Må man ride med klokker i Lb klasserne til et D-stævne? Jeg har nu fået flere forskellige svar så vil godt høre jeres mening. Det ville være meget ærgeligt at blive disket pga af dem, men vil nu helst have dem på da han ikke kan styre sine ben pga genoptræning. Heidi
Med klokker til og med klasser i sværhedsgrad 1. Så ja, det må du gerne.
Som Silas siger, det må du gerne. (til og med LA2)
Hej. jeg tro det er en wintec all-round sadel jeg skal have   er der nogene der ved hvor man kan købe dem, helst i roskilde området/vestsjælland. og hvordan finder jeg ud af størelsen   de 16-17 tommer man snakker om er det hestens mål eller hvor stort sædet skal være til mig  Alice og Marco 
Jeg var lige ude i Roskilde Rideudstyr forleden dag, og der sælger de Wintec sadler, og du får stigremme og gjord og underlag med i prisen. Hilsen Lisa. Ps. de 16-17" er størrelsen på sædet.
Hei.. Jeg har muligvis snart en til salg. Jeg bor nær Roskilde, så ville godt kunne komme ud til dig med den, hvis det skulle have interesse? Mvh
Jeg har en wintec sadel til salg, den er super velholdt og fuldt monteret. Du kan bare skrive hvis det hat interesse.
åbenbart svært at finde ud af, hvad vi hver især mener  Jeg tror, jeg rider efter B - men jeg   ikke noget, det kan jeg slet ikke i mine små, gamle gigthænder  Så: Jeg vælger at ride med kontakt, men uden at bære  Og meget gerne uden overraskelsesangreb i hestens mund!
mig op ad dig Nina , håber du ikke vælter med de helt unge heste er det min erfaring at tilbydes de ikke en let støtte så undrager de sig ved at putte sig. og nej jeg kan heller ikke bære noget med mine arme 
Klart B.
ville vælge den lavelste kontakt hvis det var mig.. mere har jeg ikke at sige. hehe:-) knuzzz: Melissa.. 
Hej Susan Nu kender du jo Karin Semberlund, og da hun er min dressurtræner så er der kun en rigtig ting at gøre - nemlig at gøre ridningen så nem som mulig for både hest og rytter. Hvis hesten selv bærer sit hoved - så behøver jeg ikke. Hvis hesten går frem for 10 g. tryk - så behøver jeg ikke trykke hårdere. Jeg har pt. kun tilridningsheste og jeg må sige at karin's metoder er formidable...
Nu har jeg tænkt lidt over dit spørgsmål og jeg synes det er lidt pest eller kolera   Forstå mig ret. Jeg er generelt ikke tilhænger af at ride med meget tøjlekontakt hele tiden. Men vil omvendt helst heller ikke skulle tilføre hesten et meget hårdt pres. Nu har du sat "kontakt" i anførelseslstegn. Betyder det at 1-1,5 reelt ikke er kontakt? Hvis det er tilfældet, og metode B så betyder, at du rider med næsten ingen kontakt, for så ind imellem at tilføre hesten et meget kraftigt pres. Ja så er jeg altså ikke tilhænger af metode B. Jeg ville frygte at jeg endte med at ride på en hest der spændte og stressede, fordi den reelt ikke vidste hvornår det meget kraftige pres kom. Egentlig tror jeg at hesten bedre kan vænne sig til en mere konstant tøjlekontakt, med momentvise lidt (men ikke meget kraftige) træk. Forudsat selvfølgelig at man kan ride præcist og hesten ved hvordan den skal svare for at slippe for det lidt kraftigere træk. Med andre ord så tror jeg at et konstant tøjletræk er lettere for hesten at lære at slappe af på, end en let/ingen tøjlekontakt med pludselige kraftige tøjletræk. Men det optimale er vel at ride med en let tøjlekontakt, netop for at kunne nøjes med et ganske let kraftigere tøjletræk for at opnå ønsket reaktion. Altså ride efter ikke at skulle bruge de meget kraftige tøjletræk. Så foreløbig foretrækker jeg A. Men det er altså stadig lidt pest eller kolera  Hilsen Hanne.
Tak Hanne... Endelig en der forstod lidt af hvad jeg mente   (pudser min egen glorie)  For jeg synes også det er lidt pest eller kolera.. Jeg kom til at tænke tanken fordi jeg rider en hest som har været meeeget tung/stærk på tøjlen.. Efterhånden er den blev ganske fin og det meste af tiden har jeg stortset kun tøjlens vægt i hånden og kan variere med schenklen hvis jeg ønsker lidt mere "sug".. Indimellem ryger den dog lige et smut tilbage i gammel vane, og så bliver der skruet ganske gevaldigt op, også mere end jeg ønsker.. Problemet med hestens indlæringsevne er jo desværre at hvis jeg   skruer op for anholdningen, når den løber videre, så er chancen for at den sænker farten næste gang, relativt lille.. Og det er pga tidligere, ganske kraftige momenter at den nu går rundt med pænt lukket og afslappet mund på et almindeligt trensebid.. Jeg "forsvarer" nemlig (overfor mig selv og hesten) det kraftige moment, som ikke er et   træk, men en   eskalering fra det helt lette træk op til præcis det træk der afstedkommer en reaktion, med et "løfte" om mange minutters behagelig lethed og lette reaktioner bagefter.. Og så kom jeg til at tænke på om der måske var nogle der hellere ville have ganske meget fat hele tiden, men så tilgengæld aldrig gå helt op på skalaen ?? Altså rent hypotetisk  For mine bedste rideture, og det jeg hele tiden stræber efter, er med næsten løs tøjlekontakt som jeg kan øge let ved hjælp af schenklen og så momentvise mindre forøgninger hvis nødvendigt...
I sådan en situation ville jeg bruge positiv forstærkning. Jeg ved godt, det er en religionssag når det er et så vigtigt respons som et stop men jeg vover alligevel at skrive om det. Jeg er med på, at man bør kunne gennemtrumfe et stop, når man har brug for det. Så vidt jeg har forstået, så er McLean af den mening at så må man KUN bruge negativ forstærkning til denne øvelse. Ifald jeg har forstået det ret, så er jeg uenig i, at kombination af nf (negativ forstærkning) og pf (positiv forstærkning) giver et svagere resultat. Jeg har erfaring for, at kombinationen giver et stærkere resultat. Jeg gør det på følgende måde: Først etablerer jeg en vis forståelse af det, jeg ønsker vha. nf (negativ forstærkning) og jeg gentager øvelsen - i dette tilfælde stoppet - MANGE gange faktisk for hvert eneste skridt. Når jeg begynder imellem de mange svære stop at få nogle gode og lette stop, så forstærker jeg de særligt gode med klik og godbid. Hvis hesten responderer dårligt, så gennemfører jeg stoppet med nødvendig eskalering, og stopper selvfølgelig hjælpen når jeg opnår det ønskede. En anden metode jeg også har held med er, at indsætte aversiven, i dette tilfælde tøjlehjælpen, og så snart jeg mærker den MINDSTE reaktion, så stopper jeg straks indvirkningen. Dvs. at hesten behøver langt fra at stoppe helt, den skal bare nedsætte farten en ganske lille smule. Når jeg på denne måde har fået hesten til at opgive en del af sin modstand, har jeg mulighed for at kræve lidt mere til jeg til sidst får et fuldt stop. Jeg arbejder i starten i skridt, og sætter senere farten op, og øver stoppet når der er flere og flere forstyrrelser. Der er intet i vejen for at veksle mellem metoderne, at bruge flere forskellige metoder (ikke på samme tid) til at opnå samme respons, vil styrke responset. Naturligvis vil jeg senere gå over til at lære hesten stop for sædet, men lige nu diskuterer vi tøjlehjælp, derfor holder jeg mig til det. Disse metoder skal naturligvis også bruges til træning, som gerne skulle være tilendebragt den dag man får brug for et nødstop. Det kan tage tid, i nogen tilfælde lang tid, men jeg vil også mene, at det kan lykkes i næsten alle tilfælde.
     Super forklaring.. Jeg "ateist" i den henseende    Personligt er jeg lidt klodset når jeg arbejder med klikkeren, så den bruger jeg ikke, men jeg er HELT enig med dig i at KOMBINATIONEN af positiv og negativ forstærkning giver det bedste resultat.. Der er andre muligheder end klikkeren og godbider (som jeg nogle gange bruger fra jorden). Ae på halsen, klø i panden, lansemærket eller andre steder.. Jeg har en lille vildbasse der elske at blive pustet i højre næsebor   .. Så der står jeg så og puster når den har været særlig dygtig  Jeg tror måske successen med klikkeren afhænger af hvor meget man arbejder fra jorden.. Det er lidt nemmere at klikke og give godbid fra jorden end fra sadlen, og jeg går ud fra at det tager en hvis mængde gentagelser før klik lyden erstatter selve godbiden ?? Jeg arbejder "nødtørftigt" fra jorden og kommer så hurtigt som muligt i sadlen, fordi det er dér jeg gør det jeg gør bedst.. Jeg bruger ordene "døøøgtig" og "suuuper" i et helt bestemt toneleje lige fra jeg møder hesten første gang.. Jeg bruger det samtidigt med godbider eller kløning, så jeg bilder mig ind at når jeg siger "døøøgtig" fra sadlen og klør dem lidt, så er det en positiv forstærkning de forstår.. Det er egentligt ikke noget jeg tænker over bevidst, det med at forstærke særligt gode momenter.. Når den pludselig stopper helt let og lækkert, så bliver jeg ski så begejstret at det automatisk udløser den store "jackpot"  (Jeg kan dog godt være lidt i tvivl om hvorvidt den forstår udråbet "Weee" som en positiv forstærkning for de særligt lækre spring)    Mht til lette presset når hesten reagerer blot en lille smule i den rigtige retning, så bruger jeg nok præcis det til ALLE andre ting end selve stoppet. Tilbage, til siden og frem belønnes med at lette presset og døøøgtig-klø-klø ved blot en lille tendens til den ønskede adfærd.. Og senere forlanges mere og mere.. Hvis man forlanger for meget i starten, så synes jeg, det blot avler endnu mere modstand og så risikerer man at skulle skrue op og op og op   istedet for at få lethed og hurtige responser.. mvh. Susan, der nu er igang med 3. uge   af skridt og en smule trav kombineret med gentagne parader, på sin nyindkøbte hyp, der engang har været placeret i 1.35 m klasser... Måske næste uge kan forfremmes til også at inkludere gangarten galop 
Om man bruger klikker eller ej er en smagssag, vigtigt er entydighed og et tydeligt signal, som hesten hører. Jeg synes ikke man så ofte ser dem klodse bremsen på samme måde, når de hører et betinget ord som når de hører klikket eller lignende, men man behøver ingen klikker. Der er mange former som ubetinget forstærkning, som man kan kombinere med markørlyden. Min egen hoppe gør alt for at blive kløet mellem patterne, men det er noget upraktisk når man rider  Successen afhænger af, hvor konsekvent og ofte man bruger den, og hvor godt man betinger - og betinger igen fra ryggen. Klik lyden erstatter aldrig godbidderne. Der vil ske extinction (udslettelse) af signalets betydning hvis man ikke giver godbidder; hesten bliver vænnet til, at lyden ikke betyder noget, og vil i højere og højere grad ignorere den. Man kan godt engang imellem give et klik uden godbid, men min erfaring er, at hesten ret hurtigt mister interessen for klikkene uden den ubetingede forstærkning, selvom der SKER klassisk betingning til en følelse af velbehag som varer et stykke tid. Man skal i stedet lære at spare på sine klik. Kravene skal hele tiden hæves, så man får en hest, der arbejder lang tid for et enkelt klik og så skal man huske, at positiv forstærkning er en indlæringsmetode som man kun skal bruge, så længe man er ved at indlære noget, når læreprocessen er slut forventer man, at hesten svarer på det indlærte signal og man klikker ikke mere. Jeg er sikker på, at de opnår nogen forståelse, men ikke så sikker som med et entydigt signal. Enkelte heste er vilde med at blive kløet, men det er langt fra alle. Kunsten er at finde ud af, hvad der ansporer den enkelte hest, og hvad der samtidig er praktisk anvendeligt. Positive forstærkere når også et mætningspunkt, hvor de ikke virker mere, fordi hesten har fået behovet dækket for en tid. Det gælder både foder, en bestemt slags godbidder, kløen, pauser og hvad man nu ellers kan forstærke med. Netop. Jeg kan ikke se noget galt ved også at bruge denne metode til at få et let stop. Man vil jo alligevel arbejde med halve parader, så der er intet i vejen med at slippe hurtigere, når man får et respons. Får man derimod intet respons er man selvfølgelig nødt til at eskalere til man får et, når det er så vigtigt som et stop, men et let respons kan sagtens udløse en forstærkning uden at svække responset. Undskylder de manglende smileyer, jeg er lige på vej ud af døren så jeg har ikke tid 
I min verden er der stor forskel på - at tilføre hesten et pludseligt kraftigt tøjletræk og at give et langsomt eskalerende tøjletræk. I sidstnævnte eksempel giver du jo netop hesten en chance for at svare korrekt inden trækket bliver for kraftigt. Så selv om du lige nu befinder dig i en situation, hvor du må ride lidt efter metode B, så rider du jo stadig efter at opnå at ride med en let kontankt, der kun skal øges lidt når en reaktion ønskes. Altså en kombination af metode A og B. Hverken pest eller kolera    Men hvad hvis du nu gav hesten et par lette anholdninger og så kom med et kraftigt tøjletræk, hvis hesten ikke reagerede på de lette anholdninger. Kunne det virke bedre  Jeg tænker på at hesten har jo tilsyneladende vænnet til et konstant tøjletræk. Og det langsomt eskalerende minder måske mere om det den allerede har lært sig at ignorere. Så måske den korrekte reaktion hurtigere blev indlært med et mere pludseligt tøjletræk, end ved det langsomt eskalerende. Og den har jo stadig chancen for at reagere på de lette, inden det kraftige kommer. Puh ha det er jo godt nok langt fra det jeg normalt er tilhænger af, men hesten er jo åbenbart ikke blevet redet efter en metode der er helt optimal.  Mht. positiv forstærkning, så kan jeg huske en artikel i "Magasinet Hest" hvor netop tøjlehjælpen blev forsøgt indlært ved en kombination af positiv og negativ forstærkning. Det var noget med en anordning hvor rytteren kunne give hesten en sukkeropløsning i mund i samme øjeblik hesten svarede korrekt for tøjlehjælpen. Jeg mener de skrev at de heste der blev trænet med sukkervand lærte hurtigere end dem der blev trænet uden. Jeg synes det lyder spændende   Men også lidt vanskeligt med sukkervandsanordninger   Jeg forestiller mig da, at en kombinationen af positiv og negativ forstærkning må klart være bedst overalt hvor det er praktisk muligt.