Nu så jeg igen i et andet indlæg, at der bliver langet ud efter os dårlige ponyforældre. Desuden er her lige nu en tråd, der omhandler rosetjagt, og en der drejer sig om stævneopførsel, når det går dårligt. Lad mig så høre! Her i weekenden kørte min datter og jeg til stævne. Den sidste uge har været turbulent, og der er sket meget nyt. Min datter havde i nogle dage haft ondt i halsen og sovet skidt, uden at hun har været rigtig syg. Der har disuden været mange lektier. Allerede inden vi kommer afsted, kan jeg godt mærke, at hendes lunte er kort. Hun brokker sig over, at rosenknopperne ikke lige vil som hun vil. Det skal siges, at hun er perfektionist, og altid laver fine rosenknopper, uanset hvad hun selv siger. Jeg forlanger altid god opførsel, både overfor ponyen, mig og omgivelserne. Det ved hun. Jeg spørger inden, om hun mener at vi skal tage afsted? Hun tager sig i det, og siger at selvfølgelig skal vi det. Der er ikke ret mange stævner, som hun kan starte i dette forår, så hun glæder til hver eneste. På stævnepladsen går det ikke værre eller bedre, end det åbenbart er et af de stævner, hvor ponyerne har taget en fælles beslutning om, at det er rigtig farligt at være på banen.  (Hvorfor er det ind i mellem sådan?) Ponyen hopper noget af programmet, og går noget af det pænt. De ting, som de ikke tidligere har haft på plads, og derfor øvet meget, går rigtig godt. Simple ting mislykkedes. Jeg kan se på hende, at hun er frygtelig frustreret og ked af det på banen. Bagefter kan jeg også se, at tårerne er tæt på at komme, men hun giver heldigvis ikke hesten skylden. JEG bestemmer mig så til at tage ponyen med hjem, selvom vi har boks på stedet. Min datter sætter sig til at sove på vej hjem i bilen, og da vi når rideskolen er hun helt bombet. Vi får dog den anden hest ud, og får den motioneret igen. Min datter vil meget gerne afsted igen dagen efter, for hun synes, at hendes indsats og resultat her været pinligt. I første omgang ser jeg tiden an. Da vi næste morgen må konstatere at hun igen ikke har sovet særlig godt, og stadig har ondt i halsen, vælger vi at blive hjemme, og melder fra til stævnet. Er jeg så en dårlig sportsmand, der blot forudser, at resultatet nok igen vil blive det samme? En mor der kun sender datteren afsted til stævne, hvis hun har chance for roset? Eller er jeg en god mor, der vurderer at hele hurlumhejet har været for meget for hende? Dagen gik OK. Hun fik redet begge heste, og fik lavet sine lektier i ro og mag. Og hun kom tidligt i seng, og kunne gå i skole her til morgen.
Hej På lørdag kommer der verdens bedste film på TV3+ kl. 20, som jeg vil opfordre alle til at se...hvis man vel og mærke kan tage den kanal  Filmen hedder "Giv det videre". Min kæreste er ellers ikke sådan at slå ud, men da han så den, havde han en lille tåre i øjenkrogen, og det ligner slet slet ikke ham. Filmen er bare så rammende og giver virkelig stof til eftertanke. SE DEN!  Hilsen Tine
Jeg giver dig helt ret... det er en af de mest fantastiske film der nogen sinde er lavet. Maiken
Ja ja fint nok men, HVAD handler filmen om??? Der er da så meget, man kunne have lyst til at give videre !!!
Filmen handler om at gøre en tjeneste for andre og de skal så give tjenesten videre. Den handler om kærlighed, overskud, ensomhed og et stort hjerte i en lille dreng. Maiken
Vi har fået en hingst importeret fra Holland. Vi har spurgt om han var vandt til at gå i stod med hopperne. Som de fleste måske ved er hollændere ikke gode til engelsk og han har derfor svaret på hollandsk. måske der er nogle der kan oversætte?? Mvh Anna
Tusind tak begge to, dejligt!  Ann63 ♣Sally♣: Er du fra Holland ? Mvh Anna
Det kender du udmærket svaret på selv   - Janne Du har været i gamet så længe, at der slet ikke er tvivl i dit sind om hvilken beslutning der er mest hensigtsmæssig for din datter og jeres pony... Hatten af for det 
En god sportsmand passer på sig selv og sin hest! Hellere blive hjemme end endnu en middeldårlig præstation, som hun vil være ærgelig over! Som hendes mor er det dit ansvar at pigebarnet har det godt- også selvom din datter selv mener, at hun kan klare hele verden med halsbetændelse og ingen søvn!
jeg tager derimod hatten af for at du går ind og siger - det her er simpelthen for meget for hende - flot at du ikke presser hende når nu gebyret er betalt. det er nemlig god sportsånd at indse at det ikke giver noget pondus hverken for hest og rytter ved at tage uoplagt afsted. hellere at i bliver hjemme end at endten hest eller rytter får en dårlig tur, eller at bege gør. hatten af for din beslutning 
jeg synes du fremstår som en god mor der ikke bare varetager datterens tarv men også ponyens. Karoline ER stævnerytter og hun HAR opbakning og HAR gode heste og KAN vinde og GØR det også. Men det betyder jo ikke at hun er en forkælet møgunge der bare får en god pony, ræser af til alle stævner hun kan komme i nærheden af med mor under armen og kun går efter rosetterne. Ej heller betyder det at du gir din datter alle muligheder for at vinde rosetter (Ved at købe ordentligt hestemateriale, betale for dyr og god undervisning osv) at det KUN er det det handler om - og det synes jeg altså skinner ganske overordentligt tydeligt igennem i dine indlæg. Desværre ser man mange forældre der lever gennem deres børn 
det lyder til du er en god mor  Det er vigtigt at vi som forældre tager ansvar og beslutninger, som indimellem vores børn er uforstående overfor, eller måske endda vores omgivelser. Men man er nødt til at have nogle rammer, der er alt for mange der får lov selv at vælge og bliver inddraget i for mange valg og beslutninger som børn slet ikke kan overskue, og som de heller ikke bør konfronteres med. Du har en god sportsånd tror jeg - og der kommer flere stævner, og ikke andet så i heste verdenen istedet. Held og lykke derude. Mette
synes du er en god mor og støtte for din datter i den situation... du vælger for din datter en beslutning der er bedst for hende og for ponyen... er man ikke 100% klar så er det bedre at vente så man ikke risikere at få en dårlig oplevelse...
Jamen, jeg er ikke i tvivl! Men når man nogen gange ser de udlægninger folk herinde har på episoder, de har overværet mellem ponyrytter og ponyforældre, så kan man jo godt tænke, at folk fortolkning er farvet af deres egen holdning. Selvfølgelig var det da også med i min overvejelse, at de nok ikke ville få en særlig god tur. Og at hun så bagefter ville være frygtelig ked af hele weekenden. Men når jeg vægter om en stævneklasse har været 'en god tur' så bliver det altså ikke målt i rosetter!  Jeg kunne da også forestille mig, at andre ind i mellem kunne misforstå ordvekslinger mellem Karoline og mig! Både hun og jeg har en meget streng grænse for, hvad vi tålererer af behandling af hesten i den slags situationer. Så jeg kan sagtens hæve stemmen ved 'for hård tøjle' eller lign, hvor folk måske ikke ser 'den hårde hånd' men tror at jeg er sur på datteren over manglende resultater/dårligt program.
karolinemor også ønskede, at dem der debatere/starter de omtalte tråde, kommer på banen her, og giver deres bidrag til denne tråd  For som hun selv nævner - er det ikke hende der er i tvivl. Nogle gange er det bare så nemt, at sigte efter "de andre" og dømme uden helt at kende historien bag. Hilsen Pia
...for de positive tilkendegivelser! Hvem vil ikke gerne høre, at de agerer som en god forældre?  Men som Jasper skriver, så var det ikke for at få ros, at jeg skrev indlægget, men mere for at få folk til at tænke over, hvordan de opfatter forskellige situationer. Karoline var lidt ked af om søndagen, at en af hendes rideveninder nok ville opfatte det, som om at hun (Karoline) ikke kunne tåle at blive slået af veninden, og derfor udeblev! Hvorfor søren skal vi altid lade os styre af, hvad andre tænker og formoder??? Hvorfor er det f.eks. strengt forbudt, iflg nogen herinde, at græde, når man har leveret et dårligt resultat? Må man ikke være skuffet? Ja, jeg er da ikke selv bedre, end jeg også har lært min datter, at hun ikke må græde, når hun kommer ud af banen, -   måske?
Hesten er jo ligeglad om den vinder en sløjfe - det eneste, der betyder noget for den er om rytteren kan finde ud af at ride. Ved man på forhånd, at man ikke kan gøre det ret godt den dag, skylder man hesten at blive hjemme. I stedet for at "chance den", og håbe på at dyret nok klarer ærterne. Mvh Julie
Du er da en super god mor plus udviser lige så god stævnemoral - du tænker både på Jeres pony og på Karoline... 
Det kan du jo sådan set kun selv vurdere. Hvis du har valgt at lade hende blive hjemme, fordi hun er uden for vinderrækken, ja så vil jeg kalde dig rosetjæger. Hvis du har valgt at lade hende blive hjemme, fordi hun er for syg til at tage afsted, så er du en god mor. Længere er den ikke. Hvad din begrundelse er for at lade hende blive hjemme, ved du jo kun selv. BeritH
Karolinemor, du skriver: Hvorfor vælger du at sætte den etikkette på dig selv allerede indledningsvis? Jeg synes ikke der bliver langet ud after alle ponyforældre i den tråd du taler om, men man kan ikke komme udenom at der er forældre der opfører sig uhensigtsmæssigt i konkurence øjemed - det gælder ikke kun ridesporten. Om du er en dårlig ponymor kan jeg ikke udtale mig om, jeg har aldrig set dig i aktion og kommer nok heller ikke til det. Derimod synes jeg måske du skal passe på, at du ikke at få overtaget din datters identitet, ikke for at lange ud efter dig og trampe på dig, men jeg synes faktisk du lægger mange personlige ting ud på nettet om din datters gøren. Her ved jeg jo heller ikke om det er noget dig og din datter har talt om og er helt afklaret omkring, er i det, er det mig der er for uvidende om situationen og jeres forhold - undskylder med det samme. Jeg forstår iøvrigt godt at du er stolt af hende, lad os endelig få det på plads  Vi har en del ponyryttere i stalden, engang imellem tager jeg mig selv i at reflektere over om nogle de børn ikke bare engang imellem kunne få lov til at være alene med de andre og deres ponyer, uden at blive dikteret konstant. Jeg kan huske, fra min barndom, at noget af det dejlige ved at være sammen med hestene, var fællesskabet og hyggen med hestene.
M.h.t. billeder. Jeg synes faktisk, folk på HN er søde til kun at kommentere grelle fejl. Hvis hesten er forholdt og/eller går i en helt tosset arbejdsstilling, kan jeg da godt finde på at sige noget. Eller hvis sadlen ligger på en måde, der må og skal forårsage problemer... så har man da pligt til at kommentere. Det har man også IRL. Går hesten lidt bag lod eller ovenud eller hvad det nu er, gider jeg ikke at kommentere, og sådan tror jeg, de fleste har det. Ingen er jo selv perfekt   Karoline får da stort set altid flotte kommentarer med på vejen, så lige her tror jeg ikke, du kan klage, Karolinemor  M.h.t. Anjas kommentar, ville jeg selv være DØD, hvis min mor havde skrevet små historier om mig, da jeg var 15 år, som hun sendte ind til lokalavisen eller hvad man nu kan sammenligne internettet med anno 1992   Hæ hæ... jeg kommer til at grine bare ved at tænke på det       Hun var blevet gjort arveløs. Men det er svært at spå om andre familiers dynamik, og man ved aldrig, hvordan forholdene er inde bag fremmede døre, så det er ikke til at vurdere om Karoline ikke synes, det er helt vildt fedt   I hvert tilfælde har hun en mor, der er engageret i hendes liv, og det er der mange teenagepiger, der måske ville misunde hende. Mvh Julie
Nu ved jeg ikke helt hvilke indlæg du tænker på, men jeg kan selv huske et gammelt indlæg der handlede om hvor vidt børn må eller ikke må græde over et dårligt stævne... det var en ret rystende debat syntes jeg, nogen gange tror jeg at der er nogen der glemmer at det er levende børn vi har med at gøre og ikke robotter... Så Karolinemor uanset hvad så, er det jo (som du også selv er klar over) den eneste rigtige beslutning du tog i weekenden. det at Karoline udtrykker lidt bekymring over "veninden" der måske tænker at hun ikke kan tåle at tabe til hende, ja det siger jo alt... men sådan er alt konkurrence jo nok - eller hva? Mvh Marianne
Du har fuldstændig ret i, at forældre ikke bør leve deres liv gennem deres børn! Men... Hvor går grænsen for at man har et fritids liv sammen med sine børn og så at man lever sin tilværelsen kun på børnenes præmisser? Det er lidt det samme dilemma med, hvornår man støtter sine børn og hvornår man pæser dem? Som jeg før har skrevet herinde, så får jeg jo mine stævneoplevelser, og hesteoplevelser generelt, sammen med min datter. Hvornår bliver det for personligt, det jeg skriver, hvornår er det noget, som hun har det fint med, og hvornår støder det andre mennesker? Karoline har indtil videre ikke haft noget problem med at jeg bruger hende som eksempel, når jeg deltager i debatter herinde. Er min historie for personlig denne gang? Og hvad er det, der går over grænsen? Selvfølgelig skal jeg da tænke over, hvad jeg skriver! Og det forsøger jeg også! Hun er da også blevet så gammel, at jeg ikke er i tvivl om, at hun ville krumme tæer, hvis jeg lavede et indlæg, hvor jeg blot udtrykte stolthed/pral om at hun var så og så dygtig og havde vundet så og så meget. De dage, hvor jeg kan lave den slags 'praleindlæg' er ovre. Jeg forsøger da også kun at bruge hende som eksempel, når jeg føler, at jeg har noget at bidrage i en debat med!
??? personligt kan jeg ikke se nogen grung til, at melde til/starte et stævne, hvis ikke man gør det - for at vinde eller fordi man mener, at man kan vinde. Der er da heller ingen der spiller lotto, bare for at være med   - nej vel!! Så alt det pjat med, at man kun er "et godt menneske" hvis man rider stævne for hyggens skyld - glem det. Jeg tror ikke på det. Klart man er skuffet hvis ikke det går som planlagt. Hilsen Pia
Nu har jeg hverken børn eller hest. Men jeg vil da kun sige det vidner om at du kender din datter og er en af de bedre ponymødre, selvom jeg ikke er nok på stævnepladserne til at vide hvor grelle de dårlige er. Jeg tror da nærmere det ville have været værre, at sende din datter afsted med øm hals og træt og afskrevet det hele som dovenskab. Når jeg tænker på 'roset-jagende' og de grelle ponymødre/fædre, tænker dem der måske ikke har det store forstand på heste, men alligevel køber det ypperste og dyreste til pigebarnet. Derefter forventer at der skal opnåes resultater som med et knips med fingrende og barnet skal bevise at pengene er godt givet ud, så barnet tilsidst kun har sin hesteinteresse pga. en velmenende forældre, mener de har det.
Øv Jasper - du skrev det jeg skulle til at skrive!! Her på Stengården melder vi til i de klasser hvor vi mener at vi har en rimelig chance for at blive placeret. Vi melder ikke i fx LA2 og satser på at kunne gennemføre til 50 %. Vi melder hellere til LB3 og håber på en placering. Selvfølgelig skal man stræbe for at blive bedre, og på at starte klasser man er på niveau til. Og ind i mellem skal man gøre et hop og starte lidt højere end man plejer Men forudsætningen skal være i orden. Og det betyder en veloplagt og veltrænet hest/pony og en veloplagt og selvsikker rytter. Er en af disse faktorer ikke tilstede - ja så blive vi hjemme og får os forbedredt bedre til næste gang Eva
Nej ikke for mig personligt, det handler mere om mængden af informationer end om enkeltheder. Men som sagt, hvis det er sådan i har det godt med hinanden - eller at dynamikken er sådan hos jer (tak for ordet julie), så skal jeg ikke klage. Jeg synes grænsen for hvornår man støtter sine børn og pacer/lever gennem dem, går der hvor barnet ALDRIG er alene om beslutninger om og samvær med sin egen pony. Og så krummer jeg personligt tæer når forældre taler om at deres 6årige børn har ambitioner...
For at afspore debatten lidt - så synes jeg SLET ikke, at stævner - eller andre konkurrencer - er noget man deltager i for at vinde. Heller ikke for at være med for sjov. Men for træning - for at tjekke hvor langt man er nået, for at arbejde med programmerne i andre omgivelser (miljøtræning) ovs. Af det så af og til giver en placering er da fint... KH Søs - som vist er meget procesorienteret
Jeg synes det er den helt rigtige beslutning.. Hvorfor tage afsted og ride/starte noget, man på forhånd ved at man ikke får noget ud af? Man får jo nemlig intet ud af en dårlig tur.. - Jo, skuffelse og aergerlse..og det vil man jo gerne undgå, saerligt når man ved at man KAN prestere bedere! Nej, så hellere melde fra og "komme igen" med nye krafter til naeste staevne!  - Hverken hest eller rytter, kan vaere på top hver gang...og det må man ta höjde for...ligesom I har gjort.  Lige en lille sidebemaerkelse... - En rigtigt dejlig unghest I har fået köbt jer!  Den skal Karoline og I sikkert blive glade for. Held og lykke med den fremover!
Jeg syntes du/I tog en god beslutning, baseret på kendsgerningen om at det sikkert ville blive en "halvdårlig" oplevelse igen for både pony og rytter. Jeg skriver I, for jeg er også helt bombesikker på at havde Karoline været i topform og motiveret, havde hun ikke ladet dig bestemme det   , så havde hun villet afsted igen, om ikke andet så for at lære Klaphatten, at den bane ikke var farligere end så mange andre baner. Man må bare følge sin sunde fornuft, og gøre hvad man føler er rigtigt, for der vil altid være nogen som har en anden mening end en selv, og hvis man skeler til det hele tiden, så lader man jo andre bestemme hvordan man lever sit liv, og det er ikke meningen. Jeg har heller aldrig forstået den der med at de ikke må græde, jeg kan forstå at man skal opføre sig ordentligt, ikke optræde usportsligt, og behandle andre med respekt, men det er altså nogen gange svært for de små ikke at græde, hvis de bliver rigtigt kede af det, og det kan godt være at fejlen måske var deres egen og at de godt er klar over det, og det er derfor de græder, jeg ved ikke helt om jeg vil sige jeg "misunder" folk der kan lade være med at græde, jeg ved at jeg ikke selv kan, der er situationer i mit liv hvor jeg ville ønske jeg havde kunnet fremstå, cool, calm & collected, men istedet har jeg været et snøftende pjok, men bagefter har jeg altid tænkt, at sådan er jeg jo åbenbart, og det er der ikke noget at gøre ved. Og Arose, jeg kan godt se din pointe, med samværet med ponyen, alene, men jeg kan også se tråd efter tråd herinde, hvor folk brokker sig over hvor forældrerne er henne hvis lille Lise er alene på ridecenteret og spørger de ældre om råd. Og derudover er der en regel på de ridecentre hvor vi kommer, at børn under 16 år ikke må ride uden voksent opsyn, Ved springning er det 18 år, og jeg kunne straks forestille mig en tråd hvor nogen brokker sig over at det blev taget som en selvfølge at de skulle være "barnepige". Så min datter er kun alene på ridecenteret når jeg har en aftale med en anden "mor", eller hun ikke skal ride men hygge med veninder.
kun sige...                
Ja, nu er jeg så en af dem, der fortæller om en dårlig oplevelse af nogle ponyforældre i den omtalte tråd. Og vi bliver nu efterlyst i denne tråd, hvor vi ønskes på banen for at forklare os. Nuvel, det havde været rart om I havde bare havde fortsat den anden tråd, så ville vi alle vide at diskussionen fortsatte, ikke ? Jeg undrede mig allerede stærkt i den forrige tråd over de ponymødre der straks fløj på banen for at forsvare sig selv, og som åbenbart følte sig trådt på, fordi de med det samme drog slutningen fra "flere dårlige eksempler til at det gælder alle". Der står ingen steder i omtalte tråd at alle ponyforældre er lede ved deres børn, der står ikke engang at det er en generel tendens. Der bliver bare nævnt nogle eksempler på nogle mindre heldige tilfælde, og dem behøver I såmænd ikke forsvare jer i forhold til. Vi andre kan sagtens se forskel på sort og hvidt. Det er skam ikke så svært. Desuden vil jeg også vove den påstand at min og andres almene evne til at læse folk og situationer, i de fleste tilfælde, gør mig i stand til at tolke hvornår der er talte om en overambitiøst forældre, der skal have barnet til at præstere på deres vej og så et på et barn med forældre, der bare har en dårlig dag. Lad nu være at undevurdere omverdenen. De fleste situationer er rimelig gennemskuelige - og lad være at være paranoide. Hvis I har det fint med det I gør og føler, at I kan stå inde for den adfærd I udviser, så er der jo ingen ko på isen vel ? Der er jo ingen der er ude efter ambitiøse ponybørn og deres forældre, som udviser en proffessionel indstilling til det de laver. De er dem der ikke formår at holde takten som vi korser os over - og det med rette. Din lille indgangshistorie er lige et nummer for Walt Disney-agtigt til min smag. Det er vist mere en retorisk retfærdiggørelse end det er et spørgsmål, ikke ? Så held og lykke til alle jer dygtige ponybørn og jeres forældre, men dummeslag til dem der ikke kan opførte sig ordentligt - og nej, det er ikke så svært at se forskel. mvh. katrunte
Dit indlæg i den pågældende tråd var bare en af de gange, hvor jeg stødte ind i folk holdning til ponyforældre. Nu har jeg ikke været inde og læse det igen, og kan derfor ikke huske nøjagtig, hvad du skriver. Så det kan da sagtens være at du slet ikke generalisere, men så er det jo kun fint med mig.   Denne tråd er ikke lavet for at angribe dig. Så havde jeg gjort det i den anden tråd. Dette emne har været oppe og vende før, og nu tog jeg det så op igen. Og netop fordi min lyst til at tage emnet op ikke kun var på grund af dit indlæg (som måske har været ganske fornuftigt) har jeg lavet denne tråd. Jeg oplever også ponyforældre, der opfører sig mindre pænt, - det har jeg også før skrevet om. Dog tror jeg ikke, at de opfører sig dårligere end alle mulige andre befolkningsgrupper. Når der er folk herinde, der generaliserer over  , så føler jeg mig da truffet! For jeg er jo ponyforældre. Og hvis jeg ikke skal føle mig truffet på egne vegne, så gør jeg det da på de andres vegne. For så er det da de helt forkerte stævner, jeg kommer til! Jeg møder nemlig alle typer af mennesker mellem de ponyforældre, der er til stævnerne. Der er sure, søde, flinke, tilbageholdende, imødekommende, osv forældre tilstede på de stævnepladser. Det eneste de har til fælles, er nok, at de alle ønsker at det skal gå deres børn bedst muligt. Det er da flot, hvis du kan se ind bag de episoder, du oplever på stævnepladserne. Jeg kan nemlig sagtens komme i tanke om situationer og ordvekslinger, der nemt kan misforståes, hvis man ikke kender personerne eller hvad der er løbet forud. I de år, jeg er kommet til ponystævner, kan jeg kun komme i tanke om een situation, hvor jeg oplevede en episode, hvor en forældre opførte sig dybt urimeligt overfor barnet. Det var jeg ikke i tvivl om. Da fik drengen nemlig en på kassen, da han red fra banen. De der episoder, hvor folk mener at havde oplevet, at forældre står og siger til barnet, at   dem har jeg aldrig oplevet. Jeg tror simpelthen ikke på, at forældre gør den slags op i kroner og ører. Så havde vi nok forsøgt at lokke vores børn over i en billigere sportsgren.  Min datter læste tråden her forleden, og sagde:  Det sidste, du skriver vil jeg da gerne have forklaret! Jeg gætter på at du med   mener sukkersød? Beklager at tonen i mit første indlæg ikke behager dig, men det er svært at skrive i en stil, så man stiller alle tilfreds! Og åbenbart føler du dig truffet! Hvad er det, du mener at jeg har behov for at få retfærdiggjort?
Min datter er meget perfektionistisk med at tingene er i orden, og hun timer alt til stævnet. Jeg skal sadle op kl det og det, og jeg skal sidde på ponyen kl det og det. Hun har høje forventninger til sig selv, og bliver så sur og skuffet, når hun selv laver fejl. Så sur nogengange, at jeg simpelthen ikke orker hende. Det ved hun, og det løser vi ved, at når hun kommer fra banen, lader jeg hende være, indtil hun selv er klar igen. Det fungerer! Men som mor vil jeg da helst have, at det går hende godt, og at hun ikke er skuffet bagefter, når jeg nu ved, at hun glæder sig så meget til at komme til stævne. Når man jævnligt tager til stævne, møder man meget de samme personer, og man lærer folk at kende. Det er hyggeligt, og man får lige fulgt op på, hvordan der går og hvad der er sket siden sidst. Sådan har jeg det med nogle af forældrene, og sådan har Karoline det med mange af pigerne, hun starter imod. Så nogengange er det sådan, at selvom hun har stresset rundt og sat sig selv op til klassen, så glemmer hun det, når hun kommer ind i opvarmningen og møder en af dem, som hun lige skal have en sludder med. Det er selvfølgelig godt nok, for så glemmer hun at være nervøs. Men hun kan totalt glemme tiden, og glemme hvad hun kom for og havde glædet sig til. Når jeg så på et tidspunkt råber til hende:  Hvordan bliver det så opfattet af folk omkring os? Og når jeg så kan tilføje at mit ansigtsudtryk nok er lidt stramt, fordi jeg også står og er nervøs på hendes vegne.    Er det så fordi jeg står og regner på, hvad det pågældende stævne har kostet mig? Eller er det for at hjælpe hende, så hun ikke bagefter er ærgerlig over, at hun ikke fik varmet optimalt op? Beklager på forhånd, hvis dette eksempel også er for  ! 
Det giver jeg dig fuldstændig ret i! Som jeg skrev, så oplever jeg da både de venlige og de sure, når vi er til stævner. Men mon ikke der også er ryttere til voksenstævner, der ikke forstår, hvordan man opfører sig ordentligt? Jeg tror, at det er en generel tendens i samfundet, at man oplever disse ekstremme narcissister, der kun kan se tingene fra deres egen side. (eller deres børns   ) Jeg kan bare ikke fordrage, når der bliver generaliseret. Og så er de dårlige episoder til de stævner, jeg kommer til, bare så få, i forhold til alle de forældre, der opfører sig pænt. Straks skal jeg tilføje, at jeg slår mine folder til dressurstævner, og det kan da godt være, at tingene går lidt stærkere til springstævner, og at følelserne derved nemmere kommer i kog, - hvad ved jeg?
Jeg har været en aktiv pony-rytter med en far, som kunne minde lidt om dig, Janne. Han var engageret, men kendte grænserne for både mig, ham og ponyen. Ligesom dig kunne han se, hvis jeg var utilfreds med min indsats og han lod mig 'køle af' i fred. Ponyen har ALDRIG fået skylden. Krav? Min far satte blot de krav at jeg skulle gøre mit bedste og bruge indvendig side af hovedet. Alle andre krav var sat af mig selv og vi har haft mange, mange snakke om det. Pga. af ham, lærte jeg heldigvis hurtig at sætte krav som ponyen (og mig) kunne levere. Dog var jeg slem til at sætte høje krav til mig selv, men de gik aldrig udover ponyen eller ham. Min far har før aflyst et stævne, fordi mig og ponyen 'havde en dårlig periode'. Og der var mange, mange elendige forklaringer fra mine konkurrenter, nej, deres FORÆLDRE og TRÆNER. Men set i bagspejlet så takker jeg min far for at sparer mig og ponyen for en dårlig oplevelse. PS. Mig og min far har altid haft en intern SORT humør og jeg kan love dig, at den er blevet misforstået på det groveste til mange stævner. Og vi har bare smilet og grinet af de folk, som kiggede måbende på os..
Hvorfor er det så vigtigt for mange at få en værdi vurdering af deres pony/hest hvis de overhovedet ikke overvejer at sælge... Vil en høj vurdering gøre ponyen mere værd for ejeren... eller hvad er det der gør sig gældende ??? Min datter på 8 år har "surfet" rundt på HN her til aften og spurgte om hun måtte lave en "hvad er Mickey værd" tråd, men jeg kan helt ærligt ikke se fidusen i det...andet end at hun evt. ville blive ked af det hvis folk "dumpede" værdien af hendes elskede pony som IKKE er tilsalg. Sille kunne ikke rigtigt svare på hvorfor hun ville have ham vurderet..men hun syntes det var spændene at læse hvad de andre var værd. Faktisk brugte hun MEGET tid   på at sammenligne hendes Mickey med de andre..så som hvis den er 10000 værd er Mickey 100000 kr værd.
det er synd for mange af de tøser som laver disse tråde for mange af dem blir rigtig kede af det for folk læser ikke hvor gamle dem som laver trådene er men svare fra leveren og det er ikke altid hensigtsmæssigt når man er 10 og elsker sin Musse højere end noget andet og får at vide den ikke er mere slagterprisen værd... Hvis det var min datter frarådet jeg det nok også børn får sgu nederlag nok idag...
Jeg tror måske mange føler det som en anerkendelse, at andre vurderer ens hest/pony. Mange vil jo gerne høre, at deres hest er flot eller sød.. Ligesom at få en bekræftelse på, at man er i besiddelse af noget særligt. Det er der vel ikke noget galt i, medmindre man ikke kan lide sin hest efter en dårlig vurdering. For ofte er ens hest eller pony ikke mere værd end de fleste andres heste/ponyer. Og penge bør i hvert fald ikke være det afgørende for, hvad man selv synes om sin hest. Det er nok også derfor at folk tit bliver skuffede over andres vurdering, for man synes som regel at ens egen hest er den allerbedste... Og sådan skal det også være   Når bare man ikke forventer, at resten af verden absolut skal mene det samme  Carina
burde trådene hedde: Hvad synes du om min hest? eller: Kan du lide min hest? Men det vil folk nok ikke skrive..  Er enig i, at det sommetider falder lidt uheldigt ud for de yngste brugere herinde..   De ser jo ikke på tingene på samme måde som de voksne, så dem bør vi passe lidt bedre på. Carina
... der er mange der bliver skuffede, jeg ville personligt aldrig lave sådan en tråd, for jeg ville helt sikkert blive rigtig tøsefornærmet 
Tror det er noget med om "deres heste" er gode nok, og så ville det jo være fedt, hvis nogen skød krikken 10.000 højere. Når den tid kommer at hesten skal sælges, så kig på udbud/ efterspørgsel, sammenlign priser osv. Men giver dig ret, det kan højest sansynlig gøre sille ked af det, hvis hendes elskede pony får en "skod" bedømmelse af nogen som ikke aner hvad prisen er på heste. Spoo
Min holdning er, at den slags emner er tumprtråde. Du kan ikke vurderer en pony udfra et billed og da slet ikke en konkurrancepony. Sådan en pony vurderes på temprament, fremadsøgning, resultater - hvad har den gået og til hvor mange %, hvordan er den bygget, er den redet rigtigt, hvad gør den hvis den bliver forskrækket og 100 andre ting. Det kan man jo ikke se på et billed. Set med mine øjne er det tumpet at stille spørgsmålet men lige så tumpet at svare på det. 
Puha, har lige fundet ud af, at der huserer nogle polske trick-tyve her i Assens (Salbrovad - Barløse - Sandager)... Endnu mere puha - godt jeg så var hjemme i tirsdag, samt at hunden var med ude. En bil kørte ind på gårdspladsen - nåhr ja, tænkte jeg, det er tidligt reklamerne kommer... Vovsen derimod var gal, ikke bare gal - men rigtig gal, med rejste børste og tænderne blottede. Så gal plejer vovsen ikke at være, når reklamerne kommer - var min eneste reaktion. I løbet af nul-komma-nul blev 2 bildøre smækket hårdt i, og bilen drønede med meget høj hastighed op ad indkørslen igen - med den gale, gale hund "i bagjulet" - jojoda, de blev pænt fulgt væk fra ejendommen. "Husbukken" fortæller så nu lige her, at han havde fået oplyst, at der faktisk huserer nogle polske trick-tyve - netop i dette område. Ligeledes har regionalradion - P4-Fyn - også omtalt trick-tyvene... Ei, hvor var jeg glad for, at hunden var med ude i tirsdag samt at gårddøren, som altid er låst... Men alligevel - ikke særlig betryggende at vide, at vi måske(!) kunne være kommet hjem til et tømt hjem... Blot lige en advarsel. Trick-tyvene kørte i tirsdags i en blå bil med polske nr-plader. Bilen er nu udskiftet til en rød BMV 316...
Ej det har jeg slet ikke hørt noget om. Godt at du skriver det. Så vil jeg da også holde ører og øjne åbne! Hilsen Camilla
Jeg søger råd og ideer til en katteløbegård. Jeg har haft mine 3 katte som indekatte i lejlighed, siden de var små. Kattene er henholdsvis 4år,5år og 7 år. Nu skal jeg så flytte i hus, og har muligheden for at bygge en løbegård til dem. Jeg vil jo gene have at de kan komme ud, og omvendt vil jeg ikke have dem til at rende løse rundt. Kattene skal fortsat have adgang til huset og i dagtimerne vil jeg gerne have dem i løbegården. (om sommeren selvfølgelig) Løbegården bliver indrettet med et hus, så de kan komme i læ for regn og sol. Og dertilhørende løbegård med hønsetråd. Ydermere vil der være afsatser og træ, de kan klatre på og hvæse kløer i. Samt kattebakke og mad/vandskåle. Men jeg er i tvivl om hvorvidt det overhovedet er en god ide, med så 'gamle' katte. Kommer de til at trives med et semiudendørsliv eller dør de bare af skræk?? Og jeg vil også gerne høre jeres erfaringer med sådan en løbegård. Det skal lige siges, at kattene naturligvis ikke bliver losset derud fra den ene dag til den anden.
mine 2 10-årige katte blev vældigt glade da de efter et langt indeliv blev til udekatte. de blev mere muskuløse, frækkere og morede sig kosteligt. dog er de ikke ligeså meget udenfor som "rigtige" udendørskatte der altid har været ude. de har en kattelem og kan frit gå ud og ind som det passer dem. kattelemmen blev lavet i et eksisterende hul i muren, som sidder ca 70 cm over gulvhøjde. både ude og inde er der sat et repos op på væggen,- en slags hylde som er beklædt med et stykke tæppe. fordelen er at andre fremmede katte ikke kan finde ud af at komme ind. ulempen var at vores egne katte heller ikke kunne finde ud af det. naboerne grinede meget den dag vi skulle lære dem det. kæresten stod indenfor med en kat, og jeg stod udenfor klar til at tage imod. derefter blev dyret proppet igennem hullet frem og tilbage nogle gange, til den fattede hvad det handlede om. inden havde vi dog gået tur i haven med kattene så det ikke var helt ukendt teritorie. så hvis du ellers bor et fredeligt sted med god afstand til trafik, så ville jeg da lade dem blive udekatte. hvis du derimod ikke bor optimalt, ville jeg satse på løbegården. uanset hvad bliver det en livsforbedring for dem. god fornøjelse med det hele.
Minibaah: Det er nok smart som du siger, med en kattelem. Dog har vi et vindue i udestuen, som vi kan bygge løbegården opad, så kan de komme den vej ind og ud.Så skal de godt nok gå gennem udestuen og 'banke' på terassedøren, for at komme ind i huset, men det kan de vel også lære.  Sophie: Problemet er at vi bor lige ud til en hovedvej, så jeg tør ikke lade dem løbe løs rundt. Og der er et hus på vores vej,hvor de nærmest opdrætter vildkatte. Og jeg vil nødig at de skal begynde at jage mine katte væk fra området.
Jeg ville foreslå   der er en del kattefolk der, det kræver dog en smule indlæg for alle foras bliver åbnet...mener det er offtopic der tager en smule tid. Men der er en del af dem der har løbegårde, så du kunne evt. høre derinde ad hvad er bedst, der er også et billedgalleri, så der er mulighed for nogle billeder til. Apropos vindus-kattelem, det skulle ikke være voldsomt dyrt at lade en prof lave det, (med forud aftalt pris, så det ikke ligepludselig er en kattelem med usynlige diamanter   )
X-tiny: Tak for det. Jeg skal have det in mente når jeg skal ud og købe net. theluny: Jeg har oprettet en profil på dekatten igår. Men jeg synes ikke det er så enkelt??? Der står bare privat hele vejen ned, under emnerne. Så jeg kan ikke komme ind og lave indlæg?? Det var min oprindelige plan at spørge derinde.
Jeg syntes du fremstår som en god Mor må sige at mange af dine beslutninger ang. Karoline og Klaphatten har virket rigtige og kompetente på mig... Hvis min søn engang skulle kaste sig over en sportsgren og blive rigtig god til den håber jeg at jeg kan guide ham ligeså godt som du gør Karoline... God bedring til hende iøvrigt...
din reaktion var nøjagtig den samme som min far ville have haft dengang jeg var ponyrytter. han havde aldrig ladet mig starte hvis jeg var småsyg, pga. risikoen for en dårlig tur, og så også fordi jeg dengang var lettere irritabel når jeg var syg så der var for stor risiko for at jeg ville blive sur og skuffet... eneste krav til at min far skal tage med til stævner dengang og stadig den dag idag, er at jeg ikke bliver sur på min hest, jeg må godt blive skuffet og ked af det, men det må aldrig gå ud over min hest... han har 2 gange stået med en datter der græd, den ene gang fordi jeg vant mit første stævne på surprise og den anden gang fordi jeg red det første dressur program på mango uden han lavede vilde spjæt, galop hvor han ikke skulle osv. ligesom med dig og karoline har nogen af de ting min far sagt til mig når vi har været ude, nok kunnet misforståes af andre... når faren står udenfor banen klar til at tage imod datteren der kommer ud efter at have revet en bom ned på hopbanen og siger sætningen "Hvad gik galt" , så var det aldrig irettesættende, men for at jeg tænkte over det til næste klasse. Eller når pavestolt far sidder i rytterstuen og siger "At datteren jo heldigvis er tilpas stædig til at få hesten til at lykkedes" så var det ikke for at prale af datter, eller nedgøre andre, men fordi datter lieg havde redet til 65% på næsten uridelig hest og han var glad og stolt. men det kunne jo nemt opfattes sådan af andre... eller når jeg rider rundt på opvarmningsbanen og daddy kan se jeg bliver små sur og irriteret på hesten der insistere på at slå over i gallop hele tiden og far kommer hen og siger "nu tager du dig sammen og tager de rigtige beslutninger" så er deet for at få mig til at give ham hesten 2 min og stå af og gå en runde om opvarmningsbanen (eller ridehuset) og få tænkt igennem og kanstatere at det jo er fordi jeg ikke kommer med de rigtige hjælpere, og ikke fordi han jeg ikke lever op til hans forventninger, eller fordi han forventer fine resultater af mig... ind imellem har forældrene jo ret og de er jo gode at have med derude... det er jo alligevel dem der kender os bedst...
Hej Karolinemor Vi er jo dybest set enige og derfor kan jeg ikke forstå at du forsvarer dig. Og det er jo lige dét, jeg opponerer mod. Den pågældende tråd har faktisk ikke nogen indlæg som skærer nogen over en kam og den generalisering du taler om har jeg i hvert fald svært ved at se nogen steder. Det gælder hverken mig eller de andre i tråden (og i andre tråde) - derfor tager jeg det skam heller ikke personligt på nogen måde. Jeg kan jo bare kun svare på mine egne vegne når det gælder holdningsspørgsmål. Når der er folk herinde, der generaliserer over " ,  ."  Hvorfor gør du det ? Ja, du er ponyforældre ! men du er vel ikke en af disse frygtelige ovennævnte ? så du behøver jo ikke at føle dig truffet, som du siger du gør. Og det er det der undrer mig, at både dig og et par andre gør, og derfor begynder at forsvare jeres egen rolle i jeres families situation - den er vel en anden, så hvorfor sådan op på dupperne ? Der er masser af forfærdelige voksenryttere - de fleste er startet som børn - og er vi ikke enige om at usportslig optræden er en pestilens, særligt fordi vi har med andre levende væsner at gøre, som vi også skal huske at tage hensyn til. Det er rent faktisk det som er sagen kerne, nemlig at i sidste ende er det jo rent faktisk dyret det går ud over. Fokus i diskussionerne ryger hele tiden over på forældre/barn-forholdet, men i sidste ende er det vel mennesker/dyr-etikken det skal handle om, ikke ? For når vi andre står på stævnepladsen og harmes, så er det som oftest på dyrets vegne, og ikke fordi vi synes det er synes at synd for det pågældende barn, der opfører sig tåbelig sammen med dets familie (hvilket vi sikkert også burde). For så er det da de helt forkerte stævner, jeg kommer til!" Tjah...det har du nok ret i. Jeg ved ikke hvilke stævner I kommer til, men det er mit indtryk at det foregår på lidt højere plan end d-stævner, og det er faktisk her man tit oplever de grelle tilfælde. Det er i sig selv ret paradoksalt at ambitionerne, præstationen og virkeligheden ikke hænger sammen og det er endnu en af grundene til at vi er nogle som undres. Og så synes jeg endnu engang har du en rigtig betragtning. Det er nemlig yderst sjældent, at jeg har set de store problemer i ponydressuren. Det er sket, men det er fortrinsvis i spring at man tager sig til hovedet. Med hensyn til Walt Disney, så vil jeg også gerne svare her:  ?? Over hvad ?? Jeg har hverken børn eller ponyer !! (- men jeg har undervist en del år på rideskole og kender godt til præstationsproblematikken mellem forældre og børn, den gælder nemlig også blandt ikke-stævneryttere.) Jeg skriver som jeg gør, fordi du stiller et spørgsmål, som ikke er et spørgsmål. Du skriver det jo, så der kun er et svar på det og samtidig er der jo heller ikke nogen problematik i spørgsmålet. Du ville jo ikke have gjort noget man kunne klandre dig for, lige meget hvad du havde valgt i den pågældende situation. Derfor er det et ufarligt eksempel, og en retorisk finte, som kun har til formål at føre dig videre til det du egentligt vil sige. Det er der i øvrigt flere der bemærker, de skrev det bare lidt pænere. Det er det jeg mener, når jeg siger Walt Disney og som du så dejligt direkte kalder sødsuppe. Dit andet eksempel er faktisk godt, for det viser positivt hvorfor du ikke forstår, at vi er nogle der tager os til hovedet. At du beder dig datter om at flette næbbet og koncentrere sig, kunne jeg i hvert fald aldrig hidse mig op over - jeg ville ikke engang bemærke det !!! Og om du så havde lignet den sureste citron og havde stået med røg ud af ørerne af nervøsitet og haft horn i panden samtidig !! Jamen, det er da en helt ok holdning til det at deltage i konkurrencer, man skal da koncentrere sig. . MEN…det er jo slet slet ikke sådan tilfælde som vi taler om. Og det gælder i øvrigt også de andre eksempler der bliver nævnt her i denne tråd. Her vil jeg så afslutningsvis vove den påstand, at hvis en adfærd kan misforstås, så er den problematisk. Det kan nok så mange undskyldninger eller gode forklaringer sjældent rette op på. Det jo heller ikke sikkert at vi andre synes at opførslen var i orden - selvom vi fik forklaringen, Det kan jeg kun gisne om og det ville være et personlig angreb som jeg ikke ville kunne stå inde for, så det har jeg ingen mening om her. Men jeg vil gerne give Arose ret i, at det er skønt at du er stolt af din dygtige datter og gerne vil dele din glæde med os andre, men jeg synes indimellem også at informationernes art - og her tænker jeg på på de meget deltaljerede enkeltheder om ridtet, dommerne og meget andet, og din generelle eksponering af hende, er lidt påfaldende. Jeg under dig al din stolthed og synes du skal have lov at udbrede den alle vegne. Jeg synes bare, ligesom enkelte andre der også tør sige det, at den virker lige en tand for introvert. Men det er bare et svar til dit sidste spørgsmål og en smagssag - og   et angreb på nogen måde. Stadigvæk held og lykke til jer begge to. Mvh. katrunte
Puh, det var et langt indlæg. Hvordan får jeg svaret uden at det bliver rodet?  Jamen, jeg tror at vi alle herinde kan blive enige om, at man skal opføre sig ordentligt! Dem, der ikke gør det, mener garanteret også at man opføre sig anstændigt, men lader sig gribe af situationen. Mht generaliseringer, så irriterer de mig også, hvis de drejer sig om noget helt andet. Tidligere har jeg vist også reageret på den slags i helt andre indlæg. Nu er pony-/stævneverdenen bare der, jeg bevæger mig, og jeg synes derfor at jeg kan byde ind med noget fornuftig, når det gælder disse diskussioner. Og jo, jeg møder da generaliseringer om ponyforældre. Ja, selvfølgelig var spørgsmålet retorisk, for som jeg også skriver længere oppe, er jeg jo ikke i tvivl om, at det var den rigtige beslutning. Det sjove er netop, at fordi jeg forklare tingene fra mit 'mor-synspunkt', giver folk mig ret i, at det var det rigtige at gøre, de roser mig endda for det. For nu kender de baggrunden! Havde jeg nu derimod skrevet: Så havde svarede herinde nok set anderledes ud! For så var folk nødt til at gætte sig til mine motiver for, hvorfor jeg ikke ville have at hun skulle starte dagen efter og risikere et dårligt resultat igen. Selvfølgelig havde historien til formål at føre folk videre til det egentlige emne. Det ligger jeg jo heller ikke skjul på indledningsvis. Jeg føler mig truffet, fordi det da er træls hvis man som ponyforældre netop skal forklare sig, for at folk ikke misforstår og tillægger os de forkerte motiver for vores handlinger og beslutninger. Hvorfor er det   at jeg skriver om de oplevelser med hest, som jeg har sammen med min datter? Jeg skriver da også alle mulige andre tråde her på HN. Burde jeg holde mig til det? Hvad er det for nogle detaljer om dommere, jeg har skrevet? Jeg kan ikke erindre, at jeg har skrevet noget om noget, der kunne støde nogen? Hvad er det for nogle detaljer om hendes ridt, som ikke er stuerene på et offentlig forum? Eksponerer jeg min/vores pony mere end andre gør med deres heste/ponyer? Når det ikke generer min datter, at jeg bruger hende som eksempel i nogle (nok egentlig få) af mine indlæg herinde, hvorfor generer det så andre?
Nej altså, Karolinemor Jeg skriver ikke at det påfaldende   du skriver om de oplevelser du har med din datter - det er da klart at man gerne vil dele sine glæder. Jeg skriver da også om mine hunde i tide og utide, hvis jeg kan komme til det, og det kan sikert også hænge nogle langt ud af halsen. Det er bare faconen der ind imellem kan være lidt så man bider mærke i det. Og igen, det kommer vi andre også til, når der er noget som står vores hjerte nært. Det var ikke en kritik, men bare en bemærkning - det siger jeg også fra start Nej, du skal da skrive alle de tråde om alle de emner du har lyst til - det er da det der er det fede ved HN. Så kan man jo deltage i dem eller lade være, det er kun folks eget valg. Havde du skrevet det andet, havde det s.. også været okay - synes jeg. Hvorfor gå efter en dårlig oplevelse, det behøver man ike at undskylde og I er ikke på et plan hvor man bare er med for at prøve det, så det er ok at stræbe efter resultater. Hov, jeg sagde intet om at du havde skrevet noget der kunne støde nogen overhovedet, jeg skrev bare at du nogle gange skrev meget meget detaljeret om jeres oplevelser og at det lagde man mærke til. Der var ingen værdiladning i det. Jeg har aldrig aldrig udtalt at du har gjort, skrevet eller sagt noget som ikke er stuerent. Og det er sørme heller ikke mit indtryk at du gør det. Det eneste jeg har sagt var, at det var dumt at du (og andre med dig) følte dig truffet over at skulle være en frygtelig overambiøs urealistisk og nidkær ponyforældre med et dyreplagende flabet pigebarn - når du nu ikke er det ! Det mit indtryk uden at kende jer, at I er professionelle, ambitøse og eftertænksomme. At I altid sørger for den korrekte pasning, udstyr og træning. Samt at det I laver giver både dig og Karoline en masse dejlige timer samme. Og derfor slog mig bare at du, ligesom andre, lod jer gå på af den generalisering, som I føler der lægges over jeres roller som ponyforældre. Men der er ingen som har sat lighedstegn mellem ponyforældre og dårlige mennesker - Og hvis der er, så lad det prelle af, du ved jo selv hvis de ikke har noget at komme efter. Jeg synes udfra det du skriver her på HN til hverdag her at DU ER GOD til det du gør (Kan du så forstå det ! Det er jo et kompliment for pokker). Held og lykke - og jeg mener det virkelig. mvh. katrunte ps. Og iøvrigt, hvis du synes det er hårdt at være ponyforældre, så skulle du dælme prøve at være Rottweiler-ejer. Det er heller for små børn Jeg øver mig også ofte på ikke at skulle forsvare mig på forhånd, det er svært men des mere sikker man bliver på det man gør, des mere preller mudderet af. Hvis du har lyst kan vi lave en fælles støtteforening for forurettede ejere af kontroversielle elemeter.
Og så bliver jeg faktisk også nødt til at sige højlydt undskyld til dig på et punkt!! Jeg vil gerne både at se og sige, når der er noget, som jeg har taget fejl af. Og lige med de eksempler jeg giver med hensyn til detaljer har jeg faktisk blandet dig og en anden sammen !! For det konkrete eksempel med dommer og konkurrencen, som jeg gav på dét med den meget detaljerede information, er nemlig slet ikke dit. Jeg har lige checket det efter - og det er anden, så dem skal du ikke have i nakken !!! Tag det roligt, pust ud og nyd at være en udskældt ponymor. Husk at når I kommer til hesteklasserne begynder det for alvor at koge i kulisserne. Men der klarer rytterne bare selv at lave balladen. mvh. katrunte
Jamen undskyldning modtaget!  Jeg kan ski da ikke engang altid huske, hvad jeg selv har skrevet, - for da slet ikke at tale om, hvad andre har skrevet!  Derfor er det jo også så skønt indrettet, at der er nogen, man kan være frygetelig enig med i det ene indlæg, og så rygende uenig med i et andet, der måske omhandler et helt andet emne.
Hej Jeg forstår ikke i går så meget op i hvad andre tænker. Hvis man opfører sig ordentlig og ved med sig selv at det er ok. Kan det så ikke være lige meget hvad andre tror og tænker.  Jeg vil gerne have mine børn, synes jeg er en god mor, men om naboen eller folk på rideskolen synes det. Det er jeg godt nok lige glad med. MVH Hanne.
Tak Karolinemor Jeg fik nemlig temmelig pinlig sved på panden, da jeg opdagede det. mvh. katrunte
Nu har jeg jo set billeder af Mickey, og du kan bare hilse sille fra mig og sige, at sådan en pony er uvurderlig  Mvh Julie
en dejlig lille en, kan godt forstå at børnene får lyst til at lave en vurderingstråd, men jeg synes at der er en lille tendens til at gokke dem i hoved der laver disse tråde. Selvom de altid er velbesøgte er der underlig nok altid nogle der har ondt i r... over at folk opretter dem , men de skal da lige derind og kommentere. 
Her har jeg lagt rigtig mange link ind på kattegårde rund omkring. Så kan du selv få gode ideer 
Her har jeg lagt rigtig mange link ind på kattegårde rundt omkring. Så kan du selv få gode ideer 
er en rigtig god ide med en løbegård. Har selv hegnet min store lille have ind og sat kattelem i terrassedøren. Det virker perfekt. Du kan se lidt på min præs. Flyttede jeg i eget hus med stor have, ville jeg hegne hele haven ind. Det kræver lidt arbejde og indkøb af hegn osv. Men det ville være det værd... ss. Hygge Sprit
Super god idé med den løbegård. Især så længe der er fri adgang fra hus til løbegård. Havde altid mine Maine Coon's i løbegård, og de nød det. Alderen på dine katte betyder ikke noget. Jeg byggede løbegård i alm. hønsenet, men husk at forstærke med et bræt eller lign. forneden, så de ikke kan kravle under. Og så kan katte "flyve" så du er også nød til at sætte hønsenet som "tag" ellers kan de komme ud den vej. Hvis du har spørgsmål er du velkommen til at sende en PB.
Hejsa. Mine katte elskede deres løbegård, det var simpelthen det bedste de vidste, om morgenen når vi stod op, løb de hen til døren og ville ud... Sætter lige et billede ind af den...  
...for jeres gode råd. Paulasmor: Tak for det, det er meget muligt jeg gør det. 
så er det da at man syns at Danmark er et lille dejligt land med en utrolig dejlig humor!!   jeg har lige fået en enormt griner, og så skal den da deles...  helt personlig er trommeslageren og Tommy mine   .. åhhh det er godt.. ha ha ha..
tror du ikke vi ku dele... åltså jeg kan godt nøjes med bare og kigge... ha ha... 
- og danserne er nok venligst udlånt af Britt Bendixens Danseskole på Frederikssundsvej.     
Marik har trådt mig godt og grundigt på højre fod i dag.. Han satte 1 forhov på min fod og lagde ALT sin vægt på.. Nøj hvor jeg skreg   Han gjorde det ikke med vilje, jeg ville dreje ham rundt efter at være blevet striglet og så ramte han lige min fod.. Det har resulteret i at jeg nu ligger med foden højt og bundet ind i is.. Den er blå og MEGET øm!! Øv hvor er det træls.. Jeg håber jeg bliver klar til skiferie om 1 uge..  Har meget ondt af mig selv... 
Hej Jeg er lige flyttet hjem til Danmark efter 8 år i udlandet, og savner virkeligt at være omkring heste igen, da jeg måtte sælge min egen grundet flytning for nogle år siden. Er der nogen der har nogle gode ideer eller steder hvor jeg kan henvende mig ang. pasning/halvpart på en hest? Jeg bor på Frederiksberg i København, men kender som sagt ikke så meget til 'heste verdenen' mere her i Danmark, så jeg vil blive utroligt glad hvis I har nogle forslag, eventuelle stalde/rideskoler der kan anbefales, eller kender nogen der mangler hjælp til deres hest(e). På forhånd tak! Hilsen Sandra
Du kan gå ind på "Markedspladsen" og finde; "Hest søger rytter" og se om der er noget i dit postnr. Der søger alle dem der mangler en til at ride et par gange om ugen på deres hest... Ellers er der   der gå ind i venstre side, står der "ridning", derefter "klubber" der kan du finde de rideskoler der ligge på Frederiksberg eller omkring ved at søge på postnr.
Hejsa Jeg skal prøve noget nyt med mit hår, og har hørt Salon Morgenhår, her i Århus hvcor eg bor, er rigtig god. Er der nogen af jer der er blevet klippet der?? Hvad er jeres erfaring? Og hvad er prisen for en klipning?? Håber I kan hjælpe 
18. Marts Er der nogen af jer der skal starte der? Jeg skal starte LB3 og LA1 for heste... Jeg har aldrig været der før, så er ret spændt! mvh Camilla
Jeg skulle ha startet, men fik en syg hest. Han er på genoptræning nu, så det bliver nok først til sommer/efterår vi kommer igang med stævner igen. Heidi
Tak for det, nu får jeg mareridt i nat om klamme mænd  Ej det var godt nok et for griner klip hehe. Gitte
HA HA HA HA HA HA  C
er jo lige her.  Altså krøller eller ej. Mvh. Lotte.
engang man ku lave musikvideoer, SQ !  KH
Ja, det er eddermame humor i topklasse HA HA HA  Så var det lige at jeg kom i tanker om at min svigermor engang har været kærester med Tommy S   Gad vide om han dansede sådan for hende?   
Ej hvor er det altså noget flot tøj de har på i videoen med krøller eller ej   
Haha hvor grinern, Se her  Jeep de er jo for lækker  Sisse
Jeg havde også tænkt mig at starte, men opdagede at jeg skal til Jylland til hingstefremvisning. Så det må blive en af de andre weekender jeg kommer til start  Held og lykke  Mvh Juliette
Jeg skal jo ikke starte, men skal da klart ud og heppe på jer 2...   Det bliver spændende... -Maria
Jeg skal starte LC3 & LB1 for hest  Hae heller aldrig været der .
juliette: Tak  Maria: Dejligt du vil med og heppe, det får vi brug for, glæder mig til du er klar til at starte ham  Nadja: Det bliver spændende, jeg er altid mere nervøs når det er steder jeg ikke før har været...
Vi kommer... Vi skal starte LA1 og 2 for heste! Jeg har stået derude i et par år, og det er ok forhold... Der kan dog godt være lidt trængt i opvarmningsridehuset, da det kun er 20x40, men hvis "ikke opvarmere" nu respektere dem der skal varme op, og rider udenfor, så er det fint... Glæder mig til at se jer alle, og pøj pøj...
høre fra nogle der komme ud til vores stævne  Hilsen stævneformanden i Tune Sportsrideklub.
så skal vi jo starte mod hinanden i LA1 jeg tør ikke starte LA2 endnu- er ikke helt klar til det... Jeg glæder mig meget, det er en evighed siden jeg sidst har startet...
...at lægge vejen forbi Tune og ride LB3 og LA1. Der bliver jo dog nogle dage i ugen før, hvor i hvert fald jeg ikke rigtig kan få redet pga en Herning-tur, det passer selvfølgelig ikke så godt med stævne ugen efter, men nogen skal jo stå for underholdningen til sådan et stævne   . Mvh Mia
Jeg har samme "problem" er i Herning Tors-Søndag og vi 2 skal starte de samme klasser... Så jeg bliver også en del af underholdningen 
   Den kommer jeg vist til at levere. Godt nok starter vi kun LC1 trav ... meeen "Rullemarie" skal jo lige lære at springe an før vi tager de dyre klasser... Uanset hvad så glæder jeg mig til stævnet. Held og lykke til alle ... 
Hej Camilla Jeg skal også starte på Tune i LA1 og evt. LA2. Jeg har hesten opstaldet på Tune og er også med til arrangere stævnet. Det sjove er at min vallak også er efter Rawage Quintus, og han er lige så gammel som din. Han ligner din på en prik i hovedet... sjovt ;o). Du kan jo se ham på min præsentation... ellers ses vi jo til stævnet. Mia... Fedt hvis du kommer, det er længe siden... Har du meldt til? Skal du starte på din "nye"? Hvordan går det med Plégon? Jeanette og Vivian... Godt at høre at du kommer til hest Vivian ;o). Og at Foxy er stævneklar ;o) Tina... Hej din skøre tosse ;o) Vi ses allesammen d. 18. Kh Jane
Jeg skal også starte LA1 og 2. Vi er jo også en del af os, som tidligere har startet mod hinanden...  Vi ses Vh. Anette
...Især til dig, Jane   . Sjovt, du har Gameboy stående i Tune, glæder mig til at se ham, det er jo ved at være nogle år siden! Jeps, det er min "nye" racer-rødbede, der er ved at være klar til lidt stævne igen efter foling sidste år. Og nu er der meldt til, så ingen vej udenom! Plégon har det forrygende. Han er blevet solgt til en sød og dygtig junior rytter fra det mørke Jylland. SKal over og hilse på ham i næste weekend, hvilket bliver rigtig sjovt. Glæder mig til at møde resten af jer også   . Mvh MIa
Hej Mia Kan forresten også se at du skal starte på Hvalsø på søndag... det skal jeg også. Min starttid er kl. 7.51.. vildt tidligt. Jeg har regnet ud at jeg skal hjemmefra kl 4.30. I guder! Glæder mig også til at se din nye hest.
Det ser da ud til at vi bliver en del, men der må stadig være flere derude, som ikke har meldt sig??? Kom glad frem i lyset, så vi kan tjekke hinanden lidt ud  Jeg må nok indrømme, at jeg er lidt nervøs for at skulle ride mod Jane og Gameboy samt Anette og Picasso, da de tidligere har slået mig mere end en gang... men skidt no pain no gain... vi ses tøser...
Hej Camilla!! Held og lykke med stævnet. Er du kommet dig efter dit stunt? Også held og lykke til jer andre - gid det var mig der skulle starte stævne, men jeg må vente 1½ år endnu inden det kan lade sig gøre. Felix er kun 3 år. Mvh Kit
ja jeg er kommet mig... men har ikke fået redet vildt meget på det sidste pga det... det sås også på resultatet i Tune... blev nr chock i LB3 og vist nok nr 6 eller 7 i LA1 ud af 12-13 ryttere...
Hej Jeg har en snart 2 årig blandingshund (½ australien shepherd + 1/4 dobbermann + 1/4 retriewer). Vi har haft mange problemer med gåturene med hende. Som lille havde vi en rød sele til hende som skulle sættes rundt om halsen og igennem forbenene og så lukkes på ryggen. Den holdt fint indtil hun som ½ årig voksede fra den. Dernæst gik vi med hende i halsbånd, men det kunne hun smyge over hovedet og så var hun fri. Så anbefalede en af vores venner at vi købte et halvt kvælerhalsbånd lavet af læder og som kun kunne lukkes et vist stykke, for det strammede kun lige så det ikke kunne hives ud over hovedet (stadig det dummeste vi kunne gøre, men uvidenhed fik os til det). Så var vi tilbage til selen. Vi havde en lidt større model af den gamle og det gik lidt, men den var altså for lille. Til jul købte vi så en ny sele magen til de foregående. Den var en smule for stor, men størrelsen mindre var for lille, så vi beholdt den. Den holdt dog ikke til vægten, for plasticspænderne der sad på den er knækket så den har vi måttet kassere. I går købte jeg så en ny sele. De havde intet i stil med den gamle så jeg satsede og købte en ny model. MEN den er helt elendig. Den er alt for stor foran, men alt for lille over ryggen (det var også problemet med den gamle sele, bar ikke i lige så stor grad). Der er ellers en million måder den kan justeres på, men intet virker så hunden passer den. Nogle som kender en god hundesele? Gerne en dyr en af læder hvis den så bare kan holde og passer. Dem vi har haft indtil videre har været nylon, så det kan også bruges. Nogle som har erfaring med ikke at kunne få en sele som passer? Det er som om hunden er for kompakt til selen. For mange muskler, men ikke nok længde på kroppen. På forhånd tak. Knus Katrine
Jeg bruger en sporsele til min labrador, den virker ubeklageligt
Jeanette: Hvordan er en sporsele forskellig fra en alm. sele? Jeg troede den var sådan helt speciel når nu den skulle bruges til at gå spor med. Camilla A: Det var da smart. Det må vi prøve at høre om så i vores lokale dyreforretning. Der hvor vi ellers køber udstyr må man ikke, men måske i den lokale.
... der passer - så gå til din sadelmager. En hundesele er en smal sag for en behændig fyr, der er vant til at sy i læder - især når du har en model at gå ud fra  Hilsen Sif
Jeg ved faktisk ikke hvad forskellen er Dog er forskellen på web og læder at på læderen spænder man og webben er der et plastikspænde Jeg har både læder og web og har ingen problemer med dem
Jeg vil vove den påstand at en sporsele er løsningen på dit problem. Sporselen ligger presset foran på brystet og selen spændes om "Maven/brystkassen" - dvs. der er ikke noget der skal passe med at benene også skal ind. Tholo sælger en fin en i god holdbar kvalitet og de vejleder også gerne med størrelse.  (når der skal luftes -> seler -> og så er det dem der kommer op først på listen i sort nylon med foer). God fornøjelse. /Louise
Ja folk tror jeg er syg i hovedet, og måske er jeg også det, men jeg er bare så uheldig at det ikke kan være tilfældigt. Jeg kan bare i den sidste uge komme med lidt af de større ting. Jeg underviser, for at få råd til at holde hest, og mandag forsvinder min stemme totalt, jeg må aflyse. Tirsdag må jeg til dyrlæge med min ene kat, den bliver indlagt, blir advaret om at den nok er døende, men 9500kr senere får jeg lov til at få den med hjem, lige før jeg skal hente katten, rider jeg dressur, og hesten stejler og flækker min læbe, 1 cm op, hold da op hvor man bløder. Nå men jeg henter katten der er i bedringefter at have ligget i drop med sondemad i 4 dage, men kan ikke finde min pung, hvor de sidste penge jeg havde, skulle ligge i. Jeg havde tømt kontoen for at betale dyrehospitalet, og pungen er stjålet. Jeg fik katten hjem, mod at betale, hvad jeg kunne lånehist og her. Næste morgen, som er en lørdag, er såret efter kejsersnittet gået op, og der kommer en del fedt m.m. ud og jeg må til dyrlægen igen. Der vagt ordning på, og de vil kun mod kontant tage katten, efter de snakker med min egen dyreklinik tager de den dog alligevel. Søndag aften skal jeg tidligt i seng, men hoster forfærdetligt i 3 timer, hvorefter jeg står op, tager hostesaften, ryster godt og tager en ordentlig slurk, men det smager rædsomt, ikke som hostesaft, så jeg tænder lyset og opdager at det er plegicil jeg har drukket. Lægevagten beroliger mig med at sige at det ikke er skadeligt, men hold da op, hvor er det løgn, jeg blev totalt lammet i kroppen, kunne ikke trække vejret rigtigt, og blev derfor meget angst, med en gevaldig hjertebanken tilfølge. jeg lå i sengen i et døgn, og er stadig anden dagen efter slap. Nu vil jeg vide om der er nogen der ved hvordan man kommer ud af dette mareridt, det har nu stået på nu i 19 år, siden jeg fandt sammen med min eksmand, og jeg vil indrømme, at det er hårdt nu hvor det går ud over børn og dyr, hvis det bare var mig, så ja det kunne jeg vel leve med, men deres liv er præget af mit evendelige uheld, der går ikke en uge, uden et eller andet sker, og det er ikke småting, dette er ikke de slemmeste, bare den sidste uges problemer. Kan man komme af med uheld??? Hjælp mig.
Jeg har altid sagt at jeg flytter lige så snart jeg fykder 18. Men nu når jeg er i gang med en uddannelse så kan jeg godt se at jeg ikke har råd til at flytte om et år. Også selvom jeg arbejder flere gange om ugen, men skolen skal jo i første række så kan ikke arbejde hver dag. Så jeg må vente med at flytte til jeg fylder 19 for der er jeg færdig med handelsskolen. Hvor gammel var du da du flyttede hjemmefra ? Og hvordan fik du råd til det ?
Jeg var også under uddannelse, og jeg havde et godt forhold til mine forældre, så det var ikke et problem for mig at blive boende. Da jeg blev 20 købte jeg en andelsbolig - der nåede jeg at bo i 2-3 måneder, og så fandt jeg en kæreste fra en anden landsdel, og vupti, så tilbragte man jo mere tid i hans hus end i sin egen lejlighed. Jeg var på SU da jeg flyttede hjemmefra, og mine forældre hjalp med finansieringen af købet af andelsboligen, så det var dejligt. Men de faste udgifter klarede jeg selv. Jeg havde så heller ikke egen hest. Jeg havde weekendjob som servitrice, så det gav lidt ekstra moneter til udgifterne.
.. og jeg flyttede sammen med kæresten   i lejlighed. Umiddelbart ville jeg foreslå dig et kollegieværelse/ungdomsbolig.
19 år...
Nogle skal blive nr 1 bagfra - har selv prøvet det masser af gange.   Det var da ok i La1 når man tænker på du ikke har redet så meget op til. Bedre held og lykke næste gang!! Mvh Kit
jeg skulle også ha' været afsted for at starte bingo i en for os begge, efterhånden meget velkendt LA1  men jeg har ikk så meget overskud pga. mange afleveringer (går i gymnasiet men hesten bliver redet hver dag) så det må blive en anden god gang 
Jeg kunne så aldrig finde på at sætte nylon på min hund Det må brænde af pommeren til?
Vi har også haft Kenjan læderseler til vores dobbie. Først en "lille" en da han var bebs og nu da han er voksen (74-75 over skulderen) har han der største vi kunne få! Den er super, holder godt og kan ikke genere hunden! Clickspændet har vi dog måttet udskifte (til et rigtigt spænde), lidt for meget sand der fyger heromkring... Sadelmageren satte spændet i (kostede vist 100) og han fortalte at han også kan ændre på seler, hvis man har en en ikke passer! Hvis det er for kontrol hjælper den bare ikke, faktisk kan de jo så lægge hele "bringen" i selen, og ja så er man gået... 
Hej Mange tak for de gode råd. Vi har læst os til at en sele skulle være bedre end halsbånd fordi hundene så ikke lægger vægten omkring halsen. Når de mærker presset mod halsen trækker de bare endnu mere for at komme af med presset og så er man inde i en ond cirkel. Vi kombinerede sele med en lang flexline (går på en nedlagt jernbane hvor man sjældent møder nogen mennesker) og langsomt holdt hun op med at trække. Derfor ville vi meget nødigt at med en sele og gå med halsbånd igen. Selvfølgelig har vi også trænet gåtur på gaden uden flexline og også her har vi set en mærkbar forskel på hundens trækkeri. Der er faktisk ikke noget tilbage når vi går med sele  Så jeg vil prøve at finde en sporsele i den lokale forretning. Få byttegaranti så vi kan tage den/flere med hjem og prøve og så returnere dem som ikke passer. Og så kontakte en sadelmager hvis den skal finjusteres. Hvis bare selen kan holde i mange år så må den gerne koste dyrt. Hunden skulle jo også gerne holde i mange år  TIl Julie: Vi gik jo også med halsbånd som hun hopper ud af, men under alle omstændigheder ville jeg ikke vælge et kvælerhalsbånd. Selvom hunden trækker så ville jeg til enhver tid vælge noget som ikke ødelægger nakken på hunden så hellere trækkeri i sele end ødelagt hals. Vi har trænet vores til ikke at træne ved at hun HVER EVIG ENESTE GANG hun trækker kommer på plads igen. Dette gjorde vi på en gåtur om dagen når vi gik på gaden. Resten af gåturene foregik med en smule trækken (som aftog uden at vi trænede) da hun kom i flexline. Det tog faktisk ikke særligt lang tid før Toffi synes det var nemmere at gå pænt og så gå langt i stedet for at gå kort og skulle stoppe hele tiden når man trak i snoren. Hun fandt selv en løsning.
da, ved at tænke positivt. Hvis du hele tiden går og tænker på, hvad der sker næste gang, så skal der nok ske noget. Så du skal igang med at tænke anderledes, så tror jeg også på at der sker forbedringer. Men hold da op sikke en uge. held og lykke med denne. hilsen Linda
   ja det var nok en god ide  hilsen Linda
Herhjemme har vi også været ekstremt uheldige, sidste sommer kostede os blod, sved og tårer og ikke mindst mange penge!!! Jeg gik til en healer, ikke fordi hun skulle redde vores liv og gøre det hele nemmere for os, men jeg havde bare brug for at snakke med en der ikke kendte mig om problemerne og få lov til at slappe af og "komme lidt væk"... Efter en lang snak finder jeg ud af det faktisk handler om at være nærværende... Som Jeanette O siger, tænd lyset når du indtager noget medicin... det er bare et eksempel... Men helt alvorligt så brug bare 10 sek til at tænke før du handler. Det virker! Tingene går måske for stærkt for dig og det viser sig ved at det hele falder ned om ørerne på dig... Håber du vil finde en metode til komme forbi uheldene og tættere på dig selv... Mange venlige hilsner, Mia
"Uheld" rammer os alle hver uge, og ofte hver dag. Det er et spørgsmål om at fokusere på dem, eller betragte dem som hverdagshændelser. Ud fra hvad du skriver her på HN, fokuserer du overdrevent meget på alle de små, negative hændelser i din hverdag, i stedet for at fokusere på alt det gode, der også sker i løbet af en dag. Det er meget, meget få mennesker, der får alle dage, uger, måneder, år, til at forløbe præcis som de havde planlagt det, med kun et enkelt "uheld" i ny og næ. At din pung er væk, tja, pas bedre på dine ting, og især pung, nøgler og den slags, så andre under ingen omstændigheder kan snuppe dem - eller du kan komme til at tabe dem i et ubevogtet øjeblik. Og medicinen, helt ærligt, tænd lyset og vær sikker på at det er den rigtige medicin. Tag en tudekiks og kom videre, evt. med proffesionel hjælp til at lære at fokusere på det positive, i stedet for altid at se dig selv som et offer, eller at du bliver straffet. Salvia
Du har flere muligheder/valg. Du trænger først og fremmest til ro i dit liv, så du kan overskue de små dagligdags ting. Du skal have tid til at tænke dig om, så der ikke sker de dumme små uheld. Nogle eksempler: 1. Slider du dig selv op ved at måtte tage ekstra arbejde for at have hest? Er du bedre tjent med at sælge hesten eller finde en part. Eller skal du sælge hesten og selv blive part. 2. Hvorfor stejler din hest og kan du selv gøre noget for at forhindre det? Personligt ville jeg ALDRIG acceptere at have en hest, der kunne finde på at stejle. Ved at have en hest der stejler, udsætter du dig for unødig risiko. Du må igen overveje mulighederne fra 1. 3. Din kat er sikkert sød og dejlig, men er det fair i forhold til din økonomi at ofre 9500 på en operation? 4. Din pung er stjålet. Du er nødt til at have tid nok i hverdagen, så du også kan huske at tage dine forholdsregler så som at opbevare pungen et sikkert sted, og altid have check på hvor den er. 5. Din familie påvirkes af dit uheld. For det første, så er det IKKE din eksmands skyld, at du forfølges af uheld. Du skal selv tage ansvar for dit liv og dets forløb. Hvis du tror andre har ansvaret, så bliver du jo ikke bevidst om de "farer" du udsætter dig for, og så ændres det aldrig. Nu er ovenstående ikke ment som kritik, men blot nogle idéer til ting, som jeg synes, du bør overveje. Du skal mere ro i hverdagen, og så skal du tage ansvar for dig selv og dit liv. Du har meget større indflydelse på livets forløb end du selv tror. Hvis man mener det er andres skyld, så lader man passivt stå til og forhindrer ikke ulykker. Hvis man derimod er bevidst om, at man selv har indflydelse, så har man også nøglen til at komme videre. Vi bliver alle ramt af uheld, fysiske skavanker, familieproblemer osv., men det er til en vis grad op til os selv, hvor slemt vi vil lade os påvirke. Pust pust - lidt held og lykke støv er sendt i din retning 
Hvor længe har du været skilt fra den eks-mand? Hvor længe kan alt ondt der rammer dig være hans skyld? Du har skrevet om ham før, og han lyder ikke som det heldigste valg på hylden - men det var DIT valg og derfor dit ansvar. Nu er du så ikke sammen med ham mere - så han er i fortiden og fortiden kan du kun bruge til en ting - nemlig til at lære af. Du kan ikke bruge din fortid som undskyldning for ting der rammer dig i fremtiden. Uheld - ja de kan ramme os alle, men hvis man passer lidt på hvad man går og laver bliver man ramt af færre uheld. Økonomi - igen, uforudsete ting kan ske, men katastrofale følger kan oftest forebygges ved at sætte forbrug efter indtægter. Hvis man ALTID har brugt den sidst tjente krone næsten inden er trillet ind - så vil man altid sidde i et økonomisk morads. Se fremad - men se ikke på hvad der nok går galt, se på de MULIGHEDER du har og grib dem. Simple sikkerhedsforanstaltninger kan oftest forebygge uheld (som at tænde lyset når du indtager medicin) - men det er stadig ikke uheldene og negative begivenheder der skal være dit omdrejnignspunkt. Jeg ved godt at det lyder meget amerikansk og poppet - men prøv at starte hver dag med at fortælle dig selv om alt det POSITIVE derer i dag - og slut dagen med at tælle alle de GODE ting der er sket! Husk at de fleste dagligdags ting kan ses fra flere vinkler - f.eks. KUNNE man sige at vejret i dag er dødsygt - men det er PERFEKT til at sidde inde og læse en god bog/ordne fotoalbum/gøre rent i kosteskabet eller alle mulige andre indendørsaktiviteter der enten er rare mens de står på, eller gør vores omgivelser rare at være i  og så kan man jo slutte dagen med at sige "hvor er det dejligt at jeg endelig fik ordnet de billeder" frem for "øv for en dag, jeg kom ikke ud og ride" Åben øjenene for at livet er skønt, det er forår, du er vanvittigt priviligeret at du har råd til at have hest og katte, du bor i et land hvor du bare kan gribe knoglen og ringe til lægen hvis du har klumset i det og hældt det forkerte medicin indenbords (lægevagten har jo i øvrigt ret - plegticilen har jo bare haft den virkning det er lavet til at have på dyrene, lammende... men ikke permanent skadeligt - og så har det jo den positive effekt, at du nu både kender smag og virkning af det du giver dine dyr, det er altid godt   ). Hver dag er en gave - DU beslutter dig til hvordan du vil bruge den, men den kan ikke byttes! Vi bestemmer også selv hvordan vores hverdagsoplevelser skal bearbejdes. Jeg KUNNE jamre totalt over at jeg har den ondeste tandpine og har haft det siden i søndags. Jeg lever af panodiler og energidrik - hvilket egentlig er en ækel sammensætning. Og min kollega har bagt kanelsnegle som jeg ikke kan spise. Men jeg vil ikke jamre! Min flinke tandlæge har givet mig en akuttid i eftermiddag, så min "panodilkur" er snart overstået. Og når det er overstået vil jeg enten fejre at jeg ikke skal have en dyr krone på, ved at æde en fed og ulækker burger - eller jeg vil trøstespise en fed og ulækker burger hvis jeg SKAL have en krone på. Men det skal jeg nok ikke, for det er sikkert en helt anden tand der gør ondt, end den der er kronetruet, så det tandlægebesøg går nok hurtigt og billigt. Essensen er at om et par timer gør det ikke ondt mere - og jeg ikke har fået en kanelsnegl, så jeg fortjener en burger! (Panodiler og energidrik mætter ikke så meget!)
Ja i må undskylde mig, men ... Jeg ved godt at i ikke kan se helheden i hvad jeg skriver, jeg beskrev blot en uge, ikke at jeg beklagede mig, men bad faktisk om hjælp. Ja jeg kunne tage og tænde lyset, men det gjorde jeg ikke fordi jeg faktisk var træt, og ikke vidste at jeg havde andre flasker i medicin skuffen. Jeg er et positivt menneske og går ikke og fokucerer på uheld, men de kommer over mig kostant. mindst to om ugen, har haft brækket nakken to gange, fået trukket en tommelfiger af, knust tæer, brækket ribben, arme fingre osv. Min kat er et af guds skabninger, og hvis den vil gøre sit er det ikke på grund af penge den ikke skal leve. Min hest er kun en hest, og jeg har netop købt den for ikke at andre skulle , da jeg havde den i tilridning, derudover er den faktisk god nok, men har et heftigt temperament. Og ja der var jo en due i træerne den blev forskrækket over. Helt ærligt så har jeg ikke troet at min eks har noget at gøre med mit uheld, men jeg har en tro på at jeg traf den forkerte person, og at den konstellation var farlig for mig. og tro det eller ej , alle i min omgangskreds ved at jeg ikke tager chancer eller kommer let til eller over ting, så det er derfor jeg er så uheldig, for det er mange udefra kommende ting der går galt. Faktisk har mere end et forhold gået i stykker, når der begynder at komme en bølge af uheld. Jeg vil seriøst bede om viden om, kan der være noget der hedder en uhelds forbandelse, eller skulle jeg have opgivet dengang jeg var debrimeret, hvilket jeg bestemt ikke er nu, faktisk er jeg næsten lykkelig, på trods af mangel på alt, bortset fra uheld.
... på forbandelser - jeg tror at man selv skaber sin situation og vælger hvordan man opfatter den. Jeg har også oplevet rigeligt af ikke så sjove ting i mit liv, men sætter jeg mig til at tælle sammen er det da den sikreste måde at blive i dårligt humør. Mit liv er for kort til at være en jammerkommode - og jeg har det jo GODT (og endnu bedre om nogle timer når tandpinen er væk)!
øv øv du er da også uheldig men prøv at focoser på alle de gode ting og lad være med at gå og tænke over hvad der er sket og prøv og tænk positivt frem ad  det med medicinen næste gang så tænd lyset og kig lige efter en extra gang om det nu er det rigtige
Jeg ville ikke have et kursus i jeres gode liv, og jeres perfekthed. Jeg spørger om græsset er grønt, og i svarer at jeg selv er skyld i at der er mudder i den anden ende af haven. Jeg ved faktisk ikke hvorfor jeg spurgte i dette fora , for jeg ved godt at i læser tingene´de ud fra jeres egne forudsætninger, og hvordan skulle i andet, Jeg kontakter en der ved noget om den slags ting, for der får jeg nok et svar, måske ikke på om græsset er grønt, men ihvertfald lidt om græs. Jeg er egentlig glad for at jeg fik sådan en masse at vide om andres opfattelse af mig, for mødte i mig face to face, ville jeres opfattelse nok være en helt anden, og det fortalte mig, at jeg skal holde på mine rigtige venner, og ikke mænge mig med andre der ingen forudsætninger har for at vide hvem og hvordan jeg er, og dømme mig ud fra hvad de tror jeg skriver. Trods alt tak.
Enig med Kikærten! Godt indlæg!  kazell: Jeg oplevede en periode hvor jeg var meget stresset. Der glemte jeg mange ting, og følte mig også mere forfulgt af uheld.  Spørger du mig er det ikke uheld at hesten stejler - den har stejlet af en grund, ikke fordi DU er forfulgt af uheld, og det er heller ikke uheld at du tager den forkerte medicin - det er fordi DU glemte at tjekke på flasken. Det er ikke noget der forfølger dig, men noget du selv kan ændre ved at være nærværende. Ved måske at være mindre travl. Jeg kunne også være forfulgt at uheld ved at sidde og sove på ryggen af Rigola (så var jeg faldet af de første 10 gange) og jeg kunne også være uheldig og være kørt ned af højresvingende lastbiler hvis det ikke var fordi jeg var kvik og åndsnærværende nok til at kaste mig op på fortovet. Det hele handler om at tage vare på dagligdags situationer.
... og læst en del svar fra dig i andre tråde  Jeg læser en masse indlæg, hvor du går lige til sagen i det folk spørger om, kommer med dine personlige råd og direkte skriver "hvis jeg var dig ..." Du fremstår altid meget ærlig og utvetydig, med en stor lyst til at ville komme med råd til andre. Ind i mellem er du også lidt barsk og måske ufølsom, men det kan jo smutte  Måske du kunne trænge til lidt "støttehjul", så du kommer ud af den negative spiral, du befinder dig i. De svar du får her i tråden, ligner egentlig meget den slags svar du selv kunne skrive til andre, tror jeg. Jeg tror heller ikke på det med at være ramt af forbandelse, med mindre forbandelsen består i, at man påtager sig mere, end man kan overkomme. Det kan læres at undgå den slags forbandelser. Mvh. Lisbeth
jeg tror som den eneste, at jeg ved præcis hvordan du har det. og stakkels dig. jeg har det hver andet år alt går skidt mister job, alt går i stykker, en god økonomi ligger pludselig i ruiner. alt hvad jeg rør ved går galt ALT. det andet år går det omvendt alt går godt styr på økonomi får drømme job osv. ville opfordre dig til at gå alternative vegne. hvis du kender til det alternative og kender nogle reelle udøver brug dem de kan hjælpe dig.. det jeg tænker i det dprlige år er jo ja også denne dag slutter.. jeg kan godt læse at det ikke handler om at du kun focusere på det dårlige men at du bare er forfulgt af uheld nej være positiv du lever jo endnu 
Tjaeh, ikke så længe siden jeg flyttede faktisk, - d. 20 januar i år  Var meningen jeg først skulle flytte til sommer, - men værelset var der og så var en ven så sød at låne mig pengene til indskuddet. - Så skyndte jeg mig lidt at flytte. Var også på tide, har fået et meget bedre forhold til min mor bare på de to måneder jeg har boet her. Men hvor er det dog dyyyrt at flytte hjemmefra!!! Puha...
Jeg flyttede da jeg var 20 (snart et halvt år siden), Jeg var færdig med gymnasiet og havde fuldtidarbejde. Fandt mig en billig et værelses kælderlejlighed og så kan det løbe rundt. Elsker bare at klare og passe mig selv, og når det hele bliver lidt for trist så kører jeg op til kæresten i hans lejlighed.
Jeg flyttede sammen med min kæreste for snart ½ år siden.. Det var lidt af en tilfældighed at vi flyttede sammen, men han var i bolig nød, og jeg måtte jo indse, at vi hele tiden var sammen, så fremfor at blive ved med at bo i en skole taske, valgte jeg at flytte med. Så nu bor vi i en 2 værelses lejlighed, det er dyrt, og specielt når man har 2 heste ved siden af! Men ville ikke være det foruden. Har lært at sætte pris på de perioder hvor jeg faktisk har råd til at bruge lidt penge på mig selv. De første par måneder fik jeg ikke udeboende SU, fordi mine forældre bor så tæt på som de gør, 5 km herfra, men så fandt jeg ud af, at hvis man har en handicappet forældre, kan man få dispentation, så det benyttede jeg mig af, da min mor har sclerose... Så fra nu af, er det lidt flere penge til rådighed!
jeg var 21 et par måneder før jeg blev 22... jeg havde været i Australien fra jeg var 20 til jeg var 21 ½.. og fik lov at bo hjemme billigt fordi jeg var ved at tjene op igen til at rejse til Australien for at bo der 1 år mere.. men så kom kæresten jo forbi, og flyttede ind hos ham og ja så kom jeg ikke lige der ned hehehe.. men knap og nap 22 år gammel, pga det med Australien
Jeg flyttede hjemmefra da jeg var 14... Dog kun på efterskole. Da jeg "kom hjem" flyttede jeg sammen med min kæreste, vi var sammen 2½ år i alt. Derefter har jeg boet sammen med en veninde, alene, boet på stutterier/salgsstalde og sammen med en anden kæreste. Nu bor jeg alene, men er ved at flytte sammen med min nye kæreste.. Dejligt.. Hvordan jeg fik råd?? Arbejde og SU.. Og havde ikke hest på det tidspunkt
da jeg var 17,5 jeg gik i gang med en uddannelse og fik så su. Mette
hjemmefra i august sidste år - var da 21 år. Ville have min handelsskole færdig før jeg ville flytte, og så gik der lige lidt tid med at komme langt nok ned på venteliste  Lige nu bor jeg i en 1-værelses lejlighed, men håber at finde en 2-værelses inden for den nærmeste fremtid. Det er en dyr fornøjelse at flytte hjemmefra, især hvis man slet ikke har nogen ting   Jeg havde heldigvis en børneopsparing, som hjalp med til finansieringen - både med indskud og diverse møbler. Til at starte med havde jeg "kun" min udeboende SU, men synes ikke lige der var så meget tilbage efter der var trukket til budgettet, så har fået SU-lån også - skønt lige pludselig at have råd til at købe noget tøj, gå på café eller hvad man lige har lyst til 
Sidder og stor tuder lige nu. Min mor har lige ringet om hun skulle blive ved at holde maden varm. Vi skulle have været nede ved hende idag og spise, hun ville holde maden varm til os for jeg havde først fri kl. 18:00 så vi kunne ikke nå ned at spise med de andre(min farmor og morfar er der også). Hold k... jeg har det dårligt lige nu, hvordan kan man glemme sin mors fødselsdag??? Jeg kommer virkelig til at sove dårligt. Den kan man bare ikke gøre god igen, øv øv øv hvor er jeg en dårlig datter. Har ikke engang købt en gave til hende. Anita(med meget dårlig samvittighed)
men det er nok fordi hun heller aldrig husker min 
... men mon dog ikke hun tilgiver dig?? Ring til hende inden du går i seng og fortæl hvor meget du holder af hende og hvor flov du er ... eller nogle andre ord der ærligt beskriver din dårlige samvittighed  Der er vel en grund til, at du har glemt det   ... det er da menneskeligt ... men ikke sjovt  Men som mor mener jeg, at man må kunne tilgive det  Op med humøret. Mvh. Lisbeth
Rolig nu. det er hvad der kan ske når man har meget om ørerne, og hun kunne jo have ringet og "tilfældigt" nævnt det hvis det var. Det gør min mor. Og svigermor. Selvfølgelig får man dårlig samvittighed, men det er da ikke noget at miste nattesøvn over- så bliver du bare mere stresset. Mødre tilgiver alt for et kys og et smil. Det gør jeg da. Fat mod tør tårerne og kom afsted. Kram, og hils og sig til lykke
.. "The Secret" i sidste måned - og den er faktisk tankevækkende 
du kan banke under bordet og sige 7 9 13 ..
du kan finde en heste sko
Jeg ser at der er meget få der forstår hvad jeg snakker om, og det er heldigt for jer. Jeg har ikke været uheldig i et par år. det drejer sig om over 20 år, og min eks er ikke skyld i det, som jeg skrev i går, jeg mener bare at jeg skulle have holdt mig fra ham. Når du siger at jeg svarer folk hårdt så , Nej det gør jeg ikke, jeg svarer altid det jeg forstår de spørger om, men siger også at min holdning er anderledes, hvis den er det. jeg er ingen naiv skolepige, men jeg er trods min religion, begyndt at tro på nogle andre ting også, og prøver denne vej. I behøver ikke svare mere, for jeg tror ikke jeg læser på HN de næste dage, da jeg tror jeg har fået en trojansk hest ind der skal bruges tid på at fjerne, oveni alt det andet jeg laver til hverdag. Kan i have en god weekend.
... siger du - men ejg ser ingen her der påstår at have et perfekt liv - alle mennesker har sorger og rammes ind imellem af problemer - spørgsmålet er hvordan man vælger at tacle dem. Jeg har ikke et perfekt liv - men jeg vælger at se på de gode ting i mit liv så jeg ikke ender med at blive bitter og ked af de mindre gode. Og jeg kunne let komme med en LANG opremsning af negative ting der er eller har været i min tilværelse - men hvad kan jeg bruge det til. NLP som xtiny nævner er en god måde at lære at arbejde med de gode ting man har i sit liv og rydde ud i de mindre gode. Men uanset hvad du vælger, håber jeg at du finder en vej der kan hjælpe dig ud af den negative spiral du er i.
Hej. Skal lige bruge linket til Regnbuebroen. Een der har den? Tusind tak.
jeg sidder og græder kigget på den, hvorfor ville du havde sådan en ulykelig historié
Den er ikke ulykkelig, men faktisk sød. Dyrene får det jo godt ved døden. (De lider da aldrig mere.) Det er bare en bonus når vi bliver genforenet. Sød historie. RiderLykke: TUSIND TAK.
Helt enig - den er sød men meget rørene.. Det var så lidt.
På min hjemmeside ligger der et link til Regnbuebroen 
Grunden til vi vræler når vi ser den, er for mit vedkomne savnet af de dyr vi har sendt afsted, og ikke selve historien. Musikken går sgi da også sit. Knus Linda
Mit seneste besøg på en særdeles   rideskole, satte nogle tanker i gang... For det første, jeg ville aldrig selv byde min hest de forhold de elevheste lever i. Spiltove, næsten ingen strøelse, ingen fold om vinteren, foder: havre og halm, og de ponyer er så stive og muskelfattige, naturligt nok, da de jo lægger ryg til mange. Sadlerne kunne alle som en være et godt eksempel på hvordan en sadel ikke bør ligge. Ridningen/undervisningen... Tænk jeres værste rideskolefordomme, de svarer nogenlunde til realiteterne der. Det er næsten som at komme tilbage til en anden tid (20-40 år tilbage?) når man kommer på det sted. Men alligevel undrer det mig at de ponyer holder til de er langt oppe i tyverne og endda 30erne? Og pænt finder sig i alt; det er ikke småting man byder dem. Jeg har nogle teorier men vil gerne høre andres holdninger...
Jeg er bange for at mange af de ponyer der holder længe på rideskolerne, er blevet 'slukket' på et eller andet tidspunkt. Oplevede selv en pony (Darfi) som ændrede sig efter at min ridelærer 'satte hende på plads'. Før den oplevelse var hun (alt for) ivrig for at springe. Kort efter oplevelsen begyndte hun at blive brugt til begyndere. Hun blev heldigvis solgt til en sød pige nogle år senere så hun har det vist godt nu. Skal man ud og finde en pony til en rideskole, synes jeg man skal gøre meget ud af at finde en pony som elsker opmærksomhed, og så iøvrigt ikke drive 'rovdrift' på den. Er der iøvrigt ikke kommet regler om hestehold der kræver bokse til heste? Vil lige benytte lejligheden til at sige 'tak' til de rideskoleponyer der gjorde at jeg blev så glad for sporten at den nærmest er blevet en livsstil...
Ja som sagt... Ingen rideskolehest vil nogensinde få det ligeså godt som ens egne...   Dog er det ikke så slemt på den rideskole jeg kommer på. Hestene står dog desværre stadigvæk i spiltov, hvilket koster en del sygedage pga. halte/dårlige ben. Og alt for lidt foldtid er der nok af. Ridningen er jo på begynderniveau eller let øvet og sådan ER det bare. Tro mig jeg har mega svært ved onsdag efter onsdag at hygge om min yndlingshest derude, give hende den pleje og omsorg hun fortjener, for så bare at køre fra hende. Men det er det liv de lever og sådan er det. Jeg har selv købt en rideskolehest derude fra. Harle på min præs. Han blev ødelagt i benene efter kun 2½ år derude. Han gik halt i 3 mdr. før de lod mig købe ham! De har altid været bange for at sælge gamle elevheste videre - de har åbenbart haft det bedst med at presse dem til det sidste og så slagte dem?! Men min fik et - synes jeg selv - godt hjem istedet for døden. Han har aldrig haltet siden jeg købte ham og hans ben er blevet betydeligt bedre af stor box og fold fra morgen til aften. Hvis bare rideskolerne ville gøre det samme for elevhestene... Vi kæmper på vores rideskole for et endnu bedre liv til vores elevheste. De har i hvert fald fortjent det!!
heste bliver i virkeligheden brugt som man brugte hestene i gamle dage i landbruget. Mange timer ved lav hastighed. Jeg mener så ikke at privatheste nødvendigvis har det bedre end en gennesnitsrideskolehest, der er også mange privatheste som ikke ser ern fold hverken sommer eller vinter, men de bliver redet intens i 1 time hver dag, resten af tiden står de stille i boks. Jeg klager nu ikke over hverken vores lokale rideskoler eller Helsinge hvor min pony er lånt ud til, alle 3 steder går de på døgnfold om sommeren med græs, de holder sommerferie, og om vinteren er de på fold til de skal bruges, ofte først ved 3 tiden og de er kommet ud kl 8 til hø på folden. De bliver passet med smed og hestetandlæge og selvfølgelig dyrlæge. Jeg tror egenlig godt mange privatheste ville bytte også selv om rytteren så ikke er så dygtig, det er alle privatryttere jo heller ikke, vi gør alle vores bedste.
på , der blev elevponyerne nok redet mindre hårdt en privat hestene, en intens enetime tror jeg på er hårdere end 45 min. små trav, skrid og galop, rundt med en lille rytter. På min rideskole har jeg ikke oplevet nogen heste være slidt ned, vi havde glade ponyer der alle står i boks, og får det samme foder som privat hestene der er ingen forskel, min ridelærer brugte den samme smed til elevhestene som han brugte til hans egen grand prix hest. Når han mener en pony har gået nok om elev hest sælger han dem som oftes videre, klubben er kun knab 7-8 år gammel og der er kun en pony der har været der alle årene, jeg ville gladelig låne min pony ud til ham, da jeg ved de bliver behandlet med respekt. Han har endda sadelmager til at kigge sadlerne efter så helt skidt kan de da ikke være. jeg tror godt at rideskoler ved at hvis de vil have en hest i længere tid så er det bedre at ofre lidt på den. Jeg syntes ikke jeg har oplevet, mange dårlige rideskoler heldigvis ikke . men det kan være jeg har bare kommer de "forkerte" steder jannie
Ud fra beskrivelsen at dømme, så har jeg haft det sted tæt inde på kroppen i sidste halvår af 2006. Det er virkelig sørgelige forhold der er derude. Heldigvis er der rigtig mange gode rideskoler rundt om i landet, og det sted her, er en af de få undtagelser der er. Og ja, tiden har stået stille derude... Salvia
jeg i sin tid arbejede, syntes jeg rideskole hesten havede et godt, de gik 2MAX 3 time hvilke sjældent skete, stod i bokse, dengang kom de ikke så megt på fold. ind i mellem kom de løse blev løssprunget, redet i ferierne af dygtige rytter som løsnede lidt op på dem, holdet sommerferie, hvor de hygge sig, men bedst af det hele, de havede 2-3 faste passer der daglige sørgede for at de var velplejede, deres udstyr var, samt at de blev nussede og pussede, disse piger gav en masse kærlighede til hestene, de blev passet bedre end mange af privathestene. men jo jeg ser også heste der er tomme i blikket, stive som bræder, uplejet, elendigt udstyr.
Læs den INDEN du tørrer snot og skifter bluse.  HVOR KUNNE DU???
Tudekiks og Kleenex... 
Sender da lige tudekiks og kleenex afsted til dig også.  Men noget andet er da, at man kommer til at tænke over hvor mange der afliver deres dyr, når tingene bliver for besværlige.  Og alle de dyr der lider...    Så hellere aflivning. 
Puha, jeg måtte stoppe et øjeblik inde i historien, har lige siddet og stor tudet... Sidder hos min veninde, hun sidder og ser fjernsyn hun blev helt forskrækket da jeg lige pludselig sad og tudede... Snøft den var hård.  Maria 
Jeg er desværre også en af dem, der har haft så dårlige erfaringer med rideskoler, at jeg slet ikke kan forestille mig ordet rideskole sagt i sammenhæng med "gode forhold.." Ordet rideskole forbinder jeg med trange spiltove til både heste og ponyer. Halm (og for lidt af det), aldrig nogensinde hø eller wrap, kun alm. valset byg og måske lidt roepiller hvis de er heldige. Fold kun om natten i de varme sommermåneder. Elevtimer imellem 1 og 6 timer pr hest om dagen, og i sadler der aldrig er blevet tilpasset og trenser der aldrig har set en klud. Jeg må have de gode oplevelser til gode endnu.. Nina
har ikke alle elevheste på rideskoler kummerlige forhold. Vores elevheste kommer på fold HVER dag i mange timer (der er iøvrigt billede på min præs. af en af elevfoldene). Vores folde er ikke store...de er KÆMPEstore. Der bliver holdt NØJE regnskab med hvor mange heste der går hvor mange timer for ikke at belaste dem. Nogle står godtnok i spiltov, men vi har sandelig også mange i bokse. Der bliver muget og strøet hver dag, og de får det samme at spise som privathestene, og den eneste gang jeg har oplevet vi manglede wrap pga af snestorm var det elevhestene der fik. Vores elevheste trives...de får smed regelmæssigt...og der er passer på hver eneste af dem...og det er passere der ved hvad de har med at gøre. Glemte jeg at fortælle at de selfølgelig også får velfortjente ferier og fridage. vh Helle
Arbejdede engang på et større ridecenter, hvor elevhestene stod i mørke spiltove og aldrig kom ud. (1 time sammenlagt om ugen p åalt for lille jordfold). Det var sgu trist at stå model til. Desuden blev der sparet alt for meget på dyrlæge til de der tængte. På den rideskole jeg har hest på nu og underviser på, har elevhestene det akkurat lige så godt som privathestene. De kommer på fold mange timer hver dag, går på døgnfold hele sommerhalvåret, står i stor lys boks, får godt foder og masser af wrap. Og så går de i snit 6 timer på en uge. Desuden får de dyrlæge som alle andre heste ville have fået det og vi bruger ikke hestene med mindre de trives med livet som rideskolehest. Synes det er dejligt endelig at komme på et sted hvor elevhestene bliver regnet for samme levende væsen som de dyre privatheste. Så de steder findes heldigvis også ...
På den rideskole jeg arbejder på (underviser miniputter) har elevhestene det rigtig godt. Vi har ingen spiltove, de blev nedlagt i efteråret og erstattet af bokse. De fleste af elevhestene går i løsdrift; to banevogne der står så der er et tag over det mellemliggende stykke. Masser af strøelse i vognene og flis på mellemstykket. Fri adgang til wrap i løsdriften. Om morgenen bliver der lukket op så de kan komme over på den store fold hvor de af elevhestene, der står i boks, også går. Hver hest bruges max 8 timer om ugen, men de få der går 7-8 timer har så ca. 3-4 timer hvor der kun bliver skridtet med trækker. De heste der fortrinsvis bliver brugt til øvede ryttere går max. 6 timer og de heste der også bliver brugt til springundervisning går færre timer. Så alt i alt bliver der taget stort hensyn til elevhestene - det er jo dem vi skal leve af! Ingen heste - ingen undervisning - ingen penge i kassen.
Jeg ved at de fleste af landets rideskoler har gode forhold. Jeg har selv solgt en hest til elevhest med god samvittighed. Det var et   godt sted... Og som sagt, mit indtryk er at standarden er god mange steder. Men der er nogle steder (få heldigvis) hvor tiden virkelig har stået stille, som Salvia siger. Og jeg tror det er dem der skaber vores fordomme. Jeg tænkte egentlig blot over... Hvordan det kan være at mange af de stakkels ponyer på de dårlige rideskoler holder så mange år? Jeg er personligt kommet frem til at det må være fordi de ofte er nogle robuste racer (Fjordheste, og blandinger af disse, hårdføre engelske ponyracer- og blandinger af disse, oldenborgere m.m...) Så de kan sikkert tåle en del rent fysisk, selv at gå med ryggen som en hængekøje med en l*rtesadel, en begynder med dårlig balance, "flittige" schenkler (pænt sagt) og ofte, hård hånd der holder balancen i tøjlen. Men hvordan hestene kan klare det psykisk, det forstår jeg ikke... Det kan de jo nok heller ikke, egentlig... De har ingen 'gnist' i øjnene. Og når er der i så mange år er det vel klart de bliver immune ove for flittige sporebeklædte schenkler og træk i munden. Altså 'dovne' som de så fint bliver kaldt. De bliver knækkede. Så en rideskolehest fra det omtalte sted for ca. år siden, den fandt sig på det tidspunkt ikke i den ringe ridning (sprang over dressurhegnet, stejlede og nægtede at galopere.) Nu, et år efter, har man vel "sat den på plads". Én med pisken til den finder sig i det! Nu lunter den i hvert fald mekanisk efter de andre i rækken.
Hej alle sammen! Hvad er et intensivt landbrug.. Og hvem er minister for fødevarer, fiskeri og landbrug i Danmark.. På forhånd tak!
ville sige at et intensivt landbrug er et landbrug som drives som en form for virksomhed... altså noget man mere eller mindre kan leve af... fx en malkebesætning, svinebesætning... eller et sted hvor man dyrker jorden... du må kunne finde ud af hvem der er minister ved e google-søgning...
Dette er et link til fødevarerministeriet: Ministeren hedder Hans Christian Schmidt, så vidt jeg husker, han er temmelig anonym. 
Fødevareministeren hedder Hans Christian Schmidt - det er rigtigt nok. Intensivt landbrug er det modsatte af ekstensivt landbrug. Intensivt landbrug vil sige at man dyrker jorden med henblik på at optimere udbyttet. Tænk på "intensiv" afdelingen på et sygehus. Ekstensivt er altså det modstatte. Det kan være at man har dyr til at afgræsse et område hvor der ikke bliver gødet eller lign.
... giver masser af henvisninger til læsestof om emnet  Mvh. Lisbeth
Hejsa... Er der nogen der kender et sted i nærheden af Ringkøbing (eller inden for en times kørsel), hvor man kan få massage, spa eller lignende... altså sådan rigtig blive forkælet. Det er til en fødselsdagsgave.. Jeg har googlet som en vanvittig, men kan ikke finde noget... Tak for hjælpen
i sdr felding. God og billig. sig til hvis du vil have hendes nr.
Jeg kender en i Thorested der massere, men det er ski ikke forkælese det er ømt, men det virker. Skriv hvis du vil have hendes tlfnr. MvH Heidi
Mener de har noget hen af det du søger. Ellers vil jeg da gerne forslå vores egen massør i Varde, men tror det andet er lidt mere "ekstra" når nu det skal være en gave Annette
Hej, tak for hurtige svar  Det er ikke så meget en alm massage til ømme muskler osv, men mere sådan lidt forkæleleses-agtigt... Annettet: Har du et nr. eller et link til det der SeeVest? Tak for hjælpen hilsen Sanne
noget i blåvand. Hvis du søger på wellness og blåvand er jeg sikker på du kan finde det.
Har set en ligende engang  Jeg har sendt til 10 personer og har fødselsdag på tirsdag så nu er det spændende om det holder 
Synes ikke mine svar hænger helt sammen   : "
bliver lige overrasket hver gang jeg laver den slags "tests". man kan altid finde et gran af sandhed i det... Mette, som er et stort ?
Jeg håber der er nogle tysk genier der lige hurtigt kan hjælpe mig her  Hvad hedder "men jeg har vænnet mig til det" på tysk? Jeg har prøvet at slå det op i ordbogen, men jeg forstår ikke helt den forklaring der står der. Det haster...  Pfh tak.
aber ich habe mir dazu gewöhnt mvh Lars
Hej, jeg overvejer at få en udekat - er der har andre der har sådan en? Hvordan fungerer det? Eller noget der har holdninger til at have udekat? Postivt, negativt... Sagen er at jeg bor til leje i et hus på landet, hvor jeg kun må have udedyr. Her er garage og skur den sagtens kan komme ind i ... men er det synd? Vildkatte lever jo under værre omstændigheder.
Jeg kan kun anbefale, at hvis du vælger at få en udekat, som ikke må komme ind, så anskaf 2, så de har selskab af hinanden. Katten kan jo ikke komme ind og hygge med dig, når den vil. Jeg boede også på landet og der havde vi 2 stald/udekatte. De kom ikke ind, men vi kælede meget med dem udenfor. Nu bor jeg i lejlighed, men må have 1 kat. Hun er så både ude og inde. Mest inde, da hun lige er startet med at komme ud, så hun går ikke så langt fra døren 
Jeg er helt enig med Maria at hvis man skal have udekat så anskaf 2 stks - vi har 2 hankatte og de har stor glæde af hinanden selvom den "gamle" strejfer noget mere end den "lille". Men når den "gamle" så kommer hjem så er gensynsglæden stor. Vores har altid levet som udekatte men da vi lige er flyttet ind på et nedlagt landbrug - ja så har de fået et betydeligt bedre katteliv da de kan ligge i stalden og sove osv. Før havde vi et kattehus på terrassen hvor de sov om natten. Så anskaf dig 2 udekatte...  Hej fra Lisbet
... du skriver at du bor til leje, så skal du overveje meget grundigt om du bor der (eller andre steder med mulighed for udekat) de næste 10 år!
overhovedet anskaffe sig udekatte?? - Jeg kan sagtens forstå, at man har staldkatte, og her kan kattene finde varme i stalden, være effektive musefangere, putte i dækner og have menneskelig kontakt i en del timer, da der som oftes er mennesker i mange timer omkring hestene. Men jeg nægter at tro på, at man har lyst til at bruge flere timer i en garage i fx feb. mdr. sammen med en kat, når nyhedens interesse har lagt sig. Og hvilken glæde har man - eller katten for den sags skyld - ved at have en kat, som ligger i en garage??? Jeg synes ikke at det er en undskyld, at vildkatte lever under dårligere forhold. I mine øjne burde der ikke være vildkatte i DK!!! Jeg kan sagtens forstå at du gerne vil have kat. Men vent indtil du kan tilbyde den et ordentlig liv, eller tal med din udlejer omkring en inde/udekat ordning. KH Linda
Jeg fik solgt min dejlige Casanova, de hentede ham i onsdags. Han for det super godt det nye sted, det er jeg sikker på. Alligevel er mit hjerte bristet, jeg tuder hele tiden, og savner hans bløde mule og vrinsken når jeg går i stalden. Har selv valgt at sælge ham. For fanden hvor gør det ondt i sjælen. Har ikke fortrudt salget, men savner ham bare helt vildt. Skulle bare ud med det hele. Jeanette
Hvorfor du har solgt ham. hilsen karina
Min datter som jeg red sammen med mistede interessen, stod så med 2 heste, hvor Casanova ikke var glad for at jeg red ud på den anden og kaldte hele tiden hjem når jeg red på ham, fik derfor ikke redet på dem. Casanova var og er min drømmehest af sind, ja alt ved ham, vi passede skide godt sammen. Jeanette
Æv , min gode lille hanhund blev for et øjeblik siden overfaldt  Min far gik tur med Victor og hans hvalp, Victor var 'løs'. Så holder der en bil og da Victor og min far passere så spørge en mand om det var en hanhund. Og det er det jo   Så min far skynder sig at få Victor i snor. MEN! det der sker inden at min far får ham i snor, er at manden lukker sin kolosale hønsehund ud til Victor, selvom han ved det er en hanhund   Også opstår striden, min lille stædige terrie nægter at give sig, da hunden overfalder ham og bider ham flere gange, samt løfter ham op   Og manden som ejede hunden kunne ikke styre hønsehunden og blev selv bidt i hånden. Og nu ligger 'kræet' her, med ar på brystkassen og ser virkelig ikke for godt ud. Han er meget sløv  Heldigvis var manden sød og gav os hans telefon nummer, omkring forsikringen og det der.
Ring efter dyrlægen med det samme. Der kan opstå betændelse.
noget mærkeligt noget at gøre Hvordan kan han have et ar, når det lige er sket? Kontakt dr.dyr for en sikkerhedsskyld
Bid er noget af det værste...få fat i dyrlægen!!! Mvh May.
Ja som overskriften siger ... er der nogen der kan hjælpe mig med hvordan man tørre kød.. Altså til en form for "chips" det bliver skåret tyndt ud - men hvordan tørre man det så bedst ?
Det har jeg faktisk også overvejet Cita
Ikke ar, men sår og aftryk efter tænder. Det har blødt lidt. Han er vaccineret mod betændelse.
Indtil vidre, venter vi nok til imorgen og ser hvordan han har det . Hvis han ikke er i bedring kommer han til dyrelægen. Er bare så bekymret. :/
Hønsehunden kan have trykket noget i ham! Jeg ville omgående tage til dyrlægevagten med ham! Når nu mandens forsikring dækker, så få ham da lige tjekket i det mindste! ...og så husk snoren en anden gang...
Vaccineret mod betændelse ??   viste ikke at det var opfundet. Få den dog til dyrlægen nu .i skal jo ikke selv betale, hvis i for gjort det nu, men venter i er det ikke sikkert forsikringen dækker det.
Problemet var ikke snoren, vi kunne ikke nå at få snoren på før han slap hønsehunden ud af bilen. Vi ved ikke hvem vi skal ringe til, vi har prøvet at finde et nummer til en dyrelæge vagt 
Du skal få fat i dyrlægen idag!! Han kan have forstrukket noget i en muskel. Det skete for min terrier da han blev bidt af en gravhund. Han havde meget meget ondt, selvom der ikke rigtig var bidt hul. Så jeg synes du skal få ham til dyrlægen, så han kan få noget smertestillende. Stakkels lille hund. Forstår iøvrigt ikke hvordan han kan være vaccineret mod betændelse?? synes det er synd at vente med at kontakte dyrlægen til imorgen... God bedring med ham
ville lige sige at der er nogle menesker der gør det der med vilje og han har fået et bid i hånden så han kunne faktisk for betalt erstatning af jer og lige sag og alt muligt and selvom i har udvekslet nummer så kan det ske at han ringer eller advokat gør det . skal selvføgelig ikke stå her og sige det var med vilje men siger det også bar:D for det er sket før... syndt for hunden syntes jeg... HVEM FAND ER SÅDAN ET SVIN OG LUKKE HUNDEN PÅ DEN Måde... så det lyder altså også som om han gjorde det med vilgje,
.. heller engang for meget end en gang for lidt  .. Betændelse er iøvrigt en reaktion fra hundens immunsystem pga. noget fremmt har inficeret hunden, så det er faktisk "godt" (læs gåse-øjnene) at der kommer betændelse!
Vi tog' alligevel afsted her for lidt siden, da hans ben begyndte at blive værrer.  Det var mandens hund, som bed ham (stik aldrig hånden ned til kæmpende hunde) - og som dyrelægen også sagde; " Det har han godt af. "   ' Desværrer kan vi dog ikke få forsikring, da vi jo ikke nåde at tage hunden i snor inden ejeren slap den anden hund løs. Men det vigtigste er jo, at hunden har det godt  Men som sagt fik han 2 indsprøjtninger, smertestillende og pencelin. Vi skal i det løbende, 5 dage give ham piller og salve. Da hønsehunden havde bidt ham med hjørnetænderne ret dybt. Men han er i bedring og jeg kan sove roligt i nat  Lige et billede af ham:  
Dejligt at høre I fik den rette hjælp til ham. Vores gamle blev overfaldet af en stor schæferblanding og bidt dybt nok til sygning - kan godt love dig for, de mennesker fik lov at betale hele regningen, men situationen var også lidt en anden (de gad ikke at sætte hegn op om deres have, selvom hunden gentagne gange sprang væk fra grunden og angreb andre hunde). Som du selv siger; det vigtigste er, at han har det godt. -+- Zip.
og glem alt om den. Den slags er ikke værd at bruge tid på.
Det lyder godt nok langt ude. Man kan da sagtens få en sød lille pony, der ikke fejler noget, til den pris. Du må bare blive ved at lede 
Hvis du har kontaktet seriøse avlere, der betaler formuer for at hente godt avlsmateriale hjem, ja så kan jeg sgu godt forstå du har fornærmet folk! det koster altså kassen at lave godt hestemateriale, størrelsen uagtet! Det er det samme som at skrive til et anderkendt DV stutteri og bede om at få noget halvdårligt til slagteprisen, de ikke har gidet at lave papirer på!
Med den maxpris er jeg noget der ligner chokeret... Koster en mini mere end 8000 kr.???
Skingur helt ret! Når du har skrevet til et par stutterier og du ikke har fået en miniature, så er det vel budt for lidt og 8000 er ikke nok. HVIS den skal have papire, men hvis du iforvejen ved du ikke har pengene til en med tavle, så er det vel også lidt at forvente stutterierne aner noget om salg af miniature uden tavle. Lidt det samme som hvis jeg skrev til en katteri/opdrætter af ex. hellige birmaer og spurgte om vedkommende måske havde/kendte til en uden stamtavle til 2000 kr. (Birmaer koster omkring 4000+) Så hvis du har fornærmet nogle, er det da vist for egen regning. 
så kan man godt behandle folk ordentligt. Høflighed er gratis...
Det er præcis det samme inden for hunde avl. De avlere som avler/opdrætter hunde med stambog anbefaler naturligvis, at man skal købe en hund med papirer på - at det er et kvalitets stempel, hvad det iøvrigt også er   MEN bestemt ikke i alle.. Jeg har kendskab til opdrættere (som det jo hedder inden for hunde verdenen) som avler og opdrætter hunde uden papirer på - racerene og 100 % ægte. Nogle af disse opdrættere er langt mere seriøse, og har deres hunde under bedre forhold end flere af dem, som sælger deres hunde   stambog.. Desværre er det ikke altid en sundheds garanti, og da slet ikke efter importen af hvalpe fra udlandet, af økonomiske årsager, er blevet et mindre "hit" SØRGELIGT... Nå det er jo en helt anden snak - undskyld men det trængte sig lige på.. Der jeg vil hen er, at det ofte kan være en garanti at købe et dyr med papirer på, det foretrækker jeg iøvrigt selv, MEN det er   en 100 % garanti for at dyret, gennem   sin opvækst har levet under optimale og sundhedsfremmende forhold.. Jeg synes da ikke, at, du skal undskylde, at du har søgt hjælp og råd hos de mennesker, som mest af alt burde vide noget om racen - avlerne. Hvem kunne da vide at nogle af disse ville reagere sådan, og hvis man ikke spørg bliver man jo ikke klogere. En af de kontaktede avlere kunne, lige så vel som nogen anden i Danmark, have sådan et bette kræ i "overskud", som ikke er god nok til at avle videre på, og som derfor blot skal ud til et godt hjem. Hvis mulen ikke er god nok til, at indgå i det videre avls arbejde eller fin nok til at blive showet hvad gør man så med dem?!?! De avler vel med det formål at forbedre deres dyr, og dermed må disse, såvel som alle andre seriøse avlere (om det er hunde, katte, fugle eller heste) sortere   avls materiale fra. De avler forhåbenlig ikke på hvad som helst, i så fald mener jeg ikke, at en stambog er en sundheds garanti...
at ofre en annonce på MP her på HN? Jeg mener da at kunne erindre at jeg har set miniaturer her til en 4-6 tusind. Ellers kan du skifte din sigantur ud med en "miniaturehoppe købes" - det har da før givet pote at bruge signaturen  jeg ville i øvrigt hverken skælde dig ud eller irettesætte dig, - men efter at have været i shetlænderavlsverdenen, hvor min kammerat gladeligt gav 50 + for hingsteemner, forstår jeg godt stutteriernes holdning!
Hvad med at kigge på Stutteri Stjernens hjemmeside. De altid en masse til salg. Her er et link til deres hjemmeside med "fremmede ponyer sælges"  Mvh Kamilla
Nu er der jo også stor forskel på hvad nogen kalder en miniature. Der er nogle som tænker på en lille shetter med en ben i hvert hjørne. (Altså en lille vamset robust pony) Og så er der andre (mig) der ser en miniature som en ædel araber i str. meget lille. Hvis du har skrevet til nogle af dem med sidstnævnte typer, så er det altså virkelig dyre heste og måske derfor føler de sig fornærmet over at du vil købe en hest uden papire til 8000,- Har man seriøst opdræt er det jo ikke uden papire. Men selvfølgelig skal man snakke/skrive pænt til hinanden. Held og lykke. Benedicte
Hvis den ikke skal være med papirer, og du ellers ikke har planer om at avle, men KUN søger en selskabs/hyggepony, så myldrer det altså med små heste på de forskellige markeder der snart kommer... (Og er HELT sikker på, at sælger vil stråle, hvis du byder 8000 for sådan en pony) Men det var nok liiige optimistisk nok, at håbe på, at seriøse avlere, hverken kan eller VIL henvise til "useriøse" ponyer... Men derfor behøver folk jo ikke at blive fornærmede ved en forespørgsel...
hehe sådan kan ting jo smutte. Nu skal der mere til at fornærme mig end som så. No harm done.
Selvfølgelig har du ret i, at det kommer an på, hvilken type miniature man tænker på... Og de små "nye" amerikanske er selvfølgelig dyre. Min lille Daisy er (desværre) ikke en af de så smarte strømlinede amerikanere. Men hun er heller ikke en shetter-lignende med "et ben i hvert hjørne". Hun er egentlig en pæn lille "midt imellem", som blev kåret med 7 i helhed. Så det kan altså godt lade sig gøre at finde en rimelig mini til rimelige penge. Maria
Puha jeg har solgt 4 af mine heste på meget kort tid og sidder nu og ser billder af dem og får det helt dårligt. Jeg har valgt at sælge da jeg ikke har tiden til alle de heste med to små børn også..men det er godt nok ikke nemt når man har haft dem alle fra føl. Ja det ene føl er faktisk ikke født men der var en køber hvis alt går godt... Lidt vildt:-) Men igen de mennesker som skal hente mine heste de næste 2 uger ca. er søde og venlige og vil mine heste det bedste så det er jo kanon godt. Men svært kender i det..?
Min kanin er begyndt at blive rigtig aggresiv (staves) overfor mig. Også så slemt at han er begyndt at bokse ud med forbenene når jeg forsøger at komme i kontakt med ham. Har haft ham siden januar og det er kun gået nedaf hele tiden. Når jeg åbner låget i buret stormer han rundt for at komme væk fra mig, og jeg kan ikke lokke ham over til kanten af buret for at klø ham på panden - når han endelig kommer er det for at jage mig væk. Ved virkelig ikke hvad jeg skal gøre. Min mor er han mkeget gald for og kommer altid over for at snakke med hende, men så snart han ser mig forsøger at han gemme sig. Har prøvet at få ham til at forbinde mig med noget godt, dvs. at det er mig der giver mad, vand, hø, salat og diverse andet guf som han kan lide, men han rører det ikke før jeg er gået igen. Når jeg tilbyder ham salat udenfor buret vil han ikke så meget som snuse til det. Det er især blevet værre efter at han fik en væskefyldt knop inde i det ene øre som vi måtte give antibiotike i munden i en uges tid og øredråber i næsten 14 dage. Da jeg købte ham var han ikke vant til mennesker og meget usikker og blev let bange, men selvom jeg har været utrolig forsigtig med ham, aldrig voldsom eller noget så har han fet et eller andet imod mig. Har overvejet at få ham aflivet, men han er ikke engang et år og jeg kan ikke få mig selv til at aflive ham bare fordi vi ikke kan sammen, men jeg syntes også det er synd for ham at han skal have det på den her måde. Har også overvejet at finde et nyt hjem til ham, men det har jeg næsten opgivet på forhånd for hvor mange vil lige have en halvvoksen kanin som også er agresiv?? Jeg vil ikke have noget for ham. Jeg vil bare gerne have at han får et godt hjem, men jeg er også bange for at sende ham væk for hvad kan der så ske med ham? Jeg aner jo ikke om han får det værrer eller bedre af det. Er virkelig ved at tude over det for det var jo slet ikke derfor jeg købte ham, og det er synd for ham at han hele tiden skal være så bange for mig. Så kære Hn´er, er der nogen der har et råd til hvad jeg kan gøre?
Bliv endelig ved og ved. Min hun-kanin var også et værre bæst det første år jeg havde hende. Var også tæt på at give op. Hun væste, boksede med benene osv. Men næsten fra den ene dag til den anden (specielt efter hun er blevet indekanin) er hun blevet så sød så sød. Hun vil stadig helst ikke løftes, men man kan nusse hende i timer. Så giv ikke op..
jeg har selv 8 kaniner 5 unger og 3 voksne. 3 hingste og 5 hopper i starten så kan de være lidt aggrasive som du skriver men det jeg har gjordt er og gøre dem meneske vandt fra fødslen... vi havde også en det problem med de 3 voskne da de var købt i foretning du skal bare gøre: tage den ud af buret og sætte dig med den og gerne oppe ved hjertet da de beroliger den. tage lidt gulderød og give den mens du nusser den mellem ørene... gør det min 2 gange om dagen og i ca 1/2 - 1 time gerne længere. og så meget som muligt. men du skal tænke på den kan føle sig ensom så måske køb den en ven. håber det ville virke for dig som med mig... og skriv til moi vis det dur og hvad du ville gøre
juva ♥juva♥: Han var ca 2 måneder da jeg købte ham og jeg har haft ham oppe lige fra dag to. Men uanset hvad jeg har gjort så er han stadig lige bange og begynder jo som sagt at forsvare sig nu. Har altid fet af vide at ham skulle have dem oppe ved hjertet og holde godt fast - men heller ikke så det gør ondt eller de vil væk samtidig med at jeg har lokket ham med lidt salat (som er han absolutte favorit - han hader gulerødder), men det er som sagt kun blevet værre og værre. og han er jo vant til min mor, han er totalt vild med hende, så man kan jo ikke sige at det er fordi han er bange for mennesker. Det er kun mig han angriber og bider.
Foresten så er han ikke kastereret, men vil det måske kunne hjælpe? Min gamle hankanin blev kastereret da han var lidt over et halvt år, men han forandrede sig faktisk ikke udover at hans urin lugtede mindre og han ikke legede springvand længere  Mener at have hørt at det kan hjælpe lidt på hvis de er lidt agresive, men er i tvivl om det vil hjælpe når det kun er mig han hader.
Min datters kanin, kan til tider også være agressiv over for hende, men aldrig over for mig. Den bed efter hende - angreb hende når hun prøvede at stikke hånden ned i buret til den osv. Jeg googlede på en masse kaninhjemmesider og fandt frem til at kaninen skulle 'domineres' således at den fik respekt for min datter. Det gjorde vi så ved at hun fik et sæt grove arbejdshandsker, så den ikke kunne bide igennem, og hvergang ´min datter tager hånden ned i buret skal hun blidt men bestemt trykke kaninens hoved ned. Det gjorde hun i 14 dages tid og kan nu uden problemer tage sin kanin op uden brug af handsker.- Men hvergang hun tager hånden ned i buret for at klappe nusse eller give foder, presser hun hans hoved blidt og bestemt ned, bare så han ved hvem det er der bestemmer.
Blindtarmen er kun nødvendig hos planteædere, der jo indtager meget cellulose. Cellulosen kan ikke nedbrydes vha. enzymer, ligesom fedt, proteiner og kulhydrater kan. I stedet findes der mikroorganismer i blindtarmen hos enmavede planteædere (ex. hesten) og i formaverne hos flermavede planteædere (ex. koen). Da vi ikke udelukkende lever af planteføde har vi ikke brug for at nedbryde den cellulose vi indtager. Følgelig er vores blindtarm meget lille og har samme funktion som tyktarmen, nemlig absorption af vand og salte, som Sanne skriver. Vi kan altså sagtens undvære blindtarmen, da den hos os bare er en forlængelse af tyktarmen.
sagde min mor...!!!  Annette som aldrig mere bider negle
...siger at blindtarmen er en rest fra den gang vi var plaanteædere, men at den gjennom tusentallls år har blitt mindre og mindre fordi vi ikke længre har brug for den. den samme teori sier at vi en gang hadde seks fingre på hver hånd, hvorav fem var like lange. De skulle visstnog være praktiske for at grave opp rødder fra jorden. men siden vi ikke gør det så ofte længre, har den ene fingre forsvundet, mens en har blitt kortere. mon de ikke vokser ud igen nå, da vi bruger dem så ivrigt på tastaturet... PS: Ikke skyd meg for denne informasjonen, jeg bare formidler, og har ingen formening om hvorvidt det kan ligge noget i det. Er ikke forsker.
nej.
på torsdag... lækkert.. glæder mig meget...
nej.. Men gid de snart ville blive færdig med at sende selvangivelserne ud 
... den 27. marts  Hvis ikke i gider vente på selvangivelsen bliver sendt ud kan i finde dem i jeres skattemappe på  . Der har de ligget siden 12. marts 
hvornår jeg skal have dem udbetalt  det er snyydd Jannie
et spørgsmål... Hvis min mand har restskat og jeg skal have penge tilbage.. så går det lige op ikk?? Så får jeg ikke noget vel? Og et til..   Hvor meget.. eller hvor lidt er det man må skylde.. og man så kan lade være med at indbetale dem og de bare går videre til næste år..?! Karina.
de udligner ikke bare hvis din mand skal betale så du ikke får noget.. i er jo 2 forskellige mennesker... det er jo ikke alle der har fælles økonomi...
her i aalborg, har vi fået udbetalt 
yiip tak!! Det havde jeg bare hørt.. fra min mor tror jeg.. Vi har ikke prøvet at det var så ulige før, så jeg var lige lidt spændt.. Så ser det faktisk ud til... at jeg skal have en slat tilbage.. feeedt!! ;-) Karina.
Lige et spørgsmål fra min side... skal man ind og godkende sin selvangivelse før der sker noget?? Har jeg nemli aldrig gjordt før...  - Pernille
Såfremt du ingen rettelser har, behøver du ikke foretage dig noget. Men hvis du f.eks har et befordringsfradrag de ikke har registreret, skal du selv indsætte beløbet og så beregner de en ny opgørelse. Eller dvs. de laver en mere.
Har lige været inde på TastSelv og tjekke min årsopgørelse. Hvis alt ellers passer, så skal jeg have en meget pæn slat penge tilbage. Så er der i hvert fald til en ny sadel   . Jubii!!!
og venter på ny kode til min digital signatur, så har ikke tjekket endnu. Er der nogle der ved om de fra arbejdsgiver får oplyst antal arbejdsdage, at man er på barsel og så selv beregner kørselsfradrag? Har været på barsel så har intet befordring fra sidste år - men er i tvivl om det er skrevet på  /Eva
Øv hvilken skuffelse at tjekke banken her til morgen og se at de 13000 kæresten skulle have tilbage ikke var gået ind. Jeg skyndte mig ind på skat.dk for at se, og der står søreme pludselig på årsopgørelsen at hans overskydende skat er tilbageholdt fordi de undersøger om der er gæld som skal dækkes. Han har ingen gæld til skat, nu er jeg godt nok spændt på hvor lang tid der går, for vi skal sådan set bruge de penge. Nå, der må et opkald til... Hav en god dag alle. Mvh Naja
jeg har fået 4,00 tilbage  hvad skal man mon bruge dem til 
...man se hvornår man får pengene udbetalt. kan ikke se det under min skatteberegning. og vil gerne vide hvornår de udbetales.
Hold da op, det er længe siden, at jeg har skrevet noget herinde, men nu er det tid til hjælp fra de kloge HN'ere igen  Vi har i forvejen en labrador på næsten 2 år. En dejlig tæve, som vi bruger rigtig meget tid på. Nu er min mand rykket op med hende til hundetræning, og det betyder, at jeg ikke i helt samme grad kan deltage i træningen. Dog er jeg med hver gang, men hvor er det kedeligt, at stå og kigge på de andre træne  De sidste par uger har vi talt lidt om, at jeg kunne få "min egen" hund. Jeg ville få en hund at gå til træning med (og jeg elsker virkelig dette), min mand og jeg ville få en fælles interesse, og lufteturene ville blive lidt sjove + Bertha ville få en ven. Men det er jo ikke bare lige sådan. Jeg har aldrig haft to hunde. Jeg er klar over den ekstra rengøring, den ekstra pelspleje og en del mere uro i huset (til at starte med), men jeg er virkelig blank. Det jeg frygter mest er, at det skal gå ud over vores nuværende hund. Hun er virkelig vores guldklump, og nu skal hun så dele pladsen med en anden. Naturligvis ville hun elske at have en ven, men... Vi skal ned og så på en DKK labrador tæve på 5 uger (vi har 6 og vælge i mellem) på søndag. Der er 220 km derned, og beslutningen skulle gerne falde derefter. Nu søger jeg erfaringer med at have to hunde - hvad skal vi gøre os klart?