Så skete det... efter 1 år og 9 måneder gik han ned på knæ! Jeg kom hjem fra en veninde igår aftes og dér stod han på terrassen med mindst 50 stearinlys og champagne på køl og jordbær dyppet i chokolade og et tæppe bredt ud på jorden... rigtig romantisk og "bare lige som det skulle være"  ... og jeg har sagt ja!... Jeg er 100% sikker i min sag, men hvor er det dog et stort skridt! Sikke mange ting, man skal i gang med at forbedrede og sikke et puslespil, man skal til at få til at passe sammen... men det er da en fantastisk følelse. HAN er til det store hvide kirkebryllup, hvorimod jeg er mere til det lidt mere dæmpede, for det der med at være centrum for så mange mennesker en hel dag... gulp! Men det er jo (forhåbentlig) den eneste gang i livet, så det blir nok det helt store... Til jer der er blevet gift... hvad er jeres absolut bedste råd med hensyn til bryllupsforberedelser og kan I give mig et tip om nogle bryllupshjemmesider, I har haft stor glæde af? (Det skal lige siges at manden i mit liv selvfølgelig hjælper alt det han kan, men jeg har lidt på fornemmelsen, at jeg bliver primus motor i dét hér!   ) På forhånd tak for jeres input...
Med det  Mvh CAmilla - his kæreste efter 4 år, STADIG ikke er gået på knæ
Hvad du og han ønsker. Ignorer mødrene. Vær´i god tid med alt det der skal bookes fx. kirke,sted,musik. Hold buketten i navle højde ;.)
Et stort tillykke... Hvor er han dog romantisk... 
Åh åhhh, det dér med at holde mødrene udenfor... det blir nemt med min mor, for hun er fantastisk og er der HVIS MAN HAR BRUG FOR HENDE... men det er straks værre med svigermor... hun har allerede proklameret at hun vil med ud at købe brudekjole... så hvad bliver det næste ikke! Men jeg skal nok holde for øje, hvad det der VI vil og det er jo vores dag... men det er altid lidt nemmere sagt (og tænkt) end gjort, når det drejer sig om svigermødre...
Et kæmpe stort tillykke herfra.  Vi blev gift sidste sommer, og vi havde stor hjælp fra siden Bryllup.dk Ellers så spørg venner og familie, de har sikkert en hel masse råd som i kan bruge. Vink fra Fru Melgaard - tidligere sille2408
- at have solbriller på når man taler med nogen Det virker, useriøst, fordækt, skummelt, negativt, distancerende, hovent, nedsættende og TOTAL latterligt!!! Så tag dem dog af!!! og p.s. det er heller ikke smart, bare fordi dem i OCC ALTID gør det! (de er jo fra US)   
Ja, når man pludselig indser, efter flere måneders spekulationer, at man ikke kan eller vil leve uden sin elskede hest, så får man dejlig ro i sindet  De fleste af jer kender nok min og Perfi's historie, hvis I ikke gør kan I bare søge på mit navn  Jeg har i det sidste stykke tid spekuleret på, hvad jeg skulle gøre, hvis hun ikke kunne bruges fuldt ud, men nu har jeg fundet svaret. Og det letter virkelig. Hun er sådan en vidunderlig hest og er hele sin vægt værd i guld  Efter jeg har "taget beslutningen" er der bare faldet en sten fra mit hjerte og det har virkelig lettet. Jeg føler mig "nyforelsket" i Perfi og hun er bare min soulmate  Jeg beholder hende lige meget hvad!! Jeg tror helt sikkert, at hun kan komme til, at gå som skovturshest, men nok også klare lidt let dressur, men hvis ikke, er det også fint nok. Det gode ved det hele er jo, at det ikke er en "lidelse" der gør ondt på hende! Og så er der jo heller ingen der siger, at hun ikke bliver helt rask. Hun har mandag, tirsdag og onsdag fået taget gødningsprøver, så jeg venter utålmodigt på svar! Jeg krydser mine fingre for, at hun er blevet fri for de bæster  Noget siger mig, at hun er ved at komme på rette vej igen og idag tog hun lige en spurter på folden   Jeg troede slet ikke hun kunne løbe så stærkt  Hun markerer sig også mere overfor de andre heste og det er et godt tegn, for da hun var aller dårligst, lod hun dem, som hun oprindeligt bestemte over, bestemme over hende! Hvis gødningsprøverne er fine, skal vi igang med genoptræningen og det bliver rigtig dejligt, at komme igang igen  Dog kan det nok ikke nå at blive til så meget, da jeg d. 17 september rejser på højskole (Ubberup) i 3 måneder. Det bliver svært, at undvære hende i så "lang" tid, men jeg kan komme hjem i weekenderne. Ja, jeg skulle bare lige ud med min glæde og jeg håber at det hele bare kører på skinner fra nu af 
Jeg kender ikke jeres historie, men jeg kender det godt det med, at når man først ved i hjertet, at man ikke kan sælge sin elskede hest, får man en anden ro. Jeg har overvejet at sælge min et par gange, fordi hun er en s*tans krikke til tider. Hun har et dejligt, men meget nævenyttigt sind, og "slåskampe" slipper man bare ikke udenom med hende. Hun skal styres mere end de fleste heste og hun har udpræget VILJE - EGEN vilje, hehe. Min x sagde, at hvis han kom ud i stalden en dag, og mig og hesten lå og wrestlede, ville han ikke blive overrasket. Samtidig er vi meget harmoniske sammen, fordi vi kender hinanden så godt. Men sælge hende.. Nej. Men også mest af hensyn til hende, fordi de fleste alm. ryttere ville ride hende i sænk på 3 dage. Lone
dejligt at høre lidt nyt fra dig. har spekuleret på om ikek jeg snart skulel skrive lidt til dig, da vi jo ikek har hørt fra dig. vra bange for at intete nyt var lig med at det gik dårligt. ja jeg kan godt følge dig i det du skríver, vi har jo selv min datters gamle dressur pony stående og det er helt på samme måde.