Jeg overvejer at tage vores shetlandspony hingst Tais med til et show, og vi skal derfor være udklædte, som et slags makkerpar  jeg skal være trækker, jeg kan evt. også køre ham i liner. Men jeg mangler nogle ideer til hvad vi kan være.. Så alle forslag modtages med kyshånd. Tais ser sådan ud:       Haha   
... en sød lille en. og det med at han er så lille får mig til at synes at du skal komme som Paris Hilton og så lave en "taske" som hesten kan være i så han kan være taskehunden. Altså en slags taske der går rundt om maven på ham og som du kan "bære" over armen. Selvfølgelig bør han så nok også få et "bling" halsbånd på, og måske en sløjfe på hovedet som en "rigtig" taskehund.
Super godt forslag  Jeg skal dog lige overveje om han ikke synes det bliver for ydmygende, han er jo hingst, og han tror selv han er mindst 2 meter 
Jæger og jagthund. Hyrde og får. Elefant og elefantfører(mahoud eller hvordan det nu staves) Peter plys og Æslet. Racerkører og racerbil Katten efter musen(hvis du kører ham i liner)
paris hilton med tinkerbell i tasken   det må da få nogle glade smil frem. og please se billeder bagefter 
så slet ikke at man bortgiver en hest og der skal skrives kontrakt ????????? Hvor er tiliden henne ?
Tilliden kan være der nu, men i tilfælde af, at der opstår problemer, kan tilliden hurtigt mistes. Derfor i min verden: Jeg vil altid lave en kontrakt og påføre ALLE oplysninger, så der er klare linjer. Det vil også give mig ro, at alt er skrevet ned, og at det er omhyggeligt gjort.
Jamen så er tilliden der jo ikke og hvorfor så bortgive ?
Man kender ikke altid hinandens lidet flatterende sider, indtil den dag, hvor lokummet brænder.. Så viser de sig. Forstår du nu?
andet sted forstår jeg det ikke, men hvis jeg var i tvivl så ville jeg nok slagte.
Ja det er forresten rigtigt, at der skal tilføjes et eller andet beløb den nye ejer skal betale, hvis hesten videresælges. Til jer der ikke forstår hvorfor/hvordan man kan forære en hest væk kan jeg kun svare, at det jo godt kan være det rigtige at gøre, selvom I ikke forstår det. De heste jeg har foræret væk, betyder så meget for mig, at det ikke virkede/virker rigtigt at sælge hestene. Når man sælger sin hest, så er der altid en risiko for at køber ser hesten som en investering som senere kan indløses til kontanter - altså der er en risiko for at hesten ender som vandrepokal - denne risiko slipper man for ved at forære sin hest væk..... Derfor er kontrakten - det er jo netop kontrakten der forhindrer at den nye ejer, kan blive fristet til at "veksle" hesten til kontanter. Os der har foræret vores heste væk er ikke ligeglade med vores heste - tværtimod!! Jeg forstår ikke hvad der får nogen til at mene, at det skulle være mere rigtigt at sælge sin hest??
Jamen har hesten ikke nogen markedsværdi, så kan det da være ligemeget.
Jeg har netop her 1 Marts fået min gamle hest af hans nu daværende ejer- helt gratis. I vores kontrakt står der blot at ejer har foræret mig hesten, og at jeg fra dags dato overtager alle udgifter. og jeg er bekendt med evt fejl og mangler. Vi har ikke aftalt at sælger har forkøbsret eller nogen pris. Dette synes jeg ikke var fair. Da jeg overtog hesten for 6 mdr siden havde den stået 6 mdr. Jeg har redet den op, og ville ikke gå med til at hvis jeg om 2 år skulle af med ham af nød, og i tiden havde brugt 100.000 kr i opstalding osv og hesten så måske går LA klasser- at jeg så skal give hende den tilbage kvit og frit. Mine planer er bestemt ikke at han skal sælges, men man kan aldrig vide. Det eneste jeg har lovet ejer er at kan jeg ikke finde et godt hjem til ham så afliver jeg ham. Da han har været nok igennem. Og dette har jeg tænkt mig at efterleve 110% Mest fordi han er min bedste ven, og det er det mindste jeg skylder ham Men ihvertfald få papir på jeres aftale. For begge parters skyld
Hvem siger at hestene ikke havde/har en markedsværdi?? Det handler jo netop IKKE om penge, det handler om følelser og ikke om penge...
1000 tak for alle jeres svar, det var nogenlunde de samme ting jeg selv havde  Jeg giver min hest væk fordi jeg ved han vil få det som blommen i et æg, og det er meget mere værd for mig end de 20.000 jeg kan få for ham 
Kom til at tænke på det der med kontrakt. Det er vel også en fordel at have i en kontrakt, at tidl. ejer har forkøbsret, hvis man feks står i en skilsmissesituation? Selvom det smartest selvfølgelig er at have særeje på hesten, så er det nok ikke alle der har det. Og hvis man så feks skal skilles, kan man vel risikere at hesten (eller værdien af hesten) skal indgå i boet der skal deles? Der tænker jeg at hvis man så har kontrakt på at hesten ikke kan sælges til andre end tidligere ejer til feks 0 kr, så er det jo det som er hestens reelle værdi ikke? Det samme gælder vel hvis man pludeslig kommer i en situation hvor man skal på bistand -jeg har set nogle skrive herinde at værdien på deres hest er taget med i beregningerne ifb med bistand, men hvis hestens værdi er 0 kr, så sker der jo ikke så meget ved det.... Eller bliver kontrakten overrulet i disse tilfælde? Bare nysgerrig.... 
Jeg har haft følgende hunderacer i min levetid: Da jeg var lille baby og et par år havde vi en: Da jeg var ældre havde vi en: Senere fik vi en: Samtidig med Du Da, købte jeg en: Og sidst men ikke mindst, er der min og min kærestes hund, en: Af alle hundene, er der INGEN der slår Du Da   . Men man må jo ikke sammenligne hunde... Savner ham forfærdeligt. 
Vi havde hos mine forældre: Så blev de skilt Min far købte: Min mor fandt en mand med Jeg fik en (Jessie) (da jeg var 14-har hende endnu) så fik jeg foræret en blanding (  -"Amigo"han døde desværre af kræft kun 2 år gammel.) Så fik jeg Nova ( ) i pleje da jeg var 20. Fik en   i pleje..havde ham desværre ikke så længe som jeg kunnet have ønsket.På grund af forskellige problemer han havde i psyken.) og sidst men ikke mindst, købte vi for 2 år siden Zero, en  Så nu har vi Jessie , Nova og Zero.  Derudover passede vi længere tid   for en af min mors veninder (mener det var lidt under et år.)pga sygdom.
Men det kan jo nåes endnu... Den først hun kan jeg svagligt huske - et gadekryds ved navn Trille. Så fik vi Zita en dværgpinscher med stamtavle og hele pivtøjet. Dernæst Tyson - blandig med dansk-svensk gårdhund og ? Og så efternøleren Thea som er ren dansk-svensk gårdhund. Mit ønske har længe været en Westhighland Terrier i hvid. Så mon ikke jeg engang får anskaffet mig sådan en.
Mellem pudel: Jesper (død af alderdom) ScktBernhard: Basse (nyt hjem pga forældres skilsmisse) Labrador/bordorcollie blanding: Sofus (internat hund på 6 mdr, aflivet da han var 2 år pga adfærdsproblemer) GrandDanoir : Thor og han er her stadig 
Har hatt mange hunde! Mine foreldre hadde Collie da jeg var lille.Så fikk jeg en collie da jeg var 14, som betaling for en sommerjobb på en travstall. Siden har jeg hatt mange Schäfere, Grønlandshunde, Hyskyer, Malamute, Flatcoated Retriever,Golden Retrier, Labrador Retriever samt en Pointer og en Vorster. Har vært aktiv både i utstillingsringen, i lydighet, med sledehunde, og litt brukshund. Jeg har hatt mange hunde samtidig i perioder.På det meste hadde jeg 17 stk. (valpe medregnet).Det var mens jeg kørte aktivt med sledehunde.
...vi har haft én hund i min tid og det var da jeg var lille. Hun hed Trille og var en blanding af skotte og puddel. Hun har ikke ret stor og var ikke ret pæn hehe. Hun var grå/sort med hvide tåspidser og uglet halvlang pels. En rigtig lille grimrian hehe
malinois tervueren (begge varianter af den belgiske hyrdehund) bull terrier Pt. har jeg 3 malinois og en bull terrier, men jeg skal nok have tervueren igen. Malinoisen vil altid være min favoritrace 
Imens jeg har boet hjemme har der været og er: Uffe: Berner sennen. Døde mæt af dage ca. 10-11 år gammel. Cille: Tibetansk terrier. Døde mæt af dage som 15 årig. Tuko: Akita Inu. Døde mæt af dage som 10 årig. Basse: Tibetansk terrier der bliver 5 år om 5 dage. Toffee: Beagle der er 2 år. Selv har jeg: Figo: Beagle der bliver 4 år den 20 maj. Bubber: Dværgschnauzer der ikke er født endnu   , men gerne skulle ligge i mors mave. (kryds fingre for at der er en han). HAn skulle gerne komme hjem til mig og Figo i starten af Juli. Mvh. Julie
Ajax var min barndomshund, en dejlig boxer. Sniske var en ruhåret hønsehund, som mine forældre vist egentlig først fik efter jeg var flyttet hjemmefra. Silke, en lille sort Cocker Spaniel, som vi fik i sommer da min kollega ikke længere kunne have hende. Esther, en dansk/svensk gårdhund, som vi også fik, da den ellers skulle have været aflivet.
Bearded collie (har stadig 1) Border collie (har 4) Polski Owzarek Nizinny (har ikke mere) Hilsen Helle
...the one and only Zenta en beagle... som barn have mine forældre en "Lassie-hund" og en papilon Min Zenta er hvalp af en beagle mine forældre havde, de har stadig søsteren til Zenta. Winnie
først en sort korthåret Schæfer ved navn Kenny. Han blev 13 år, blev aflivet pga. kræft. En Gordon Setter som vi fik foræret af en jæger. Han havde fået ny hund og gad derfor ikke bruge Setteren. Han var 9 da vi fik ham og han blev aflivet som 12-årig, også pga. kræftknude. Han var MIN hund, og jeg elskede ham overalt på jorden, savner ham stadig den dag i dag. Han hed Django Nu har vi en Grosser Münsterländer. Verdens dejligste hund. Han hedder Dios. Han er helt speciel, og ville absolut ikke undvære. Lige et billede af skønheden...  
Jeg voksede op med 2 stk han schæffere. Senere i min barndom fik jeg en cocker spaniel. og i mit voksne liv fik jeg senere en blandings mellem en gravhund og en labrador. Og så en Amerikansk bulldog bully tæve og så en Pitt og så til dem jeg har nu En stor blandings bamse blandet mellem labrador/new foundlænder/golde retriever/sankt bernard. Og en Rottweiler hvalp Og en masse katte og en masse andre forskellige slags dyr har jeg haft.