Jeg føler mig rimelig forvirret, så jeg håbede lidt at i søde ænder herinde kunne hjælpe mig lidt med at få lidt afklaring.. Sagen er, at jeg startede på nyt studie her i August, og i løbet af oktober blev jeg rigtig gode venner med en gut fra min klasse. Det er jo sådan set meget godt, og i starten snakkede vi meget og havde det sjovt, og der var egentlig ikke noget i vejen som sådan. Nu er det så bare, at jeg efterhånden har set nogle sider af ham, som jeg har det rigtig svært med. For eksempel kan han godt nogle gange lave nogle jokes, som ligesom går over mine grænser, og så siger jeg fra. Det er som om han ikke rigtig forstår det, han bliver enten sur og kræver en undskyldning, eller også gør han grin med, at jeg følte han overskred mine grænser. Jeg synes jo, at jeg har ret til at sige fra, når jeg synes noget bliver ubehageligt, og jeg gør det virkelig heller ikke på en træls måde - synes jeg. Jeg plejer at sige noget i stil med, at jeg ikke synes det var cool, og om han ikke godt kan lade være med at sige den slags i fremtiden, fordi jeg virkelig ikke synes det er fedt. Sagen er så den, at knægten har en lidt grim fortid, han har aldrig rigtig haft venner og sådan, og inden jeg begyndte at se de mindre pæne sider af ham sagde jeg, at jeg gerne ville være der for ham. Nu er jeg så lidt nået til det punkt, hvor jeg synes han følelsesmæssigt dræner mig for meget til at jeg rigtig kan holde det ud. Jeg magter ikke, at han gør et stort drama ud af, at jeg for eksempel ikke vil sidde ved siden af ham hele tiden til en fest, eller ikke lige synes alle hans jokes er lige fede. Nu har jeg det egentlig lidt sådan, at jeg måske gerne vil sige at vi skal slappe lidt af og ikke snakke helt så meget med hinanden - jeg er måske helt ovre i, at jeg slet ikke magter det der venskab. Jeg kan godt være rummelig, men han dræner mig simpelthen så meget at jeg ikke føler jeg har overskud til ret meget andet. Men jeg føler ikke rigtig jeg kan tillade mig at sige de her ting til ham - dels frygter jeg hans reaktion, og dels synes jeg jo lidt jeg bryder et løfte ved at sige stop, eftersom jeg jo har lovet at være der for ham.. For hulan jeg synes det er svært .. Hvad mener i?
Hej. Forestil dig det havde været din kæreste - var du blevet i det forhold? Nej, der havde du gjort forbi. Hvorfor synes det er mere rigtigt at droppe en kæreste fremfor en ven? Bare mit syn på sagen.
Den er jo lidt svær. Det er helt klart, at dy selvfølgelig skal beskytte dig selv, så du ikke føler dig drænet af at være sammen med din nye ven. På den anden side, der er måske aldrig nogen, der har holdt ham ud i lang tid nok til at lære ham en anden opførsel? Du skal helt klart sige fra, når han overskrider dine grænser. Men kunne du måske forberede en snak med ham, så du kunne forklare ham det her i et roligt øjeblik? Altså ikke når han er træls, men når I snakker godt sammen. Prøve at forklare ham, at andre (inkl. dig selv) ikke synes det er sjovt, forklare hvordan/hvorfor du føler dig krænket af det han siger eller gør? Mht. at sidde sammen til fester, kan du før festen forklare, at du gerne vil sidde sammen med ham noget af tiden, men at du også vil nsakke med dine andre venner og bekendte. Og at det ikke betyder, at du afskriver ham som ven. Umiddelbart lydder ham som en 'klisterer', der ikke tør 'slippe' den eneste ven han endelighar fundet. Det er nok ikke noget du kan/skal løse alene, kan du foreslå ham en eller anden form for prof. hjælp (psykolog el.lign.) og forsikre ham om, at du stadig er ven med ham, men at du ikke kan 'bære' ham, at han skal lære at kunne selv? Håber du forstår hvad jeg mener. Men på en eller anden måde er det lidt synd for ham, hvis du også dropper ham. Det er noget af en balancegang.
Hmm.. Synes nu et eller andet sted, at det er lige til. Du bliver nødt til at forklare gutten, at være venner går begge veje. Du vil gerne være venner med ham, hvis han også vil være din ven. Dvs. man ejer ikke hinanden. Han har ikke monopol på din opmærksomhed, men lader dig også snakke og ses med andre uden hans selskab og uden at tro at så er det fordi du ikke kan li' ham. Han skal respektere dine grænser for, hvad du synes er sjovt. Et venskab skal kunne holde til at den ene siger fra. Bliver han pigesur, jamen så er det jo det. Enten bliver han god igen, eller også lærer han ikke af det, og fortsætter med at finde et nyt offer, der får ondt af ham og hans fortid. Undskyld -ved godt det er sat lidt skarpt op, men vi har skisme alle sammen vores skeletter at slæbe rundt på. Derfor kan man jo godt opføre sig ordenligt. Husk på du er ikke hans psykolog, men en ven. Håber du finder ud af det.
Jeg synes ikke du skal starte ud med at sige stop. Jeg synes du skal fortælle ham, at et venskab går begge veje og handler om respekt for hinanden og hinandens grænser. Når han overskrider dine grænser. Så rejs dig og gå. Uanset om han er "klistret" eller "grim i munden". Fortæl ham, at dine venskaber og evt. kærester, aldrig får lov at dominere og fastholde dig, du vil have din frihed til at snakke, gå og være sammen med hvem du har lyst, hvornår du har lyst. Og ikke sidde og være bundet til en stol, for ikke at han eller nogen anden, skal blive ubehagelig. Det han forventer pt. er at du bare er der for ham, uanset hvad han er for dig. Det bliver aldrig sundt og det skal hán også vide. Men jeg ville altså give en "advarsel" først. Det synes jeg alle fortjener, så de har chancen for at tænke sig om, ændre attitude mm. Måske mangler han simpelthen de sociale kompetencer, det finder du nok snart ud af, og så må du droppe ham, så ikke du spolerer dit eget liv.
Sørg endelig også for at have plads til dig selv - du har også et studie at passe og sikkert også andre venner. Nogle dage må han bare finde sig i at du ikke har tid.
sådan et venskab har jeg også haft, og jeg gjorde det, at jeg ikke svarede når han skrev til mig. og når han ringede tog jeg den ikke. til sidst endte det med, at han stoppede med at ringe og skrive, og jeg sagde ikke "hej" til ham når vi mødtes på vores uddannelsessted. følte mig virkelig led ved at behandle ham, på denne måde, men det var den eneste måde jeg kunne slippe af med ham på. Nogle gange bliver man bare nød til at være en skovl hvis man vil slippe af med en spade. jeg håber du forstår hvor jeg vil hen. livet er for kort til andet.
Men er det ikke mest fair, at giver folk en chance først? At lade dem forstå hvornår det er de bliver belastende? Nogle har jo ikke lært det i hjemmet/familien, af den ene eller den anden årsag. Det kan godt være, at det ikke hjælper at fortælle dem dét, men så har man i hvert fald givet mennesket en fair chance. Hvis man bare bliver droppet hver gang man fejler, og man ikke selv aner hvori fejlen består, så lærer man jo intet, andet end føle endnu et svigt - vil jeg tro?
Jeg må nok sige, at det er en røv situation at sidde i.. Jeg er selv studerende, ved hvor meget tid venskaber, familie, hest/sport og arbejde fylder ved siden af.  Men.. Stil det op i to scenarier.. Du kan cutte ham helt af ved at udfase venskabet.. Stille og roligt netop begynde at ignorere ham og kun give små doser tilbage.. Korte beskeder, så de bliver ubetydelige og ikke svare på urelavante beskeder.. Undgå opkald.. Stadig bare sige hej og være høflig, men også stadig være reserveret nok til at han kan se at du tager afstand.. Måske spørger han ikke ind til det, måske gør han, og så kan du jo give ham forklaringen at du har brug for plads...  Der er også det andet scenarie, hvor du ligesom forklarer ham at det her badboy attitude og alt hvad der følger ikke rigtig hører til i det stadie i livet I er på nu.. I er studerende, I skal være seriøse (med plads til sjov ind imellem), og I skal forberede jer på yderligere voksenliv til når I bliver færdiguddannede.. Forklarer ham at han ligesom må tage at blive voksen.. Hvis ikke, så er det squ hans tab, og så er det bare det.. Eller også får du en kammerat som rent mentalt måske bare begynder at være tollerant.   Måske netop "opdrage" ham til at blive den ven du gerne vil have ham til at være.. Så bryder du heller ikke dit løfte.. Husk.. lige børn leger bedst.. Jeg ved det af erfaring..
ARRGGHH ... Jeg bliver sådan en lille bitte smule vanvittig .... Bare sådan lidt ... Min datters lille mini går sammen med mine 2 ismuler, stor fold, læskur, hø ad libitum (de får rundballer i hæk/slowfeeder) og naturligvis foder nok ... De enes fint alle 3... MEN nu er den lille s*tan til en pony begyndt at rende gennem hegnet som det passer ham... Han er nærmest som en hund der godt ved han ikke må, for når han får øje på mig piler han ind igen ... Troede først min mand havde glemt at tænde strømmen eller at det var gået i stykker men nej nej - der er gang i den ... Vi har det alm 12 mm hvide bånd og den billige version (de 2 store er vant til at gå for en enkelt ståltråd og går ingen steder - heller ikke engang når der har været krondyr forbi og lægge hele skidtet ned ... Så nu er der bestilt aluminiumstråd til hele folden... Det skulle lede bedre og selvom jeg hader at hegne med den slags - så gider jeg heller ikke samle ponyen op nede på vejen og da slet ikke fortælle datteren på 3 at hendes pony er væk for alvor ... Har i andre gode råd til at holde sådan en lille @!#$ hvor han hører til? ... Kan man opdrage på skidtet? ... Skal jeg sætte en 3. tråd på før det lykkedes? .. Skal jeg hegne hele dynen ind i vildthegn? ... (tør ikke tænkte på hvad 800 m vildthegn koster) ... Gode råd modtages meget gerne inden jeg binder dyret i haven ... Han løber forøvrigt ikke væk - han går bare og græsser i haven   ...
Tag et stykke tyk (!) ståltråd, vikl det rundt om næsebåndet på grimen og op ad kindstykkerne, og vikl de to ender sammen som en "antenne", der stikker op og rør hegnet, når ponyen løber under. Og så sørg for, der er smæk på hegnet. Det er det eneste, jeg har oplevet, har virket på det omtale problem - og jeres er bestemt ikke den første pony, der har fået den ide 
ha' anbefalet at sætte alm. tråd op - de der bånd har det med at tabe ledeevnen, da trådene knækker, så med mindre du kan konstatere, at de faktisk giver det smæk, der forventes, kan en bedre ledende tråd godt være løsningen. Virker det ikke efter hensigten, vil næste step så være at se nærmere på ponyens isoleringsevne - og der kan den ovenfor beskrevne metode være et bud...  Dorte
Sådan en lille mini har vi også haft en del problemer med! Dog gik han ikke frivilligt tilbage til folden, og det kunne tage timevis at få fat på ham! Løsningen blev at trække en tredje række tråd under den nederste   Nu kan han ikke længere gå under hegnet, og så bliver han sjovt nok inde 
Sådan 2 udbrydder konger har vi også, min søster og jeg. Vi har 3 tråde på folden fordi, vores miniaturer, går med store heste også. De to nederste holder de 2 miniaturer inde mens de to øverste tråde er til for de store heste. Uden den nederste 3 tråd så smutter de altså!!  Derfor vil anbefale en 3 tråd, selvom det er rigtigt trælst, med så meget hegn 
Tak for rådene   ... Vi havde også snakket om en 3. tråd - for han går lige så fint under nederste tråd ...   ... Tror løsningen bliver at hegne nederste tråd om med alu-tråd og så sætte endnu en tråd på i samme omgang (nøj min mand bliver træt af at tage alle pæle op, 1 for 1 og banke klokker på) ... Vi var faktisk blevet advaret fra tidligere ejer om at han kunne finde på det - men vi har kun haft problemet hvis der var slukket for strømmen i længere tid ...
Nå - så skal vi betale erstatning til mennesker der langt fra holder sig opdateret, og dermed ikke bliver undersøgt, men gerne sagsøger når de aligevel bliver syge... Jeg er selv en stor tilhænger af screeninger   nå ikke.. Hvor er eget ansvar/sund fornuft blevet af i vores samfund ? mvh Janni
Kan man virklig få erstatning, hvis man har livmoder kræft men ikke har gidt / villet blive undersøgt som man bliver tilbudt ???  Efter min mening, så skal man bare afsted, regelmæssigt, herre gud det tager max 5 mi  Hvis jeg ikke var kommet afsted, så havde jeg været død forlænge siden..  Har haft forstadiget, er blever opereret, og har gået til kontrol hyppigt i flere år.  Så tøser afsted til lægen og bliv tjekket..  Jeg havde ingen syntomer på noget som helst, men prognosen dengang, var 50 % chanse for at overleve året ud, hvis jeg ikke blev opereret, ( dengang)
AMDK: De bliver tildelt erstatning fordi de ikke er blevet kaldt til undersøgelse (som alle normalt bliver), pga. en teknisk fejl i systemet.
Ja det er vist kun dem der ved fejl ikke blev kaldt til undersøgelse. Men jo, egen sund fornuft, men måske ikke alle ved at de har ret til en undersøgelse hver tredje år, eller ikke kan huske hvornår de sidst fik lavet undersøgelsen. Selv ved jeg dog at jeg ikke ville kunne "glemmes" på den måde. Fra min fødselsdag det år jeg fylder så jeg kan få sådan en undersøgelse går jeg utålmodigt rundt og venter på mit brev som altid kommer omkring 5 måneder efter jeg er fyldt år.   og fik jeg ikke det brev ville jeg nok selv kontakte lægen og spørge hvad pokker der sker. Men jeg forstår på sin vis godt at alle måske ikke er ligesom mig, og går og holder regnskab med hvornår de skal undersøges.
Ja tekniske fejl kan ske, men jeg synes nu stadig det er eget ansvar at sørge for at komme til screening. Det er tilladt at løfte telefonen og ringe til lægen 
Lægerne er som oftest dygtige og engagerede, og gør et godt stykke arbejde. Ingen tvivl om det. Men sætningerne i patienternes journaler bliver indimellem så knudrede, at det bliver morsomt. Vi ved ikke præcist hvor disse bemærkninger her stammer fra, men der er i hvert fald et bredt udvalg af sjove læge-formuleringer. Og underholdende er de: På andendagen havde hans knæ det bedre og på tredjedagen var det helt forsvundet. Storebroderen har meget ofte vejrtrækning. Egen læge mener han kan vokse fra det. Klager over dobbeltsyn, har praktisk taget været til stede under hele indlæggelsen. Vi må tage røntgenfoto af anklerne. Moderen er hjemmegående, men har dog gået i børnehave. Patienten har brystsmerter, hvis hun ligger på sin venstre side i mere end1 år. Patienten har efterladt sine hvide blodceller på et andet hospital. Patienten har klaret sig helt uden ilt i sidste døgn. Patienten har lidt af depressioner, lige siden hun begyndte at konsultere mig i 1989. Vi vil fortælle moderen, at hun kan kighostevaccineres, når hun vejer 4 kg. Da han kommer fra København, har han ingen børn. Da hun besvimede, rullede hendes øjne rundt i rummet. Huden var fugtig og tør! Hun er følelsesløs fra tæerne og nedefter. Patienten bor sammen med sin mor, far og kæle-skildpadde, som p.t. er i dagpleje 3 gange om ugen. Patienten er en 79-årig enke, som ikke længere bor sammen med sin mand. Patienten fik amputeret en tå på venstre fod for en måned siden. Han fik også amputeret venstre ben over knæet sidste år. Patienten var ved sit sædvanlige gode helbred indtil hans fly løb tør og styrtede ned. Efter at patienten er ophørt med at ryge, er hans lugt vendt tilbage. Patienten har slået venstre storetå, som næsten helt har løsnet sig. Personalet må ikke trække den af, da det gør ondt. Fik dog besked om, at hjertet var i orden, men at hun skulle komme igen, hvis hun blev bevidstløs. Patienten har mandolinstor prostata. Dette er de patienter, der blev liggende på mit skrivebord. Smerterne i ryggen viser sig, når patienten ligger udstrakt med begge ben på ryggen. Patienten er gravid i 19. måned. Patienten synes, at højre storetå hænger noget nedad sammenlignet med de andre fingre. Afføringen har samme farve som dørene på afdeling 19. Når hun føler sig træt, kan ansigtet drejes mod højre og stå der og ryste lidt. Opkastningerne gik væk i løbet af eftermiddagen, ligesom manden. Var på vandretur i bjergene. Nedkom med helikopter i går. Patienten bedømmes som usammenhængende. Har fået små blodige spiseskeer i afføringen 15-20 gange om dagen. Patienten har tidligere haft ører, men de er faldet af. Far og mor døde, da hun var 12 år gammel. De har ingen kontakt med hende. Der bør bemærkes, at der ikke mærkes nogen væsentlig temperaturforskel mellem benene. Mad får han af sønnen, som er dybfrossen. Ørerne kan svagt skimtes bag voks. Ansamlingen af udslæt kredser omkring patienten. Synes, at han tisser godt. Som en hest, ifølge eget udsagn. Patient med ansigtseksem. Hudbesvær i forbindelse med at han anvender underbukser. Hvad hans impotens angår, fortsætter vi medicineringen og lader hans hustru behandle ham. Hun har ingen kuldegysninger, men hendes mand oplyser, at hun var meget hed i sengen i nat.
Fik mig til at tænke på denne her:   
ÅH GUD, hvor har du dog gjort min aften gylden! Hold da kæft, hvor er det sjovt!       
en kæreste der var læge og som dikterede til journalen at patienten havde anæmi (blodmangel) og derfor skulle udskrives med rp. ferro-duretter 2 x dagligt.. Skerætæren har nok ikke været helt med for i journalen kom der til at stå at patienten skulle udskrives med rp 2 x   dagligt..  Sidstnævnte ville næppe have gjort noget godt for anæmien.. 
Haha! Elsker læge (og andre sundhedsfaglige brokker   ) Har engang læst "borgerens smerter er tiltalende"   der skulle nok have stået tiltagende  Ville ønske jeg kunne huske flere lige nu - men der er sgu tomt, selvom jeg læser dem næsten dagligt 
Haaaaaahaha 
af grin, længe siden jeg har grint så meget 
Igår og vi tænkte over følgende: Vi skal til at udføre kejsersnit på en baby, hvis mor har født hende fordi moderen har sukkersyge