til healer (hvis jeg kan få råd) men jeg vil gerne bruge det som redskab med unge børn som har det svært og måske dyr. hvis jeg laver sittings så er det primært phykiske tilstande igennem klientens liv, der gør at personen er hvor personen er, og hvordan dette kan bruges el. ændres og hvilke muligheder dette bringer. men jeg får også familiære forhold, kærster, sundhedstilstande og meget meget andet ind. som sagt det kommer også and på hvad klienten har brug for.
Hvornår går Pindsvin i hi? Spiser de gerne katte-tørfoder? Mit problem er at der tilsyneladende er et stort pindsvin der har kastet sin kærlighed på min lo/lade/foderum/gennemgang ind til stalden. Porten står altid lidt åben af hensyn til kattene, så de kan komme på loftet, men også få vand og mad. Samme sted fungerer som foderrum hvor jeg har min mixserpult (foderbord   ), og opbevaring af mit wrap. I øjeblikket har jeg midlertidig opbevaring af 4 stk baller halm, der står lidt forskudt, hvor mit wrap er strøet over, for at det ikke skal blive muggent, da jeg ikke bruger så meget endnu, og det stadig er lidt varmt i vejret. Men nu har det ellers søde pindsvin jo taget bolig inde imellem halmballerne. Og jeg har set det der før, ca. for 1 måned siden. Hr./Fru. Pindsvin kan jo ikke bo der. Og jeg er nu lidt bange for at det skulle finde på at gå i hi der, og jeg vil komme til at vække den. Eller rettere...det er jeg jo nødt til... Kan det passe at det "lugter" lidt? Hvad gør jeg?
kattemad. Og ja, de lugter lidt ramt. De går ikke i hi endnu. Du kan evt. bygge et nyt sted til dem. På dennne side, står det alt om pindsvin ( fandt en baby igår, derfor jeg lige er så opdateret):
At læse på pindsvin.dk er en god idé, det er pindsvin vennerne (som skrevet op over) der har denne side. Min mor og jeg er selv pindsvinplejere i denne forening. Udover tørkiks er det vigtig også at stille noget vand ud til dem da kiksene gør dem tørstige. Husk ikke en skål med alt for høj kant.  Hvis du vil forkæle dem kan du lægge lidt avokado ud til dem, de fleste er vilde med det. Mht til at bygge ny rede til dem står der en masse om det inde på deres hjemmeside. Det gjorde der ihvertfald på deres gamle hjemmeside. Ellers er jeg gerne behjælpelig med råd til bygning af ny bolig. Det er ikke særlig svært. Tanja
ser du så de afdøde når de taler til dig? kunne godt tænke mig at komme til en clairvoyant   syns det er spændende
JeanneSMadsen ♣amalfie jeg har taget den her Camilla ♥Diesel♥ 21000 godt og vel.   altså for clairv. udd'en. liwn81 ☻Jenolan☻ ja jeg ser de afdøde, men det er MEGET sjældent de taler til mig, de taler oftest til klienten. afdøde som er raleteret til mig, ser jeg sjældent (da jeg ikke veder om det) men mærker dem jævnligt. det er meget spændene at være til en clairvoyant, men der er meget forskel på dem(nu os) da det som sagt er forskellige ting vi får ned og beskæftiger os med. og man som menneske bare kommunikere bedre ud til nogen end andre.
Ville du mæske være interesseret i at hjælpe mig? Og hvad ville det koste? Hilsen Bettina
Pigen-22 hej igen. umidelbart tror jeg jeg tar mig en pause fra clairvoyancen, og fokusere lidt på min normale skole og hest. (da vi lige er kommet igang med stævner igen.) og så starter jeg jo på healer skole til november. men prøv at skrive mig en pb. angående hvad det dreger sig om, så vil jeg tage stilling til om det er noget jeg vil kigge på
Ubuntu unskyld men er dit indlæg ikke lidt irrelevant, eller det var måske ment som en kritik af mig? der er ingen i dette fora der prøver at overbevise dig el. nogen andre. men simpelthend en jublen over at være færdig uddannet. og nej jeg tror ikke healing kan kurere kræft syge menneker, da det ikke er såden healing virker, desvære. (men så er det jo godt jeg er under udd. og i sidste ende forhåbenligt bliver forsker med genetiske sygdomme som speciale   ) og efter som at jeg både kan lave clairvoyance ud fra personers navn/smykke/ et papir med nummer på- som referere til personen. så vil jeg ikke mene det er folks kropsprog jeg læser...da de jo ikke er der. men lad nu det ligge, for det er ikke det tråden handler om.  ja jeg er født med det, men det er ALLE mennesker. men ligesom med alt andet i livet, så er nogen bedre end andre. men det er noget alle kan lære. men sammen lign. det med folk der kan synge, alle kan lære det...men nogen har bare mere talent end andre.
Har du aldrig hørt udtrykket: Tro kan flytte bjerge? Hvis man tror på det, så virker det, og i modsat fald virker det ikke. Og der er jo ingen der beder   om at tro på clairvoyance. Forøvrigt vil jeg fortælle dig, at jeg har prøvet at være hos en clairvoyant, mest af nysgerrighed. Jeg må sige, at hun var forbløffende præcis, både mht. min fortid, nutid og fremtid. Det er et par år siden nu, og mange af de ting hun sagde om min fremtid kom til at holde stik. Om det så var fordi jeg troede på det, ved jeg ikke, men det er vel også ligemeget. En god oplevelse var det i hvertfald. Madsen: Tillykke med din uddannelse.
Jeg er selv opfostret i den alternative verden og har omgås flere af slagsen under min opvækst. Både kiromantiker, atrolog, healer, reikihealing, hypnotisø og claivoiance. Jeg tror meget på det det åndelige og på at der er mere mellem himmel og jord edn som så. Og ja vi er alle født med nogle evner og alle kan heale,...men men langt fra alle har kræfter nok til at kunne afhjælpe andre og desværre findes der meget meget få som virkelig kan efter min mening og afprøvelse. Jeg har prøvet rigtig mange forskelige og kun to healere havde kræften, den virkelige kræft som man kan mærke. Jeg ved godt at man kan tage en uddanelse som både healer og ja snart alt indenfor det alternative, det er bare meget ærgelig at få af dem er i stand til at hjælpe andre...desværre. Jeg tror på at nogle er født med den virkelige kraft og at der er få af dem og at det er dem som kan hjælpe andre. min egen moster blev også uddanet healer for år tilbage, men beklager for hun kan bare ikke heale..eller jo kan hun måske godt, man kan bare ikke mærke nogen bedring eller noget overhovedet efter en behandleing ved hende. så ja det er vigtig at se sig godt for på markedet, da det er jungel uden lige og få har de virkelige medfødte stærke evner. Og det er også sundt at være skeptisk og ikke bare udlevere sig selv når man sider ved sådan en. Mange af dem aflæser nemlig kropssprog og eller fortæller dine egne ord igen. men det var sådan set bare min version og den skal ikke forstås som noget negativt eller som et angreb på det alternative, men nærmere som et pust til mange at de lige skal stoppe op og undersøge baggrunden for den de bestiller tid hos og at vedkommende nu også kan det de snakker om. fortsat god dag..
Tillykke til dig  Jeg synes selv den alternative verden er super spændende. Og så har jeg en veninde der er Clavoyiant, og hun er super dygtig. Kram Persilla 
i hvert fald og stort tillykke til dig.  Jeg vil ikke sige jeg er skeptisk for jeg vil rigtig gerne tro der er "noget" efter livet. Men selvfølgelig er det pudsigt, for HVIS man irkelig kunne kommunikere med de døde, ja så ville mange spørsgmål være besvaret. Hvilket de ikke er. F.eks. folk der er døde men forsvundet, ikk fundet - så skulle man tro nogen der kunne kommunikere med de døde kunne finde dem. Eksempelvis som sagen med Madaleine. Men ja, bare tanker. Men der er i hvert fald mindst een afdød person jeg meget gerne vil have kontakt med, og vil gøre alt dette, men ved ikke rigtig om jeg vil opsøge hjælp til det.
mange tak skal i have ... hestetyder ja man skal jo altid se sig for. men såden er det jo også hos grønthandlere, tandlæger og alt andet i livet. jeg har taget min uddannelse for MIN skyld. og har faktisk ikke haft planer om at arbejde som clairvoyant, men selve uddannelsen har givet svar på en masse spørgsmål som ingen andre har ku give mig om livet, og der var jo også en bunke selv udvikling i den, som jeg syntes har været rigtig godt...dog utrogelig hårdt. jeg har ingen planer om at etablere mig som behandler, men nu må vi se hvor tiden flyver mig hend. grunden til jeg vil gå på healer skole, er af flere grunde. 1: jeg kender læren og har prøvet hans evner, og det var helt fantastisk. og han har undervist på nogen af modulerne på clairv. og ved at han er god underviser. 2: jeg syntes ikke jeg er færdig med den store process af selv udvikling jeg har gang i lige nu. 3: jeg syntes det er spændene, og har det sidste års tid oplevet nogle nye energier som jeg gerne vil vide hvad er og hvordan jeg bruger/lukker af for. og lige som med min clairvoyance udd. så vil jeg starte på uddannelsen for min skyld alene, og ikke fordi jeg har et mål med at hjælpe andre.
Ja, jeg er så en af dem der ikke lige har fanget hvordan jeg får rytterlicens. Jeg ved der har været en masse spørgsmål og debat om det, men på det tidspunkt gad jeg ikke sætte mig ind i det, for troede ikke jeg skulle have hest at ride distriktsstævner på. Men ja, sådan skulle det ikke være. Jeg har de gammeldags ridemærke 1 og 2 - er de helt ubrugelige nu?? Hvis ikke, hvad gør jeg så? Håber der er en venlig sjæl der kan hjælpe.
Ridemærke 1 og 2 kan sagtens bruges stadigværk. Så skal du bare tage den 3 timers prøve som hedder "klar-parat-rytterstart" også kaldet licensprøven. Læs også det hele her:
Ridemærke 1 og 2 bliver ikke forældet. Du mangler bare klar, parat, start kurset. Det kan du finde her:  Vh Elisabeth
Til at tage bilen og køre derud? Til at se ham uden at bryde sammen? Til at trække ham i traileren og køre ham til hans sidste hvilested? Til at mødes med dyrlægen og til selv at holde tovet når min elskede siger farvel til livet? Det er ikke fair! Denne beslutning - denne dag - denne smerte! En eller anden - hvem som helst - kan nogen få denne dag til at slutte nu? Kan nogen tage bare en smule af min smerte og mine tårer - for jeg kan ikke bære mere! How do I get through one night without you  If I had to live without you  What kind of life would that be  Oh I, I need you in my arms  Need you to hold  You're my world, my heart, my soul  If you ever leave  Baby, you would take away everything good in my life.  Without you, there'd be no sun in my sky  There would be no love in my life  There would be no world left for me and I,  Baby I don't know what I would do  I'd be lost if I lost you  If you ever leave  Baby, you'd take away everything real in my life.  And tell me now  How do I live without you  I want to know  How do I breathe without you  If you ever go  How do I ever, ever survive,  How do I  How do I  Oh, how do I live?  If you ever leave  Baby you would take away everything  Need you with me  Baby, don't you know  That your everything good in my life.  And tell me now  How do I live without you  I want to know  How do I breathe without you  If you ever go  How do I ever, ever, survive  How do I  How do I  Oh, how do I live?  How do I live  Without you baby?...   Milla 
Nu ved jeg jo ikke hvad der ligger bag den beslutning du har valgt/været nødt til at tage. Men styrken finder du forhåbentlig i at vide, at det er den rigtige beslutning for både dig og den hest du holder så meget af. Hvis det handler om at hesten ikke har det godt i live, finder du også styrken i at vide at din kærlighed gør at du har turdet tage det ansvar på dig, at få det overstået. Når det er overstået - og det bliver det jo - gå så hjem og kig billeder mens du krammer din dyne. Minder er dejlige, husk derfor på alle de gode stunder.
Uha, det er så svært, og jeg syntes egentlig ikke det bliver lettere med tiden. Vi fik for 3 uger siden aflivet vores gamle hest på 20 år, men jeg savner ham stadig hver eneste dag, og græder stadig tårer over tabet af ham.
Ja det var så i dag du skulle sige et sidste farvel til din dejlige hest. Jeg føler virkelig med dig og har tænkt på dig og ham flere gange i dag. Håber du fandt styrke til det der skulle ske så du kunne være ved hans side til det sidste. Men tænk så på at han har det godt der hvor han er nu. Han løber sikkert allerede og leger med en masse andre heste. Stort trøstekram herfra.
Jeg har ikke været på HN meget længe da jeg har koncenteret mig og gamle kæmpe. Jeg sidder nu i et stort dilemma, og bliver ved med at spørge mig selv om hvornår man trækker grænsen. Det handler selvfølgelig om min højt elsket, dejlige, smukke kæmpe. For dem som ikke kender historien om kæmpe,er den kort her: Kæmpe er gammel GP hest fra tyskland, han har uden tvivl levet et hådt liv i ride sporten rundt på dressur banerne der nede, han har store hud lapper i hver side fra spore og har næsten ingen følening der. Han havde nogle turbulente år inden han kom til DK og blev solgt et par gange inden jeg en dag faldt over hans salgs annonce på nettet, da jeg søgte efter min gamle hest. (min gamle hest ledte jeg efter i mange år, og da jeg fandt kæmpes annonce troede jeg, jeg havde fundet min gamle hest, det viste sig dog at kæmpe var min gamle hest´s hel bror) Jeg var slgt på stædet og efter div små problemer blev han min. Lige efter han var fyldt 15 ankom han til stalden, og blev med tiden min største kærlighed. Kæmpe blev efter et års tid begynde blind på det højere øje, ( her i mellem kunne jeg indsætte lange historier, men jeg har jævnligt fortalt dem her på HN så for ikke at gentage mig selv og for at komme til sagen undlader jeg dem her) Der har været gange hvor jeg troede det var enden, pga gentagende spiserørsforstoppelse, men han har altid kommet oven på igen. Kæmpe er i dag 19 år. De sidste 6 mdr har han starte nogle D og C stævner og det er gået ok. Jeg paser godt på ham, han er min guld klump. Han fik i vinters taet røngten for at sikre mig han var ok, og beskeden var at han var 100% ren i røngten og ikke en skygge af gigt eller slid. Han bliver hver dag efter end ridning, vasket med muskel shampoo og bliver masseret 30 min. ligeledes for han spechal foder og div tilskud. Alt i alt alt der kan gøres og købes for penge bliver stillet bliver gjort. Han blev med tiden 100% blind på det højere øje og for ca 3 mdr siden opdagede jeg grå stjer også i det venstre øje. Her må må jeg hellere indskyde at kæmpe nærmest lever for stævne (jeg rider ikke længere stævner på ham pga gigt, faktisk rider jeg ham slet ikke mere selv da jeg desværre ikke kan) men men en sød pige har haft i ridningen men jeg nussede og passede med glæde. På det sidste har jeg langt lidt mærke til at han har forandret sig, han er stadig den dejlig kæmpe, der vil kysse hele tiden, der følger mig i hælene over alt, der vrinsker efter mig og bliver utolmodig hvis jeg har fokus på ham hele tiden, men han er begyndt at isolere sig fra de andre heste på folden,og kun holder sig til hans "kæreste". han sparker og bider efter de andre heste, noget han aldrig har gjort før. Lige ledes er hans blind hed blev værre. Han var til stævne i weekenden, og der kunne jeg ikke kender ham længere, han elsker stadig at komme på banen, han elsker at vise sig frem og spille lækker, men i weekenden var han bange for alt, han gik total i baglås og begyndte at små stejle (hvilket han ALDRIG har gjort før). Han er nu ca 50% blind på venstre øje, dvs ca 75% blind i alt og det blivere sværre og sværre for ham. han søtter sig til mig, for det er alt han har tilbage og støtte sig til. Det blev hans sidste stævne, han kommer ikke længere ud, da det ikke længere ville være for hans skyld. Men hvad gør man? hesten er ellers frisk og glad, fejler intet i benene, ryggen nakken og tenderne... Men han er blind... det er så inderligt svært for mig, han er mit et og alt, min store kærlighed og det eneste faste punkt i mit liv, og hvis nogen er jer har læst lidt af mine indlæg igennem tiden kan i måske huske kampene jeg har taget for at beholde ham. Jeg har altid sagt at når han ikke kunne konkurere mere og bruges til det han elskede slukke det ende, men for pokker hesten er jo glad og frisk, jeg havde aldrigtroet det skulel være synte der sagde stop for det. Hvordan kan jeg med god samvittighed sætte en stopper for han liv når han stadig giver mig et glad velkomst vrinsk når jeg kommer i stalden? når han ikke har ondt? Er det overhovedet nu jeg skal sige stop? pengene betyder intet, og alt det bedste skal og for han. jeg har også undersøgt mulighederne for en øjen operation, men ingen dyrlæger tilråder det når hesten er så gammel og har grå stjer på begge øjene. hjælp mig kære HNér, jeg har virkelig brug for det nu. Hilsen en dybt ulykkelig Heidi som elsker sig dejlige kæmpe så forfærdelig højt. 8det blev vist lidt lagt alligevel, og tak til alle dem der kom så langt)
Ved du hvad Heidi, jeg kan sætte mig 100% ind i hvordan du har det og jeg ved hvor meget du tænker og føler omkring det at skulle tage et valg. Uanset hvad andre siger er det KUN dig der ved hvornår beslutningen skal tages, det er kun dig der tilbringer din tid med hesten og kun dig der ved om Kæmpe klarer sig fint eller om han begynder at få problemer af at mangle så mange % af synet. Du er den som ved inde i dit hjerte hvornår det er nok, for det er dig der kender Kæmpe 100%. Der findes så mange gode og dårlige råd om aflivning, men jeg ved at kun du har løsningen og hvornår du mener det er nok. Gå efter hvordan Kæmpe klarer sig i flok og i det daglige, så ved du hvornår tiden er inde. Det gør mig ondt at høre og jeg føler med den smerte du bære. Du vil træffe den rigtige beslutning med tiden, det er jeg sikker på.. Lenette
Ja det er jo dit og kun dit valg. Hold op hvor må det være svært. Hvis jeg skal komme med mit "bud" på hvad jeg ville gøre, så ville det være at give ham sprøjten inden vinteren kommer. Ja det er hårdt, men en hest der ændre humør må (efter min mening) også være påvirket af ikke at kunne se. Så hellere lade hans liv slutte med værdighed, end at han synker mere hen. I har heldigvis haft nogle kanon gode timer sammen og dem kan ingen tage fra jer -husk det. Jeg håber du kommer frem til det valg der er det rette for dig og din kæmpe.
Jeg synes, du skal kigge lidt på dette link. Måske kan det give dig inspiration til et liv udenfor banerne for din dejlige kæmpe.
     
Sikke en trist historie med ham den store dreng..  Jeg har fuldt med i jeres forløb, og du har gentagne gange kæmpet en kamp for ham, og fået ham på ret køl hver gang..altid! Denne gang er det bare rigtig svært at råde syntes jeg, ihvertfald at kunne se lyset for enden af tunnellen...øv.. Jeg syntes det lyder som om han føler sif utryg blandt flokken på folden, og eks. stævnepladser osv.. og det er nok pga at hans syn er så svækket, at han føler han skal være på forkant med evt. "farer" på sin vej..(ved ikke om du forstår mig??) Det er jo også en hest der har en alder nu hvor han ikke kan opereres/medicineres ud af det.. Når en hest ikke kan leve som hest mere, altså bliver afhængig af vores hjælp til at klare hverdagen syntes jeg ikke det er ok at holde liv i dem mere. Heller ikke selvom det var min egen hoppe på som nu er 19år.. Jeg vil ikke have hun skal leve for min dårlige samvittigheds skyld, eller lign. Hun har tjent mig siden hun var 3år, og hun skal herfra som den stolte dame hun nu engang er, og ikke som en krøbling i rullestol, hun skal kort sagt herfra med æren i behold.   Hvilket jeg ved du også har det med kæmpen Heidi, men når det er ens egen gamle ven der pludselig skrænter, og ikke naboens..ja så bliver det jo altså hårdere og meget meget svært-MEN - nødvendigt at tage sit ansvar alvorligt når den gamle ven skrænter...Åh altså føler virkelig med dig og den store dreng... Jeg håber det hele ender ud på en god måde for jer begge  Krammer Margit
Mange tak for jeres svar, jeg føler mig så "lorst" lige nu at det virkelig er rat at høre fra jer. jeg har taget mig selv i fele gange at tænke, bare han dog havde et dårligt ben, havde ondt eller andet... men synet, det er simpelhen ikke til at holde ud at det er det der skal blive enden for ham. Flere dyrlæger mente ellers at når det i forvejen er så sjældent at en hest for grå stjer, ville det nærmst være en usansynlighed at den fik det på begge øjne, men suk sådan er det. jeg må prøve at og om jeg kan angere en enkelt fol til kæmpe og kæresten, dog skal vi betale ekstre 200 om mdr for at få lukket på enkelt fold, men det gør jeg nu glædeligt for både kæmpe og hans fold kæreste hvis det kan hjælpe på det. Han er simpelhen mit et og alt, ja jeg ved slet ikke ´hvordan jeg skal forklare det så man bare har en fornemmelse af hvad den hest betyder for mig. Her er et enkelt billede af hans største bedrift men hans var min.   Her opnåede han som 19 årige (og næsten blind) at blive kvallificeret til distrekt mesterskaberne i dressur i MB1. (et stævne han desværre ikke kommer til at diltage i) Jeg nåede at få et enkelt dressur stævne på ham inden mi eled gav op, et stævne han hjælp mig ignnem, hvor det udelukkende var hans fortjeneste at vi fik en 2 plads med hjem, ved at hjælp mig igennem hele programmet, men hans rutine, opmærksomhed og dygtighed.
det må være hårdt, det eneste jeg kan råde dig til er at følge dit hjerte, du ved når tiden er inde..keg krydser fingre for jer begge held og lykke med det hele knus sandie
Hej Heidi Jeg har tit fulgt med i dine historier om din hest.. Og uden at kende hverken dig eller hest - eller have erfaring med blinde heste, så vil jeg alligevel her komme med mine bud på, hvad der måske kunne gøre det nemmere for en blind hest... Umiddelbart vil jeg tro, at alfa og omega, hvis en blind hest skal trives er, at den kan fortsætte et så normalt hesteliv som muligt.. Her mener jeg med både ridning og fold og ??? Og jeg vil umiddelbart sagtens tro, det kan lade sig gøre - især med den indsats, du er villig til at lægge i det.. (Har Bent Brenderup ikke også en helt blind hest??).. Jeg tror sagtens en blind hest kan gå på fold, hvis det kan arrangeres, at den resten af sine dage går på en fold som den kender - altså en fold som den også gik på inden den blev helt blind, så den kender hegnet, bunden osv. - det vil nok give den tryghed.. Derudover skal den nok have en selskabshest, som den også kender fra før den blev helt blind... så den igen føler sig tryg.. Og med hensyn til ridningen, så vil jeg igen mene, at det sagtens kan lade sig gøre, hvis man tager de rigtige forbehold - altså konstant husker, at man er hestens øjne... Og at den vil være 100 % afhængig af dig... Dette kunne jeg nok også forestille mig vil kræve en overgangsperiode.. Men jeg er altså er sikker på, at jeg har hørt op til flere historie om blinde heste, der er blevet redet.. (hvis nogen kan huske eksemplerne, så kom gerne frem).. Men det er selvfølgelig nok meget nemmere sagt end gjort.. Og jeg er slet ikke i tvivl om, at det sikkert vil være meget besværligt at have en blind hest med alle de forbehold, der skal tages... Men hvis det er det eneste, der gør den "syg", og den ellers stortrives, så kan det vel sagtens lade sig gøre at "handicap"-indrette stald + fold til den.. (ok - og her fik jeg lige en vild idé.. Tænk hvis man kunne sætte lyd på hegn.. Sådan så hesten kunne høre, når den nærmede sig hegnet på folden - lidt ligesom lyden ved lyssignaler... I virkeligheden er det måske bare det der skal til - at se lidt på, hvordan samfundet er indrettet til blinde mennesker og så få nogle idéer derigennem...) Nå, det var så bare lidt inspiration herfra..
Puha, stakkels Kæmpe og stakkels dig - måske nok mest stakkels dig, fordi du som den ansvarlige hesteejer skal tage dén beslutning, som vi alle gruer for... Du og   du kan - i samråd med dyrlægen - afgøre, hvad der er bedst for Kæmpe... Puha, hvis han så bare(!!!) havde været halt, når han var på fold, så var man jo slet ikke i tvivl om, hvad man skulle gøre... Men et skjult handicap - hvilket nedsat syn eller intet syn jo må være - dét er straks værre...
Mine forældre havde på et tidspunkt en ko der var 100% blind medfødt, vi har selv haft en avlshoppe der var 100% blind på det ene øje pga. grøn stær. Fælles for dem begge var at de fungerede super så længe de havde trygge rammer. De kunne sagtens gå i flok, også store flokke, bare det var med andre dyr de kendte. Så så længe du kan tilbyde ham trygge rammer, så synes jeg du skal lade ham leve. Hvis du en dag får behov for at flytte ham, så lad ham få fred.
ALTSÅ Heidi dog. Jeg vil sige at så længe han er glad og tilfreds så ville jeg lade ham leve, det er jo ikke "så" vigtigt for dig om han kan "rides" eller ej. Så kan du stadigvæk hygge om ham som han tydeligvis elsker, det er der ingen tvivl om. Så skridt ham selv så i får noget hygge tid sammen, 19 år er jo meget for så stor en hest der har været alverden igennem. Jeg ved godt det er svært for dig, det ville det også være for mig med Petit. Men jeg synes du skal nyde ham til han selv siger fra. evt kun starte stævner hjemme på hyggeplan så han ikke helt synker ned. Han skal måske også lige vende sig til hans hans syn på nr 2 øje ikke er hvad det har været. Tænk hvis det var en selv, så skulle man også lige tilvendes. Håber det bedste for dig og Kæmpe.
Bent Brenderups Hugin er jo et godt eksempel på en blind hest, der tilsyneladende trives og har fuld tillid til sin ejer. Så vidt jeg ved har den en boks, som den kan gå ud og ind af som den vil til en lille fold uden stød i, som den kender ud og ind. Nøglen til trivsel for sådan en hests vedkommende må være at give den omgivelser, som den kender godt, og ikke at udsætte den for nye foldkammerater. Held og lykke med det. 
Mange tak for alle jeres svar, også selv om det er utrolig svært at læse dem, fordi det er så smærtefuldt at tænke på. Selv om penge ikke er nogen hindring, er jeg næsten ved at nå smærte grænsen, med opstaldning spechal foder og div tilskud runder det 4000,- om mdr og jeg har faktisk ikke mere at give af, hvis ikke det var fordi jeg boede ved siden af mine forældre så jeg kunne få noget aftens mad, så var jeg endelig kommmet på den efiktive kur jeg længe har snakket om  Og jeg skal give yderligere 400,- hvis jeg skal have ham på en fold sammen med hans fold kammerat. Men dem finder jeg jo nok også... det havde måske været nemmere hvis den var født blind, eller hvis det ikke havde angribet det andet øje. Jeg ved simpelehen ikke hvad jeg skal stille op. Jeg tror at min umildbare plan er at nu giver jeg ham lidt tid, han er jo glad og frisk, og så vil jeg fortsætte med nussen og hygge. Men jeg har også tænkt på at han ikke skal gå vinteren i møde hvis han ikke er sig selv... Selv om jeg stadig klamre mig til et lille håb om at han måske kunne vende sig til han syn, og blive lidt den gamle kæmpe. men jeg er meget nervøs for at når han nu ikke længere kommer med til stævner og bliver redet aktivt, at han vil falde sammen, som han har gjort hver gang han har været syg af spiserrørs forstoppelse. Jegvidste jo da jeg købte ham at han skulle blive ved mig til det sidste, men jeg er slet slet ikke klar til at det er nu 
Hej Anne Godt at du tog der over for at tjekke stedet ud. Stakkels heste, men det forgår desvære nok ofter end vi har lyst til at vide. Godt at du åbnede munden om ikke andet så fik du luft, for han lyder ikke som om han lytter til andre, desvære. Held og lykke på uni. Hilsen Heidi
Er der ikke nogen du kan melde ham til i England? Der må da være nogle dyreværnsorganisationer, der vil tage fat i sagen. Eller hvad med den enegelske udgave af Rideforbundet? Barring er også forbudt i England.
Hej hej. Der er en dyreværns organisation i England, der hedder RSPCA, og de tager sig af alle sager med dårlig behandling af heste og andre dyr.. Her er en internet adresse:  Synes virkelig du skal tage kontakt til dem og fortælle, hvad du har oplevet og vise dem billederne... Det er da synd for de stakkels heste  Giv en update når du ved mere. Mvh Trine
det vil jeg også mene, du har billederne, så meld ham dog, for han forsætter jo...  godt du ikke tog over og så det inden du sagde ja til noget, og hvor var det synd for ed... Held og lykke på uni..:)
Hold da op   en historie. Det lyder som en helt krimi du har været igennem. Sikke en DUM idiot - alle kan sku da ride med en kandar. Så kan mine ikke-hesteveninder da også få en hest ned med nakken. Et svin uden lige at barrer hesten på denne måde. Er det egnetlig lovligt i England ? :s Godt du sagde ham et par vise ord og skred.  .. Pyha ha nej - send de billeder ind til noget orgination så de kan tjekke ham igennem i sømen, han lyder ikke særlig rar. !
I dit indlæg lyder det bare som om at du ikke orker og kun måske overvejer at sende billeder.. og så ellers kun melde ham til det sted der fandt dig jobbet... men godt at høre at det ikke var meningen.. Jeg havde dog nok ringet allerede mens jeg var på stedet... men der er vi jo forskellige..
Hej Anne Det gør mig ondt, at du har fået sådan en oplevelse, og især for hestene som er der over   Godt nok nogle dumme mennesker  Kan godt forstå, at du har en masse at se til lige her og nu, så det er en god ide at vente med at melde dem. Held og lykke på uni. Hvad vil du læse? Det gør mig ondt,at det med heste ikke bliver til noget, men kan godt forstå dig efter de oplevelser, du har haft dig    Mvh. Line
Din stakkel  Det lyder virkelig som en dårlig Wendy-historie (hun opdagede vidst også noget lignende i England   ) Jeg bliver mere og mere bange for at rejse ud i verden for at arbejde med heste et år, det er 3. gang på en måned jeg hører en lignende historie - dog er din om mishandling den første, HELDIGVIS! Et stort trøstekram herfra, og held og lykke med din studiestart, hvad skal du igang med?
hej.. er ny på HN.. men vil lige have et ord med på vejen.. undskyld, men hvad F... er det for en behandling af de kæreste dyr i verden  jeg kommer simpelthen til at koge invendig...!!! men bortset fra det, så kan man da sige at du blev afklaret i forhold til uddannelssted.. 
Line: Ja, saftsusme en dum mand - og det er sagt meget, meget, MEGET mildt!   Jeg er netop idag blevet indmeldt på SDU(Syddansk uni) på Erhverssprog og international erhverskommunikation med engelsk og tysk  Helena: Det er sjovt du siger det - kan nemlig også huske en gammel Wendy-historie om en mand der brugte barring - og kom itanke om den ovre i England da det stod på  Anja: Ja, det må man jo sige jeg nu er 
Det var da godt nok en ubehagelig oplevelse, du har været ude for. Men godt at du sagde nej til jobbet og ikke lagde skjul på din mening. Jeg har selv oplevet et par ubehagelige "trænings"metoder i en stald i USA. Bl.a. en pisk med små søm i flappen for enden (jeg så den dog aldrig i brug). Og et par ponyer som måtte stå med indspændingstøjler på i boksen i en times tid. Da jeg spurgte hvorfor, fik jeg det svar, at de skulle "holdes nede og kende deres plads"!!!   Det var en ponymor med lidt for store ambitioner på hendes datters vegne!
er meget normalt. man kan betale sig fra det på opvarmningen. 5 pund for forben 5 pund for bagben 10 pund for både for og bag
Dette er et langt indlæg som er skrevet med bekymring, en masse tåre og forundren. -Dette er ikke skrevet for at hænge vores dyrlæge ud, men for at finde ud af om andre har oplevet noget lignende. I mandags afleverede jeg mine to dejlige hunde plus en hunkat som alle tre skulle steriliseres. Det hele forløber godt og vi får dem alle hjem mandag eftermiddag. Tirsdag morgen rammer det første uheld os, 3 af kattens sting er gået op og ja, synet var absolut ikke venligt at se, da der er "noget" der hænger udenfor, som absolut ikke skal hænge der! Afsted til dyrlægen med det samme, og hun bliver opereret om, da de vurderer der er en fejl på tråden som er anvendt.. Katten bliver der natten over da hun tisser blod, så de ville gerne observerer hende.. -Det er fint nok, vi får katten hjem onsdag som har det super! Fredag er den gal igen. Stella´s sår væsker meget, der kommer lidt gult puds ud og det virker meget sårbart. Jeg ringer til dyrlægen som ber os komme med hende, og det gør vi. Han siger det er vævsvæsker som er normalt. Vi får en antibiotika-kur med hjem til hende, som hun skal være på og så skal alt være godt igen. I dag rammer det værste os så og jeg kan ikke skrive det uden at tårene triller ned og kvalmen melder sig. Vi havde været ude og handle, været væk i max 2 timer og da vi kommer hjem og Money´s mave omkring såret hævet op, og det væsker rigtig meget. Jeg ringer ind til Københavns dyrehospital som har vagten, og vi skal komme med det samme.. Da vi ankommer går jeg om for at tage Money ud og dér ser jeg synet. Hendes sår er gået helt op og alt hænger ud af hende som en rød håndbold. Thomas kommer om, og holder hende, mens jeg får fat i hjælp, for det skal gå stærkt! Dyrlægen kommer ud, og skynder sig ind efter noget bedøvelse som vil slå hende ud med det samme, så hun kan blive flyttet uden smerter. Thomas får hurtigt forklaret dyrlægen det hele og de blir enige om at han skal hente de to andre tøser så de kan blive tjekket igennem.. Han får opereret Money og der er betændelse så han er tvunget til at sy det sammen i musklerne i stedet for bugvæggen, mener jeg han kaldte det for. Han tjekker de to andre igennem og siger at det ser fint ud, for i guder jeg var/er bange for at have dem hjemme, for hvad hvis det sker herhjemme?? Dyrlægen inde på Københavns siger dog at det ser rigtig godt ud og han vil sende dem hjem med god samvittighed. Money skal blive derinde i 4-6 dage da hun ligger med dræn i maven og ja, jeg er blevet bange, så jeg tør ikke få hende hjem før det er helet meget op, for springer det op igen, er der kun en vej, og det er aflivning.. Er der andre som os, der har oplevet lignende i forbindelse med sterilition? Vi er bange, rigtig bange.. Dyrlægen fra KBH af vil i morgen ringe til vores dyrlæge for at spørger ind til hvad der kan være gået galt. Jeg vil bare så gerne have min dejlige Money i hel tilstand, for hun har oplevet nok skidt i hendes korte liv, og vores intentioner omkring de skulle steriliseres var jo slet ikke at de skulle havne i dette smertehelvede som de alle 3 har været igennem nu. Til slut vil jeg be Jer om at krydse fingre for Money, for det ser stadig ikke helt godt ud.. Kærlig hilsen, Thomas og Helene
en omgang - krydser fingre for at Money kommer sig uden mén.
Puha for en omgang, stakkels dyr, Kan godt forstå I er bange, det ville jeg helt klart også være. Krydser alt for at alle tre kommer sig.
Man bliver hvis aldrig helt voksen.. nogle gør måske, men jeg er ikke en af dem. Men jeg husker så tydelig da jeg så filmen HUNDEHVALPEN SILVER på VHS for første gange. Jeg var helt solgt  Det endte selvfølgelig at jeg købte (dengang) alle fire film på VHS og jeg har set dem flere tusind gange, kunne alle hunde navne og endda også start sange på japansk.. var virkelige vild med det, kan man rolig sige. Og nu er de udkommet på dvd film.. hvor FANTATISK er det ikke lige (selvom det nu er nogle år siden jeg var tossede med det, men det er jeg hvis ikke vokset fra hi hi...).. og min dejlig kæreste har lidt købt fire af de dvder der er udkommet. Men jeg vil høre om det måske kunne tænkes at der var flere herinde der kender den serie? Og måske også er en af de der hemmelig-voksne fans af den? Knus Louise
Hej, er der nogle, der ved om man kan komme i praktik hos en hestemassør i trekantsområdet, eller bare kender/ved hvor der er nogle hestemassører?  På forhånd tak 
Hej alle jeg har ikke været "her" så længe, men har læst flere af jeres indlæg med stor interesse.. Er der andre end mig, der synes det hænger lidt med at få ordentlig afslutning på historierne? Der er flere gribende historier om sygdom, utroskab, flytning , karriereskift osv... Jeg mangler afslutningen... Blev du rask, blev parrene skilt, flyttede du, greb du drømmen osv osv.. Den nysgerrige...
flere gange de sidste par år nævnt i realateret indlæg at jeg har haft brækket ryggen og hvor trist det var med at skulle igennem arbejdsprøvning med adskellige udsættelser, nye jobkonsulenter, socialrådgiver osv osv...men så blev jeg efter knap 1½ i denne tumuldt visiteret til fleksjob og har nu for ca en mdr siden fået mig et rigtig arbejde som fleksjobber på 20 timer om ugen som jeg er blevet rigtig glad for, for de hænger ikke ligefrem på træerne  Så der var da lige en happy ending fra mig, ihvertfald på det jobmæssige punkt...arbejder stadig på kærligheden 
...   Du kan da godt lige få halerne fra mine beretninger (i vilkårlig rækkefølge). - Jeg skrev jo meget om mine ulidelige kærestesorger for en måned siden. Der er så, som sagt, gået lidt over en måned nu... og jeg er da overlevet indtil nu   Men slet, slet ikke oven på. - Alle mine overvejelser mht. at flytte Tulle blev gjort til virkelighed. Jeg tog hende med mig til "storbyen". Så fulgte jo historierne om den nye floks modtagelse af hende... Hun fik mange bank, den stakkels lille, men nu går de alle sammen sammen hver dag, og der er slet, slet ingenting. Og hun er i øvrigt faldet super til  . - Projekt ny date til min kanin Simba, efter hans elskede soulmate Lille My døde sidste år endte jo med, at vi fandt en rigtig sød lille løvehovedkanin. Han blev døbt Rafiki, og Simba og ham kunne IKKE enes! Det kan de stadig ikke, desværre. Her i efterårsferien bliver den lille kastreret, og så ser vi lige på det... men ellers skal vi til at lave nye bursystemer, så de kan gå hver for sig og stadig have masser af plads at boltre sig på  - Min opflaskede rejsemis, som jeg også har fortalt lidt om herinde, rejser stadig med mig frem og tilbage. Han trives utroligt godt, selvom de var de færreste der troede han ville kunne holde til alt det rejseri.  Det tror jeg vist var det. 
jeg har ski ingen happy endings endnu. Jeg håber på Ponyen kommer i tilridning efter yderligere skade nu her.. Kryds fingre. Jeg er ikke videre med arbejdsprøvning - jeg håber og venter, men går på KVIL pt. Vi fik byttet hoppen til en anden, men det er ikk helt klarlagt hvor smertefrit det er gået endnu heller. (bøvler lige lidt der pt af visse grunde) Såeh derfor ikk noget herfra endnu*S*
er lige blevet kåret som danmarks sjoveste vits! En mor stod i køkkenet og kunne derfra høre sin søn lege med tog i stuen. Hun bemærkede at toget stoppede og hørte drengen sige: "Alle i lede røvhuller der skal af må nu nok heller skynde jer af helvede til; og til idioterne der netop står på kan jeg kun sige - se så at få røven med jer, vi skal jo videre".  Den chokerede kvinde skyndte sig ind i stuen og sagde: "Vi bruger sandelig ikke den slags sprog her i huset. Som straf må du gå op på dit værelse i to timer. Derefter kan du lege med dit nye tog igen, HVIS du taler ordentligt".  To timer senere leger drengen igen med toget. Toget stopper og hun hører sin søn sige: "Til alle passagerer der nu forlader os vil jeg sige, tak for at i rejste med os og husk endelig al jeres bagage.. Vi håber i har haft en behagelig rejse". Hun hørte drengen fortsætte: Til vore nye rejsende vil jeg ønske dem velkommen ombord, vi skal gøre alt hvad der er os muligt for at i vil have en behagelig rejse. Venligst find et sæde inden vi starter".  Moderen begyndte stolt at smile da hun hørte drengen fortsætte: "Og er der nogen af jer røvhuller der er sure over at vi i dag kører med to timers forsinkelse kan i gå ud og tale med den fede kælling ude i køkkenet". Annette
Ha, ha, Ha, Ha! Synes begge vitser var gode... Hehe..
Sjove vitser begge to. Grinede af dem begge to  Denne her kan jeg nu også godt lide: Tre kvinder var gået bort og kommet op til himlen. Skt Peter tager imod dem ved perleporten og fortæller dem om himlen.  "Og så har vi egentligt kun en regel. Træd ikke på ænderne."  Himlen var FYLDT med ænder. Du kunne ikke tage et sikkert skridt, og den første kvinder fik hurtigt og uheldigt trådt på en and. Skt Peter kommer gående med den grimmeste mand hun nogensinde har set. Han lænker ham fast til hende og siger "Fordi du trådte på en and, skal I være sammen i al evighed."  De andre to kvinder er bange nu. De passer godt på, men den anden glemmer at se sig for i et øjeblik og får trådt på en anden. Skt Peter kommer med endnu en tudegrim mand, lænker dem sammen og siger: "Nu skal I være sammen i al evighed."  Den sidste kvinde klarer sig godt. Der går lang tid, og himlen er jo et dejligt sted selvom der er ænder, og så en dag kommer Skt Peter med en vidunderlig skøn mand. Han er det smukkeste hun nogensinde har set og er helt mundlam da Skt Peter lænker dem sammen og siger: "Nu skal I to være sammen i al evighed."  "Jamen... hvad har jeg dog gjort, for at gøre mig fortjent til dig?" Spørger hun den smukke mand.  "Tja. Jeg ved ikke med dig, men jeg trådte på en and."
synes nu den med ænderne var bedst 
4 nonner var døde, og kom til sankt peter. Han ville gerne vide, om de nogensinde havde rørt ved en penis, og bad dem stille sig op på række. 1. nonne svarer meget genert, at hun engang havde rørt ved en med sin finger, "godt" sir sct.peter, "gå hen og dyp din finger i vievandet, så må du gerne komme ind" nonne nr. 2 sir at hun engang havde rørt ved en med hele hånden. "ok," sir sct.peter igen,"du går hen og dypper hele hånden i vievandet, så kan også du komme ind" pludselig er der et vældigt postyr, nonne nr 3 og 4 er kommet op og slås. "hvad er der dog galt?" spør sct.peter. "I skal jo holde køen" "ja!" udbryder nonne nr. 4. "men jeg nægter at gurgle hals i noget hun har dyppet røven i!!!" og så var der manden der døde og kom i helvede. Han gik rundt og troede ikkke sine egne øjne: nøgne kvinder og øl i stride strømme. Han gik hen til en mand der sad med et krus øl i hånden og en kvinde på skødet og sagde "dette kan da umuligt være helvede?!?" "Jo," svarer manden med øllen og kvinden "for krusene her har hul i bunden men det har kvinderne ikke!!"
Jeg har gennem længere tid trænet RIGTIG meget negativ forstærktning med min hest. Det er bare gået så meget fremad og han er blevet rigtig lydig for de negative signaler, har faktisk overvejet, når han er rigtig god til det med pres, og det er han faktisk efterhånden, at så vil jeg prøve at købe en klikker og så klikker-træne ham, så forstærkningen også bliver positiv. I dressuren fungerer alt bare super, men det er bare som om at jeg ikke rigtigt tør hoppe ud i det med den klikker. Jeg har bare lært så meget efterhånden negativ forstærkning, men ikke postiv. Måske er det fordi jeg kun har læst om det her på HN. Jeg synes det kunne være skægt at klikkertræne min hest, fordi han er så arbejdsivrig, men kan man godt selv gøre alt det der uden træner ? Jeg synes det kunne være skægt at lære ham et par små cirkustricks efterfulgt af en kommando.. Men jeg tør bare ligesom ikke rigtigt, hvem gider give mig et ordenligt los i min bagdel så jeg tør ?
sikke en oplevelse...godt du ikke valgte at blive der mvh sandie
hejsa anne sikke en oplevelse- godt du takkede nej til jobbet og fedt du havde omtanke nok til at få taget nogle billeder. hvis du skal have hjælp med at få skrevet/formuleret et brev på engelsk så giv lyd!!! (ikke fordi jeg ikke tror du selv kan, men mere at du lige nu virker til at have supertravlt med masser af andet papirarbejde) kh pernille
Puha, det lyder som en rigtig grim oplevelse. Godt du fin tjekket stedet ud før du skrev under på nogen kontrakt! Som du andre siger, så synes jeg helt klart også du skal indberette det - for hestenes skyld!!  Ved ikke om du kan huske mig, men var på ridelejr med dig og din søster for mange år siden på Sindbjerg!  Du red på Max, jeg har havde min gamle hoppe Fleur med! Held og lykke med uni!
jeg har et job på hånden, hvis du hellere vil rejse alligevel... Ærgeligt med dine oplevelser.
Anne --> Ja, det er godt nok ved at være mange år siden. Vidste faktisk godt at karen havde redet på Fleur, rideskolen lånte hende det år de var ramt af sygdom. Men jeg har desværre ikke Fleur mere, jeg solgte hende for 2-3 år siden, sidste sommer fandt jeg ud af at hun var blevet slagtet pga. spat i bagbenene 
Jeg er ked af at høre, at du har haft en dårlig oplevelse i England. det er møg-ærgeligt...Håber istedet du kommer rigtig godt igang på uni! Og så ved du jo hvor der står en hest, der rigtig gerne vil have en sød og dygtig rytter som dig, hvis du skulle have lyst   ... Kærlig hilsen Ditte
en ubehagelig oplevelse i har fået jer  Jeg er altså dybt rystet?? Lyder lidt i mine ører som om at jeres dyrlæge har haft lidt for travlt? GODT at i har fået hjælp til dem alle tre - og du kan tro jeg skal krydse alt hvad krydses kan, for at Money også kommer sig fint, og snart er hjemme hos jer igen. Jeg synes i den grad i selv skal tage en snak med jeres dyrlæge, og jeg håber ved den søde grød ikke at i skal betale for de ekstra besøg i har været nødsaget til.
TJRB: Katten har haft krave på og de har alle tre været under opsyn af mig nærmest 24/7... Xtiny: Om dyrlægen betaler noget, eller slår noget af prisen ved jeg ikke. Vi har da snakket om at vi mener de skal dække det i dag og Money´s ophold på Københavns dyrehospital, men gør de ikke det, ja så gør vi det selv, og finder så en ny dyrlæge. Christel: Dyrlægen fra kbh ville ringe til vores dyrlæge i morgen tidlig, så vi skulle ikke selv ringe.. Jeg håber så inderligt at vores dyrlæge ringer til mig i morgen, personligt og forklare hvad og hvor det er gået galt.
Nu var det ikke mest slemt med katten, men med hunden i dag, hvis mave var kommet ud gennem såret.. Katten´s sår ser fint ud og heler fint, siger dyrlægen fra kbh som lige har tjekket hende da vi bedte om at få dem alle tjekket igennem... Hvor fejlen ligger aner jeg ikke.. Desværre!
Puha, sikke en oplevelse.  Ved du hvorfor de ikke blev syet med indvendige sting ?  Det gør vi altid på mit arbejde, det mindsker risikoen for at det går op og dyrene kan ikke pille i stingene.  Desværre sker der fejl, eller dyrene slikker/bider for meget i operationsområdet. Jeg håber at de klarer sig godt allesammen -Dorte
... kan være en værre omgang. Min kat blev steriliseret da hun var omkring 2 år gammel. Indtil da havde hun fået p-piller (hvilket jeg ALDRIG vil give en kat igen). Hun havde det glimrende da vi kom til dyrlægen, men da jeg hentede hende fortalte de at hun havde været propfyldt med betændelse indvendigt - og ingen kunne se det på kattens opførsel eller andet (stakkels mitte - hun har sikkert haft det elendigt og skjult det). På grund af den voldsomme betændelse havde det været en meget kompliceret operation, men de mente at alt burde være ok hvis vi tog hjem og fortsatte med den meget aggresive pennicillinkur de var begyndt på. Katten kom hjem og virkede nogenlunde normal - som de nu er når de stadig er halvbedøvede. Næste dag da hun burde være ok, var hun meget mat og stille og morgenen efter igen så jeg at flere af stingene var gået op! Den morgen SKREG katten af smerte da jeg måtte flytte hende ind i transportkassen. Ned til dyrlægen igen - meget forsigtigt! De kunne konstatere at betændelsen IKKE var slået ned, og at årsagen til at stingene gik op var at huden rundt om dem var ved at rådne (sådan udtrykte de det) De måtte operere om, og starte en endnu skrappere penicillin kur. Jeg hendede hende dagen efter, hvor de fortalte at de havde prøvet flere gange, men det havde været som at sy i blødt smør - så de havde måttet fjerne stroe dele af hendes maveskind. Dæ næste par dage var kritiske - den første dag kunne hun ikke komme ud af transportkassen, så jeg lå foran og prøvede at få hende til at spise lidt og drikke noget vand. Hun var skrækslagen for overhovedet at blive rørt ved, så det må have gjrot MEGET ondt. Jeg var på det tidspunkt overbevist om at hun var ved at dø, og ringede til dyrlægen for at få dem til at komme og gøre en ende på det. De mente at jeg skulle give hende et døgn - hun kunne godt tåle at bare ligge i kassen, og jeg behøvede først give hende første pille dagen efter (de havde jo givet hende et par heftige sprøjter) Der var dog en forholdsvis hurtig fremgang, og kort efter var hun helt fin igen. Hun har stadig arene på maven - maveskindet er helt knudret der hvor det var - men hun har det fint og er nu over 11 år gammel. Dog er det stadig meget problematisk at tage hende til dyrlægen. Jeg tror at hun husker lugten og forbinder den med den smerete og skræk hun har oplevet. Jeg har i mange år været heldig at have staldkammerater der var dyrlgæer og der kunne komme hjem til mig og vaccinere hende - men dem har jeg ikke mere. Sidst måtte jeg tage hende til den lokale dyrlæge, da ingen kunne overtales til at køre ud for at vaccinere en kat  Nala var rædselsslagen og temmelig klar til at forsvare sig. Først prøvede dyrlægen med bare at have handsker på - men det endte med at vi måtte HÆLDE katten fra transportkassen og over i et aflivningsbur (dem de bruger til vildkatte) hvor hun så - med stort besvær - fik sin vaccination. Sjovt nok ville dyrlægen ikke tjekke hendes tænder eller øvrige helbred, men mente at hun lød "ganske frisk". Efter vaccinationen blev hun hældt tilbage i transportkassen, så vi kunne komme hjem. Hun havde nået at skide af skræk flere gange  Dyrlægen lovede mig at når/hvis jeg igen får brug for dyrlægebesøg kommer han hjem til mig - jeg skal bare huske ham på denne episode! Jeg håber at dine dyr snart kommer sig over operationerne - og at ingen af dem får samme forhold til dyrlægebesøg som Nala har.
De var syet med indvendige sting.  De har alle tre haft kraver på, medmindre vi har taget dem af for at de skulle kunne vaske sig og holde sig rene og det har været under opsyn fra os af, så vi kunne stoppe dem hvis de begyndte at slikke i såret og de har ingen af dem prøvet på.
Det lyder slet ikke sjovt heller..  Vores dyrlæge har intet nævnt om at alle 3 skulle ha betændelse inden de gik igang, og det burde de da ha opdaget...???
Ok, jeg håber at du får klarhed over det med din dyrlæge. -Dorte
Jeg skulle ikke have læst denneher tråd :'( Vores to dejlige mivser skal steriliseres hhv. kasteres i morgen, og jeg har i forvejen dårlige nerver over det. Vores dyrlæge er hammerdygtig, men jeg synes bare snart jeg har hørt så mange grimme historier om kastrationer/neutralisationer hos flere forskellige slags dyr. Hvordan skal vi få vores to turbo-miver til at slappe af så de ikke kommer ligesådan afsted?
Stakkels dyr og ikke mindst stakkels jer. Jeg håber at i alle kommer over denne grimme oplevelse uden alt for mange men på pysken. Har du hørt fra din dyrlæge eller hvad sage de inde på dyrehospitalet? Jeg krydser finger for jer. Hilsen Heidi
Desværre når de anvender noget tråd der ikke holder. Har selv oplevet det. Tina: Som regel plejer de at holde sig i ro, for de får kun smertestillende den ene gang når de er opereret, og ellers ikke mere. Netop for at holde en turbo killing i ro. Snak med din dyrlæge. Det lyder virkelig som en grel sag, håber virkelig ikke det er fordi de har brugt noget mindre rigtigt tråd. God bedring til dem alle.
Uf for en grim oplevelse... håber den ender godt...  Min kattepige blev steriliseret for 2 år siden... hun blev syet med indvendige sting der forsvandt af sig selv.. og udvendige sting der skulle fjernes... efter 1 døgn fjernede hun selv de udvendige sting (dyrlægen mente ikke at hun behøvede en krave   ). Da jeg ringede ned og fortalte hun havde fjernet stingene selv, men at såret ikke gabte, ja så sagde han at de indvendige ville holde på det hele, så jeg skulle bare holde øje med det og hun måtte ikke slikke for meget... Heldigvis gik det godt her... alt groede fint sammen...
Ja der er sket en del..   Jeg har fået snakket ud med min egen dyrlæge i dag og han var så ked af det og de havde fundet frem til den eneste fejl der kunne være, var på snorren der er brugt på dem alle tre..  Jeg har været inde og besøge min dejlige Money i dag og har gået en lang tur med hende og aftalt med dyrlægen der at jeg får hende hjem når drænet er fjernet og vi kan se det kan holde.. Jeg er ked af min historie har skræmt mange, men blev bare nødt til at spørger om andre har oplevet lignende.. Jeg har talt med flere dyrlæger i dag som aldrig har oplevet lignende, altså at det går galt 3 gange..
... på denne tråd ??  Tror mange er interesserede i, hvordan det går med kaninen. Mvh. Lisbeth
Jeg har skam alle 4 silverfilm på Vhs   Har ikke fundet dem til en rimelig pris på DVD endnu, men så snart jeg finder dem, så har jeg dem også på DVD  Jeg synes det er nogle fede film, fordi de samtidig med at være tegnefilm også er ret barske, og det er en ret fantastisk historie.   Jeg har haft en del mareridt om bjørnen akakabuto (staves?) men det er jeg heldigvis vokset fra   Har altid, lige siden jeg så dem, drømt om at få en "silver-hund" (en eller anden form for husky eller slæde hund) om det nogen sinde bliver til noget, kan jeg ikke sige. Mvh Sandra
Enorm stor fan  Set dem lige siden jeg var lille, har dem alle på VHS, men ville gerne have dem på DVD, bortset fra at det skulle være enormt dårligt med stemmerne på DVD'en. Kan også alle navne og sange osv 
... tydeligt Silver-filmene... Nogle barske men også rigtig gode tegnefilm  Mig og mine veninder legede altid Silver og co. da vi var små 
Jeg husker også Silver. Super tegnefilm. Er der ikke en omkring Hadsund der har VHS-filmene som de vil låne ud?
Jeg melder mig også ind i Silvers fanklub for hemmelige voksen-fans 
Uha ja! Jeg melder mig også straks ind i fan-klubben!!! Jeg var simpelthen vild med de film da jeg var lille, og har stadig alle 4 på VHS. De er fuldstændig slidt op efterhånden  Fantastiske film 
Jeg er kæmpe mega fan af den tegnefilm-serie...Uhhh kan huske jeg havde en veninde engang der havde dem på VHS, og hver gang vi var sammen plagede jeg hende om at se dem  Vil også rigtig gerne have dem på DVD, men er det virkelig rigtigt at lyden er dårlig på DVD i forhold til VHS???
jeg melder mig også under fanerne her   jeg har set serien på DVD (måtte ikke lavet noget efter jeg aborterede, så hvad var bedre en Silver   ) nå men jeg er en smule skuffet over stemmerne på DVD'en, de er meget bedre på VHS, til gengæld er der kommet flere scener med på DVD'en, hvilket er rigtig godt.. lyden synes jeg er bedre end VHS'en, men smag og behag er jo forskelligt.. har forresten set at man i perioder kan købe Silver på QXL til rimelig pris 
Ja jeg er helt klar også fan af Silver, de film er geniale! Har SÅ mange gange set dem "dagen derpå" med tømmermænd   Så vidt jeg ved er Silver ikke en Husky men en Karelsk Bjørnehund *S* Linda.
Silver er da en Akita  Og jeg kan huske da jeg var lille at jeg gerne ville have sådan én bare pga. den tegnefilm   Dengang vidste jeg ikke engang om det overhovedet var en rigtig hunderace *lol*
jeg var total fan af silver den gang hehe, havde alle fire vhs, og de blev vist set så meget at de gik i stykker. Silver er en akita, de siger de i en af de første vhs film at han er. Vores hund kom så også til at hedde Silver, selvom han var en amstaff og var brun hehe, men jeg var altså heller ikke meget mere end 5 år den gang hehe. Hvor kan man købe de dvd-er og hvor meget koster de egentligt ?. kan huske at jeg især var betaget af Cross og altid var hende når vi legede silver hehe.
Jep - jeg er også totalt fan af Silver-filmene. Jeg har også hele DVDboksen, dog med svenske undertekster og japansk tale. Den danske udgave var nemlig ikke udkommet på det tidspunkt. Kan man ikke høre den med japansk tale og danske undertekster i den danske udgave? Hvis man kan - så gør det, det japanske lyder rigtig godt hihi. Simi: Daisuke staves sådan ja, MEN - det udtales Daiske på japansk - muligvis derfor de også siger det sådan i den danske udgave? Og ja - Silver er da en Akita 
.. der er så mange anrde, der har det på samme måde  Man kan købe dvd film i de fleste butikker... hvis man søger på nette er der mange steder de sælges. De koster 150 kr pr stk. Så hvis man skal have alle fem film med i alt 21 afsnit bliver det jo 750 kr. Har ikke set dem billigere... men det bliver de måske med tiden.
Kan man købe 2'eren Ginga densetsu weed på dvd herhjemme??? den vil jeg nemlig vildt gerne se...
Ja, jeg kunne også godt tænke mig at se 2'eren, med Silvers søn Weed. Men er den pengene værd??
har også haft de film, og de var mine favoritter da jeg var barn  Desværre har min mor dog solgt dem siden   Så jeg vil da ihvertfald overveje om ikke jeg skal købe dem på dvd,så jeg har dem igen   og genopfriske minderne...
Ja,jeg er også fan. Jeg har også de 4 vhs'er og har bestilt den fine box der kommer til oktober/november med alle afsnit (uncut og ucensureret)  Den kan købes på cdon.com -hvor man også kan købe de "almindelige" afsnit. Selvfølgelig med dansk tale og dansk tekst.
I må have det ligesom mig, at der bare er nogle lyde som man får gåsehud a... jeg kan ikk ha negle der kører ned a en tavle, eller blikspand.   bare tanken... uhhh... det betyder også jeg ik kan fordrage at file negle.  hvilke lyde kan give jer gåsehud..??
Hysteriske børn og den hyletone vi har fået i bilen efter udstødningen blev skiftet er begge pænt irriterende. Og MYG. :Pia
min bror kan f.eks ikk ha lyden a avispapir der blir revet over.. så står han nærmest og ryster  - vi har nok alle vores små særheder...
Den med neglen på tavlen kan jeg hoppe med på *brrr* Og så kan jeg også få kuldegysninger af at røre ved fx lerkrus som ikke er glacerede eller hvad det hedder, altså hvor overfladen stadig er lidt ru   *dobbelt brrr*
Når jeg er på Mc Donald, kan gå fulstændig i selvsving over bibberen der bare bliver ved og ved når pomfritterne er færdige. MVH Marianne
Den med neglene ned af tavlen er bare hade lyden Men lyden af en der BIDER af en sodavandis kan også give mig kuldegysninger, bare af at tænke på lyden for jeg kuldegysninger  Og så tinitus lyden, eller små børn der græder og skriger... Puha
Jeg kan ikke udstå fløjtelyde (specielt folk der går og fløjter) eller lyden af at file negle.   Det kan få mig helt op i det røde felt...
Jeg kan ikke klare lyden af folk der spiser støjende! Feks smasker når de spiser, eller gumler på feks rugbrød! Det gør mig vanvittig irreteret.  Ellers er der: Når folk skærer tænder i søvne og dertilhørende smasken. En myg eller flue der summer rundt. Lyden af raslende slikpapir i biografen. Det var lige hvad jeg kan komme i tanker om.
jeg kan   folk der hvisker. det er meget mindre distraherende når folk taler sammen i et dæmpet toneleje. Hvisken løber mig koldt ned af ryggen - jeg zapper også på tvet hvis der hviskes i en reklame eller lign.
wondermom, du må arbejde på McDonalds så   Jeg har arbejdet der 1,5 år og jeg lover dig man bliver imum over for lyden og høre den sket ikke. Man lære at lukke af for de lyde Jeg kan overhoved ikke røre ved vat! Jeg har aldig kunne, jeg får det så skidt. det mærkeligt.
... Jeg kan nikke genkendende til de fleste af tingene. - tavlen - lerkruset - bestikket - vat der bliver hevet fra hinanden og den værste.. Den lyd der kommer når men graver i strandsand med fingrene. Uhhhrrr. især hvis det er vådt! Puha!
Når folk berører bestikket med deres tænder ved spisning  Metal mod metal, fx når man skærper en kniv med et strygestål  Begge dele er gåsehudsfremkaldende og kan næsten give muskelkramper af ubehag 
Hej Den der med neglen på tavlen er jeg absolut heller ikke fan af - puha, hvor er det bare klamt!  Men jeg synes nu heller ikke så godt om den lyd min bil siger, når jeg har startet bilen og har åben dør. Bip, bip, bip... *Arghr* En irriterende lyd!
Først og fremmest, folk der brækker sig. Den klammeste og ja, den værste lyd jeg kan komme på! Eller knive mod hinanden. argh
lyden af at brække noget inde i sig, den dybe lyd af det knæk der kommer fra en knogle... og så hystade unger der ikke for deres vilje.. samt et hysterisk højt vrinsk lige ind i øret... og snorken... og en prut hvor det rigtig lyder som om der er sovs med..
Jeg kan simpelhen ikke udholde lyden af vat (sådan nogen man skal hive ud af en pose. Jeg kan heller ikke holde ud at høre/se når folk tørre fingre af i køkkenrulle eller papirservietter. Jeg får gåsehud over hele kroppen og begynder at savle   Det er faktisk nok at tænke på det, så starter festen...
Hvor skal man begynde: -hunde der drikker vand eller slikker sig i skridtet.  -folk der spiser noget der knaser.  -at røre ved vat.  -den lyd bilen siger for at man skal huske selen, dingding dingding dingding.   (kører aldrig uden sele) -folk der overdrevent "bunder" en sodavand.  -katten som beslutter sig for at skrige et miav lige ind i øret på én..  -og den værste lyd af dem alle, VÆKKEURET!!! 
Ja, kære Hn'ere... Her er et spørgsmål som har fået en vis HN'er til at ligge søvnløs kl. 6 om morgenen   Og givet mig selv grå hår i hovedet. Vi leder efter et helt bestemt ord der rimer på venner... Og vi kan ikke huske hvad det er for et   Det er ikke tænder, kender, sender, antenner, nænner eller hænder... Og kan simpelthen ikke komme på flere. Så kære kreative HN'ere... Kom med bud! 
Noget gjorde at jeg kom til at tænke på den firbenede ven jeg havde engang, som nu går og græsser på den anden side af regnbuebroen... Før Figo, før Jay-Jay, før alting... Stod der en frustreret, syg og aggresiv hest i stalden. Det var dig... Du havde været så syg, så syg, og du var ikke en hest der egnede sig til boksro... Så du bed og var aggresiv mod alle. Jeg var selv bange for dig på det tidspunkt. Da du fik det bedre efter flere måneder, blev du en helt anden hest... Du kom på sommerdøgnfold, kom ud og blev stimuleret, fik en sød part... Og du blev så livsglad at det var helt rørende. Jeg begyndte at hjælpe til med genoptræningen og pasningen, og fortsatte med det at hjælpe, til den dag du døde. Jeg opdagede hvilken hest der havde gemt sig på bunden af al frustrationen... Den mest kærlige og unikke hest man kunne drømme om. Jeg kom til at holde SÅ meget af dig... Jeg holdt mere af dig end af min egen hest, erkender jeg nu. Vi kunne ride i flere timer gennem terrænnet, bare skridte af sted i vores egen verden... Du havde ALTID ørene fremme, og det var svært ikke at mærke hvor glad du var for at komme ud på turene. Og jeg nød det mindst lige så meget. Men desværre skulle tingene gå sådan, at skaden i benet brød op igen. Du fik så ondt, dit humør blev værre... Der var ikke mere at gøre. Tirsdag d. 06/12 2005 forlod du os, jeg var fuldstændig knust... Selvom jeg var så ked af det over at du ikke var der mere, skete der det en måned efter, at en vis palominofarvet quarter stjal mit hjerte fuldstændig... Jeg tror ikke på skæbnen, og dog... Jay-Jay (og sidenhen Figo) er her nu, så derfor kan jeg tænke tilbage og mindes alle de gode ting. Tak for det år jeg havde æren af at kende dig, tak for alle de gode minder, der er så mange... De færreste ved hvor meget du betød for mig, men jeg tror du gjorde.
Ja, der er bare nogen heste, som løber med ens hjerte, osse selv om man ikke får lov til at beholde dem så længe... Min søsters lille shetter på 4 år har lige forladt os, alt for tidligt... Det er stadig ikke rigtigt til at fatte... Men efter som han dødede på folden lige pludseligt, fik vi ikke sagt rigtigt farvel... Nåede heldigvis at kende ham i 2½ år, men det var alt for lidt... Men det bliver dejligt, når sorgen ikke mere er så tæt på overfladen, så jeg igen kan tænke på alle de gode oplevelser...
Ja - efter et års stilstand sker der rent faktisk noget i kærlighedeslivet her - og selvfølgelig ender det i noget ROD !! Sagen er den at jeg for en lille måned siden mødte denne her ret søde fyr. Vi snakkede super godt sammen og efter lidt tid endte vi også sammen. Dejligt dejligt. Han tog så til Færøerne og så var det at lille jeg kom til at tænke - og da drengen her så skrev på sms at han elskede mig gik jeg helt i baglås - det kan jeg slet slet ikke forholde mig til.. Jeg havde inden han skrev det også tænkt på at jeg ik rigtig havde følelserne med i det - så havde faktisk tænkt at slå op når han kom hjem. Men - så kom jeg til at tænke på hvor trælst det så ville være for ham hvis han købte en gave på ferien til mig så jeg skrev en laaang sms til ham om at jeg synes vi sku tale om det når han kom hjem osv - og føltemig som en led kælling - for sådan noget gør man ikke over sms. Nå - men enden blev vist at han ringer imorgen.. Og så er det ikke det hele. Fredag var jeg til fest - er starten ´på sem. og jeg er super glad for det - og klassen er super god. Nå - men faldt i snak med denne fyr fra klassen (Anne-Sofie - hvis du læser med - ingen ved det og det gør du heller ikk vel  )- og ihh hvor er han sød - lad mig sige det sådan at jeg vidste fra start deroppe at jeg godt ku finde på at falde for den her fyr - og jah - måske det er ved at ske - synes i hvert fald han er søøød.. Men så føler jeg mere endnu mere som en kælling overfor den første fyr fordi jeg allerede tænker p en anden (tro mig - har tænkt en del på den anden i weekenden   ) Det skal lige til slut siges at jeg IKKE har i sinde at sku være sammen med ham fra klassen lige nu her - for det første fordi det med at ha' haft noget halvt kørende med en fra ens klasse er noget rod - for det andet fordi jeg, hvis jeg skal være sammen med en gerne vil bygge det over mere end en småforelskelse... Men ihh - det er sku noget rod 
i teorien har jeg jo egentlig gjort klart for ham på færøerne (som er på ferie deroppe og er helt dansk   ) at jeg ikke har følelserne med i det overfor ham på nogen måde - jeg er slet ikke klar til at være så bundet som han åbenbart er.' Så der er jo egentlig ikke nogen forpligtelse overfor ham...
ham den første er jo ikke kærester mere - eller sådan opfatter jeg det i hvert fald ikke... Jeg har ikke tænkt mig at gøre noget ved ham den anden - endnu - men jeg synes godt nok han er sød  Indlægget her var vist bar et lille opråb om hvorfor det hele skal være så bøvlet 
er bare ofte lidt kompliseret. først er man forelsket, eller er man? så er man sikker, eller er man? så vil man gerne prøve, men vil han? så prøver man, men drømmen var noget andet? så skal man indrette sig, men kan man? så bliver det seriøst, eller gør det? så skal man holde ild i kærligheden, men kan man? så er man klar til at smide det hele vær, eller er man? i må selv fylde alle linjerne imellem ud  Knus May
En lille opdate Fik først på formiddagen en sms fra ham den første om han måtte ringe - sad i gruppe arb. så jeg skrev bar kort nej.. - Så så han ellers rødt og blev sur over at jeg ikke midt i skoletiden havde tid til at snakke... Så nu er han vist sur - men det gør da det hele lidt lettere 
når...
Jeg kan ikk klare lyden af   ! Hader at røre ved det, lyden af det, og bare tanken om det.  Argh ;z
Lyde jeg HADER: * når en skærer tænder * nåt en ridser neglen mod tavlen * når man knækker sine led (gør det faktsisk selv, men er ved at holde op) * når en hest vrinsker hidsigt * når en står op råber en lige ind i øret Ja, det var vidst det.
det ultimative værste for mig mht lyde er når der står en så tæt på mig og spiser et æble at jeg kan høre det. Jeg får simpelthen gåsehud over det hele når jeg hører det - og forstil jer så hvis jeg selv skal tage en bid af et æble, så er det lige før mine brystvorter springer af pga gåsehud i overdrevent udslag.
lyden af fryser. Eller rettere, jeg hader den lyd, når man skal finde noget i fryseren, kan ikke rigtig forklare det. Jeg skal virkelig tage mig sammen, hvis jeg selv skal hive noget ud derinde fra og hvis der er andre tilstede beder jeg pænt dem om det og skynder mig så ud af køkkenet  Charlotte
... jeg tænker på Vennesangen, hvor en linje lyder:
Tak for budene... Jeg er helt sikker på at det er i flertal... Det er ikke nogle af de nævnte, desværre... Det er et lidt halv-fancy ord kan jeg huske.
Lænder  Hilsen Susanne
Tak for hjælpen... Men det er desværre ikke det...
Du har ret - det er jo den bedste følelse når det fungerer  Nåmen - jeg er uvenner med den første gut nu fordi han ikke lige forstod at det altså ikke var fordi jeg var ligeglad at jeg ikke ville snakke mens jeg var i skole   - drenge
pasjænder   (kan ik stave til det men de der gardin ting xD) men det er da et top fancy ord  xD
Mænder...
- hvis der er noget, der hedder sådan 
...  Mvh. Lisbeth
   I er godt nok kreative... Må desværre meddele at det ikke er nogle af forslagene 
Selv om det er en lokal total ukendt sang, kan du så ikke skrive det du kan huske fra den. Både de andre vers - men også hvis du kun kan huske enkelte ord fra det vers det drejer sig om 
Nænner xD Altså ; Du nænner da ikke at farve dit hår f esk..
Øv, ordet er desværre ikke fundet på trods af mange ihærdige forsøg, jeg takker for hjælpen... Jeanita: Vi har selv komponeret den dybt seriøse sang der går på Postmand Per melodien... Verset var noget med "Per" har ingen venner (???) + ordet Har han kun sin traktor og sin smøg Resten skriver jeg altså ikke! 
   Jeg tror jeg må give fortabt, desværre... Tak for forslagene. Sangen blev forfattet en mørk og stormfuld nat midt ude på Øresund, på taget af en lille båd der næsten lå vandret i blæsevejret. Og så skulle vi finde på en sang vi kunne skråle, om kap med tordenvejret   Så det var ikke så gennemtænkt med rytme osv... 
veninder, kalender, spænder, brænder, fender (navn), har ikke flere ideer, det er sent 
Som overskriften siger så fik min kæreste et par på hovedet lørdag eftermiddag. Jeg var taget ud til min veninde i deres nye hus for at hjælpe med al male lørdag. Kæresten skulle ind og se viborg-agf spille kamp sammen med en masse andre gutter hvorefter de skulle hjem og spille poker hele natten. Nå men inden kampen er der en bag dem som råber, en af gutterne som er med vender sig om for at kigge og >>slam<< så fik han ellers en knytnæve hen over næsen sån helt uhæmmet. Politiet stod heldigvis lige ved siden af så han blev taget med. Kampen blev spillet, viborg vandt og kæresten + slænget drop hjemaf. Bag dem var der nogen agf-fans som råbte af dem. En af gutterne var dum nok til at råbe tilbage, og i stedet for 3 agf fans var der pludselig 20. Min kæreste sagde til de andre at de bare skulle gå og lade som ingenting så opgav de nok... men nej. Kæresten vender sig om i et forsøg på at tale dem til fornuft stille og roligt (kender ham så ved at han altid trækker sig frem for at slås) Men >>smask<< og han fik en på siden af hovedet lige på kindbenet, heldigvis fik de "kære" agf fans holdt da han bare trak sig og gik. Så jeg blev ringet op med en malerrulle i hånden. "Hej skat, viborg vandt   og jeg har forresten fået tæsk" Heldigvis gik det ikke værre end det gjorde og de slap billigt, men hvad Ffanden for folk til at slå på andre uden grund. Hvorfor er det at de har så stor træng til at slå på andre. Ihh hvor kan det bare Ppisse mig af bliver simpelthen så tosset! Nå skulle bare lige ud med weekendes begivenhedder
Dette er netop grunden til at jeg nægter min 11 årige søn, at komme ind og se FCK spille bold. Godt du har en kæreste som ikke er bange for at trække på skulderne og vende om og gå - hatten af for ham   . Mvh Helle
dagens DK åbenbart bare blevet. Det er sørgerligt men det må jo desværre være tilfældet. Man hører ofte om den slags. Han er heldig at det ikk blev værre end det gjorde. Ofte lyder det til at en slag ikk er nok. De skal helst trampe på folk når de ligger ned mv. Dem der gør den slags. Måske ikk alle. Men mange efterhånden.
HDolleris - Det sker næsten aldrig at de slår på børn - I al den tid jeg har været fck fan og været i parken og alt muligt, har jeg aldrig hørt om at børn er blevet slået ... Men kan godt forstå dig     til din kæreste - Fedt at han bare "vender" den anden kind til 
Vi kommer tit i Parken, og har heldigvis aldrig oplevet sådan noget. Men hvor er det ærgeligt, at der er nogen der ikke kan opføre sig ordentlig. Godt der ikke skete mere med din kæreste, og godt han tænkte sig om, det er jo åbenbart det de andre ikke gjorde.
Godt at det ikke skete mere...! Dumme hooligans!  jeg havde på et tidspunkt en kæreste, som jeg fik fornøjelsen af at SE blive overfaldet   var virkelig bange og virkelig trist... men det havde ikke noget med fodbold at gøre, det var bare en fyr der troede min kæreste havde lagt an på hans dame 
Hvorfor har de dog fjernet det lille uheld hn-hesten havde? Kender godt historien om hvordan den lille prik opstod, men synes nu det var charmerende. Hvorfor er den nu væk?
Jeg kan faktisk ikke engang huske historien om hvordan det var "uheldet" opstod - kun at det var pænt morsomt 
... om emnet Jeg synes at klatten skulle være blevet - men det er jo ikke altid man får sin vilje. Til gengæld har jeg jo stadig jakken hvor den ER med 
her... (fundet via et af de link som £isbeth gav), nu håber jeg at i kan se den!  
Ok, meget meget mærkeligt. Jeg sætter mig foran computeren for godt 15min siden, og åbnede så for live-resultatsiden fra EM-kür finalen. Her havde 5 ryttere været på banen, heribland Andreas og Nathalie, som lå hhv nr.1 og 2 med 72,650% og 72,???%. Efter et par minutter opdatere jeg siden, og lige pludselig står Nathalie som diskvalificeret... Gad vide hvad der kan være sket  I kan selv følge med her: 
Hvor ser du det live henne? Kristina - som også vil se live!!!
det surt når det gik så godt  Men godt at andreas red så godt et program 
Ah ok, hvor ærgerligt   Link til nyheden:   Du skal blot trykket på linket i mit start indlæg, så kan du se resultaterne live.
Cavan - jeg kan godt se resultaterne, jeg troede, du kunne se en livestreaming. Kristina
Wooow!! Sikke nogle billeder de fik taget!
Så fik jeg også set billederne... Hold da op en opvisning de lige har haft vist der! Ej det er sgu helt synd at det skulle slutte sådan for hende og Rigoletto.
Nathalie.. øv øv! Flot hun blev siddene på må man sige - det ser noget vildt ud!
... ja der er vist pause til 14.30!
hørte det godt i sporten, men der sagde de at hun kun var få cm fra at falde af men klarede den...hmm? Nå men pyt, men altid noget hun tager det med et smil trods alt! 
så kan hun lære det...
for hende, men så lærer andre nok at man ikke slipper hesten helt.. Det er vel ganske normalt, at man har fat i hesten.. Det andet kunne da være gået hen og blevet farligt for andre end hende selv og hesten..
Det er nok fordi hun bare har grebet efter en tøjle, da hesten blev bange. Der står jo at hun havde begge hænder over hovedet i jubel. Og der har hun næppe haft tøjlerne med oppe. Jeg tror det er de færreste der når at skelne mellem stangtøjle og bridontøjle i sådan et tilfælde. Surt at hun blv diskvalificeret,, hun er ikke min favoritrytter, men derfor er det stadig ærgeligt for hende. Hun kæmper formentlig ligeså hårdt(og vel egentlig også hårdere) end så mange andre.
Efter hvad jeg kunne tyde fra klippet på tv2news, så tager hun hænderne op i jubel, OG klasker derefter begge hænder på halsen af hesten, som så bliver forskrækket over det pludselige klap og springer fremad... Hun griber efter tøjlen og bliver samtidig kastet bag sadlen... Herefter hopper hesten rundt og ender uden for banen, hvor hun stiger af... Men vil derfor ikke give tilskuernes jubel skylden for at hesten springer frem, som nyheden på HN skriver. Det er nærmere hendes egen skyld fordi hun roser hesten "så voldsomt" efter den netop har gået en dybt koncentreret kür. Det ville jeg selv nok også blive pænt overrasket over og derved springe frem... Men er enig i det er en ret sur "ending"...
Under nyheder. Kender hun ikke hesten???
Ej, hvor er det bare sk!de ærgerligt for Nathalie at hun rider til så gode procenter og så sker det...  Men billederne er så komiske og super godt fanget... 
Åhhh hvor er det dog morsomt.   Mon hun skal give Kvaje-bajer bagefter??? Kh Mette der ligger flad af grin lige nu.
Tænk at lave sådan en bommert  Det er nu ellers meget godt klaret, at blive diskvalificeret i en dressurkonkurrence 
Kan man ikke se klippet nogle steder på nettet :S Synes det synd for hende.
Det var meget ærgeligt for hende   . Det har vel været i et øjebliks glæde. Har meget stor respekt for hende og synes hun gør en fantastisk indsats.
Synes det er lidt plat, - at blive disket efter at ha' redet et flot program, øvbøv!
det er at gå i "lige lovligt små sko" at diske hende.. Det er ski da et uheld, og hun var jo færdig, er godt klar over at de tager "den forkerte" udgang... meeen er der ikke menneskelig forståelse eller er dressuren så smalt synede ???  Syntes ikke det er ok at diske på det latterlige grundlag.. kunne forså det hvis de ikke var færdige med programmet... Synd for hende. -Margit
Jeg er vel ikke den eneste der husker at hele DK's yndlingsrytter også rakte hænderne i vejret og faldt sin hest om halsen efter et kür-program for et år siden  Dette endte heldigvis godt. Ingen forskrækket hest der  Så det er vel en ganske normal reaktion efter et super ridt, og blot bad luck at hesten reagerer så voldsomt. Så alle de der "så kan hun lære det" og "det er vel ganske normalt at man har fat i hesten" osv. synes jeg er absolut malplacerede  For det var helt sikkert ikke meningen hun ville forskrække den, og helt sikkert ikke med vilje at det var stangen hun fik fat i.
på tv2 her tidliger på aften ser det nu ikke ud til det er hendes klap på halsen den reagere på, da reaktionen først kommer et par sekund senere lige da publikum bryder ud i både klap og jubel(som sjældent er hørt sådan i dressur). Og ja Cavan »Play Time« nøjagtig det samme jeg tænkte, men det er kun uasvarligt når det er ryttere der af en eller anden grund ikke rangere så højt selvom hun ikke får dem serveret, men selv bygger dem lige fra ægget af.(har ikke noget mod andreas, og ved godt han også rider dem helt fra tilridning, synes bare det er imponerende at have haft tre "hjemmelavede"internationale heste på det niveau.) Og som før sagt tror jeg ikke man enser bridon fra kandar når bare man skal have noget at hænge fast i. Hun skal jo diskes når hun overtræder reglerne, det hedder vel også noget i stil med udridning for lange tøjler i de klasser. Regler er til for at blive overholdt, især til de store mesterskaber.
Jeg håber at det virker Hilsen Heidi
Altså nu er Andreas jo min yndlings danske dressur-rytter   Så jeg jublede lige så højt som ham sidste år  Men derfor håber og under jeg selvfølgelig stadigvæk de andre danske ryttere at gøre det godt   (hurra for den nationale følelse) Og synes også det er meget godt klaret at HKH Prinsesse Benedichte selv har avlet to Grand Prix heste, som hendes egen datter har redet op. Regler er regler som du siger, vildt ærgerligt ja, men desværre ikke noget der kan laves om på. Men derfor kan man nu godt lege lidt med tanken om "Gad vide hvad der ville være sket hvis det var Isabell Werth eller Anky van Grunsven som havde siddet på den løbske hest"... 
på Natalies vegne, prinsesse eller ej så kommer hun ikke sovende til hendes resultater. Imponerende hun blev på. Bare trist hun ikke tæller. Andreas har jo egentlig ikke noget med hans egne heste at gøre. Han arbejder jo "bare" for en der har penge. Natalies er egen avl. Der er da stor forskel. Jeg synes de er skide gode begge to og er stolt over at de repræsenterer DK. De gør det godt. Andreas har jo osse over for os piger at han er charmerende. 
Ja efter man så klippet, så er det jo lidt nemmere at forstå... hvis hesten ikke ligefrem er vant til "standing ovation" samt de klap den fik på halsen af prinsessen, så er det jo klart at den blev forskrækket. Men jeg vil så sige at jeg synes det var flot klaret at hun blev siddende samt fik så meget kontrol over den så hurtigt. Selvom den stod på hegn og med hende på måsen, så stoppede den med det samme hun bad den om det. Det er sgu klasse! Så jeg må sige at det for mig beviser at den er super velredet og har tillid til hende. Men ærgerligt det er det da bestemt at hun bliver disset. Hvor mange af vores heste var ikke blevet bange hvis vi havde gjort det samme? Hvor mange af os kunne se os fri for at blive glade og overivrige i den situation så man fik klappet lidt for voldsomt og stillet sig lidt i bøjlerne? Det var da en bommert jeg sagtens kunne have gjort prinsessen efter - ikke at min bliver bange for klapsalverne, men han ville nok mene at jeg overfaldt ham og var igang med at myrde ham hvis jeg havde klappet ham på halsen på den måde.
tror nu nærmere det er en hel kasse hun må hoste op med LOL
andre siger, så er det super for hesten 
Hesten får ikke flere muskler, men større muskler. Alle levende pattedyr har et sæt muskler og et sæt fedtceller. Størrelsen kommer bare an på hvor mneget man træner/spiser. Jeg har altid redet på bakker, bare man tænker sig lidt om, kan jeg ikke se noget problem i det.
har altid ment at bakker var godt for hesten, rider dog ikke så tit på bakkker længere, det er ikke noget problem at komme op, men blir altid bange når jeg skal ride ned igen   . havde engang et styrt ned af bakke, der skete ikke noget alvorligt, kun lidt blå mærker, men siden dengang, har jeg simpelthen haft en kæmpe frygt for at ride ned af bakke. det kan faktisk være lidt af et problem nogen gange, da det ikke skal gå særlig meget ned af bakke før jeg bliver panisk og for hjerte banken. nogen der ved hvordan man kommer af med sådan en frygt, eller har det på samme måde? Mvh Line
Når man har købt el. byttet sig til en hest el. pony, og den er chippet og papirene ikke er om. reg. fra den tidligere ejer- hva gør man så for at om reg. hesten? Jeg mener hvis hesten er chippet fra et hjem, og kommet videre til det næste, og chip erklæringen er fulgt med, men hesten ikke er om reg. Og endda kommer videre til endnu et nyt hjem uden i mellem tiden at have været om reg. til den ejer der har haft den i mellemtiden?
Kære Stute. I mine ører lyder det som noget værre sjusk. En hest der er chippet og med div. papirer har man bare at holde opdateret.  Der er ingen undskyldninger.  Få fat i den tidligere ejer og få dennes underskrift på ejercertifikatet og send dette ind til LH. Hilsen Kenneth.
Der er jo forskel på om den er chippet pga. registrering eller pga. medicinsk behandling. Hvis det er pga. medicinsk behandling, så er der jo intet krav/nogen fordel ved at opdatere ejere på den. Hvis det er pga. registrering, så skal du bare have en underskrift fra sælger, og så kan det blive rettet. Der kræves ikke at ejerskabet er ajourført.
Jeg håber ikke at jeg kommer til at handle hest ved dig Hilsen kenneth.
Hvis en hest er medicinsk chippet, så er det jo bare et spørgsmål om at ringe til Fødevaredirektoretet og få at vide at den er chippet og ikke må slagtes. Rent ejerskabsmæssigt har det ingen indflydelse, det ændrer intet. Køber skal have udleveret den seddel som dyrlægen har udstedt i forbindelse med den medicinske behandling, så han/hun er opmærksom på at hesten ikke må slagtes. Forøvrigt, så er medicinchip IKKE registreret hos Landscentret Hest medmindre hesten er registreret i anden anledning, OG chipningen er indberettet til dem. Alle mine heste er ejerskiftet, men når jeg sælger kan jeg jo ikke pålægge køber den udgift som et ejerskifte trods alt er. Men Kenneth, jeg tror såmænd heller ikke jeg ønsker at handle med dig, så det bliver sikkert ikke aktuelt.
Det tror jeg heller ikke  Der hvor jeg vil hen, er at man har en hest der som udgangspunkt har alt papirarbejde iorden så begynder man ikke at skjule noget for køber siden hen  Det er ikke realisstisk for hverken køber eller sælger. Har selv købt en Ismule med hele møllen og så betaler man bare ved kasse 1 Hilsen Kenneth.
Jamen, vi er helt enige når vi taler heste med papirer, og i min verden så jeg helst at der ikke eksisterede andre.   Jeg har absolut heller ingen interesse i at skjule noget for en evt. køber, det er bare ris til egen r*v. Men dyrlægechipning er noget andet, der er det kun medicineringen der er vigtig. Ejerskifte er ligegyldigt, bare køber er informeret om medicineringen.
  Hilsen Kenneth
hvis vi ser bort fra angsten om at miste nogle, og blive syg osv. hvad er du så angst overfor... jeg er rædselsslagen for høns og andre store fugle, jeg kan gå helt i panik hvis jeg står foran en stor fugl... kan ikke mindes at skulle have oplevet noget grimt med fugle og har også spurgt min familie og de kan heller ikke huske noget om at jeg skulle have oplevet noget grimt med dem... jeg er ellers ikke en person der er bange for noget, men høns oglign, det kan få mig til at ryste og tude... har i nogle gode råd, eller "lider" i selv af en mærkelig angst... mvh katzee
xirritationsmoment, en af mine kollegare har 2 gange prøvet det samme. Hun fik noget smertestillende af lægen 
Det ser lidt sjovt ud må jeg da indrømme, godt hun da hopper ned når hun kan. Man kan finde videoklippet her: Og så søg i hjørnet til højre oppe i venstre hjørne - "Pinlig Princesse" :)
Kan man ikke se hele ridtet et sted ? Jeg synes det er syndt for hende, hun er skide dygtig og har en super smuk hest øv at den blev bange MEN! det er jo ingen maskine!! Jeg ikke det er pga. hendes klap det kan jo lige så godt være en eller tilskuer der har gjordt noget blafrede med en jakke eller noget andet farligt... Heste er jo noget følsomme også selvom det er en dygtig dressurhest - det er stadig bare en hest!
hende. Mener at hun burde have en medalje, for altid at være SUPER SYMPATISK, og meget god ved sine heste. Aldrig har jeg set hende være uretfærdig, eller behandlet sine heste med andet en ros, og klap. Det høre desværre ikke til normen, på det plan, så stor medalje herfra. mette
... men regler er jo regler og de ER uden for banen. Surt at miste sin plads på grund af sådan en fejl, efter et ellers godt ridt. Jeg er imponeret af at hun blev siddende - der er nok mange der var strøget af. Flotte billeder - når det nu SKULLE være
Uha, jeg er ekstremt bange for at dø - især når jeg kører i bil eller i bus. Jeg bliver ved med at få billeder i hovedet, på hvordan ulykken sker, hvor vi flyver hen osv. Så jeg sidder bare helt stille i bilen, håber på at det ikke bliver i dag vi dør.. Øv altså! Så edderkopper.. Begynder nærmest at græde når der er en, hopper og danser, skriger på hjælp, ryster/kramper en smule, og vil ikke gå i nærheden af det sted den har siddet i de næste par timer. Mystisk men sandt. Bange for at miste er jeg også. For at miste, familie, venner, tryghed..
Var engang så bange for at dø, at jeg ikke turde lægge mig til at sove... var sikker på at ingen ville opdage jeg var væk! Da denne angst så forsvandt blev jeg angst overfor bier og hvepse - flagrer rundt med armene og skriger højt. (Jeg behøver ikke blive inviteret til udendørs 50 års fødselsdag med taler en anden gang...- Pinligt) Edderkoppeangsten er forsvundet efter vi er flyttet på landet, det holder simpelthen ikke at stå og skrige og der er ingen andre hjemme; og hunden der ellers var opdraget til at kunne tage dem blev aflivet sidste år. De rigtig store kræver dog stadig lidt mod at klaske ned fra væggene, men jeg gør det! Er desuden panisk når vi kører med hestene... aldrig sket noget, men jeg er hvid i hovedet og ikke rolig før vi er fremme og har læsset af. Andres heste går det lettere med, men selv med tom trailer får jeg højere puls... 
Jeg er bange for at flyve! Jeg har altid fløjet meget, men efter en tur over Atlanten med en masse turbulens er jeg altså blevet panisk for det. Jeg har ikke engang lyst til at komme over min fobi - jeg skal bare ikke op i en flyver!! Det er sgisme underligt, at man pludselig kan udvikle sådan noget. Og oveni hatten er kæresten klaustrofobisk!!  Bare træls, at vi begge har en "issue". Jeg kan ikke flyve, men har intet imod at sejle - han vil ikke være i en kahyt, hvor han ikke kan komme ud fra i en fart. Bil kan så godt gå - heldigvis 
er min største angst. Jeg bliver panisk, når jeg ser dem. Jeg er også angst for bier og hvepse. Går fuldstændig i spåner. Højder er jeg også bange for. Når jeg står et højt sted, f.eks. en bro, kan jeg se mig selv falde ned fra den, op til flere gange. Det er virkeligt ubehageligt.
I hverdagen er jeg bange for at stå på en stige... Men den sidste uges tid har jeg været bange for at falde i søvn. Jeg vågner ved jeg græder fordi jeg har drømt noget der skete for mig for nogle år siden og som jeg stadig ik kan slippe.. Men de sidste par dage har jeg osse drømt at Savoux aldrig blir rask igen og jeg skal sige farvel på tirsdag når han skal til røngten, og igen vågner ved at jeg har grædt... Det er ik skide sjovt... 
edderkopper ,, bier og hvepse = total panik.. ellers er jeg mega bange for at køre over storebæltsbroen i bil o_+ jeg begynder at svede og får lyst til at kaste mig ud af bilen og bare gribe fat i nærmeste hegn :| jeg bliver helt væk og kan ikke rigtig koncentrerer mig om noget mens jeg kører over den..
åårh ja Oo den med nåle kender jeg også ... jeg håber aldrig nogensinde mere der er en læge der skal nærme sig mig med en nål 
Jeg må være en af de få heldige... Jeg har ikke mødt noget dyr endnu jeg er angst for... Jeg ved ikke om jeg er angst for noget, men hvis jeg er må det være at midste kontrollen med hvad jeg nu er i gang med... Det var engang sådan at jeg planlagde hele min dag, og gik helt i spåner hvis ikke det gik som planlagt... Nu har jeg taget nogen beslutninger der gør det nemmere, jeg vil f.eks. gerne være sammen med en bestemt person, men er 'ligeglad' med hvad vi laver - så bliver det vigtigste ikke hvad vi skal eller ikke skal, så bliver det at være sammen... Det kan osse være i forbindelse med heste og ridning... Jeg har besluttet at det ikke er en fiasko at stå af, mens det er godt, hvis jeg føler jeg er ved at midste kontrollen over mig selv... Men jeg ved ikke om det kan kaldes en angst...
om jeg vil kalde det en angst, for det er ikke noget jeg går og tænker over. Jeg er ikke bange for at dø, men mere hvordan jeg skal dø. Bliver det af sygdom, lægger man sig bare til at sove og så ikke vågner igen eller sker det i en ulykke?