HAHAHAHA tak for dagens griner!!!!
Haha, jeg opdagede det først da du skrev at du kiggede nærmere på billedet. Fantastisk godt fanget!     
Hvor sjovt   Gider du ikke beskære det ene og lave det i sort /hvid - det tror jeg vil se helt kanon ud 
åhhhh hvor er det bare skønt. utroligt hvad der kan dukke op på ens billeder når man får kigget en ekstra gang 
Har lige fortalt min mor at jeg har lavet denne her tråd, og hun synes det er meget pinligt. Derfor har jeg lovet at fortælle at det ikke er hendes egene ører 
Det er sgu kunst der vil noget!
Super genialt det der  Man kan få lavet mange sjove ting uden man ved det... Men du kan berolige din mor med at vi ikke tager fejl... Hårfarven stemmer jo ikke overens 
Hahahaha sikke et skønt billede       
Godt billede! Griner!
jeps, det var også liige det jeg skulle bruge, bare uden ører! Vi valgte det her billede i stedet:   Min mindste bror var sjov da han se billedet med ørerne, han kommenterede tørt at vi ikke kunne bruge det billede, fordi mor har lukkede øjne! ja, det er nemlig hendes lukkede øjne som er problemet....
Griner højlydt.... Fede billeder.... Og kommentaren om de lukkede øjne... Fniiis...
Det er muligt at fjerne ørene, hvis man ønsker det andet billede.
Nej hvor er jeg bare flad af grin nu. haha 
Hej Gitte, det var sødt af dig at tænke på det, men jeg har alternativer til billedet, så det bliver nok ikke aktuelt alligevel...
     Det var godt jeg ikke sad og drak noget, mens jeg så billederne. Sikke gode billeder!
Det minder mig om min storebror der i sine unge dage altid lavede "V"-tegn bag hovederne på folk der skulle fotograferes 
Jeg tror nu at jeg havde valgt forstørre billedet med ørerne forstørret og sat det i en ramme, og så ville jeg give hende det som gave, det billede er simpelthen for fedt!  Det andet billede er så også rigtig godt, men det med ørerne er suverænt.
Jeg synes du har en sød mor. Hun har da ørene fremme!!
Guld!! Super!
Hej alle  Jeg har redet i mange år eftehånden, er næsten 15 år, og lige nu rider jeg en DSP 1'er pony, som jeg skal ud og starte springstævner på. Så er det jo lige det med rytterlicens osv. Hvordan f*nden fungerer det? Jeg skal vel bare have taget 3 og 4? Men så kommer der jo et andet problem. HVOR skal jeg tage dem? Jeg bor selv i Greve, og ponyen står i Tune. Nogle steder hvor jeg kan tage dem? Det må jo gerne være sådan... Snart  Håber I kan hjælpe. 
Du skal også have "klar-parat-start".(k-p-s) Søg på klubberne i nærheden af dig og se om de kører ryttermærke 3 og 4. Det er distriktet der afholder "k-p-s" i hvert fald her i dist 14.
Ja okay.. Tak for hjælpen 
hej , hvordan kan man egenligt vide om man er for tung til sin hest
Man siger hesten ca. kan bære 1/5 af hestens vægt /eller/ 20% af hestens vægt. Højde er her underordnet.
Man siger som tommelfingerregel: Rytteren+sadel må veje 20% af hestens vægt, hvis rytteren skal ride den i kortere tid. Rytteren+sadel må veje 15% af hestens vægt, hvis rytteren skal ride den i længere tid.
...det kommer i høj grad også an på i hvor god kondi hesten er i og hvor god en balance rytteren har... For 3 år siden vejede jeg 117 kg og red på min hoppe som dengang vejede 550+ kg Det gik fint og hun havde intet imod at komme ud og gå. Pt er vi nede på "små" 86 kg og hesten på ca 490 kg og hun virkede ikke mindre glad for at gå dengng end hun gør nu med en hel del mindre vægt.
Med stor fare for at fornmærme folk, så må indrømme at jeg mener man bør have selvindsigt nok til ikke at sætte sig op på en hest hvis man er for tung. Selvfølgelig er der forskel på hvad man kan tillade sig at veje, alt efter hestens størrelse, men som udgangspunkt mener jeg ikke at en hest skal have over 90-100 kg på ryggen, uanset størrelse. En ting er selve vægten ved en overvægtig rytter. Noget helt andet er, at mange ryttere med lidt for meget på sidebenene, ikke formår at sidde korrekt på deres hest. Det kan være fysisk nærmest umuligt at få benene odentligt ned omkring hesten, hvis ens lår er lidt for meget til den gode side, og ofte har de store ryttere heller ikke fysikken til at kunne bære sig selv i overkroppen og holde balancen uden at forstyrre hesten...
...så længe ens hest virker glad for at komme ind og lave noget og ikke er mut over at få sadel på så syns jeg ikke man skal have dårlig samvittighed 
Den er svær, men sætter jeg 90 kilo på min 400 kilos islænder, hvilket absolut ike er usædvanligt, så svarer det til at sætte 146,5 kilo på min 650 kilos ollebolle.. Det kunne jeg altså ikke gå med til, uanset balance og evner..
Hvad er så det magiske element, der får regnestykket til at gå op for islænderen, når nu Ollen skal skånes for overflødige kilo???  
Se det fatter jeg heller ikke...Mine 70 kilo, incl cowboykuffert giver 17,5%, det giver 113,75 kilo til Ollebollen.. Jeg kan tydeligt mærke at jeg faktisk er en stor rytter på min 2er pony, og skal være meget omhyggelig med at sidde korrekt, for ikke at genere ham. Derimod er jeg på knap 11% på Ollen, hvilket giver noget større frirum for at lege sprællemand til hest.. Så, nej jeg fatter ikke den store interesse for at ride pony, hvis man er i hestestørrelse.
Jamen så skete det jo alligevel at vi blev enige om noget   How about that! Min grænse for accepteret ryttervægt, uanset hestens race og størrelse, er 80-90 kg. Selvfølgelig med plads til afvigelser alt efter hestens uddannelse og alder + rytterens balance og evner. Jeg har set enkelte eksempler på store ryttere, med imponerende balance. Det er ligegodt nemmere at kontrollere en trænet krop, end en der skvulper...
det kommer an på hesten, dens alder, kropsbygning, race og kondi.. smølfen er ved at nærme sig de 170 cm og 800 kg, men ham sætter jeg ikke "store" ryttere op på pga hans alder ( 3 ) .. når han bliver ældre ville jeg ikke ha noget i mod at lade store piger ride ham.. jeg har nok det modsatte problem, jeg er for lille til ham *GG* hansen er 165 cm og godt 750 kg, han må gerne bære en lidt større pige.. han er også 7 år og i god hygge turs kondi.. bruger aldrig den der tommelfinger ting.. kigger på hesten og rytteren..
Der er altså også dem med selverkendelse! De avler bare istedet!  Det ved jeg godt var liidt groft, men jeg mener det egentlig. Der er mange, som erkender de er for store og sætter geden i fol istedet.
Alt med måde men som udgangspunkt er små ponier til børn og barnlige ryttere. Til gengæld har jeg set en ung pige på 12-13 med miniputvægt på en shire. Jeg tænkte ved mig selv om hesten overhovedet har realiseret at der sidder en person på dens ryg? Jeg syntes at hest og rytter skal høre sammen på mere end én forstand fordi det skal gå op i en højere enhed.
selv spekuleret på om jeg kan smække enden op på vores 2ér og skridte ture på hende uden sadel. Hun er en 142 m. sko og en bred kraftig pony ala bred fjordhest eller cob.Altså typen med hjerterøv uanset om hun er i topform eller ej.Gætter på at hun vejer lige over 400 kg. Jeg vejer ca 72 kg, men kan bare ikke få mig selv til at svinge mig op...selvom hun trænger til motion - det er det der er hele ideen i at skridte tur på hende, hun er ved at blive alt for fed. Jo, jeg har en 10 års datter som ridder lidt på hende, men ikke nok, hun er nemlig ikke helt nem og egentlig slet ikke en børnepony. Tror i det er værd at prøve en lille tur..og se om hun reagerer..eller er jeg bare tabt for omverdenen nu.. Pernille
hestens opgave at sige fra - det er rytterens opgave at helt at skåne hesten for en for tung rytter.. Heste er generelt søde og tålmodige væsener der   skal være plagede for at sige fra så de skal da bare ikke presses derud.. Desuden, hvis hesten har nok at gøre med bare at holde tungen lige i munden og slæbe rundt på en alt for stor rytter så er chancen for at den siger fra vel så meget desto mindre.. Hvis du er i tvivl om du er for stor/tung til hesten så er det nok fordi du ER for stor/tung til hesten..
Jeg ville aldrig lade en rytter over 90 kg komme op på min hest......de fleste ved jo at hesten ryg ikke er skabt til at nogen sidder på den. Mvh. Pia
1a) Hvis du er i tvivl er du for tung. 1b) hvis det ser harmonisk ud, især også under bevægelse er du ikke. Er du i tvivl herom læs 1a igen. og heri er alt andet med hesten balance, muskler alder m.m. næsten inkluderet. 
med fare for et verbalt overfald skriver jeg alligevel fordi jeg bliver bliver lidt bekymret over vægtgrænserne i sætter...?!  Jeg er 178 høj og vejer mellem 72-75kg...(svinger lidt) og jeg har en quarter jeg rider western på (altså en kvalitets westernsadel oven i vægten, så vi nok ender imellem 82-85kg) så jeg er jo nærmest dyremishandler hvis jeg bruger den til andet end at tøffe 15 min på ridebanen?!   (det er jeg godt nok ked af)  undskyld mig, men der er da rigtig mange piger/kvinder/damer der vejer mellem 70-85kg uden at være fede...(ja og vel os alm. mænd) Så med de tal jeg har læst oven over så burde 50% af danske ryttere ikk ride deres heste?!     
Hvad indflydelse har racen? Teoretisk set går sadlen ind under "forbehold", da den ikke generer hestens balance, hvis den er korrekt tilpasset.
har da stor indflydelse. En spinkel sports pony, kan da ikke klare den samme belastning, som en solid oldenborger!!! Højde, drøjde og form skal vel bare matche nogenlunde. Hvis man sammenligner lidt med mennesker   kan min mand med sine muksler og 100 kg da klare noget mere vægt, end jeg kan med mine slappe arme og 50 kg.
Jeg synes faktisk, at det er vigtigt at tage med i betragtning, hvor rutineret rytteren er! En dygtig rytter, som eks. har balance, kan i mine øjne bedre forsvare at ride - trods lidt for mange kilo på sidebenene. Mens en urutineret rytter, som måske bomber lidt rundt, vil være ubehageligt arbejde for hesten - hvis der også er en del kilo at slæbe på... Højde og drøjde kan også snyde. Så nogle personer vejer måske mere, end man lige tror   Jeg burde i følge en del herinde ikke lave andet end lidt let ridning på min hoppe...Sjovt nok har jeg aldrig hørt noget til, at jeg rider koncentreret dressur på hende. Har faktisk spurgt min ridelærer - som synes, vi passer helt fint sammen   (at hoppen skal på barsel til nytår - og jeg håber, der er mindre af mig, når hun skal igang igen, er en helt anden sag og diskussion...det handler mest om sundhed og selvværd   )
Er meget i tvivl om jeg bør lægge dækken på mine heste denne vinter.. Rider ikke hver dag, og slet ikke særligt seriøst pt, men det kommer jo til at ændre sig ved bare ikke helt hvornår. Vi har heller ikke ridehus på stedet - så vinteren vil nok indimellem sætte sine begrænsninger for os. Så lad mig høre, hvorfor vælger du at ligge dækken på din hest eller hvorfor ikke?
Har bladret stort set alle salgsannoncer her på HN igennem, og rigtig mange gange har jeg bare tænkt "hva sker der her!?" Enten fordi: - Hesten på billederne bliver redet overdrevet under lod! - Man forlanger 40. - 50.000 for en utilredet krikke, hvor prisen udelukkende er fastsat pga. afstamningen. - Folk egen vuderinger af hesten som "den smukkeste i stalden", "din nye bedste ven", "kommende stjerne", osv. Er jeg bare utrolig snæversynet/nærrig, eller hvad?
Hej.. Er her nogle der ved om der er nogle steder på vestsjælland, hvor man kan ride en tur i vandet??
Hej Jette Du kan ride på stranden ved høve stræde Mads
Jeg har godt nok ikke helt styr på om det er lovligt og hvor man får søkort eller hvad det hedder, men jeg har da i ny og næ set ryttere ved haralsted sø, når jeg er kørt forbi ellers ville jeg da kontakte de landmænd der har fået lavet søer i området. vi bor ved ugerløse og her er der mange der har fået lavet søer, tror da egentlig godt du måtte bade med din hest, de er jo for det meste lavet for at samle drænvand. men hvis du mener sådan lidt mere organiseret, med badebassing osv. så mener jeg at der er et sted i osted der tilbyder vandtræning. Tror de annoncerer her på hn jette
Har nævnt den før og nævner den igen   Gudminddrup strand må du ride på året rundt så længe du holder dig i det våde sig og derudover tager hensyn..
Vi skal til Hedeland på lørdag og prøve at ride og vi kommer fra Køge. Hvor kan man parkere med hestetrailer ved Hedeland? Håber nogle kan hjælpe....
Ved ikke om du har set dette kort: Ved at der ofte holder trailere ved nr. 29, men de andre HNere der slår deres folder i området ved nok om der er plads de andre steder. Mon ikke der er plads til trailer ved Løkkevej, der kører i hvert fald ofte busser ned og holder ifm. teater. Herredsfogedvej er ikke så stor igen, men om den er stor nok til trailerparkering ved jeg ikke. God tur!! 
Tak Louise. Hvis der ikke er flere der kender til p-pladserne ved hedeland så må vi prøve den ved nr 29 som du skriver....
Der er også ved nr. 15 v. Islænderbanen, 2 stk ved nr. 11 Amfiteater/Lergraven/Tranemosevej (den første på Tranemosevej er rigtig stor)
Rettelse: Ikke den første parkeringsplads, men kør ned for enden af Tranemosevej og hold til højre, så kommer der en stor p-plads og den ligger rimelig centralt i Hedeland.
jeg har boet på Herredsfogedvej, nede på gården.  Nå men, da vi boede der holdte der mange gange hestetrailer på den p plads. Og på Løkkevej holdte der osse flere gange. og og over ved vindinge rideklub kan du osse holde. Og så er der osse over ved islænder banerne. Det er der hvor der står 15.  Hmm, Ja så kan jeg ikke lige komme i tanke om flere steder der holdte trailer, da vi boede der. 
Tak for jeres tilbagemeldninger. men hvilken p plads er tættest på når vi kommer fra Køge?
Jeg vil helt klat anbefale jer, at bruge den P plads ved islænderbanen. Så er i væk fra vejen med hestene og der er god plads til både heste biler og trailer. God tur Mvh Jane
Hmm, Hvis jeg husker rigtigt så hvis du tager afkørsen ved solrød og køre mod roskilde, så efter nogle km kommer du til en rundkørelse hvor du kan køre mod hedehusene, og så kommer der et skilt til islænderbanen. Hvis jeg husker rigtigt. For en sikkerheds tjek det heller på krak.  OG rigtig GOD tur!
min unghest vil jeg gerne kunne ride når jeg vil og ikke stå med en mudret våd hest.. han blev osse syg den ene sommer fordi det havde regnet for meget og han var blevet får kold.. så tager ikke chancen.. så her får han regndækken på nu de dage det regner og senere når det bliver koldere så trapper jeg op 
Jeg lægger dækken på min hest af forskellige grunde. - Hesten har det med at fryse - især når det er blæsende og lidt køligt med regn/sne (og sætter ikke særlig meget pels) - Det er mest praktisk. Jeg rider hver dag og gider/har ikke tid til at skridte hesten HELT tør før dyret skal på fold igen/eller boks igen (gør man ikke dette, står hesten jo og bliver kold i stedet) - Jeg synes det hamerende upraktisk med den helt lange pels de får uden dækken om vinteren - når man skal ride og hvis det har regnet (ergo, meget, sjask våd hest - har ikke tid til at vente på dyret tørrer inden jeg skal ordne og ride)
... dækken på min. Jeg rider ikke hver dag, og mener at hans pels er det bedste jeg kan tilbyde ham til at holde varmen. Hvis han havde dækken på, skulle det jo af hver dag og han skulle strigles grundigt for at pleje pelsen - uden dækken får hans pels frisk luft og bliver rullet i sneen (når der er sne) - og jeg strigler kun når jeg skal ride. Det sætter selvfølgelig den begrænsning at hvis han kommer ind og er mudret til, må jeg vente med at ride til det er så tørt at jeg kan strigle det af - og jeg skal ikke ride ham pladdersvedt når det er koldt. Det er ikke begrænsninger der har generet mig i de forløbne vintre. Så for mig er det langt bedre at lade ham gå nøgen omkring - det er jeg også sikker på er langt mere behageligt for ham.
Min får dækken på fordi det er nemmere når man skal ride, gider nemlig heller ikk at stå med en våd mudret hest og en med langt hår som har svært ved at tørre efter ridning. Og så fordi han fryser ved ingenting.
Tja jeg bruger dækken af samme grund som de fleste, netop for at hesten nemmere kan komme af med varmen under træning og dermed mindske risikoen for sygdom, men det kræver lidt ekstra arbejde. Og havde jeg en hyggehest som jeg ikke red hver dag ville jeg nok lade den gå uden dækken og så ligge et regn dækken på de dage med regn, så har den sin egen pels til at holde varmen, men regndækkenet til at beskytte mod regn og slud, og på den måde vil jeg have en tør hest, for jeg vil heller akdrig ligge udstyr på en vår hest, så fryser den jo, når udstyret trykker vandet ned på huden. Men jeg er dog ikke meget for lag på lag dækkener, heller invistere i 1-2 ordentlige dækner plus regn og overgang, tror det er rarer for hesten at bevæge sit med et Rambo 600 grams end 3 totti dækner med 200 gram.
Intet dækken her - Hesten fungerer bare bedst uden, og det er ikke nødvendigt. Jeg kan alligevel ikke ride seriøst i vinterhalvåret, da vi ikke har ridehus, så både hesten og jeg får lov at slippe for alt bøvlet med dækken, og det er skønt 
Ingen dækken her! Mine går ude hele i året, med adgang til løsdrift/skur. rart at jeg ved han har en sund pels/hud (har tidligere oplevet en del heste med eksem/hudproblemer under dækken) og fri bevægelighed. Derudover HADER han dækkener (sadler og alt andet, der "spændes" på ham) og spasser fuldstændig vanvittigt, hvis han skal bevæge sig med det!!!! Der er dog dage, hvor jeg står med en våd/mudret hest, han får lang pels -sveder nemt + længe om at tørre (er den meget svedt ryger han i boks med fleecedækken på og en favn hø en times tid eller to, inden han atter ryger ud). Jeg rider ikke så meget om vinteren og indtil nu har det fungeret ok. Men kan godt forstå, at rider man seriøst så er det træls uden! Desuden har jeg dem hjemme, så er de våde kan jeg altid sætte dem ind et par timer først så de tørrer.
...normalt ikke dækken, med mindre hesten fryser eller det står ned i stænger i lang tid så at han aldrig tørrer.  Generelt kører jeg på princippet, at en hest er en hest, ikke et juletræ   , og har ikke brug for at pakkes ind i det ene og det andet - men hvis der er noget som kan gøre ham gladere og sundere, så bruger jeg da det. Min nuværende har f.eks sko på selv om jeg helst rider uden, da hans hove er meget ømme og han ellers ikke kan gå på grus eller asfalt. Det må tilpasses efter hesten. 
Hvis hesten har adgang til læ og tørvejr...så sælg dækkenerne!!! mine har deres løsdrift at gå ind i, og de har SÅ meget glæde af at gå uden. alene det at de kan nusse og klø hinanden hele tiden er det hele værd. Jeg har mine hjemme, og intet ridehus, så vi ligger brak med den træning der gør dem svedte hele vinteren. Og jeg nyder at se dem trives uden de forhadte dækkener! Jeg kan godt se at det er mest praktisk og sundt hvis man træner...
Jeg har tre heste - og de to har/skal have dækken på, og den tredje slipper. Den gamle er gået på halvpension, så i år har jeg planlagt at han skal have lov til at ligge pels til. Og så ahvde jeg tænkt mig at han skulle have et regndækken på de regnfulde dage. Men allerede nu er jeg nød til at ligge dækken på ham - han fryser om morgenen, og så bliver han stiv i bevægelserne. Så nu må vi se om jeg kan vente på den store vinterpels, og om han så kan nøjes med regndækken. Min nytilredet 4 års er min "seriøse" ridehest. Han skal opstaldes ude, og han får dækken på af to årsager. Han får en vinterpels så tyk, at han helt sikkert skal klippes - for ikke at stå og være våd i pelsen før/efter ridning. Magelighed - han står opstaldet ude på fuldpas, for at jeg kan komme derud og "bare" ride. Så ingen mudret og våd hest til mig. Den tredje hest er 3 år - og endnu ikke tilredet. Han får ikke den største vinterpels - og har allerede tabt sig her de sidste par uger på døgnfold pga det våde kolde vejr. Men så må han jo på boks og få det ekstra foder, og så han ikke bliver gennemvåd de dage hvor det siler ned. Så kan jeg holde ham i pæn huld med wrap og hø, så slipper han for dækken. Jeg håber sådan set vi får sådan en kold sne vinter igen i år, som vi har haft de sidste par år. Sne og frost er ikke så hård ved hestene, som regn og blæst. MVh Charlotte
Jeg bruger dækken på mine, hvis de er generet af vejret. Det vil bl.a. sige, at de har haft dækner på nu hvor vi har haft regn i dagevis. Ganske simpelt fordi de står og ryster og er tydeligt generet af regnen, hvis de ikke har dækner på. Om vinteren/efteråret giver jeg dem også dækner på så de ikke bliver våde og kolde, og fordi jeg på de to gamle simpelthen ikke kan holde vægten oppe, hvis de skal rende og holde varmen i slud og frost selv. For min DV er det fuldstændig urimeligt at spekulere i ikke at give hende dækken på om vinteren, for hun kan slet ikke sætte pels nok til at kunne holde varmen. Det er noget andet med ponyerne, de sætter lang og tyk pels over det hele, men det kan "den fine avlede hest" altså bare ikke, hun er åbenbart ikke lavet til at skulle kunne holde varmen selv, ikke på samme måde som ponyerne i hvert fald. Til hver hest har jeg et regndækken (0 g.) som bruges sommer/forår/mildt efterår, et overgangsdækken (150 g.) som bruges ved koldere forår/efterår, og et varmt vinterdækken (300 g.). Jeg foretrækker at hestene går uden dækner, så jeg holder dem af længst muligt, indenfor rimelighedens grænser. En hest dør ikke af hverken at blive våd eller fryse lidt, men der er heller ingen grund til at sende en hest ud til en lang, kold, våd og ubehagelig dag på folden. Mine heste går på døgnfold fra forår til efterår, og går ude i alle de lyse timer om vinteren. Så det er mange timer i regn og blæst på foldene hvis man fryser.
Min går med dækken. Simpelthen fordi jeg aldrig har købt den med, at heste er ligeglade med dårligt vejr. Eller, dvs., nogle heste er, andre er ikke. Jeg var ude i en stald, hvor de havde en foldfuld irish cobs - selv i 15 graders frost ville de ikke ind, når man kom med et træktov. Tilgengæld stod alle de andre "sportsheste" ved leddet og kæmpede om at komme først. Min hest tager sig faktisk ikke af regn, men en dag fuld af det og han er snottet og hoster næste morgen. Så han får dækken på 
Min hest er sund og rask og sætter en fin pels - hun er i øvrigt varmblod, så det er ikke en af de typiske tyk-pels-racer. Derfor kan hun sagtens gå hele vinteren uden dækken på, hvis hun ikke laver så meget alligevel. Hvis hun skal gå i dressurtræning om vinteren, bliver hun klippet og får dækken på hen på efteråret, når vinterpelsen begynder at blive et problem svedmæssigt. Hvis det havde været min hest, der skulle lave det samme som din, havde den ikke fået dækken på - medmindre den da havde haft problemer med at sætte pels eller sådan noget. Jeg har i øvrigt aldrig lagt dækken på, før det blev nødvendigt. Ved at nogen lægger dækken på meget tidligt det, for at undgå at klippe, men hvis hesten ellers kan klippes uden at flippe helt ud, vil jeg hellere vente og klippe, når det bliver nødvendigt.
brugt til westernridning med mutter-fit her, har dækken på fra sidste år og resten af hans liv, bare fordi jeg har lyst til at nusse lidt mere om ham.. Min modne heste "mand" 
Jeg er af princip imod dækkener, men min går oftest med dækken.  De skaver hesten, har dog fundet Amigo, som er det eneste, der ikke gør min hårløs, og hvor hun ikke lægger an til at sparke (af ubehag), når hun skal have det på. Hvis de også er klippet, bliver de ret følsomme, og kan ikke strigles/rides uden tæppe, før de er varme. Dækkener skal vasket hver uge, hvis man vil undgå dårlige bakterier etc., det stod i ridehesten.   Og det er der jo ikke nogen, der gør! Så reelt er det rigtig klamme dækkener, de får på. Det er usundt for deres hud at stå med dækken 24-7. Så skal de have et fleece-dækken e.l. på om natten.  Dovenskab. At hun ikke bliver så mudret.   Hun sætter næsten ingen pels, og kan holde varmen selv i -20 grader, så det er ikke fordi, hun er kuldskær. Når jeg kommer til at ride min 2. hest, regner jeg med, hun skal klippes og have dækken på. For at ridningen bliver knap så svedt om vinteren.
Jeg bruger dækken på min fordi han er nemmere at holde huld på. Han fryser nemt selvom han sætter en god vinterpels. Han bliver ikke klippet da han bare er hyggehest nu, men det blev han førhen for at han nemmere tørrede efter træning. Derudover har jeg en ide om at det er bedre for hans gigt - ved ikke om det er rigtigt   1 år han gik som hyggehest undlod jeg at ligge dækken på ham, men synes han trives bedre når han får det på. Men alt i alt afhænger det af den enkelte hest og hvor meget man bruger den. Kan godt forstå dem der ikke orker at vente på deres muddrede hest tørre når man skal træne hver dag   Sådan har jeg også haft det.
synes nogle af priserne er sindsyge.. for 30000kr forventer jeg en hest der har startet en del stævner og gode placeringer, trafiksikker og nem at være omkring.. og uden de røntgen fejl.. men synes hele tiden man finder heste der ikke er redet i lang tid, kun lige tilredet og ikke prøvet meget, har ks, røntgen fejl på benene eller mus.. og i de fleste kan de stadig bruges som rideheste.. ville aldrig turde købe en hest man viste fejlede nogle af de ting.. men leder osse efter en ven jeg forhåbentlig kan have de næste 20år..
Glæder mig til at se hvordan markedet ser ud om 4 år, når min hestejagt for alvor går i gang .. For ser det ud som nu, tvivler jeg virkelig på at jeg køber hest .. Synes folk har overdrevet hesten potentiale, og egentlige pris ..
hvis man selv kan uddanne dem kan man få en rigtig stjerne til 30.000 eller deromkring. Og at betale for afstamningen er da ikke hul i hovedet på nogen måde, det er jo det man gør. Jeg synes det er urealistisk at tro at en hest til 30.000 har startet mange stævner med placeringer og er i orden i dyrlægen. en god La hest med en del placeringer, let ridelig og iorden skal koste 60.000+ efter min mening ellers kan det på ingen måde lade sig gøre at holde noget som helst hjemme på salget. Sammenligner man priserne med dem vi havde for 1½ år siden koster de heste der dengang kostede 120.000 omkring 60.000 nu. Jeg tror ikke vi får hestene meget billigere end de er.
Om hesten så var født til at skide guld, ville jeg ikke købe den bare pga. afstamningen .. Mine tidligere og kommenede heste er brugsdyr, og ikke avlsdyr .. Og demm der siger det er kvalitet man køber, når man køber med fin stamtavle, skal huske på det ikke er stamtavlen man rider, men dyret! Kan ikke forstå hvorfor mange har så travlt med hvem hesten er efter, fremfor hvordan hestens egentlig bygning ser ud? Vil heller købe hesten ude ved landmanden, hvor kropsbygningen er tiptop, frem for en hest med tændstikben, og faderhingsten skider guld ..
Anne, du burde jo sætte dig for at lave heste til alle os andre:-D, Er meget spændt på at se hvad du kan lave, hvis du vil undgå afprøvede hingste og hopper, heste der ikke er nøje sorteret (man har taget de bedste) gennem generationer. Mon de holder til at være rideheste? Måske - måske ikke... Og så er der da lige den med prisen - ved du overhovedet hvad det koster at holde hest? For ikke tale om den tid og risiko man lægger i hesten før den kan sælges som ridehest? At lave et godt brugsdyr - for at blive i dit eget ordvalg - så er det jo netop det mange avlsforbundene har som målsætning. Man tager det bedste materiale (udfra de avlsmål man har) og avler videre på dem. Hvis du overfører det til hunde, så kan man ved at købe en bestemt race, være ret sikker på, hvad slags hund man får. Men køber du en blanding, så kan det være både "fugl og fisk". Og det er jo fordi forbundene går efter bestemte egenskaber og et bestemt udseende men blandes det, så er det umuligt at forudsige. Mht. de meget subjektive beskrivelser (bedste ven osv) i annoncerne, så giver jeg dig helt ret. Det må være det man selv finder frem til, hvis man når udover annoncen og vil se hesten. Lige et lille ps... hvor ligger UNDER lod? Du mener naturligvis BAG lod, ik;)
Jeg syntes at der er en del heste til salg til rimelige penge, men jeg er også enig med ovenstående indlæg. I min verden får man ikke en fornuftig LA hest uden skavanker til under 50.000,- For 30.000,- kan man købe en fornuftig 3 el. 4 års, nogen rå og nogen let redet. Desuden er der en del heste som har stået i en periode som kan erhverves for dette beløb. Ang. stamtavle så syntes jeg debatten er grinagtig. Selvfølgelig betaler du for at en hest har stamtavle, det er et gennemarbejdet produkt der oftest er dyrere at producere. Jeg rider ikke på stamtavlen, men har stor erfaring i at det har haft betydning for fremtiden med hesten og temperamentet hvad der lå bag ved hesten. Pøj pøj med jagten - selv håber og tror jeg at priserne langsomt vil stige igen.
Anjaanja er jo i virkeligheden ikke i tvivl om, at Anne mener BAG lod - det var bare vigtig for Anjaanja, at nævne denne slåfejl fra Annes side, for at trumfe igennem, at hun altså har   forstand på hesteavl, hesteholdbarhed og prissætning... Tsk tsk... Nå men - nu saXer jeg lige fra din tekst Anjaanja: Og for så at kommentere på det du har skrevet... Det er meget muligt at avlsforbundene har til hensigt at fremavle gode solide ridedyr, men som så meget andet målrettet avlsarbejde er det ikke altid at tingenes udfald er som ønsket. Holdt man sig til Darwins metoder tror jeg bestemt, at man i store træk, fik et meget bedre hestemateriale frem... Det samme gælder for min opfattelse inden for hundenes verden... Iøvrigt et   dårligt eksempel for sammenligning, da det jo   inden for hundeavl er tydeligt hvad der sker når ting bliver for racerent og målrettet! Schäferen's stakkels hofter Newfoundlænderen for lille hjerte Shar Pei'ens problemer med husdyr i hudfolderne Alle de stakkels fladnæsede racer som har vejrtrækningsproblemer Og jeg kunne blive ved... Nå men - hvad blev der af den slags heste der rent faktisk kunne holde til at blive redet? Min opfattelse er at de stakkels typeavlede heste har problemer og skavanker i et væk. Er det ikke bevægeapperatet den er gal med, ja så er de ikke friske i hovedet... SELVFØLGELIG bliver der jo også lavet gode heste inden for forbundene! Og der er nok også nogen der har evne for at lave føl på en slags Darwinsk måde (hvor de rentfaktisk har sat sig ind i hvad de avler på og med så de rent faktisk FÅR et godt materiale) Men så er der alle de andre... dem hvor der står comebackII, wolkentanz eller De Noir på papirerne uanfægtet af at moderen er et skævbenet øg med kissingspines efter Don Schufro, og føllet ligner moderhesten og har arvet alle skavankerne... Joan (som også hellere vil ha en hest som ser ordentlig ud frem for et stykke papir)
man betaler for hingstene i mange led bagud og for at MODEREN/mormoderen/mmm til prins gul har lavet AFKOM der har vist deres værd i sporten. Det er simpelthen ikke rigtigt at man kan tage lotteskævben og putte CBII eller gribladi på den og så sælge føllet for millioner.
lige på banen. Men det er hvis man kigger på købers krav. Hvis man kigger inde på heste købes, er nogle af de annoncer helt urealistiske. Folk vil have en 3-5 års hoppe med super gode gangarter og med mulighed for at kunne blive godt kåret, som også skal være redet og lige til at gå til, men vil kun betale mellem 25 og 30 tusind. flere vil også have en dressur hest der skal kunne alle la øvelser og have startet flere stævner med placering og super gangarter men vil kun betalt godt 50 for den. For mig at se er det snart lige så urealistiske priser som nogle vælger at sælge deres heste for.
Jeg kunne i princippet være ligeglad med afstamningen. Begge mine heste er/har været vallakker  Og alligevel har jeg interesseret mig for den, for man kan i højere grad se, hvad den unge hest udvikler sig til, hvis man ved hvad der har været bag den. Min gamle hest var efter Ruben OLH. Han er desværre ikke hingst mere og vist også 15-17 år, hvis han stadig lever. Men erfaringen vist, at Ruben gav afkom, der var ualmindelig flinke oven i hovedet! Føl, der var meget let håndterbare fra dag 1 og som havde en livserfaring som en 10-års - i en alder af kun fire! Da min gamle hest så måtte aflives, der ledte jeg efter et afkom efter samme hingst - så var sandsynligheden for det gode hoved stor  Men da Ruben ikke var længe i avlen, så lykkedes det ikke... Så jeg fandt i stedet min nuværende hest, som er efter Urfürst af Hvarre (OLH). Sjældent har jeg fået så mange forespørgsler på en stamtavle! Hingsten er også ganske nydelig at se på og avler et meget karakteristisk udtryk videre og den laver smarte og ædle oldenborgere. --- En hel anden del af diskussionen er, hvad det rent faktisk koster at lave en fornuftigt tre eller fire-års, som er let tilredet. Her går jeg ud fra, at man har egen gård og selv kan varetage fold, opstaldning og diverse. Så kan jeg simpelthen ikke tro, at du kan lave en fornuftigt passet dyr, som er fyldt fire år til under 30.000kr. Da jeg ledte efter hest for et par år siden, der havde jeg 50.000kr. på lommen. Flere heste måtte jeg vælge fra pga. dårlig benstiling, så kære avlere og sælgere: I må skisme da ikke skære ned på udgifterne til smeden! Jeg vil GERNE betale lidt ekstra for en korrekt passet hest, som holder i benene nogen flere år 
Jeg er i købers marked efter spring/allround hest og det er da godt nok en op af bakke tur.  Jeg har max 75 som budget, og det er virkelig mit max, hellere lavere.  Søger en flink LB/LA hest der er let ridelig på 6-10år 163/165 i stang, og det har jeg svært ved at finde til den pris. De heste jeg finder, som jeg kan lide at ride har dyrlægerne kasseret på forskellige ting. Pt har jeg søgt i knap 1 år. Jeg synes nu ikke priserne er lavere end for et par år siden, hestene står bare længere tid til salg. Og derfor er flere villige til at gå ned i pris når man kontakter dem. Men hold da op jeg har været ude og se mnage dyr jeg slet ike har sat mig op på, for selvom de er med i sløjferne til stævnerne så fravælges de da de allerede på staldgangen står og bøvser i eget træktov, har gjordkramper el. lig fejl. Karina
Jeg har selv 2 vallakker med tavle og det er et bevidst valg. Den unge havde jeg selv moren til og da beslutningen om hingst blev truffet, havde vi allerede der en formodning om hvad der ville komme ud af det, og er bestemt ikke blevet skuffet!   Den ældre vallak, havde jeg en formodning om hvad jeg ville få, selv inden jeg så ham - og igen det har ikke slået fejl med mine formodninger. Synes det er meget naturligt, at man betaler mere for heste med stamtavler end dem uden. Man får en viden om hvad der ligger bag hesten, hvad dens forfædre har opnået, man får en ide om temperament, potentiale og holdbarhed. Så at købe en hest med tavle, er i mine øjne, en mindre chance at tage, end at købe en hest uden tavle, da du aner ikke hvad der ligger i dens gener. MEN det er en smagssag! - vi er alle forskellige og halleluja for det, så der er ejere til alle de dejlige heste, der er på markedet 
der har givet 40.000-50.000 for en "utilredet krikke" - ja faktisk et føl! og tilmed købt på grund af afstamning! Jeg har haft hest i over 20 år, og stort set alle mine heste har været billlige "rundkørsler" som aldrig har kostet mig over 20.000. Men denne gang ville jeg gerne have en kvalitetshest med top -eksteriør, gennemavlet præstationsafstamning og gode bevægelser. Og det koster. Hvilket er rimeligt, for kvalitet   koste! Jeg siger ikke at man ikke kan ride M-klasser på en billig rundkørsel, men der er altså grund til at avlerne investerer i gode hopper, afprøvede hingste, tager til kåringer, bruger idextal ect. og det skal de da ved gud have løn for - og tak iøvrigt. Jeg er yderst tilfreds med den hest jeg har fået. Ud over at have tre virkeligt gode grundgangarter, et fejlfrit eksteriør og godt helbred, har den også et super tempermant, med en ridelighed, jeg aldrig tidligere har oplevet. I mine øjne er der mange hesteejere og avlere derude, som producerer alt for ringe dyr, og mange købere som tror man kan købe en La-klar 5 års for 30.000, som tilmed er køn, har kapacitet og er kåret - helt ærligt, det er jo det det koster at lave føllet! Og snakken om, at man rider ikke på papirene - hvis man ikke rider på afstamningen, hvad rider man så på? nogle meget heldige gener?
Jeg syns også det er vigtig med stamtavle på en ung hest, da får man jo en viss ide om hva man kan forvente av hesten, både størrelsesmessig, brugsmessig, fysisk- og psykisk helse. Men jo eldre hesten er, jo mindre betydningsfullt blir det for meg, da er det individet som det fremstår, og viser seg viktigere. Iallefall om det er en vallak. Skulle jeg kjøpe en hoppe, ville faktisk både stamtavle og kåring være et krav slik at hun kunne gå over i avlen om hun skulle bli skadet. For at avle på en hoppe bare fordi hun i egne øyne er verdens deiligste er i min verden en dårlig ide, og resultatet er jo ganske uvisst. Når det gjelder priser, så er jeg ganske overrasket. For pris, kvalitet og resultater har ofte ingen sammenheng overhodet? F.eks føll. Herinde kan man finde føll til over 50000,- og til sammenligning var det dyreste føllet på auksjonen syd(DV) 47000,- Så var der flere til rundt 20000,- enda nogle til under 20000,- og tilsist mange der ikke ble solgt eller kjøpt hjem. Når det gjelder unghester ( som jeg pt. søger) er også prisene høyst varierende og kan ikke brukes som kvalitetsstempel.Det er riktig vanskelig og finne fram til de som er verd et besøg for oss. Iallefall om man skal legge bilder,tekst og pris til grunn for å ta kontakt. Ellers har jeg faktisk inntrykk av at markedet her inne (HN) lever litt på siden av resten av markedet? På Ridehesten og Everhorse virker det litt mer "down to the point" og oftere mer realistisk prismessig. Når det gjelder redne hester er jeg enig med Line om at en godt utdannet LA hest i fornuftig alder faktisk bør koste rundt de 50-60000,- Markedet har på en måte gravd sin egen grav, for alt for mange dårlige, syke og skadde heste blir helt ut på markedet, herunder diverse føll som aldri skulle vært avlet. Det er for mange hester av for dårlig kvalitet, og det ødelegger markedet fullstendig for de som avler og/eller utdanner hester seriøst. Og ja, det skal finnes en hest til de som ønsker og i varierende priser, men det er alt for mange dårlige individer (ikke nødvendigvis billige!) ute på markedet.
Kunne ikke holde mig væk fra tastaturet... Der er ingen sammenhæng mellem samtavle og præstationer... Hvis det var så let at vælge sin nye hest..burde alle travheste jo være den nye derby vinder.. Men sådan hænger det jo ikke sammen... Du kan forme noget af hestens sind og anlæg...men du kan på ingen måde vurdere en hest kun udfra stamtavlen. Hvis det er omkostningerne ved at have hesten fra føl(indkøb) til salg, der bestemmer prisen. I guder jeg har en super hest til salg så  4års traver købt for 30.000 Trænet gennem de sidste to år af danmarks bedste travkusk/træner. udgifter hertil 288.000 + divs dyrelæge udgifter og smed 10.000 Samlet pris:  Hesten er efter fin samtavle i travverden. Men kaseret som travhest på mangel af kondi. Hvilket gør at den har mere dobbelt så meget energi end nødvendigt som ridehest. Men sjovt at traverne altid bliver som solgt som de billigste selvom de uden tvivl er de dyreste at "fremstille". Er kun enig med trådstarter priser, er skruet uhyggeligt højt op for et hobby-dyr, som hesten nu en gang er i danmark. Sebastian
Hej. Jeg sad lige og kiggede salgsannoncerne med de billigste heste igennem. Gennemgående er det heste, som ikke kan rides længere af den ene eller den anden grund. Slidgigt, ondt i ryggen eller lignende. Personligt ville jeg ikke kunne få mig selv til at sælge en hest, som der var syg. Jeg kunne sælge den som selskabshest, som sælgerne her også gør - men kan man overhovedet stole på køber? Jeg har selv set spathest, som var videresolgt og oplysningen var blevet "glemt" på vejen og han blev solgt til uerfaren, der red ham trods halthed. Jeg ville derfor foretrække en aflivning. Hvad synes I om det, med at sætte syge heste billigt til salg? Heidi
Jeg solgte i efteråret min godt kårede DV-hoppe, som også havde en super god afstamning, til avl pga. en seneskade. Det havde jeg ingen skrupler med, da hun netop for mange avlere ville have en høj værdi. Hun er endt hos en af de bedste avlere i DK og jeg ved, at der aldrig mere er nogen, der vil sætte sig på ryggen af hende. Men har hesten ikke en værdi som avlshest, så bliver den ikke solgt videre, men derimod aflivet hos mig.
Mange sælger en syg hest vidre, fordi at de ikke vil stå ved deres ansvar! Er hesten syg, så den ikke kan rides og du kan ikke bruge den til det du vil, jamen så er der sikkert en anden der gerne vil have din "syge hest". Det er i mine øjne mangel på ansvar, det er dit ansvar at sikre at hesten har et godt liv, og har den ikke det, ja så må den aflives på den en eller anden måde. Men at sælge den vidre, det er sku problem export! Jeg ser ikke noget problem i at sælge en skadet hoppe med avlpotentiale vidre, sådan som Lisbeth har gjort.
7 år har kun haft dækken på en vinter og det skyldtes at hun havde været i ridning og dermed ønskedes kort i pelsen. "Hjemme" har hun altid gået uden og aldrig været en frossenpind, men også altid fået sit behov for stråfoder opfyldt på fold  Hun har så heller ikke været redet hos mig, men gået som avlshoppe.
Da jeg havde hest, havde hesten dækken på, fordi hun simpelthen ikke satte nok vinterpels, så hun var nødt til det for ikke at fryse. Derudover er det jo dejligt praktisk, at man ikke står med en overmudret hest, og at hesten altid er tør. Men ja ulempen er, at nogle dækkener gnaver rigtig meget, så hesten bliver nærmest helt hudløs dér. Så ligeså snart, det var varmt nok til, at hun kunne få det af om foråret, kom det af. Karina
Skal da lige siges at min hest har da også strå på folden - men det bare ikke altid nok. Hvis han ikke har dækken på om fx vinteren og det er blæsende og koldt (sne og minus) så står han stadig og ryster (der er læ af træer på folden) også selvom han æder. Og jeg kender flere heste som er ligesom min (dvs ikke meget pels de sætter) Så nogle heste kan stadig ikke trods stråfoder og læ - gå uden dækken uden at fryse. Der er jo nogle der ikke sætter særlig meget pels (inkl. min)  Men har man en hyggehest og kan alligevel ikke rigtig ride vinteren over og sådan lidt "lala" ridning vinteren over pga af is/sne osv   - kan jeg godt forstå man ikke vælger dækken   Hvis hesten vel og mærke KAN gå uden, uden at fryse og sætter GODT med pels.
Jeg bruger dækner til min ponyhoppe på 18 år simpelhen fordi hun ikke kan holde varmen uden, dette på trods af rigeligt stråfoder både ude og inde. Jeg har i år allerede nu lagt regndækken på hende fordi hun fryser uden i det vejr vi har haft hele sommmeren, hun hde tabt sig en del fordi hun havde brugt al engerien på at holde sig varm. Jeg er også begyndt at foder hende nu så hun kan holde huld og hun er lukket på 10 cm græs. Kunne min hest gå uden dækken så gjorde hun det for der er ved gud ikke noget der mere bøvlet end at have en dækkenhest. Jeg skal ud og købe nye dæknet til min pony inden vinter, noget jeg gerne havde undværet men sådan skal det ikke være. Jeg regner med at udstyrer min pony med følgende dækner Regndækken uden fyld (går hun med nu) Ovegands/regndækken med 100 g. fyld. Vinterdækken med 300 g. fyld. Vinterdækken med 400 g. fyld. Mette
Dækken på, ellers kan han ikke holde huld på kroppen, fordi han bruger for meget energi på, at holde varmen. Phoenix får et regndækken på, når han skal rides, så han er tør til sadlen, men det er ikke noget han går med hele tiden. Er det frost beholder han det også på efter ridning, indtil han er tør.
Mine bruger dækken, men bestemt ikke endnu, og bestemt ikke fordi de ikke kan holde varmen. De har det på til vinter fordi jeg ikke har nogen stald som jeg kan tage dem ind i, så de kan tørre før ridning. De har en fin togvogn til at gå ud og ind af, men ikke til at være lukket indeni. De går i løsdrift, og har det vældig fint, og det med at holde huld, har de bestemt ikke svært ved, tværtimod, men det er nok fordi jeg altid har gået op i at de 24 timer i døgnet har haft noget at tygge på. I år bliver det sat en smule ned, da de er alt for runde, og jeg venter længst muligt med at ligge dækkenet på, så de forhåbeligt kan skrumpe lidt ind.. Men dækken er da smart mange dage. Mine har aldrig været ked af at få det på, og ja jeg har aldrig set det som noget bøvlet noget. Jeg strigler dem ikek hver dag, men de dage jeg har dem inde +-, hvilket vil sige ca hver anden dag. Jeg har aldrig oplevet at pelsen ikke har været fin under, tværtimod har den somregel været fin blank og lækker. En anden hest hos mig, ikke min egen fik hvid fedtet pels efter noget tid, da ejer ikke kom ofte nok og pillede det af. Men svamp og lus, skave sår osv, aldrig. Måske fordi jeg har valgt gode dækkener, med god pasform og åndbarhed..  De har ej heller været våde under, og de går med det samme dækken hele tiden, lige bortset fra skift fra regn, til overgang og vinter.. Og der skifter jeg ikke dækken fordi solen skinner, osv.. Jeg vælger at have det nemt, da jeg ikke tror det bliver bedre af at gøre det mere besværligt..
jeg er så en af dem som har været rigtig heldig med køb af min nye hest. jeg købte for 14 dage siden, en 4 års vallak, 176, god afstamning. old/dv. han er dog ret rå, kan trækkes med, løfte ben og strigles. men han havde det bedste sind og det faldt jeg bare for. og jeg måtte betale den nette sum 14000. i mine øjne var det alt for billigt da hesten desuden er udstyret med 3 gangarter et godt stykke over middel. han gik igennem dyrlægen uden anmærninger. sådan den en hest burde i mine øjne have kostet meget mere hvis ikke markedet var som det er for tiden. jeg solgte desuden min pinto for 3 uger siden. han burde have kostet mellem 35-45000. men jeg fik ingen henv på ham. satte derfor prisen ned til 30 og fik en masse interesseret. fandt en sød pige som gerne ville have ham. desværre havde han lavet noget på folden så han havde fået et låst korsbånd. dette fik jeg rette af kio inden handel. dog måtte jeg gå ned på 20 for ham. vi havde aftalt en lavere pris end 30 da jeg mente det var det rigtige hjem. jeg syntes osse der er mange heste som er alt for dyre. specielt dem over 100+. der tænker jeg nogengange. sikke et øg. det får de aldrig. hvor i mod heste mellem 20-30- ofte er bedre gående, en del bedre. hestemarkedet er bare øv for tiden, hvis man skal sælge. men dejligt når man skal købe
Nu laver vi to fiktive føl og ser hvilket TS vil betale mest for... Behøver jeg sige at jeg selv avler med tavle....
Til Lene Hell: Desværre er der ingen billeder af hestene, ingen stangmål, farve, aftegninger, sygdomshistorie, dyrlægeerklæringer eller alder på nogen af disse (sikkert) skønne dyr du forsøger at sælge mig. Så må desværre springe over dine ellers fine annoncer (se humoren i det jeg skriver) Jeg siger ikke det er forkert at avle/købe på stamtavlen, men synes der er mange som er overhysteriske med det ..
Lene Hell du skriver: Er det dermed sagt at en god blanding nødvendigvis ikke er korrekt i skroget - nej vel?? Musse kunne jo også se således ud: Musse, afstamning ukendt, harmonisk sammensat, gode ben. Placeringer i LA dressur på distriktsplan, samt MB i spring. Har aldrig været syg eller halt. Uden anmærkninger på røntgen. RDH hoppen kunne også se sådan her ud: RDH hoppe, mor er også RDH, helbror A-hest i dr, helsøster kåret i RDH og startet DSA, halvbror B-hest i dr. Hoppen er ins. med hingst der selv har flere kårede sønner og har selv startet OL i dr. der er konstateret mus samt tætsiddende torntappe ved røntgen men dette har ingen betydning for fremtidig brug og hun har desuden tendens til at væve.
Det er to føl, DV størrelse, farven og aftegn er vel underordnet den rider du lige så lidt på som du gør på papiret, sunde og raske... Men det jeg vil frem til... Hvem tror du selv der er størst chance for at se på de store konkurrencebaner? Hul i hegnet hesten eller hesten hvor afstamningen allerede har bevist at den vinder...???
Hvis det virkelig er sandt det som JoanM skriver, så køber jeg Musse for en halv million, og vil ikke gi en krone for RDH-hoppen!
Nu er jeg typen som ikke tager "the underdog" for givet, men giver den chancen ! Og nej, rider ikke på farven, men nægter sq at ride på en hest, som ligner en brækklat! Og afstamningen har sq da aldrig bevist at en hest vinder? Glæder mig til at Musse banker RDH-hoppen på alle led og kanter fordi den ikke har mus i begge bagben!
kigger lidt på de forskellige startlister, er der allerede på distriktsplan et få-tal af musse-heste. Allerede fra de små LA klasser er det stort set kun heste med afstamning. Selvfølgelig vil en enkelt musse eller 2 nok være at finde, men det er ikke mange. Afstamningen synes jeg er enormt vigtig, hvis du vil være seriøs konkurrencerytter med mindre musse allerede selv har vist noget i sporten min. på M-niveua. Det er i afstamningen gennerne man rider på befinder sig. Og hvorfor skal avler betale for at I kan få gode og billige heste at ride på ? Det er dyrt at avle og passe en hest til den kan rides, derfor synes jeg ikke det dyrt at sætte en kvalitetshest på 3 år til 50.000 kr. Og en hest på 3 år, kan jo ikke så meget, men det skal den heller ikke kunne i min verden.
Nu skal vi lige være enig om en ting - Hesten er ikke bedre en rytteren der rider den, uanset stamtavle eller ej.. (firkantet skåret - 1 rytter hele dens liv) Altså skal jeg være min. lige så dygtig en rytter som dem der rider hesten forældre og forfædre, for at få den fulde værdi af den hest jeg har købt .. Kan hermed konkludere at jeg er dømt til at ride på Musse resten af livet, da jeg nok ikke kommer til at ride World Cup i dette liv ..
netop ikke grand prix og world cup. Jeg snakker LA på distriktsplan, hvilket de fleste burde kunne svinge sig op til. Dog er der stadig ikke mange musser med i gamet. Og der er altså mange amatør ryttere på det plan, så det er ikke de professionelle ryttere jeg taler om. Jeg snakker udelukkende kvaliteten af hestematerialet.
jeg synes det er en spændende diskution vi har gang i her. Grundlæggende taler vi jo om den gamle diskution om arv og miljø. Vi er allle godt klar over at man kun til en vis grad kan hjælpe naturen på vej og at man ikke altid kan garantere at to gode afstamninger giver en god hest. på den anden side set, synes jeg det er meget nedstemmende, at der stadig findes denne myte om, "at man ikke rider på papirene". For hvis vi ikke mente, at vi gennem et systematisk avlsarbejde kan forbedre vores hestemateriale, jamen så hvorfor avle overhovedet? Et avlsarbejde er et omfattende og tidskrævende arbejde, som kræver stor indsigt i materialet og evnen til at skære hårdt ned på fejlslagne resultater. Og hvis vi sætter os ned og kigger på de sidste 60 års billeder af f. eks DV heste, er der hvis ingen som kan komme og sige, at der ikke på det nærmeste er sket mirakler. Samtidig ser jeg en ukritsk og usystematisk hobby-avl på diverse hopper, som oftes er et projekt udelukkende til at underholde ejer. Sammenligningen mellem en "musse" og den anden fiktive RDH-hoppe gav jo nogle spændende svar, men jeg synes det er helt hen i vejet at sige, at man hellere ville have en musse, som er sund og rask end en kåret hoppe med diverse defekter. For det er jo ikke det som diskuteres. Den defekte hest er der jo ingen som vil have, det som det handler om, er at avle en hest, som ud over at være sund og rask,   er udstyret med gode gangarter, godt sind og en høj grad af ridelighed.Og ja, det mener jeg faktisk er hele formålet med avlen, at lave netop sådan en hest. Der er rigtigt mange halv- og heldårlige heste derude, hvilket ødelægger en fornuftig prissætning, også for dem som kun er interesseret i en sund og rask skovturshest.
Ved godt du ikke snakkede World cup osv. Men det er jo det avlshestene har gået (hingstene/forfædrene ihvertfald).. Og nu er jeg kommet dertil at jeg ikke kan få tanker ned på tastaturet .. Vender tilbage senere ..
Hvorfor kjøre Fiat når man kan kjøre Mercedes? Og hvorfor ikke poste penger i kvalitet når man kjøper, driften koster det samme. Og ofte er det ikke dyrere med kvalitet heller! En hest kan i utgangspunktet være mye bedre enn rytteren. Og verdien av en hest som konkuransedyr ligger i hestens kapasitet, og den er uavhengig av rytteren. Dvs. en helst med kapasitet til S-klassene kommer til S-klassene med en god rytter og en rigtig utdannelse bak seg, derimot en rytter kan komme til at stoppe i LA/MB klassene om ikke rytteren er god nok, også om hesten har kapasitet til at gå lengere. Mangler hesten kapasiteten til at få resultater i S-klasser kan rytteren være så god h*n bare vil, til toppen kommer h*n aldri på en middelmådig hest. Så er det jo så at de fleste ryttere er fornøyd med LA/MB nivå eller lavere, og dit kan de fleste hester av egnet type nå. Og det er blant det ryttersegmentet de fleste hestene havner, og hvor avlerene ideelt sett har hovedtyngden av kundekretsen. Enhver avler drømmer vel om å avle frem en skikkelig superhest som kan være pr for avleren og en bekreftelse på gjennomtenkt avl. Skal avleren lykkes med det må jo først hesten avles, dernest må man være heldig med utdannelsen og rytteren til hesten. Og de resterende føllene som blir født som er friske og gode dyr ender ideelt sett opp som kvalitetsridedyr til de 95% av rytterene som ikke skal konkurere på toppnivå. Derfor syns jeg at seriøs avl er en fordel, selvom det av og til faller heldig ut med tilfeldig papirløs avl. Og bortsett fra bedekkningsavgifter/føllavgifter koster det vel nøyaktig det samme å produsere et papirløst føll som et med? Foder, dyrlege, smed, oppstalling osv koster jo det samme? De hestene man stort sett ser i høyere klasser og til kåringer ligger det meget arbeid og forberedelser i, både i avlsarbeidet og arbeidet med individet.
Jeg forstår udemærket avlerne (og har selv arbejdet på stutteri, så kender også til mængden af arbejde) .. Men jeg mener bare at fordi en hest nedstammer fra gode (kårede) forældre, gør det den ikke mere værd end, hesten med mindst lige forældre (som ikke er kåreed) .. Synes folk skal prøvet at se på hesten som er blevet avlet frem, og se hvad lige nøjagtig den kropsbygning ville kunne gå af klasser, og så sætte prisen derefter .. Da jeg arbejde på stutteri, blev hestene aldrig solgt for højere pris en 8.000, hvis ikke den havde været under rytter og vist sit værd. - For en hest kan være nok så flot, og se ud til at have en kanon kropsbyning, men stadig have nogen skjulte fejl ..
Hvis det var så simpelt at heste med den dyre/fineste stamtavle, var dem så klarede sig bedst..så alt for ladt lad os endelig betale for det... Men nu er verden jo ikke skruet sådan sammen. Ja du kan meget med avl, med du kan ikke lave 10 føl af samme forældre og så forvente de vil klare sig lige godt på ridebanen. Jeg ved jeg sikkert træder mange over tærene med min næste udtalelse.: Hesten ved ikke hvad pris den har, eller hvilken stamtavle den er født med. Den ved, at den er en hest med fire ben. Det er nok mere i hoved på ejeren disse tanker er ang race og stamtavle. Så ejer opføre sig efter hvad de tror. Fremfor at arbejde udfra hesten. Vil en elite rytter ligge lige så meget arbejde i musse som i den med lang stamtavle...
Jeg har lidt blandede føleleser omkring det, for jeg har indtil nu kun haft bedstefars hjemmeavl. En OLH som godt nok var med papire men ikke det helt vilde, han var god i hovedet, køn, eksteriør var ok Og han gav mig nogle super oplevelser, gav 12.000 for ham. Dernæst købte jeg en hoppe plag for 10.000, en ordentlig rundkørsel men rar i alle hensende, dog ikke noget bragende eksteriør eller gangarter, hun blev aflivet som 4 års pga tarmslyng. Så købte jeg et pintoføl for 6.000, utæmmet og en total rundkørsel, men noget i hende tiltalte mig. Hende har jeg så redet op til LB spring og La dressur og er aldrig kommet hjem uden en roset. Hun var dog skæv i bentøjet, bølgebid og varm i knoppen. Nu har jeg så for første gang købt et føl ud fra dens afstamning, han var 3 mdr da jeg så ham, efter tysk hann hoppe og De Noir. Han er 2 1/2 nu og gav 40.000 for ham. Han overgård al min forventning, han bliver rost til skyerne at smed og dyrlæge for hans smukke eksteriør, sunde hove og lækre sind. Jeg kan gøre alt med ham og hans gangarter er helt fantastiske. Jeg ved at man kan komme langt på en rundkørsel, men den øget sikkerhed i at man køber et godt produceret produkt, vinder desværre her for mig. Jo man rider på papirene, man rider på et godt gennemavlet stykke arbejde. En rundkørsel kan også komme langt, men sjældent går de lige så langt i konkurrencerne som dem med papire.
Må give SN1 ret!
det jeg ser problemet i med en syg hest er at man sender hesten videre til en uvis skæbne for det meste.. anderledes ser det ud hvis man sælger den til en veninde eller som avlshoppe..det er en god ide syns jeg.. men i alle tilfælde risikabelt da man ikke kan garantere 100% at denne ikke sælger den videre.. det der kan få mig op af stolen er den ene hest efter anden(var selv ude for problemet da jeg ledte efter hest), at en hest der var såkaldt ren i røngten viste sig på ingen måde at være dette og at dette var forsøgt skjult for mig som køber..(ellers utrolig dejlig hest). så hvis ejeren af disse heste skjuler fejl og mangler for ar få solgt hesten kan få mig til at se rødt... 
Personligt mener jeg også det er mangel på ansvar overfor hesten at sælge syge heste videre (som avlsmateriale, hvis de er smertefrie, ingen problemer). Hvis du ikke selv vil have hesten gående som foldbums (fordi man sandsynligvis gerne vil have en hest man kan    ), så er sandsynligheden for at andre vil nok rimelig lille, og så er aflivning bedre i mine øjne.
Jeg har også tit undret mig over hvordan folk tør at sælge en syg/kronisk skadet hest videre... man KAN altså ikke stole på købere! desværre...  Jeg forstår det godt med hopper, som kan sælges til avl.. men vallakker, som kun kan komme til at stå på en fold og blomstre....det forstår jeg ikke  Jeg står selv i den situation, at min skønne og fantastiske DV vallak på kun 8 år, har fået uheldbredelig ledbetændelse i et kodeled. Jeg vil aldrig nogensinde kunne sælge ham til en uvis fremtid.. især ikke fordi han har en kanon afstamning, og er så ufattelig flink af sig...jeg er overbevist om at nogen vil genoptage ridningen.. det ville være forfærdeligt! Så hellere tage afsked, stå ved ansvaret og sige farvel. Så ved jeg "hvor han er" og at der aldrig skal ske ham noget slemt. Det er den eneste måde jeg kan få "ro i sjælen" på. Det er uden tvivl helt ubeskrivelig hårdt at aflive sin bedste ven..men man må også se det som sit ansvar og at man gør hesten en form for tjeneste.. hvis man kan sige det sådan 
Jeg har selv solgt en hoppe, som ikke kunne rides på - til én jeg kendte, og til avl. Som andre nævner, det synes jeg godt man kan. Heste som fejler noget, der gør at de ikke kan tåle at være rideheste, synes jeg ikke man skal sælge videre - med mindre man kender køber godt i forvejen, og ved at de f.eks kun skal bruges til skovtur eller selskab, og VED at de ikke bliver solgt videre. Ellers synes jeg at disse heste var bedre tjent med at blive aflivet. jeg har selv en skøn vallak på 3 år, som skal startes op snart. Skulle han gå hen og vise sig ikke at kunne blive ridehest, bliver han aflivet. Man må stå ved sit ansvar, selv om det er en dyr fornøjelse nogengange 
Syntes det er forkasteligt når folk prøver at skjule fejl hos hesten og især direkte syge heste kan tilstanden jo forværes. Har selv gået og overvejet at sætte min skønne vallak til salg, men han har haft en sygdomsperiode på 1 1/2 år da det tog så lang tid at få den rigtige diagnose, efter den var stillet og korrekt behandlet har der ikke været noget. I forsøg på at finde en diagnose fandt man en røntgen fejl ved 2 og 3 nakkevirvel, dette har aldrig haft betydning for hestens brug. Hesten har været redet hele skadesperioden ud over 2 mdr. Hesten bliver redet 100 % og det er hård dressur, men med alle dem som prøver at sælge syge og skadede heste, er det med til at skræmme købere væk, hvor nærmest alt skal være ren i røntgen. Min dyrlæge har sagt at ved salg skal jeg vedlægge hans journaler og røntgen billeder + evt dyrlægeregninger. Kunne godt unde ham et nyt hjem da han er en hest som elsker at lave noget og har mange gode år tilbage på stævnepladserne, men tror det bliver svært at finde en køber  Håber virkeligt det bliver muligt når jeg tager beslutningen fuldt ud og at folk snart vil stoppe med at sælge syge heste det er super syndt for hestene og de ejere som blive indblandet
sjovt der endelig er så negativ holdning omkring dette, ¨for sådan har jeg aldrig tænkt på det!! Sådan en som mig kunne godt være en køber til en "syg" hest, fx skadet, og måtte bruges til skovture, måske lettere dressur eller lign! Det ville intet problem være for mig overhovedet, da jeg fx elsker naturen, og lidt let dresur mm, og jeg ville fx få en lækker hest til billige penge pga evt skade! Og skaden ville måske aldrig være en hindring for den ridning jeg gør! Kan ikke se hvorfor alle vores skønne heste bare skal aflives fordi de ikke et tip top i stand, der kan være mange andre gode år i dem, ikke alle rider ufatteligt højt plan, træner hesten hårdt hver dag, stævner osv osv... langt fra! og fejler hesten det mindste, ja så kan de ikke bruges, men kan sagtens bruges til sådan en "som mig"  At du har været uheldig ikke at få oplyst hesten har spat, er jo en uheldig historie, men havde du vist det, havde du måske handlet anderledes, og din hest var måske købt af en sød skovtursrytter  Så jeg har det endelig fint med at "sakdet" heste sælges, ser ikke hvorfor de skal slåes ned! Syntes det er skønt det er noget for en hver smag og pengepung! Dog mener jeg helt klart ejer skal og bør oplyse om evt. fejl ved hesten, så man kan holde sit hestehold ud fra dette! at total skadet heste, som overhovedet ikke egner sig til hverken alv, hyggeridning eller som selvskabshest, skal selvfølgelig have kuglen, for så er den virkelig sølle!
Jeg har købt (nå ja, fået) en syg hest - dvs. en hoppe der var ifol og kun skal bruges til avl. Hendes skade er jeg meget bekendt med og holder konstant øje med at den ikke springer op eller bliver værre. Personlig ville jeg ikke sælge en syg hest, ej heller til avl. Hvis det var til avl ville jeg forære en anden retten til at bruge den, men selv beholde ejercertifikatet. Det har min hoppes ejer gjort og jeg har det fint med det - på den måde ved hun at hesten ikke kommer videre, og jeg har en avlshest til rådighed.
når jeg ser syge heste til salg jeg får bare så ondt af de heste der skal kastes rundt til ingen penge med dårlig ryg osv må kun rides let ja hvem siger at den 3 - 4 -5 ejer husker det
Der er også sunde og raske heste til billige penge. Min gamle hest kunne godt have holdt til lidt skovtursridning, og jeg kunne jo bare have fundet et nyt hjem til ham. Men det gjore jeg ikke, for hvad nu hvis den rytter der havde lovet mig at han kun skulle gå skovtur, finder ud af at hesten kan en masse og begynder at ride dressur på hesten. Og dens smerter kom tilbage? Nej, det kunne jeg ikke leve med, så han blev slagtet. (hesten havde hovsenebensforandring)
Det er sjovt at læse denne tråd, for hvor er der dog meget dobbelt moral til må jeg sige. I de indlæg hvor folk er i tvivl om de skal aflive deres kronisk syge hest, der er svaret tit, nej faktisk hver gang, at de da selvfølgelig bør udlåne eller sælge deres hest til selskab, for det er da synd at slå den ned, når den godt kan holde til at gå på fold!? Der er selvfølgelig stadig dem der mener at en sådan hest bør slåes ned - jeg selv hører i øvrigt til den gruppe. Jeg har selv haft en del skavankheste, efter eget valg, ud fra tanken om at de da måtte kunne holde til at gå en rolig skovtur i ny og næ. Dog har erfaringen været at det kunne de ikke - dvs. jo dyrlægen mente godt de kunne ud fra røntgen at dømme, men når jeg i det daglige kan se hesten ikke trives, jamen så bliver den aflivet. Enkelte fik jeg dog oplyst til at være raske, hvilket langt fra var tilfældet når det kom til stykket. Jeg har solgt en hoppe som dyrlægen havde noteret obs spat ved, men der var ikke røntgen på den. Det blev opdaget ved en bøjeprøve i anden forbindelse. Hesten havde aldrig været halt eller lignende. Dette blev oplyst i annoncen, og potentielle købere havde fuld mulighed for at søge oplysninger hos pågældende dyrlæge. Den blev solgt meget billigt med klausulen om at skulle tilbage til mig, såfremt køber ikke kunne have den mere en dag. Hesten er velfungerende i dag, og har stadig ingen problemer. Mvh Janni
Jeg giver Janni (Fleur) ret, afliv vil som oftest være den bedste løsning, og for mit vedkommende uanset deres køn. Jeg kan for min død ikke se hvorfor man skal avle på en hoppe son ikke har kunne holde til ridning i led og sener, blot fordi den avlsmælssigt har guldrandede papirer. Dens dårlige gener i holdbarhed kan den så give videre - dårligt for avlen i min verden, hvor jeg synes der lægges alt for lidt vægt på hoppens holdbarhed. Ja dobbeltmoralen blomstre i fuld flor mange steder, og jeg fatter heller ikke trangen til og sælge nogen som ikke er funktionsdygtigt ej heller trangen til og holde liv i hvad som helst. En hest som har spat i udbrud og kronisk bronkitis, er i følge mange stadig værdig til og gå på marken som selskabshest, den er jo ikke syg.
Janni og Pruhest:    /SC.
julle - Jeg siger heller ikke at JEG personligt kunne ville sælge en syg hest!?!?! Aldrig i livet om jeg ville gøre dette, jeg har mine heste til de dør med eller uden fejl! Så generalt sælger jeg ikke, og ville aldrig personligt slge en syg hest! Men kunne sagtens finde på at købe en!!
..Jeg syntes den med de hest som kun kan bruges til lidt skovtursridning er svær. For pokker hvor har jeg set mange skovtursryttere ride i højt tempo i flere timer, både på heste som er i form, men også på heste som har dårlig kondition og styrke. Jeg ville have rigtig mange betænkligheder ved at sælge en sådan hest. For hvornår er det for meget?
Nu kommer det jo meget an på hvilken skade hesten har. Jeg har aflivet en hoppe med super gode papirer, men hvor skaden var af en karakter, hvor avl ikke ville være forsvarligt. Hoppen jeg solgte videre fik en seneskade fordi den lavede en taktfejl under ridning og i den forbindelse trådte på sin forsko med et bagben. Skoen blev på, men den dybe bøjesene blev ødelagt i hoven, så hoppen vil aldrig kunne gå dressur igen, da der på trods af IRAP-behandling har dannet sig for meget arvæv. Det er ikke en arvelig skade, men et uheld, og hesten er ren i røntgen, så den vil jeg absolut ikke være nervøs for at avle på. Den lever idag et godt liv på en stor græsmark og er haltfri, så hvorfor i alverden skulle den ikke have chancen for at lave nogle gode føl???
I min vildeste fantasi kunne jeg ikke drømme om at sælge en skadet hest. Jeg har fået aflivet 4 heste, hvoraf de to var hopper. Den ene med absolut potentiale som super avlshoppe. Ikke på vilkår om hun skulle sælges til en uvist skæbne. Det elsker jeg mine dyr for højt til. Man KAN bare ikke stole 100% på en køber.
Jeg tror simpelthen ikke på, at der ikke findes andre end mig, der kun vil have skadede heste. Jeg kan ikke ride mere, men kan ikke undvære heste i mit liv, og har derfor købt en utilredet skadet hest, hvor dens fremtid som ridehest ikke kunne forudsiges. Den står opstaldet på ridecenter, og har det ligesom alle andre heste på stedet, den blev bare ikke redet og jeg havde heller ikke planer om at avle på den, selvom den har fine papirer. Historien er så bare kort, at hun nu i samråd med dyrlæge er tilredet og har vist sig at være den mest fantastiske ridehest. Hun er derfor i færd med at blive lånt ud, og selv skal jeg så ud og lede efter en ny skadet hest, der ikke skal rides, men selvfølgelig ikke lider.
Jeg ville for alt i verden undgå at købe en skadet hest (herunder også kronisk forfangenhed). Selv som selskabshest ville jeg helst undgå de skadede. Der kunne hurtigt komme ekstra dyrlægeregninger - og ja, altså: den er vel skadet? Den fejler vel noget? Ikke dermed sagt, at skadede heste lever med smerter - men alligevel... Nej, jeg ville ikke have det godt med det. Heidi
da jeg har tænkt meget på denne hest  ville jeg høre om der er positivt nyt hvad der desværre nok ikk er med vores dyre etik her hjemme
Sad og tænkte på ham igår - hvad der mon blev af ham, hvad enden på det hele blev hvis der blev en ende... Håber på det bedste og frygter det værste....
Nu blir jeg nysgerrig, hva er det for noget med EROS??
Du kan læse om Eros i denne meget lange tråd.. Håber nogen ved hvordan det er gået med ham..
jeg har læst trådene nu der er lavet - og nøj hvor det smerter.. slet ingen der ved hvad der er blevet af Eros?? 
Hej med jer. Vil da lige høre om der er nogle herinde der skal starte på uddannelsen til pædagogisk assistent på VIA i Horsens, nu her til 1. september. Det skal jeg nemlig 
Jeg har gået der og jeg kan fortælle lidt om lærerne. Læreren i Værkstedsfag Søren Bo er intet mindre end faktastisk. Han er helt unik og tænker bare anderledes end andre mennesker og dette kan man lære en hel masse af. Han er en af de bedste lærere der findes, men man skal dog lige lære at forstå ham. I starten kan han virke ret underlig. Men senere giver det mening. Du får nok også Jacob til samfundsfag, han er bare helt enormt dygtigt til at formidle 
ak ja så endnu en bukket under, hvor er det trist 
godt nok underholdt mig i mange timer da jeg var barn, tænk sig kun 66 år, jeg troede faktisk han var ældre...
... i en alder af kun 66 år  Onde sygdom. Det er lidt spøjst med ham, for jeg kan faktisk ikke komme i tanke om noget specielt han var med i - men han er jo alligevel dukket op på mit fjernsyn med jævne mellemrum så længe jeg kan huske. Masser af medfølelse til hans familie og venner der må savne ham meget.
Stakkels Sebastian. Han har nu mistet begge sine forældre til den sygdom   . Øv
her er det jeg mindes mest ved jesper klein. elskede dette da eg var lille pige.. må han hvile i fred. hils mine forældre på den anden side..
Jeg kan simpelthen ikke tro det. Jeg ELSKER den mand, jeg har altid sagt, at han er Guds gave til menneskeheden. 66 er alt for ungt.. Jeg ser troligt Pyrus HVERT år, Bertramsen er min helt. Må du hvile i fred.
kæmpebamsen kan jeg også huske... Var det ikke også der hvor han skulle slå en foldeudseng ud og det drillede altid ihh hvor var det sjovt!
Pyrus ville ikke ha' været det samme uden Jesper Klein som Bertramsen  Han var en fantastisk mand, med en god humor og et godt humør der smittede ud gennem skærmen så let som ingenting. Troede også han var mere end 66 år, det er jo ingen alder  - Men nu har han fred sammen med sin elskede kone. RIP Jesper Klein!
Jeg er 19 og kender ham derfor bedst fra Pyrus.. Åh, han var SÅ god i den rolle som Bertramsen  Jeg er den af de personer der er SYG med jul, jeg begynder at glæde mig til jul i midten af august, og så kan det bare ikke gå hurtigt nok - og sådan er det altså stadigvæk! Og da især som barn var julen bare det bedste for mig - og den var ikke rigtig, hvis ikke der var Pyrus med Jesper Klein! Forfærdeligt at han døde alt for tidligt   jeg så det på forsiden af en avis i dag og følte bare et stik i hjertet - den mand minder mig om noget af det rigtig gode fra min barndom  Det er så tragisk, og jeg skifter hele tiden mellem at være trist over det, og at mindes hvor sjov og god en skuespiller han var 
Jeg læste det på tekst-tv i går nat. For mig var det "Klyderne", "Tryksen" og alt det andet... Bla "Svend, Knud og Valdemar" -der er herresjov. Findes her:  Jeg syntes, han blev så lille og gammel og skrøbelig efter konens død, så måske er det bedst, han fik fred. Han vil være savnet.
at det afhænger af sygdommens eller skadens omfang. Som èn tidliger skrev, så er der tilfælde, hvor der er mulighed for at anvende hoppen til avl men ikke ridning. Jeg har også oplevet, at komme ud til en salgshest, der var så ringe, at jeg tilbød at køre den til slagteren for sælger. Det mente hun dog ikke var nødvendigt, men annoncen var da væk dagen efter. Der er tilfælde, hvor jeg tænker "Så kør dog selv til slagteren med hesten". Jeg kunne forstille mig, at en uerfaren pige eller dreng med lige så uerfarne forældre kunne komme i klemme i sådan en handel. Det er uacceptabelt efter min mening. Else
Hmm.. Er lidt frustreret og føler mig lidt som en dum skid.. Historien er at min far har været gift et par gange og har to sønner med samme kone, så har han en datter med den anden kone også har han mig med min mor.. Mine brødre og jeg har altid haft et godt forhold til hinanden og stået sammen, tiltrods for at min ældste broder faktisk næsten er dobbelt så gammel som mig.. Men så er der jo vores søster, hun blev revet væk fra os (på grund af en sær mor, der påstod alverdens ting om vores familie) da jeg ikke var ret gammel og mine brødre har heller aldrig rigtig kendt hende.. Min søster opsøgte så min far da hun blev 18, banken havde sendt et brev om en børneopsparing, men min far skulle sige god for at hun fik pengene.. Der var hun i vores liv i maks et år.. Så gik der længe og min far havde opgivet håbet, men en dag kontaktede hun ham igen.. Nu var hun gift, havde to børn og den 3. på vej.. Jeg tog med til hver evig eneste fødselsdag, barnedåb osv.. De kom dog aldrig når jeg holdte noget, de kom aldrig samtidig med os til fødselsdag ved min far, de blev endda væk fra min storebrors kobberbryllup og 40 års fødselsdag.. Så sidste jul, skrev jeg hvad børnene ønskede sig og jeg fik svaret tilbage at de altså kun gav gaver til folk de så.. Nå nå.. Jeres valg, jeg har ikke mistet noget.. Anser hende ikke som familie overhovedet.. Men nu har hun dælme sendt en invitation til deres 4. barns barnedåb og helt ærlig.. Jeg gider ikke med.. Det kan så bortforklares med at vi skal til 2x25 års fødselsdag dagen før i den anden ende af landet, men normalt siger vi i familien at er man inviteret, så giver man gave om man kommer eller ej.. Men helt ærlig, det gider jeg sgi heller ikke.. Hun har selv valgt os fra, undtagen mine forældre.. Sidst jeg så hende og familien var sidste sommer.. Mine brødre har ikke set hende i 2 år.. Skal jeg bide det i mig og give en gave eller skal jeg bare forblive en dum kælling.?
bare forblive en dum kælling  Hun giver ikke dine børn gaver, hvorfor skal du så give hendes?? Ja ja og så er det børnene det går ud over og alt det der, men kender de jer egentlig?? Hvis du ikke vil med, så bliv væk og glem gaven.
Man vælger ikke selv sin familie og sommetider er der bare personer i mellem som man bare ikke kan sammen med. Din søster har jo ikke været en fast del af dit liv og jeg synes ikke at hun har behandlet jer andre med synderlig meget respekt .. Bliv du bare væk fra barnedåben og undlad at bruge pengene der ... det havde jeg gjort  Brug hellere din energi på de mennesker der gør dig glade og giver dig noget positivt i hverdagen, det vil gøre dig mere glad  //Dorte
Personlig havde jeg været sidstnævnte  Ikke om jeg ville spilde penge eller tid på en der virker ligeglad med mig og MIN familie. Som du selv skriver, ser du hende ikke som familie - så skal du da heller ikke forpligtes til at give gaver.
Nej du skal ikke give gave. Gør det kun hvis du har lyst og brug din tid og penge på dem , der betyder noget for dig 
Jeg gad heller ikke min søster til sidst. Dog pga. ekstrem tykpandethed og snagen/hønseri.  Der gik ½ år, så døde hun. 35 år. Jeg sidder og er ked af, at ævl og kævl kan splitte en familie. Ville jeg have handlet anderledes? NEJ. Så dum er jeg heller ikke, finder mig ikke i at blive behandlet som en 5-årig.  Men det har lært mig, man ind imellem skal give en chance mere, strække sig, bære over med folk, og egentlig bare nyde dem - OG deres mærkelige særheder - før det er for sent. I dag kan jeg jo se, at der er noget med "det der" blodets bånd. Jeg havde lært det med mine forældre, det er ikke så lidt, jeg har tilgivet der.. Men kunne ikke med søs. Så det er ekstra tragisk, det gik sådan.
da selv, at de kun giver gaver til folk de ser.... Så derfor skal du ikke sende nogen gave... Og jeg forstår da heller ikke hvorfor i er inviteret med til barnedåb, hvis i aldrig ser hinanden....
Jeg er normalt ikke fortaler for at man ser mennesker som giver én, en dårlig mavefornemmelse, er ligegyldige eller andet, der er så mange søde og vigtigere mennesker man gerne vil bruge mere tid på. MEN, jeg kan ikke lade være med at hæfte mig ved, at der står at din søster er blevet "revet væk" fra jer andre af en sær mor. Det har jo heller ikke været sjovt for hende og hun har måske kun hørt dårligt om jer og samtidig føler hun sig sikkert uden for, i har jo kendt hinanden altid, hvor hun har nogle store huller omkring jeres barndom. Hun rækker hånden ud nu, hun vil jer jo nok gerne, men har det sikkert også selv svært i jeres selskab, da hun vel tydeligt kan mærke hvordan i kender hinanden og hun står uden for, hvilke jo ikke er hendes skyld eller jeres skyld, men en mor der ikke var voksen nok til vide hvor meget søskende-forhold betyder, trods skilsmisser. Så, trods at jeg ellers er "hård", så ville jeg nu give denne søster en chance mere og prøve at lære hende at kende.
Jeg har en hest til salg og har krydset af i nogenlunde om han er trafiksikker. Kunne sagtens krydse af i komplet, da han ikke reagerer på trafik, eller underlige blomster i grøften osv, men tænker at ingen heste er komplet trafiksikre, de kan vel altid blive bange for et eller andet? Hvordan vil i definere hvornår de er trafiksikre?
Jeg syntes jo den er lidt tricky, for nej ingen hest er komplet trafiksikker. De vil altid kunne blive bange for et eller andet. Men i mine øjne er hesten "komplet" trafiksikker, når den 99 % af tiden bare går forbi biler, sten, hække osv uden at lade sig påvirke. Det er lidt det samme med rolig ctr opmærksom. For mig er en opmærksom hest en der er meget obs på sine omgivelser og reagerer på hvis der sker noget omkring den. Hvorimod en rolig hest er en som hviler i sig selv og ikke lader sig gå på af omgivelserne. Men jeg fornemmer lidt, at mange opfatter rolig som lidt doven og træg, så det er deres heste ihvertfald ikke.
Jeg er enig med dig Mette. Jeg har nemlig også skrevet opmærksom, selvom han ikke kigger på noget og generelt bare er sød og rar. Men han er ikke doven og kan finde på, at lave et glædes buk. Ihh den er svær nogen gange.
Jeg mener at Tarzan er så komplet trafiksikker som heste kan blive: kusken 12 år snakker til ham, da det er første gang hun selv skal passer et sådan stort køretøj med ham:     og ja, lastbilen med anhænger kører også, men heldigvis efter forholdene er en en skøn landmand 
Jeg har også videoer af anden komplet trafiksikker hest, men de vender forkert og jeg kan ikke vende dem om   .
De kan altid blive bange for et blad, der vender forkert, eller en trailer med løs platic. Men vil kalde min helt trafiksikker, da hun kan gå forbi traktorer, lastbiler, busser. 2-års'en kan godt trykke sig lidt, hvis der kommer en lastbil, eller bus.
min gamle basse ville jeg kalde komplet trafiksikker  han trasked forbi alt køretøj stort som småt selv mejetaresker busser biler med andhænger bag med flagrende plastik  skøn skøn ponse når jeg har ringet på hest og spurgt er den trafiksikker og ejer siger det kan man aldrig garanterere tænker jeg nåå det den ikk og ejer så bagefter siger men den gå da på fold ud til en stor trafikeret vej  så tænker jeg det ingen garanti for hesten er trafiksikker men havde nogen spurgt om min basse var trafiksikker havde jeg blankt svare JA100 PCT
Med trafiksikker forstår jeg, hvordan hesten reagerer på netop  . Ikke på blade, der vender forkert eller store sten eller et væltet træ eller hvad søren heste nogle gange kan se "spøgelser" i. Det mener jeg nemlig ikke har en dyt med trafik at gøre  Derfor er der også krydset forskelligt af på mine to hestes profiler: Mickey er   trafiksikker, fordi han kan rides langs alle veje uanset hvilken slags trafik der er tale om. Alm. biler, lastbiler, busser, mejetærsker - han går bare. Shakespeare derimod er   trafiksikker. Han er der næsten, men trykker sig stadig lidt, når busser/lastbiler passerer. Derfor er han ikke komplet trafiksikker i min optik.
Hej! Jeg har i omkring et års tid døjet med, at mit venstre håndled "knækker" rimelig meget. Det svinger hvor meget, men det er super irriterende og til tider så slemt, at jeg dårligt kan spise en skål havregryn med ske, fordi jeg bliver nødt til at "knække det på plads". Jeg kan selvfølgelig give det ro, hvilket jeg da også forsøger, men er venstrehåndet og det er ikke det letteste kun at arbejde med én hånd   Jeg vil lige indskyde, at det ikke er opstået, fordi jeg selv med vilje knækker led, men højest sandsynligt er "kommet til udbrud" af for meget bordfodbold - måske overanstrengelse?  Så kære NHere, jeg nægter at tro jeg er den eneste der døjer med dette - what to do? Er det kun noget lægen kan kigge på, eller kan man få en smart skinne/bind/hvadsomhelst, som I har erfaring med eller hørt om? Alle råd modtages med kyshånd!
Bliver det ved med at knække når du først har knækket det "på plads"? Mine håndled knækker også, men der går da noget tid imellem.
Jeg døjede også med at mine håndled knækkede konstant, for nogle år siden og det gjorde pisse ondt. Min kiropraktor sagde at jeg skulle spise fiskeolie piller, da det var fordi mine led manglede smørelse. Jeg skulle spise så mange som det max tilladte der stod på glasset, til det var tomt. Det hjalp rent faktisk, troede først at han tog @!#$ på mig, men jeg har ikke døjet med det siden.
Jeg er også hypermobil, og har et håndled, som kun har ½ bevægelighed, det skal jeg også hele tiden hive på plads. Det er ikke nok at knække (bevæge hånden), skal have fat i det ligesom en fys. eller kiropraktor gør det. Jeg døjer med føleforstyrrelser, og kan miste følelsen helt. BoT handsker hjælper, og omega 3-6-9. Især 6, det er anbefalet af gigtforeningen, og hjalp mig, da mit ben også var lamt. 
Tusind tak for respons!  Ja, det knækker også meget i udræget grad, og der kan godt gå lang tid før det falder "til ro", men den mindste smule belastning og det blusser op igen   Det er slet ikke ligesom højre hånd der kun knækker sjældne gange (i ved, ligesom man krummer tæer og de engang imellem knækker), her bliver det ved bare den mindste bevægelse og jeg bliver godt øm af. Men tusind tak for rådene! Jeg vil prøve fiskeoliepiller og omega 6 så, og hvis det ikke virker, må jeg kigge på en form for handske.
det en chance, første gang hun vendte tilbage så vi hende ofte.. Og her anden gang har vi været til mange fødselsdage og også bare været forbi til en kop kaffe.. Så den besked med at de kun gav gaver til folk de så, gjorde mig altså mobset.. Det er dem der ikke kommer når vi andre invitere og det er dem der mener at de ikke kan komme sammen med os andre når mine forældre holder fødselsdag.. Hvor mange gange skal man lige blive ved.? Jeg har rigeligt med andre jeg langt hellere vil bruge penge og tid på.. Jeg ved bare at min far vil kommentere det, fordi han bliver skuffet hvis vi ikke kommer.. Han vil jo gerne at vi kan sammen allesammen..
Jeg tror, jeg var blevet væk, fordi i skal noget andet, men havde sendt en gave for fars skyld. Set det som "hans barnebarn" i stedet for "din søsters barn". Jeg har også familie, vi stort set ikke ser - på begge sider af familien, og når der en sjælden gang inviteres, ja så trækker jeg mig da op i rottehalerne og smutter afsted, selvom det ikke er det, der står øverst på ønskelisten. Det er da også for fx. min fars eller bedstemors skyld - men hvad pokker, jeg overlever nok at bide diverse fornærmelser fra fortiden i mig for at gøre dem glade.
Hvis det er sådan du har det, så trækker jeg mine ord i mig igen. Din far er jo selv medskyldig i splittet familie, så jeg synes ikke du skal gøre det for at please ham. Hvis man hele livet bare skal gøre alt muligt for at gøre andre tilpas, så mister man sin intuition og evne til at sige til og fra.
ja hun er blevet hevet vk af en sær mor og nej det har sikkert ik æret nemt for hende heller. MEN Du HAR jo givet det en chance. Ja det har i alle jo. Hun skal da ik forvente i kommer endende når endeligt hun sender en invitation når ik hun gider komme til jeres. Hun har selv sagt der kun gives gaver til folk de ser - hun har jo sådan set valgt ikke at se jer, selv. Hun har jo haft flere muligheder som hun selv forkaster. Endda efter selv at ha oprettet kontakten for så bare at droppe ud igen. Så nej tak dog nej, evt med begrundelse- så er der nemlig IKKE usikkerhed om noget! Men på en PÆN måde. Jeg havde osse udeladt en gave- barnet er jo ligeglad og går som sådan ik glip af noget.
Føler jeg er i et dårligt mareridt jeg ikke kan vågne af, men desværre så må jeg prøve at fatte at chantelle som var mit et og alt er væk. Hun blev søndag indlagt med kolik, men klarede den ikke. Dvs. jeg ville ikkke have at hun skulle igennem operation. Hun skulle have fred for smerter. Hun var ikke en hest som jeg kunne byde at have boksro i så lang tid, så allerede inden hun blev indlagt havde jeg taget den beslutning. Men det var hårdt. Har dog ikke fortrudt det et sekund. For mig handlede det ikke om penge. Nu vil jeg selvfølgelig prøve at få livsforsikringen, men får jeg det ikke, så er det bare ærgerligt. Nu kommer så alt det praktiske mht. forsikring. Hun var livsforsikret i First horse som har kolik operations dækning på kr. 30.000 Hun var livsforsikret for 30.000 Hun var sygeforsikret. Må jeg høre jeres erfaringer i sådan situation. Har I fået livsforsikringen, når man har sagt nej til operation? Hvis jeg havde sagt ja til operation, havde forsikringen jo alligevel fået en udgift på 30.0000 for operation + efterbehandling og derudover er der jo dækning på 25.000 på sygeforsikringsdelen. Derfor ville det jo sådan rent forretningsmæssigt blive dyere for forsikringen at lade hende operere. Jeg er i tvivl, og mærkeligt nok kunne forsikringen ikke give mig et svar da jeg ringede derind og spurgte?
Det er jo egentligt en problemstilling som de ofte vil støde på, når heste ejere vælger at skåne dyret for voldsomme indgreb. Det må da stå i deres forsikringsbetingelser. Måske den medarbejder du fik fat i, ikke kendte svaret. prøv at læse dine betingelser. Jeg er ked af at du har mistet din hest. mvh Helle
Jeg tror ikke du skal regne med at få noget udbetalt, selvom det egentlig ville værre billigere for forsikringen. Er ked af at du har mistet din hest.
Har den behandlende dyrlæge ment der var en chance med operation, så giver forsikringen ikke noget. Det er ihvertfald min erfaring fra 2 veninder, der mistede på samme måde.
vis dyrelægen ikke mente at hun ville være til at redde så få det på skrift og ring til forsikringen...
Jeg har stået i samme situation for et par år tilbage og jeg fik livsforsikringen udbetalt uden problemer. Jeg havde så også dyrlægens ord på, at prognoserne for at hesten ville overleve operationen ikke var de bedste.
Du skal have fat i behandlende dyrlæge, og det er faktisk en hastesag. Du har allerede ladet for lang tid gå. Tab skal anmeldes ret omgående til forsikringen, og du skal have dyrlægens underskrift med dig. Mvh
Hej. Der hvor jeg passer hest, har vi fået et par 1-årige miniature heste - en vallak og en hingst (hvor klodserne ikke helt er faldet på plads endnu - derfor er han hingst). De har gået på en fold for sig selv og hygget sig, men inden vi beslutter os for, om de skal blive der, skal vi se, om de kan gå med de store - en harmonisk flok islændere. De har nogle gange gået og græsset med de store side om side - blot med et hegn i mellem. Vi har stille forsøgt os med at lukke en hoppe derind. Det gik fint. Så to hopper. To vallakker. Det er gået godt. De små har straks underkastet sig, mundklappen og ynkelighed. I weekenden blev så to vallakker og en hoppe sat ind til de små. De tog nogle løbeture og så faldt der god ro over flokken. De fik lov til at gå eftermiddagen sammen, men da der skulle fodres til aften, havde den mest provokerende af de to små, fået et ordentlige lag tæsk. Han var øm og fyldt med sår og mærker. Ingen halted dog eller meget voldsomme mén - men en meget kuet hest. Vi tør ikke helt lukke dem sammen igen - næste gang bliver det dog under fuldt opsyn. Vi forstår ikke hvorfor den lille har fået så mange tæv og vi er nervøse for, at det skal ske igen. Han er trods alt meget lille i forhold til islænderne og det kan faktisk blive med hans liv som indsats. Min erfaring siger mig, at det altid går lidt vildt for sig i starten - og så falder der ro på - men her har den lille altså fået et lag tæsk senere... Det er lidt underligt. Han må have provokeret en af de store - han er trods alt fremme i skoene. Har I erfaringer med sådan nogle sammenføringer? Hvad ville I gøre? Heidi
Det kan godt give temmelig meget ballade at lukke to hopper sammen med 4 vallakker/hingst. Vallakkerne vil nok slås om hopperne. Jeg har ikke gode erfaringer med flere vallakker sammen med hopper. Men flere hopper om en vallak går fint her. Måske har han lært af sine "tæsk", måske bliver der ved med at være konflikter, især hvis du har flere vallakker, som gerne vil bestemme. mvh Louise
Ja, flokken består i alt af 2 hopper og en håndfuld vallakker. Der er ingen hingstede vallakker - fx er der ingen reaktioner, når hopperne er i brunst. Der er et klart hieraki i islænderflokken og alle ved, hvem der bestemmer. Nogle gange skal især den yngste vallak da lige udfordre de ældre, men der er aldrig kampe. Det er alt i alt en meget harmonisk flok, som trives. Der er tidligere blevet indført nye vallakker i flokken helt uden problemer... derfor er det her så underligt. Jeg vil meget gerne høre flere folks erfaringer - og løsninger!  Heidi
Hej. Jeg pendler en masse og befinder mig derfor ofte i det offentlige rum, blandt andet på diverse perroner og busstationer. Her er mange rygere, de får ventetiden til at gå med at nyde en cigaret. De stiller sig og ryger, puster røgen ud og den flyver hen i hovedet på de mange andre mennesker, som også står og venter. Det samme, når rygerne sidder ude på deres terasser og ryger, så røgen blæser ind over de nærliggende haver eller når de går ned ad fortovet med en tændt cigaret i hånden. For mig, som ikke-ryger, er den lugt af røg simpelthen så ækel. Det river i hele svælget og lungerne, og jeg får nærmest svært ved at trække vejret. Jeg tvivler på, at jeg er den eneste, som finder lugten af røg utrolig frastødende og meget generende. Her tænker jeg ikke på det sundhedsskadelige aspekt, men simpelthen klamheden ved lugten af røg. Her kommer så mit spørgsmål - og jeg håber ikke, at nogen rygere bliver stødt. Det er slet ikke sådan ment! Det er bare en undren, der er opstået hos mig, i mine 3 år som pendler... Ved rygerne, som står og pulser midt i en flok mennesker, overhovedet hvor meget røgen mon generer os andre? Hvor ækel og generende sådan en cigaratsky er for en ikke-ryger? At det faktisk kan opfattes som hensynsløst at puste ildelugtende røg i hovedet på fremmede mennesker? Eller er lysten til en smøg så stor, at det "ignoreres"? Jeg er meget nysgerrig over hvad rygerne siger - så kan jeg måske bedre forstå dem, når jeg næste gang venter på bussen sammen med rygerne   Håber på en debat holdt i en god tone - som sagt er jeg slet ikke ud at støde jer, rygere  - Heidi 
Til alle hesteejere! I morges blev der opdaget at vi har haft ubudne gæster på hestefolden. Lille Tulle som er en shetlænder på ca 90 cm i stg stod bundet med en stram kællingknude om sit forben, med et reb som også var bundet sammen med begge bagben. Østjyllands Politi og Dyrelægegruppen Frijsenborg har begge været ude for at tilse ponyen/omgivelserne, og har kunnet konstatere at ponyen har været udsat for dyre @!#$. Der er fundet sædrester som er taget med for at få lavet DNA-test, og ponyen har indre læsioner. Rebet på benene var så stramt (især forbenet) at det endnu ikke kan siges om det har fået langvarige mén for ponyen. Dette er for os en meget ubehagelig oplevelse, og vi vil derfor advare andre hesteejere i området om at holde ekstra øje med deres heste! Tulle gik på græsfold helt tæt på ad huset hvor familien har været hjemme hele natten. Hun gik desuden uden grime, men er meget tillidsfuld overfor mennesker. Det er sket i Markusminde, Sabro, vest for Århus. Hvis nogen evt kan poste dette på forsiden af HN eller andre steder, så er i meget velkomne til det!
                 Stakkels Lille Tulle! Føler med jer. Ubehagelig oplevelse!
pony og sikken en ubehagelig oplevelse for jer som hesteejere. Håber synderen bliver fundet og straffet eftertrykkeligt. Håber ponien slipper uden men. Knus Naja
men har prøvet at stoppe og sidst var jeg røg fri et år,og i det år forstod jeg godt ikke rygere for stanken var meget grim. jeg ryger igen og mærker det ikke nu  men jeg tror ikke man som ryger tænker over lugten hvis man ikke har prøvet at være røgfri i en periode.
Jeg er ganske sikker på at rygere godt er klar over, at deres røg lugter og at de kan være generende for især ikke-rygere. Og jeg synes der er sket en markant positiv udvikling mht at rygere tager hensyn og forsøger at genere mindst muligt. Dog støder man på enkelte rygere, som mener det er deres ret og at andre blot laver hetz på dem. Jeg er selv tidligere ryger og ved at man mister både lugtesans og smagsløg og dengang var jeg faktisk ikke klar over, hvor klamt man lugter ud af munden som ryger, ej heller hvor surt ens tøj og hår kan lugte af røg osv. Ens hjem bærer ligeledes præg af rygning indendørs og kan være svært at få luftet godt ud. Idag rynker jeg på næsen og siger ADRRRR og hader seriøst at være på besøg i ryger-hjem. Nu hvor stort set al rygning er forvist til udendørs området, så tror jeg faktisk ikke at rygerne tænker over, at man eksempelvis ved bus-stop kan være generet af det. Man er jo udenfor  men jeg ved hvad du mener og har selv hostet en del, især når man skal forlade stor-centre og der står en håndfuld rygere og laver røg-signaler lige udenfor svingdøren - bvadddrrr, men jeg kan holde vejret de få sekunder det tager mig at løbe ud i den "fri luft"  Jeg har ikke lyst til at opføre mig som hysterisk ex-ryger, så jeg forsøger at tage hensyn til dem som har valgt at ryge. Ind imellem er jeg lidt i konflikt med mig selv, for jo jeg nyder virkelig at der ikke må ryges på restauranter, jobbet og andre offentlige rum - men omvendt synes jeg faktisk også det er lidt synd for rygerne at blive forvist til udendørs rygning i alt slags vejr  Og til mange fester rykker vi ikke-rygere jo med ud - for hvis halvdelen af selskabet er rygere, så er der jo faktisk sjovere ude hos dem  ;o) Lillian
Nu ryger jeg selv, og må indrømme at jeg tror at der er nogle rygere der er fuldstændig ligeglade med hvor eller hvornår de ryger. Men på den anden side er der også dem (inkl. mig selv) der engang i mellem glemmer, at måske HELE omverden ikke ryger. Dvs. at jeg i ny og næ glemmer, at gå væk fra de andre ved busstoppestederne o.l. Mht. lugten, ja det er jeg i hvert fald klar over. Men det er jo en ting der følger med rygningen 
Jeg ryger ind imellem ... og føler mig ikke generet af at andre der ryger... Jeg kan komme i tanke om lugte jeg synes er meget værre... folk der STINKER er hvidløg, sved mv. Desuden kunne jeg tænke mig at mange føler sig generet af lugten af hestepiger i busserne...
Jeg tror helt klart at rygere er klar over, at deres rygning kan genere andre. Jeg tager selv meget hensyn til andre og kan jeg se at røgen flyver i hovedet på andre, går jeg enten længere væk eller slukker helt. Jeg synes det er lidt pinligt at ryge og jeg håber snart at jeg har motivationen til at stoppe. Men tilgængæld synes jeg at det er meget værer ting. Ex bil os, øl ( dranker ) og en masse andet. Vi skal huske på at alle har lov at være her. især i det offentlige rum. Kan man ikke klare lugten at røg eller gammel sved, så burde man blive væk fra det offentlige. Om det er en rygere eller lille pernille der går i en dusn af parfume. ( som i øvrigt irritere mig utrolig meget ) Lær at lev med det og lad være med at være så mobset! Brug din vrede til at glæde dg over at det ikke er dig selv der ryger!
Godt, hvor grimt det lugter. Jeg er ikke med offentlig transport, og bor på landet, så min røg er ikke til gene for medpassagerer eller naboen. Jeg tager hensyn, når og hvis jeg ryger i det "offentlige rum", så jeg ikke generer de mange mennesker, som er omkring mig i det "offentlige rum". Så jeg er hensynsfuld, og tænker på, at der er nogle, som kan blive generet af min røg. Jeg må desværre så komme med en kommentar om, at jeg efterhånden føler, at det "offentlige rum" ikke er så offentligt endda. Jeg er ordentligt opdraget, og ved hvordan man bør og skal opføre sig, men jeg er ved Gud træt af, at man kigget skævt til, hvis man slår en prut, ryger en smøg, spiser en is eller irettesætter sit barn på de forkerte steder. Det er som om, at der er så mange regler i det "offentlige rum" efterhånden, at det ikke er offentligt længere, fordi hvis man ikke opfører sig pænt og ordentligt hele tiden, så må man hellere blive hjemme. Håber du kan se pointen i dette, og ikke opfatter det negativt  Jeg er ansat på et sygehus, hvor både ansatte og patienter ryger udenfor, hvilket er okay med mig. Der er lavet en del regler på området af hensyn til, at ikke-rygere skal have muligheden for, at undgå passiv rygning. Det er rigtig godt, og jeg respekterer det uden, at brokke mig idet jeg også nyder, at sidde i stuen med patienterne uden, at skulle lugte af røg i tøj og hår efter bare 5 minutter. På baggrund af det jeg har skrevet her, så vil jeg også tillade mig, at blive lidt sippet over, at ikke-rygere ( ikke specifikt dig Heidi   men generelt) fortsat kommer med kommentarer om, at rygere ryger, og generer dem. Jeg bliver også generet af prutter, folk der smasker, folk der ikke kan finde ud af, at behandle deres børn ordentligt, men råber og skriger af dem, eller bare lader børnene være, så de råber og skriger, folk der lugter af sved, folk der lugter gammelt, fordi de ikke har været i bad, jeg bliver også generet af folk der puster røg i hovedet på mig, men så flytter jeg mig, for jeg vil selv indtage den røg jeg skal have frivilligt osv osv osv. Tænker folk over det, eller er det bare okay, at gøre sådan i det "offentlige rum" Lidt tanker fra en lidt sippet, men ikke stødt ryger, som gerne vil have at alle tager hensyn til alle, og at det "offentlige rum" var mere offentligt og frit.
Jeg har et par gange kommenteret det i min vennekreds, fx da én havde glemt en ellers næsten nyvasket striktrøje hos mig, der var faldet ned bagved noget, og jeg simpelthen fandt den ved at gå efter røglugten, der trak ud i hele rummet  Og det kommer altid som en stooooooooor overraskelse for dem, når man siger den slags. De er for det meste godt klar over, at det ikke lugter godt, når de står og blæser det ind i ens ansigt, men udover det er der sjældent en forståelse for, HVOR gennemtrængende en lugt, det egentlig er. Det sjoveste var næsten en eks, dengang jeg var teenager, der troede, at hans mor ikke vidste, at han røg som en skorsten - altså, hans ildelugtende jakke hang i entreen med de andre, og hun vaskede alt hans røglugtende tøj. Ja, han røg også på værelset, som hun ryddede op på, godt nok "ud ad vinduet", meeeeeeeen...   Hvor naiv kan man egentlig være?     Selvfølgelig vidste hun det. Til sammenligning, så den første gang, han var med mig hjemme, og havde hængt sin jakke i entreen - der kom min mor brasende ind for at spørge om jeg var begyndt at ryge, inden hun opdagede, at jeg havde gæster.
hej, jeg ryger ikke men kan en gang imellem undre mig over andre ikke-rygeres fantastiske lugtesans, når det kommer til røg. hvis man får vejrtrækningsproblemer af at folk ryger på gaden eller i deres haver, så er man da virkelig sensibel. samme mennesker kan så sagtens leve inde i byerne, hvor der er fyldt med ulækker bilos og fabriksrøg - og kan sagtens tage på ferie i storbyer, hvor der er endnu mere smog. som en anden skriver, så er der også mange andre lugte fx hvidløg, parfume, manglende hygiejne osv, som generer. det er vel en del af at færdes blandt mange mennesker ? hvor er tolerancen til forskellighed blevet af i vores samfund ? mange slår så på, at rygernes røg er farligt for omgivelserne, men jeg har aldrig hørt om, at folk har fået lungekræft fordi naboen røg i sin have fx. tror der er mange andre faktorer, der er meget mere farlige for folks helbred - som fx evindelig forargelse over andres gøren og laden.
Ja, jeg er så en af dem, der virkelig ikke kan udstå røg. Men det er kun fordi jeg er allergisk overfor det. Jeg har astmatisk bronkitis og får simpelthen anfald af at gå igennem en røgsky. For min egen sundhed ville jeg ønske at rygere ville holde røg hjemme hos dem selv eller meget langt væk fra dem som ikke ryger. Jeg føler mig også meget splittet, for jeg synes der skal være plads til alle: gule, grønne, skæve, lige, rygere, ikke-rygere, tossehoveder, spader, idioter, søde, rare - ja, i forstår pointen. Men det kan fysisk ikke lade sig gøre for mit vedkommende, da jeg hvis jeg befinder mig i et pust røg i mere end 3 sekunder for et astmaanfald og har jeg tilbragt mere end 10 min i et bare let røget lokale, er jeg klar til at blive indlagt på lungemedicinsk - det er altså ikke fedt. Jeg ved godt det er krævende at forvente at det offentlige rum måske kunne gøres 100% røgfrit - også udendørs og jeg synes også at det vil være en gevaldig indgriben i den personlige frihed, som jeg ikke bryder mig om, men sundhedsmæssigt vil det være bedre for mig og alle de andre med astma som er allergisk overfor røg. Så igen, der skal være plads til os alle, men hvem skal vige for at der er det? Er iøvrigt også allergisk overfor duftstoffer og et parfumeforbud i det offentlige rum ville også fungere fint for mig - samt et krav om at vi alle bader hver morgen og altid går i nyvasket tøj uden duftstoffer i.. Min pointe er, at når det først er legitimt at forbyde en ting fra det offentlige rum, kommer der hurtigt flere forbud i hælene. Men ja, jeg synes helt ærligt at rygning i det offentlige rum udendørs også skulle forbydes. Eller at rygere går væk fra folkemængden og tager hensyn til vindretningen  PS. har lige afleveret opgave om politiske styringsinstrumenter til at fremme den samede folkesundhed... Iøvrigt meget spændende emne..
Nej....rygere ved ikke HVOR meget røg generer andre mennesker. De ved, at de hører fra en masse ikke-rygere, at røg er ulækkert osv, men de er ikke klar over hvor generende det i virkeligheden er, før de evt. en dag selv holder op med at ryge. Jeg er selv eks-ryger. Har været stoppet i halvandet år og røg - førhen - 20 cigaretter om dagen i 11 år. Selvom jeg altid tog hensyn fordi jeg var klar over at nogle følte sig generede, så tog jeg ofte mig selv i at syntes at ikke-ryger var LIGE hysteriske nok. Jeg kunne på ingen måde selv lugte røgen, jeg kunne ikke lugte det i mit tøj, i min bil, i mit hår osv osv. Jeg fik ET CHOK da jeg stoppede med at ryge selv!!!!!  FØJ hvor røg stinker!   Jeg kan pludselig lugte på 50 meters afstand når nogen ryger. Jeg kan lugte det i mit tøj og i mit hår hvis jeg har været sammen med rygere nu og jeg får det fysisk dårligt af at være for tæt på mennesker der lugter af gammelt røg. Jeg troede ikke før på dem der forklarede "hvor slemt" det kan være, men jeg er klar over nu, at det ikke var dem der var hysteriske, men mig der var uvidende. Så nej....rygere er ikke onde mennesker der er ligeglade (selvom de selvfølgelig også findes) De er simpelthen "bare" ikke klar over hvor ulækkert deres røg kan være for andre. Håber det gav mening 
Jeg er vokset op med to storygere i en lille lejlighed i København. Adad :/ Da jeg var yngre, blev jeg ked af det, da jeg havde enkelte veninder, der ikke ville lege hos mig. De kunne ikke lide lugten af røg. Jeg kunne simpelthen ikke lugte det?? Det kan jeg i dag .. ØV, hvor det er ærgeligt at bo derhjemme nu. Ikke grundet mine forældre, men deres indendørs rygning  Jeg bliver sku altid lidt ked af, når jeg ser hvor mange der på et gymnasium står og ryger. Jeg synes det er synd :/ Man kan jo sige at hverken lugten af hest eller sved giver andre kræft. Sådan lidt groft sagt 
Jeg stoppede 28.august sidste år.. Da jeg røg synes jeg nogen ikkerygere var overdrevent sippede, og direkte ubehøvlede.. Som om det er blevet OK at sparke verbalt til rygere...Nu er jeg så blevet tyk efter rygestoppet.. Og lur mig om ikke der også er fri offentlig jagt på fede mennesker også.. Jeg synes sgu vi er på et skråplan.. Nå, men nej jeg kunne ikke lugte røgen på samme måde som nu..Ens lugtesans fungerer jo ikke helt optimalt.. MEN selvom jeg godt kan lugte røgen nu, og tydeligt kan lugte når nogen lige har røget, så HERREGUD da.. værre er det så heller ikke vel.. Jeg har virkelig intet problem med at folk har røget/ryger. Jeg synes det grænser til massehysteri.. og helt ærligt, så har man da ikke nok at gå op i var? Medmindre man har astma og ikke kan tåle røg selvfølgelig, det er en helt anden snak, og al respekt for det.. Men faktisk er rygerne en truet race.. Jeg kan huske, at det var helt normalt at ryge alle steder også INDE i de offentlige busser! Se der var der REELT grund til at øffe over røg dengang....SÅÅÅ.. klap nu hesten, og tænd fredspiben, lad de sidste rygere ryge i fred, mens de forsøger at holde balancen på snedriverne om vinteren 
Jeg er også en af de ikke-rygere der bliver helt vildt generet over røg. Sådan er jeg nu engang, og det kommer der da nogle sjove oplevelser ud af. Jeg flytter mig ofte hvis en ryger generer mig - jeg gider nemlig ikke diskutere med over-fanatiske rygere der flipper ud på mig over, at rygeres plads er blevet mindre (ja, den har jeg fået læst og påskrevet), så nu gider jeg ikke diskutere mere, (med mindre det er groft - så beder jeg vedkommende begrænse sig). Nå, men for et par uger siden sad jeg og ventede på bussen og en mand satte sig ved siden af mig og tændte en smøg. Vinden gjorde at det røg mig lige i hovedet, så jeg rejste mig og gik lidt væk. Så flejnede han helt ud, over hvorfor jeg nu ikke kunne sidde der, og det var jo bare en smøg   Da han ikke fik noget ud af at skælde på mig (jeg sagde bare at det jo var et frit land, så jeg måtte vel selv bestemme hvor jeg ville vente på bussen) , begyndte han at sidde og mumle for sig selv. I flere minutter efter sad han og mukkede over, at jeg ikke kunne holde hans røg ud  Ganske underholdende indslag i min dag 
der er lidt forskel på hvor sarte man netop er med røglugt? Jeg er også ikke-ryger...og cigaretrøg får mine øjne til at svie og løbe i vand. Det er altså ikke noget jeg fremprovokerer for at være sippet   derudover synes jeg det stinker noget så forfærdeligt, og jeg flugter fra det, om muligt, da jeg ikke kan fordrage at skulle indånde lugten. Jeg har også problemer med at trække vejret i nærheden er nogle specielle typer blomster...så lukker luftvejene for mig, og det er rigtig ubehageligt. Så er sige, at nogen ikke-rygere simpelthen er for sarte og så-er-det-vist-ikke-værre. Der er måske faktisk ret stor forskel på, hvor slemt det er for folk....  Lille sidespring måske.
Jeg vil lige sige, at jeg aldrig har mødt et menneske, der lugtede så meget af sved eller hvidløg at det på nogen måde var ligeså påtrængende som røglugt. Aldrig nogensinde. Når det er sagt, så kan jeg da huske på gymnasiet, at vi havde en lærer der cyklede temmeligt langt til skole på sådan en racercykel i hæsblæsende tempo = sved. Han blev da også bedt om at benytte skolens badefaciliteter inden undervisning til sidst, fordi det var slemt.  Og mht. hestelugt, så er det altså bare ikke ligeså slemt. Kender nogen, der har arbejdet med grise, der forventer jeg altså også, at man vasker sig og skifter tøj. Det samme, hvis man har været igang med at muge ud og lugter af god gammeldags hestegødning og amoniak. (det var lige de to eneste lugte, jeg kunne komme i tanke om, der generer mig ligeså meget, som når folk ryger på én) Og sjovt nok... så vasker de fleste sig faktisk, hvis de har været igang med den slags. Og ellers bliver de dælme kommenteret på det da. Ofte endda nægtet adgang til offentlig transport! (selvom det vidst er i strid med reglerne?) Den eneste forskel på dem og rygerne? De er godt klar over, hvor slemt de lugter. Synes i øvrigt også, der er væsentlig forskel på, om folk bare lugter af røg, eller om de står ved indgange, busholdepladser osv og ryger op ad andre. Og det er selvfølgelig heller ikke alle rygere, der lugter lige slemt i sig selv - nogle er gode til at få sig selv og tøj vasket, tygget noget tyggegummi, og hvad man ellers kan gøre  Jeg er ingen helgen med min livsstil - men jeg forsøger da så vidt muligt, at undgå at genere andre 
hej tine, det var bestemt heller ikke for at være ufølsom - synes bare det er lidt overdrevent at få vejrtrækningsbesvær, hvis naboen ryger inde i sin egen have 
Føj Da !!!!!! Stakkels pony. Har selv heste tæt på så har lige lagt den på facebook.
Stakkels tulle. Jeg føler mig ekstra berørt både på jeres og egne vejne. Vi bor i Skjoldelev 2 km derfra. Er det hende som står overfor islænderene?
Jeg går lige rundt til dem som har hest i skjoldelev egnen.
Hvor bliver jeg både vemodig og rasende. Stakkels stakkels lille pige. Håber, hun kommer sig 100 procent over den grimme oplevelse. Jeg har mange gode forslag til, hvad man kan gøre ved sådanne forbrydere, hvis man en dag får fat i dem, men jeg vil undlade at dele dem her. Måske det engang kan ramme dem, at de spredte deres sæd på gerningsstedet - jeg håber. Bedste hilsner og tanker til Tulle Kathrine
Ihhh.... sådan en syg syg stodder! Jeg gad godt klippe en vis ting af ham med en sløv saks! Stakkels lille hest, jeg håber hun kommer sig hurtigt og at hun ikke har mistet alt tillid. Jeg håber I opdaterer omkring hende. Tanker til Tulle og jer herfra.
...ulækkert, at nogen kan finde på det slags  Håber vedkommende findes og straffes hårdt!! Stakkels lille pony - håber den slipper uden men!!!  Kh. Pia
I har min dybeste medfølelse! :'(  Det er jo slet ikke til at forstå for os normale mennesker, at nogen kan være så syge i deres hoved. Håber ponyen kommer sig, og at psykopaten bliver fanget og får den straf, han fortjener. Jeg får så ondt i maven og blir så ked af det på jeres vejne, det er virkelig ikke til at fatte. Apropos, er det ikke lidt somom der er gået sport i det der med at voldtage dyr, særligt små ponyer? Synes det er sket lidt for mange gange det sidste halve års tid 
Ej hvor vammelt! Håber virkelig jeres lille snuske får det godt igen! Sikke nogle idioter, det kan man Fand*e bare ikke gøre mod et dyr  Er det bar emig eller er der ikke sket vildt mange ting her i østjylland her på det seneste? Har hørt om mega mange heste-tyverier, i den seneste måned. Håber politiet finder ud af hvem de er, så det kan stoppes! ARRRG det er bare for groft!.. - i har virkelig medfølelse herfra!! 
Stakkels stakkels lille hoppe. Der er simpelthen det mest forfærdelige - især når det er sådan en tillidsfuld pony. Hvad er det for en verden vi lever i, når man ikke engang kan lade sine dyr stå på ude på marken om natten. Jeg håber at de finder dn som gjorde det og så skal @!#$ iøvrigt gøres ulovligt og voldtægt af dyr straffes lige så hårdt som voldtægt af mennesker!
Så er den delt rundt til alle som er venner med: FODERSTOF MANDEN På Facebook
ubehageligt! Har selv hest i Borum, ved Sabro.. kan dog trøste mig selv med at min hest forhåbentligt (og som regel) ikke er den nemmeste at fange, for fremmede mennesker.. Sender tråden videre til diverse hesteejere! Og så håber jeg at den lille pony slipper uden men 
Arme lille pony:-( Hvad tænker den mand dog på?? Gad vide om det er samme mand, som har været på spil ved Brabrandsøen??... man begynder da godt nok at blive bekymret, når man har hest i området og så særligt når man har en hoppe... så tror man det hjælper at lade den gå uden grime, fordi han så ikke har noget at holde den fast i, men han kan åbenbart godt finde ud af det alligevel... Puha.. afskyr så meget at man kan tænde på det, og så udnytter og mishandler dyrene for at få nydelse!!
kommer i klubben i hadsten hvor den ene hest står opstaldet, jeg sætter lige en seddel op der, så folk der kommer der kan se det
Jeg tænker meget på jeres Tulle. Hvordan ser det ud med hende? Jeg håber ikke hun får længerevarige mén af det. Hvad med benene, psyken osv.? Jeg har forresten aldrig fået sagt tak for advarslen. Har under min tur til de andre hesteejere i Skjoldelev hørt om noget ligende i (voldum,voldby eller hvor det nu var)?
Hej allesammen, og tak for jeres indlæg i denne tråd. Her er et link til nyhederne om Tulle:  Kilden: hun ser ud til at være okay, heldigvis. men stadig skræmmende for os naboer at der går sådanne folk rundt. Ja der har vist været en lignende episode i voldby 
Stakkels Tulle - først at få blind tillid til mennesker, og så bliver den brudt på så grim en måde af en sindsyg mand....  Åh hvor jeg håber man fanger ham ved hjælp af de prøver, der er taget, og at strafferammen på sådanne frygtelige forbrydelser i den grad bliver hævet.... Jeg føler med jer, og håber for alt i verden, at Tulle kommer sig fuldt ud, og ikke mister sin tillid til mennesker..... Du må endelig opdatere hvis der er nyt i sagen. Mange hilsner fra Tina
Føj   hvor er jeg godt nok rystet... syg syg menneske(r) der gør det der  Er rystet...
Stakkels jer... Det må være lidt som samme følelse som at have haft indbrud. Man føler virkelig sin verden invaderet. Grimt.... 
Nu vi snakker det "fri rum" og der skal være plads til rygere i offentlig rum uden sure miner og underlige blikke............. Hvordan har rygerne det så med den snak der foregår omkring at gøre det forbudt at ryge i eget hjem (almen-boliger) fordi det kan trænge igennem gulve og ud på trappe-rum og dermed genere naboer gevaldigt? Så hekse-jagten foregår ikke kun i offentlige rum, men måske også snart i privatsfærden  Personligt synes jeg virkelig det overskrider mine grænser for hvad pokker man kan lovgive omkring og imod............ men når jeg hører f.eks en forældre fortælle om sit astma-barn der konstant må indlægges fordi de bor ovenpå et stor-ryger hjem, ja så forstår jeg jo også godt den problematik. Gosh en kringlet verden  Bryder mig godtnok heller ikke om hverken sved-lugt, overdreven brug af parfume, dag gammel hvidløgs-ånde eller andre grimme lugte  Men med mindre man har parfume-allergi, så udgør disse grimme lugte jo ingen sundhedsfare for dem som måtte indånde dem i det offentlige rum, til sammenligning fra røgen af en cigaret, pibe-os eller den værste, en cigar  Desværre viser statistikken jo, at rygning absolut ikke er en uddøende race - mange unge mennesker hopper igen på ryge-vognen. Så tobaks-industrien har ikke noget at frygte (endnu), men de ny-udsprungne rygere har været vant til at skulle tage hensyn og ty til det udendørs ryge-liv osv. Ja jeg er total skitzofren på området - jeg hader seriøst lugt-genen af røgen og hvad den gør ved mine øjne, mit hoved, mit tøj og mine lunger - men jeg elsker mange af de rygende mennesker i min omgangskreds og vil ikke undvære dem i mit liv - såe......  ;o) Lillian
lilliam: Du har tydeligvis ikke astma for så ville du ikke sige at man var på randen til hysterisk hvis røgen fra naboen flyver over hækken ind i ens have.  Jeg kan ikke tåle røg og går altid omhyggeligt udenom hvis der er en ryger i gåganden eller flytter mig så røgen ikke kommer over i mit hoved hvis jeg er andre steder. Syntes fx. det er møg irreterende at skulle ud fra fx. sygehuset og lige uden for døren skal man igennem en røgsky af den anden verden. Så holder jeg vejret og gør raskt til. Nyder at der er så mange stedet hvor rygning er forbudt, men kan også godt forstå at rygerne føler sig lidt forfuldt.
Tja.. Jeg bor i lejlighed, ganske vist lejet, for de er alle lejeboliger og alle røgfri. Men når en af mine underboer giver sig til at ryge i deres have og jeg sidder i stuen, så kan jeg lugte det, selvom vinduerne er lukkede (nej de er ikke utætte), så kan jeg lugte det og jeg kan glemme alt om at åbne vinduet, for det er lig med et astma anfald. Skulle de ryge inde (det har jeg haft en underbo som gjorde, trods forbud), så jo, det kom op gennem vores gulvbrædder. Og viceværten troede jo ikke noget på mig, indtil han ved et tilfælde tog min underbo i at ryge. Og jo, det ku virkelig mærkes på lungerne. Så det er meget muligt atI synes det er noget pjat at naboen, en hvis vinder er i den rigtige retning, så kan det være et stort problem.
der bliver tænkt rigtig meget over, at det lugter, når man ryger. Jeg er selv tidligere ryger og nuværende selskabsryger. Jeg har aldrig selv brudt mig om lugten af tobaksrøg i mit hus. Og det var i særdeleshed strengt forbudt at ryge, der hvor mine børn skulle ophelde sig. Det er mange år siden nu, og dengang var det umuligt at holde på disse forbud. Jeg er af en storryger -familie. Begge mine forældre røg og flere af os søskende er eller har været rygere. Jeg er af den overbevisning, at langt de fleste rygere forsøger at undgåe at genere andre med deres røg og den lugt, der deraf kommer. Desværre er det sådan, at det slet ikke er så let at lægge smøgerne på hylden. Kvinder har det aller værst, har jeg læst. Rygning er ikke alen skadeligt, men det er så vanedannende, at det måske skal sammenlignes med narko-, alkolhold, midicin og mad/slik-misbrug. Ingen af delene er nemme at blive kvit. Dette er talt ud af mine egne erfaringer (rygning og mad for mit eget vedkommende og andre misbrug på tæt hold), og det har ikke været let hverken at være i eller komme ud af. Jeg vil ikke nede noge om at bære over med rygere. Men hav tolmodighed. Der bliver stadig færre af dem/os  ) Hilsen Else
Ja, røg fra tobak er ikke ligefrem den mest charmerende lugt .. Men det er heller ikke særlig charmerende at sidde ved siden af en overdosis perfume, hvidløgs-elskeren, anti-baderen, den-gamle-mand, alkoholikeren, svine-avlen, ko-passeren, skaldemanden, barnet-med-@!#$-bleen, (og i nogens tilfælde heste-pigerne) .. Og hvis folk har et problem med at jeg ryger må de sku flytte sig .. Jeg stiller mig altid enten sammen med andre ryger, eller modvindretning, så jeg ikke (forsøger i hvertfald) genere andre .. Og ikke/anti rygerne skal holde væk fra de afmærkede rygeområder, og lade vær med at brokke sig .. Jeg ryger ikke for at genere andre, jeg ryger for min egen nydelse .. Lige såvel som ham/hende den fede æder sin chokolade, for at tilfredstille hans/hendes nydelse .. Som person er der også ting som jeg finder frastødende: - Ekstrem overvægtige mennesker som tømmer den ene buffet efter den anden.. - Den irriterende alkoholiker som råber og skriger efter en.. - Mennesker som bader alt for sjældent.. - Folk som piller næse, bøvler eller prutter uden at forsøge idet mindste at skjule det.. Jeg er ikke en hysterisk ryger, men holder fast i jeg har min ret, så længe jeg tager så meget hensyn til andre som muligt ..
Jeg tvivler på, at rygerne selv er klar over, hvor meget og hvor grimt deres røg lugter. Så ville de måske blive lidt pinlige berørte. Men jeg tror simpelthen, at rygning svækker både lugtesans og smagssans så meget, at man ikke selv kan lugte den fæle sure lugt! Så det er nødvendigvis ikke et spørgsmål om mangel på pli, når folk står og oser i nærheden af andre mennesker. Og selvom det er udendørs, så generer det faktisk andre mennesker. Jeg har lige været en tur i København - bortset fra togturen har jeg opholdt mig udendørs hele tiden. Men alligevel fik jeg så meget røg, at jeg begyndte at små-hoste (har astma) og var nødt til at gå i bad, da jeg kom hjem.
Været stoppet med rygning, men begyndte igen, så derfor ved jeg godt, som ryger, hvor grimt det lugter. Så det er noget pjat, at skrive at vi ikke ved det.
at de ved det.. Så kan man i det mindste forklare deres ekstremt egoistiske opførsel med manglende viden og ikke rendyrket egoisme.. Jeg har oplevet en egoisme fra rygere som jeg ikke har oplevet fra i øvrigt almindelige velfungerende mennesker.. Når nogen nævner personen der for sjældent går i bad eller alkoholikeren så tænker jeg at det jo ofte er personer som er ramt på anden vis også.. De er socialt, fysisk og mentalt marginaliserede der ofte kæmper med enten misbrug (i sagens natur) og/eller psykiske lidelser.. Rygerne derimod er oftest HELT almindelige mennesker med en ganske almindelig tilværelse og i al almindelighed ikek at regne for nævneværdigt dumme (andet end det komplet tåbelige i at være hoppet på DEN limpind).. Eksempel 1, blæsende, regnfuld dag ved busskuret - alle står og venter på bussen uden for da der inde i læ sidder en og ryger. Eksempel 2, mine tidligere overboer måtte ikke ryge i deres fremlejede lejlighed, jamen så går vi da bare ud i opgangen hvor ALLE andre kan få glæde af det.. Eksempel 3, Rygere maser og skubber for at komme først af flyet, de har jo været uden smøger i HELE 3 timer.. Eksempel 4, "tak for den" tænker man når man passerer en ryger der vælger at puste røgen lige ud i hovedet på en tilfældig.. Rækken er endeløs - og eksemplerne er bare fra de sidste 2 uger.. I øvrigt bliver jeg også dybt provokeret af overvægtige men de skader mig i det mindste ikke direkte med deres madforbrug - i modsætning til rygerne der udsætter mig for en konkret fare hver gang
Hvor er det dog en grufuld verden vi lever i, med alle de ONDE rygere. Hold dog op mand.
Snepony : I København tror jeg nu mere at det har været bilos og anden forurening end rygerne som har generet dine lunger. Selv en ryger, som bor på landet, kan lugte bilos og dvrs. når man kommer til københavn. Så at give rygerne skylden, for det, synes jeg lige er at puste den lige lovligt op. 
.. tror da vist jeg må være så heldig kun at have mødt de flinke rygere .. For har da aldrig mødt en der bevidst jagtede folk, og pustede røg i hovedet på dem, bare for at være til ulempe/genere! - Vil lige sige jeg ikke er pinlig berørt over lugten af mine smøger, er mere pinelig over at folk kan være så sippet!
Undskyld mig men magen til snerpede mennesker skal man da godt nok lede længe efter  Jo det er ikke alle rygere, der er lige hensynsfulde. og ja de burde tage hensyn, men undskyld mig - det burde alkoholikeren da osse. H*n kan da virkelig få en hel bus til at lugte eller den meget overvægtige dame med sveden piblende ned af ansigt og ryg  Og jer der siger at hestelugt ikke lugter så grimt som røg - har i spurgt de mennesker der evt. går bagved jer, når I har hestetøj på?? jeg kender en del som til hver en tid vil vælge røgen frem for hetelugten - og det er vel og mærke ikke rygere. Jeg synes simpelthen, at alle de forbud osv er gået over gevind. Ja rygning er skadeligt - det er fedme, alkoholisme osv. også Men lad os endelig forbyde rygning i det offentlige rum - så kan politiet få endnu mere at lave, når de skal håndhæve loven - de har jo vist, at de har en masse ressourcer til at håndhæve hundeloven 
Nu når vi er færdige med at jage rygerne, hvem skal vi så kaste os over? Det er forskellige hvad der generer folk, jeg har askebægere i mit hjem, til gæster der ryger. Godt nok kommer der til at lugte, men der kan da luftes ud. Selv kan jeg ikke klare lugten af cigarer, de får mit luftrør til at snørre sig sammen, så jeg flytter mig, hvis jeg møder en cigar, jeg kigger ikke skævt til den der ryger cigaren. Nogle parfumer synes jeg lugter fælt af hankatte urin, jeg tror næppe de piger der bruger parfumen, synes de lugter fælt af @!#$ og så flytter jeg mig igen. Hvidløg, sved mm kan også give mig kvalme. Det hele er et spørgsmål om at være en smule tolerant over for andre, acceptere at nogle ryger, andre lugter af urin, sved, gammel eller af hvidløg. Vi kan og skal ikke lave regler for alt og skal ikke. Jeg har selv meget svært ved at se, at kraftig overvægtige fylder vognen med kage og slik, vælter oseaner af mad ned, ved en bager, iskiosk, pølsevogn osv... de dør af det og det koster bunker af penge for samfundet også en del mere end rygerne. Men igen, jeg holder min mund, det er deres valg at overspise.
Hvor ved du fra at det koster mere end rygerne??? Hvordan regner man det så ud hvis en person der bliver syg er både ryger OG overvægtig?? Det er jo ofte de samme lidelser der følger med.. Ud fra rygernes reaktion at dømme så må man godt nok sige at nogen føler sig overordentlig trådt over tæerne - men det er selvfølgelig heller ikke så fedt at få at vide at man er indhaver af en ulækker vane der er til direkte gene OG sundhedsfare for andre mennesker - foruden at den koster en masse penge.. Og så har jeg lige et spørgsmål som jeg håber rygerne vil svare på.. Hvad er det der gør at rygere er fuldstændig berettigede til at smide deres skodder overalt hvor det passer dem?? Jeg kan være fuldstændig måløs når jeg ser en ryger lige smide skoddet inden vedkommende står på bussen.. Der ligger meget skidt overalt men cigaretskodder må helt afgjort være det skrald der ligger mest af..
det er et begreb man ikke så ofte støder på i dagens danmark længere. Enten er det rygerne der får på hattepullen for at lugte, de fede for at fylde osv. osv. Selvfølgelig er det ikke i orden at blæse røg i hovedet på andre... Og selvfølgelig skal man ikke pådutte andre sine (dårlige) vaner... men når det så er sagt, hvor må vi der nyder en cigaret være, når folk endda begynder at brokke sig over at vi ryger på vores egen matrikel? TS hvis du kom og bad mig slukke min cigaret i min egen have, så ville du dælen drøne mig få at vide hvor havelågen var og hvor hurtigt du kunne blive sendt ud af den.... Se DET er uhøfligt, først at jage folk ud af det offentlige rum, men så dernæst at kommentere det når vedkommende befinder sig på sit eget matrikelnummer.... Jeg tager selv utroligt meget hensyn til mennesker omkring mig, og går gerne af vejen for at ryge - stiller mig mod vinden mv. JEg ryger ikke i andres hjem, men mindre jeg har fået lov, og jeg går gladeligt uden for. skulle jeg tage bussen ville jeg også gå af vejen hvis trangen til nikotin skulle melde sig OG jeg kunne aldrig finde på at mase mi vej ud af en flyver for at få min smøg..... SÅ - vi skal tage mest muligt hensyn til ikke rygere, men vi skal dæleme ikke finde os i at blive dikteret i vores eget hjem... jeg er virkelig rystet!
Jamen jeg er da ligeglad med om folk ryger på egen matrikel - det må de da gøre alt hvad de vil.. Men kunne de så ikke holde røgen, lugten, de skadelige partikler osv inde hos dem selv.. Næ, det kan de ikke så selvom de befinder sig på egen matrikel så kan røgen STADIGVÆK genere.. Synes det er et glimrende forslag de har gang i på Island.. Cigaretter skal købes på apoteket - på recept..
jeg sidder i skrivende stund og ryger.. og jeg er rystet over jer stakkels mennesker jeg generer lige nu, i har det virkelig hårdt, so sorry to say, men hold op hvor har i også stødt på en flok uheldige ygere.. hvad med dem der faktisk tager hensyn? dem ligger i vel ikke mærke til? nej lad os skære alle over en kam og gøre os til kriminelle
Det var dog utroligt at der bliver ved med at ske! Faktisk kan jeg ikke forstå hvorfor det ikke bliver forbudt når der er så mange (bl.a her på siden og blandet hestejere osv.) der tydeligevis er imod.
Føj for helvede!   den stakkels pony! Jeg fatter ikke man kan være så syg i sit hoved, at man kan lade det gå ud over uskyldige væsner! Jeg har langt bedre straffe i tankerne end bøde og fængsel, men de egner sig vidst ikke til et demokratisk samfund...
Hvordan kan det   være dyrmishandling, når fx Tulle har indre læssioner....???? Jeg fatter ikke at det ikke er ulovligt her i DK!! -Men hvorfor er der så fx heste, som efterfølgende bliver bagskrække og ikke vil have at man går bagom dem eller røre dem bagpå...?? -Er det ikke at kunne bevise, at der er sket en overlast??!!?? Det eneste man kan gøre her i DK, er at sigte dem for overtrædelse af privat ejendomret... Min dybeste medfølelse til Tulle og de andre, som er blevet udsat for dette vanvid!! -Jeg håber Virkelig at de kommer sig 100% allesammen!!! (sikke et tillidsbrud, det er næsten ikke til at bære) MVH Jeannett
Så er det nu, det er nu, det er nu!!! Vi skal endelig høste...og det bliver en go høst!! Mine 4 heste står hos mine dejlige forældre og nu kommer der endelig strøelse til vinteren - NU kan den bare komme! 15 mand er klar til at hjælpe mig kl 15 når vi starter...2 naboer er dukket op med traktor og vogn... Hvor er det bare fantastisk at bo på landet med så mange dejlige naboer...IIIH hvor jeg elsker vores lille plet i Søften ved Århus..Det mest fantastiske sted med de dejligste venner og naboer... Og så er vejret jo bare helt perfekt!! Høsten bliver sluttet af med pizza som vi plejer  Håber i andre får en lige så dejlig dag som mig...glædelig tirsdag!
åårh ja   Det er bare så skønt med høst.. Udenfor mit vindue er kornet høstet, halmen presset og køet hjem. Markerne er pløjet, tromlet og sået  Og så har jeg 25 økologiske kalve i baghaven nærmest lige uden for vinduet  -Fik jeg sagt jeg glæder mig til og starte på mit nye arbejde som fodermester 
På Lolland skal vi vist være heldige for at noget der ligner hele høsten skal komme i hus - vi kan godt forvente at godt halm er noget der skal kigges i vejviseren efter medmindre man kan finde en bonde der har halm fra sidste år... 
to dage på at høste vores forsøg.. Da vi havde høstet to parceller i det sidste forsøg, åd vores lille mejetærsker en akshæver  Det bragede igennem maskinen og vi var helt sikre på at så var den færdig med at høste for i år.. Men næ nej, den havde bare spyttet den stakkels akshæver ud i meget sammenbøjet tilstand og så høstede den ellers lystigt videre.. Men mange af vores landmænd er langt fra færdige med høsten..
.... så vidt jeg kan se 23 år?? Det vil sige at du er mere en myndig og derfor har dine forældre heller ikke noget at skulle blande sig i hvis du ønsker at se din søster, dog kan de sætte sig til modværge hvis du ønsker at det skal være i deres hus. Men altså, hvorfor ikke bare tage kontakt til denne søster selv det er du i din fulde ret til.
Det lyder til du gerne må se din søster, men problemet mere er at bringe hende??
Hmm. Kender du ingen du kan låne en bil af? Nu ved jeg ikke hvor langt væk din søster bor, men kender du ingen hjertenskære mennesker som du må låne bil af gratis? evt. dine svigerforældre, veninder, kolleger eller lign??   Tror desværre ikke der findes nogen hjælp til dig og din søster fra det offentlige med mindre der er beviser for at din søster ikke trives hos dine forældre. 
Kan godt se det er surt det hele så. Mit råd er at du får styr på flytningen først, og når du ikke længere har den anden husleje, har i vel automatisk flere penge om måneden.   Dette kan betyde i sikkert kan lease en bil for nogle dage. Måske fra fredag til søndag. 
jeg har fundet to ungheste der ikke er tilreddet er jeg blevet rigtig lun på.. og vil jeg ikke stå og være bange for at skulle miste en til om kort tid så jeg vil have dem gennem røntgen.. men er det dumt? de er pænt billige men jeg søger jo en ven og en jeg kunne have 20år  Ville i gøre det? eller var der andet i ville gøre? den hest jeg vælger vil jeg selvfølgelig have forsikret
.. at få Baloo røngtenfotograferet i benene selv om han ikke var en dyr hest. Det gjorde jeg fordi sælger ikke vidste noget om hans fortid - og fordi MIN fortid inkluderede mere end to års kamp mod benproblemer. Så jeg ville sikre mig så meget som jeg nu kunne, og billederne gav mig en form for tryghed. (og så synes jeg altså at et par 1000 kr i forbindelse med handlen er en dråbe i havet i forbindelse med at eje en hest. Det er ikke DER jeg vil spare...)
det er det jeg gjorder   og jeg ville gøre det igen! han er min drømmehest og gode følgesvend  så ja det syntes jeg du skulle gøre, så længe du bare har gjort dig nogle tanker om trænning og alt det der følger med at købe en så ung hest 
røntgen er en god ide! det ville jeg i hvert gøre 
Karina og Ann Helene, I får lige dem her          Som jeg startede med, at skrive, så er det "offentlige rum" desværre ikke så offentligt mere, og de indlæg der senere er kommet her fra ikke-rygere bekræfter mig bestemt i, at jeg har ret. Rummelighed og tolerance er som et par andre skriver ikke noget, som man i dagens Danmar gør så meget i, og hvor er det dog skammeligt. Der bliver skrevet, at rygere er egoistiske, men er det i bund og grund måske ikke ikke-rygerne, hvis nu vi skal generalisere, som en del gør i denne debat?
MaggieMay Nu ved jeg ikke om du er overvægtig og til flødekager, siden du tager på vej over mit indlæg. Jeg skrev om at lave plads til alle, uanset om folk ryger, overspiser, lugter eller andet. Du kan finde alle tal på Danmarks statistik, jeg skriver ikke bare noget. Den smule partikler man får ved passiv rygning er ikke målbare, når du ikke arbejder på et værtshus hvor der ryges fast. At du passerer en ryger på gaden, eller en smule røg blæser over fra naboens have, kan aldrig måles i dine lunger, men det kan udstødningen fra din bil til gengæld. Men folk er blevet fanatiske og jeg synes faktisk de er værre end storrygere. Tjaa i nogle tilfælde bliver fanatisme farligt for andre.
Hold op hvor er jeg træt af at nogle mennesker skærer alle over én kam og kalder alle rygere egoister. Hvor snæversynet kan man være? Vi er faktisk nogle rygere der tager hensyn, men hvis man selvfølgelig måske har set sig sure på rygere, så er det da nemmere at generalisere, det er da klart  Ja, røg generer og rygning fører mange følgesygdomme med sig. Jeg - som ryger - er udemærket klar over hvad jeg udsætter mig selv for, hvordan jeg lugter osv osv, men sjovt nok ryger jeg stadigvæk. Ikke fordi jeg er egoist, kunne aldrig finde på at lade andre lide pga. min last. Og dem der siger at parfumestank osv ikke skader - tro om igen. Jeg har parfumeallergi i sådan en slem grad at hvis mennesker der har taget bad i parfume passerer mig, slår jeg voldsomt ud, bliver svimmel og får ondt i hovedet. I slemme tilfælde får jeg svært ved at få vejret, jeg hæver simpelthen op i halsen. Ved normal dosering af parfume får jeg bare hovedpine, men jeg kan på ingen måde tåle det!
.. er egoistiske og tænker ikke på, hvor mange mennesker de generer med deres cigaretter.. MEN det er skisme ikke alle.. Vi (ryger ikke længere) er faktisk nogen, som altid har forsøgt at tage så meget hensyn som muligt til de mennesker omkring os, som ikke ryger.. Der skal tages hensyn til de mennesker, som ikke ryger, hvis man selv har valgt at ryge, men jeg synes dælme, at det er folks eget valg, om de har lyst til at ryge - enkelte mennesker burde prøve at ryge en smøg, så de måske kan slappe en smule af! 
Jeg er ryger og jeg ved udmærket godt hvor fælt det lugter. Jeg ryger kun på min terasse ( bor i hus med langt til naboer - så det burde kun genere mig selv ) men kan virkelig rynke på næsen når jeg får lugtet til noget tøj efter fx. en fest hvor der måtte ryges. I det daglige tænker jeg ikke så meget over det .... Jeg er eneste ryger på mit arbejde og går selvfølgelig altid udenfor. Jeg ved at det hænger i mit tøj alligevel, men sådan er det. Når jeg ryger offentlige steder, passer jeg på med ikke at stå og blæse røgen ind i hovedet på andre, det bryder jeg mig ikke selv om - selvom jeg er ryger. Jeg tror at den nye rygepolitik har gjort at vi i dag ser mange flere rygere offentlige steder. Før røg vi hjemme og på arbejdet men nu skal vi udenfor, og det gør selvfølgelig at vi er mere til skue og gene end tidligere. Selvfølgelig røg vi også udendøre før, men måske var det ikke så tydeligt som i dag. Problematikken vil altid være her, ligesom mange farer i det forsvar der hedder; Hvad så med de overvægtige osv ... men fakta er at rygning stinker, er usundt, spild af penge osv osv osv. Jeg tror ikke at man skal gøre os rygere så "dumme". Vi ved det godt, men måske føler mange af os af og til at vi bliver udsat for en slags chikane af ikke-rygerne.  For 15-20 år siden var det meget mere "lovligt" at ryge. Jeg kan huske for 35 år siden når mine forældre havde gæster, da havde man simpelthen et fad med cigaretter der gik rundt og der blev oset til den store guldmedalje. Jeg er lykkelig for at det ikke er sådan mere. Jeg nyder faktisk at gå på restaurant og spise uden at folk ryger omkring mig, at gå i biffen uden røg (da jeg var barn måtte man ryge i biografen !!!) og så videre. Jeg kunne ikke drømme om at ryge indendøre hos andre, kan ikke engang finde på at ryge i mit eget hus. Jeg håber at jeg en dag finder styrken til at holde op med at ryge for evigt, for der er mange flere minusser end plusser ved det .... //Dorte
jeg ville rigtig gern være rummelig og tolerant.. Men mit helbred tåler det ikke. Jeg vil rigtig gerne ikke være sippet eller snerpet, men, groft sagt, så jeg vil sku ikke sætte mit helbred på spil for en andens last. Jeg kom hjem fra en flytur her i torsadags, fra Kreta. Vi skulle vente 2 timer i lufthavnen i Kreta inden vi fløj fra Kreta. Der er rygning forbudt i Chania's lufthavn. Flyveturen tog 3 timer og 45 minutter. Ydermere havde vi knap en time i Billund Lufthavn (vente på bagage osv.) - der er ikke rygerum i 'arrivals' i Billund Lufthavn. Alt i alt måtte rygerne på denne flytur, som nok talte en tredjedel af de voksne på flyet, venter i ca. 5½ time med at ryge og jeg skal da lige love for at rygeren ikke nåede udenfor døren i lufthavnen med deres store kuffetter før deres smøg var tændt, de masede sig foran os andre og jeg fik altså en kuffert i nakken og en albue i siden og stod så foran svingdøren så det ikke var muligt at komme forbi fordi de skulle jonglere ders kuffert, håndbagage og ungen på armen samtidig med en smøg og lighter.. Dertil skal så også sige at jeg møder høflige rygere, flere af mine veninder ryger og det generer mig ikke. Men de lugter så heller ikke af røg og holderen god personlig hygiejne. Men på det fly mødte jeg også parfume-misbrugerne. ja undskyld jeg siger det, men uhensynsfulde folk som sad med deres toldfrie indkøbte parfume og sprøjtede sig til inde i vores lille sardindåse. De det var også forfærdeligt. Især når man også er allergisk overfor parfume.. Men det handler jo om at tage hensyn til hinanden. Hvis ikke det var fordi røg gør mig meget syg ville det nok ikke genere mig. Men for at jeg også kan være i det offentlige rum, er rygerne nød til at tage hensyn og jeg synes ikke det er behadeligt at vælge den anden side af en gå gade og gå i en stor bue uden om en ryger, for det synes jeg virkelig er ubehageligt, for rygeren ved da godt at det er pga. røgen. Derfor tror rygeren jo at jeg er en som hader rygere, men det gør jeg jo i realiteten ikke, jeg bliver bare syg af røgen. Jeg har virkelig lyst til at sige til rygeren:   For det har jo ikke noget med personen at gøre, det omhandler røgen som rygeren er ansvarlig for at have skabt. Jeg synes så det er morsomt at alle de hensynsfulde rygere er samlet i dette forum, for jeg møder meget få i Århus og i de andre byer jeg besøger jævnligt. Og Carina, den med at ta en smøg for at slappe lidt af. Ja, det ville jeg komme til for det ville ende med et astmaanfald og en tur i ambulance fordi jeg ville da gå ud som et lys når jeg ikke kan få vejret. Men det ville jo også give en uges ''ferie'' på lungemedicinsk. Så jo, jeg skulle nok blive afslappet  Jeg ville ønske at der kunne være lidt mere humor i denne debat - det trænger den til. Og så er det vigtigt at prøve at se tingen fra hinandens synspunkt, det giver trods alt større forståelse og igennem gensidig forståelse forøges tolerence overfor hinanden.
Jeg er selv ryger og mener selv at jeg tager hensyn, skifter tøj hver dag, går i bad hver dag, ryger aldrig inde for, jeg ryger aldrig midt i en menneske mængde, smider aldrig mine skoder, andre steder ind i skrællespanden, hvordan kan det så være at jeg stadig føler mig som et jagtet vildt, har man ikke andet at gå op i. Der bliver altid talt om at vi ryger er dyre i forhold til sundhedsvæsnet, underligt nok er de flest ryger de første der kommer ud af sengen og bliver udskrevet ???? Vi betaler i dyre domme for vores last. Der er meget underligt at det er blevet så legalt at tale så dårligt om rygerne. Undskyld måtte bare af med et surt opstød.
hvis alle vi her i debatten sad i samme rum .. Nogle af os ville rejse os (i resperkt) og gå udenfor og ryge. Med det samme vi kom ind (lyder det som om) ville nogen falde døde om pga. den my af røg der nu kom med ind.. Har storforståelse for dem med astma, og tager hjertens gerne hensyn til dem .. Men inden man nu halshugger alle ryger, så husk lige på at næste gang bilnøglen drejes er man ikke en skid bedre selv .. Undersøgelser viser at folk boende i midtbyerne (i de størrer byer) har mindst lige så stor chance for at dø af bilos som har passivrygnig.. Synes vi rygere skal jagte folk som ikke sortere deres affald, og dem som kører i størrer biler .. De sviner, og er lige så egoistiske som os rygere .. - Værs'go at slagte mig!
Jeg gør alt hvad jeg kan for at ryge alle de steder man stadig må! I gågaden moser jeg afsted med min tændte smøg rettet ligefrem mod menneskemængden som et svær der holder alle andre på afstand. Jeg lider af socialfobi så smøgen er mit våben mod den onde menneskemængde. Kan jeg komme til at aske i en barnevogn gør jeg gerne det. Røgen sørger jeg selvfølgelig for at puste på tøjet der hænger foran butikkerne. Jeg har altid skodder i lommen - de dufter så dejligt i bussen og jeg kan få alle de gode pladser for mig selv. Mens jeg venter på bussen sørger jeg selvfølgelig for hele tiden at pulse på en smøg, så de fede, de grimme, de lugtende og dem i grimt tøj IKKE sætter sig ved siden af mig på bænken. Herhjemme bliver der også røget godt til. Mest i haven hvor jeg stiller mig på en lille stie og puuuuster den dejlige røg indtil naboen der sidder og griller med familien. Askebæret tømmer jeg i vores fælles hæk. Ryg og rejs Charlotte
Ha ha ha ha ha ha ha ha Charlotte  - Gid du var min nabo, så vi kunne sparer på smøgerne og dele røgen 
Når nu det snart er helt forbudt og vi må smugle smøgerne ind i landet til 200 kr pr. pakke, så må vi lave nogle "rygervillaveje" hvor man har PLIGT til at puste røgen ind over hækken så alle får glæde af den 
Hvad selvfølgelig ikke rart for de mennesker, som lider af astma, allergi osv osv, og Nullergøj det er da også uheldigt, at du har haft sådanne oplevelser i lufthavnen, og ikke føler at der er mange hensynsfulde rygere i de byer, som du besøger. Jeg er dog tilbøjelig til, at tro at du måske ligger mere mærke til alle de, som ikke tager hensyn netop pga din astma m.m. Jeg er da ked af, at blive taget over en kam, og få at vide, at jeg er ryger og dermed et dårligt menneske, som kun tænker på mig selv.
Charlotte og Anne: LOL
Det lyder bare lækkert .. Så døber vi villevejen, for Dødsruten (el. bare Helved) .. Og nu vi er igang, skal vi så ikke brænde vores affald i haven, mens vi drøner rundt i byen i vores store 4x4 trucks ?  - Det kunne bare være sååå lovely 
At der bliver røget udendørs på gaden, ved busstoppestedet, på folks (private) terrasse osv. osv. er ikke det store problem for mig. Står jeg og venter på en bus, sørger jeg bare for at stå, så røgen blæser væk fra mig. Og da jeg alligevel har en elendig lugtesans, kan jeg ikke lugte røgen når jeg er kommet to meter væk, så for mig må man hjertens gerne ryge udenfor. Til gengæld er jeg voldsomt træt af, at havefolk partout skal have minimum et birketræ i deres have   Fæld det l0rt!!   Birketræer udspyer tonsvis af belastende pollen hvert forår, var det ikke for dem, ville jeg stadig kunne spise nødder og gulerødder (allergi overfor birkepollen kan også give allergi overfor fødevarer, bla. nødder og gulerødder) og jeg ville sikkert heller ikke have astma   Frem med motorsaven!!!!! Charlotte og Anne, hvis I har lyst må I gerne have en birk på Jeres rygervillavej "Dødsruten" - vi kan ligeså godt lave den så luftvejsirriterende som muligt 
Gerne   - Siger det til hende i nr. 13 .. Hun skulle være så glad for pollen   ..
et chok dengang jeg stoppede med at ryge. For pokker, hvor ALT bare stank. Jeg smed en dyr læderjakke ud, for den lugtede bare noget så grusomt! Da mine forældre boede sammen - min far er tidligere STORryger med ca 60 smøger om dagen, og min mor er ikke-ryger - stank min mor også bare af røg og indelukkethed, selvom det kun var min far, der røg. Når jeg havde været på besøg hos dem, smed jeg alt tøj direkte i vaskemaskinen og gik i bad. Da vi var små, kunne min far finde på at sidde og ryge ved bordet under aftensmaden, selvom vi andre ikke var færdige med at spise. I dag, hvor jeg selv er mor, kan jeg blive helt harm over min fars ligegyldighed. Husker med gru tilbage på de lange bilture til Jylland med lukkede vinduer og alle de smøger, han røg på turen. Hvis vi brokkede os eller hostede, fik vi skældud. Puha.. Noget, jeg slet ikke kan klare, er f.eks. tandlæger, sygeplejersker, lærere osv., der lugter af røg. Jeg husker selv tydeligt min gamle matematiklærer, der STANK, og man ville nødigt have, at han kom over og hjalp én ved bordet pga hørmen. Da jeg var højgravid og var ude og handle, stod der et ældre ægtepar lige ved siden af min bil og pulsede løs. Jeg fik simpelthen blæst røg lige i hovedet da jeg steg ud af bilen og hostede. "jajajaja, vi ER ude i frisk luft", fik jeg så smidt i hovedet. En anden (og sidste) gang sad jeg og ventede på toget i Køge. Jeg skulle med "grisen" - jeg har vel været 15-16 år gammel. Så kom der en mand hen, satte sig ved siden af mig og begyndte at ryge. Jeg spurgte ham pænt, om han ikke kunne sætte sig på en anden bænk og ryge.. Så svinede han mig til - jeg kunne bare skride, hvis jeg var så sart osv. Så sagde jeg til ham, at jeg håbede han døde af det, og så gik jeg. Kæft, en idiot.
Hmm, den er svær. Nu kender jeg jo ikke grunden til forholdet mellem dig og din mor er som det er, men måske du skulle få dig en snak med din mor - for hun lyder til kun at se tingene fra hendes side.
Er det ikke sådan, at din søster har ret til et vist antal handicap-kørsler på en måned? Jeg har indimellem en spastisk lammet ung mand til kaffe og der kommer han med handicap-bus   , altså sådan en lille minibus med lift og det hele.
dig ville jeg rette henv. il kommunen og høre dem ad- hvis du kan din søsters el mors fulde cpr nr og endda alligevel. Jeg mener nemlig man har samkvemsret som søskende. Det havde jeg i hvert fald reelt da min bror var under 18. Så måske det kunne overraske posititvt. Så forklarer du hele sagen som den reelt er - hvordan din søster og du har det med det, samt alle problemstillinger omkring det hele og sprger om man ik har samkvemsret, samt hvordan med hjælp til kørsel evt. pga alt hendes oppakning ect
Det ved jeg heller ikke, men den unge mand som kommer til kaffe her, der ringer min far og arrangerer kørslen med det hjem han bor på 
Jamen, det vil jeg da prøve at førhøre mig om hvis det skulle komme dertil.. Nu afslutter vi lige flytningen også vil jeg tage kampen op, med at se min elskede søster <3
Er der andre herinde der har prøvet at have betændelse på synsnerven? Jeg oplevede pludselig i fredags at mit syn var sløret på venstre øje... det kom ret hurtigt, og jeg lagde mærke til det mens jeg trak min hest ind fra fold. Troede først det bare være noget i øjet der var generet, så jeg blev ved med at gnide i det, men intet hjalp. Dog var der ikke noget der gjorde ondt. Jeg slog det hen med at det nok var noget forkølelse, men da det ikke var blevet bedre søndag mente min mor altså, at jeg burde ringe til lægen. Igår formiddags kom jeg ned til lægen som akut henviste mig til en øjenlæge. Han kunne konstatere at mit syn var nedsat ca. 90 % på venstre øje, men der var intet at se i øjet. Han sendte mig derfor akut videre til sygehuset, hvor jeg også blev undersøgt på kryds og tværs. Jeg var derinde igen idag og der kunne de endeligt konstatere, at jeg har betændelse på synsnerven. Indenfor en uge skal jeg have scannet hjernen for at se om det har bredt sig til den, eller om der lægger andre ting bag. Er der andre der har prøvet dette? Hvor lang tid gik der før i fik normalt syn igen? Ifølge lægerne kan der gå op til flere måneder før synet er stabiliseret   ... og har i fået varige mén på synet eller andre følgevirkninger?
Hejsa Ja har prøvet det og ja det er rigtig ubehaligt.. Godt du skal scannes så de kan se hvad der sker..  men for nogen år siden fik jeg det også, det viste sig desværre at jeg havde udviklet sklerose, det er godt de har valgt at scanne dig. Mit syn er vendt helt tilbage men kan godt føle hvis jeg er meget træt at der ligesom er en lille sort plet i synsfeltet.. mener jeg havde betændelsen i et par måneder... Ønsker dig alt held, håber du snart bliver scannet så du kan få mere at vide.
Hej Mette Tusind tak for dit svar. Jeg er godt klar over at der er risiko for sklerose, så jeg er også glad for at jeg bliver scannet, og at jeg kommer til så hurtigt. Så må jeg tage resultatet som det kommer. Må jeg spørge hvordan du mærker sklerosen? Hvordan og hvor hurtigt har det udviklet sig, siden du fik problemerne med øjet?
Hej igen. Som skrevet før startede det med øjene, og fik som dig en akut tid ved øjenlægen, fik af vide af øjenlægen at han ikke kunne se noget, så min egen læge mente jeg var stresset. Et halv års tid efter begyndte mine ben og fødder at sove og en nat vågnede jeg ved at jeg var MEGET svimmel og kunne ikke stå på mine ben, fik stadig den besked at jeg var stresset, blev dog undersøgt for bl.a diæbetis og vitamin mangel.. men heller ikke det viste noget, jeg blev akut henvist til sygehuset og fik fortaget en rygmarvsprøv, der var betændelse i rymarvsvæsken, som også viser sig ved sklerose... Jeg blev så indlagt og blev scannet og jeg havde 2 sortepletter (arvvæv)en i hjernen og en i nakken og de konstartede efter nogen andre undersøgelser bl.a af nervebanerne at det var sklerose.. Jeg fik efterfølgene en masse attakter, kunne ikke holde på vandet, hele min krop sov.. Jeg kom på medicin som jeg tager en gang i ugen og 7 9 13 har jeg ikke mærket noget til det i et årstid nu andet end jeg kan føle mig træt hvis jeg har meget at se til. Ja der er ikke andet for som du skriver at du må tage den derfra og HUSK hvis det viser sig at det er sklerose er der RIGTIG mange former sklerose.. min første tanke var kørestol men langt fra sådan de fleste ender, som min sygeplejeske sagde til mig at dem der sidder i kørestol er ikke fordi de ikke kan gå men fordi de hurtige bliver trætte. Du må endelig sige til hvis du har nogen spørgsmål, håber du vil holde os opdateret her på HN
Ja, har det faktisk i øjeblikket, og det har stået på siden maj måned i år .. Øjenlægen har vuderet at mit syn på højre øje er nedsat 50% for tiden .. Er også blevet tjekket på kryds og tværs, men lægerne kan ikke finde noget galt .. Har konstant hovpine, og sover elendigt der af .. Men lægerne er optimistiske og mener at det går væk af sig selv igen ... Ja tak, MEN HVORNÅR! Så kender det udemærket ..
Jeg har synsnervebetændelse. Fik det i midt 90´erne og mistede 80% af mit syn på venstre øje. Det startede også ret hurtigt for mig. Fik kraftig smerte en nat og næste dag var synet væk. Jeg blev akut sendt på Glostrup hospital for jeg fik taget et utal af prøver osv, fordi det dengang var en meget sjælden sygdom. Jeg er blevet scannet og fik taget mange rygmarvsprøver. Dengang var man ikke klar over at det havde en sammenhæng med Sclerose, så jeg er sidenhen testet hos min læge, men har ikke tegn på sclerose. Desværre for mig, har jeg kun fået 40% af mit syn tilbage, og jeg har derfor 60% nedsat syn idag. Men jeg er vant til det og lægger faktisk ikke mærke til det. ¨Jeg håber for dig at du får dit syn tilbage, jeg fik det ikke, men har lært at leve med det, og har ikke noget problem med det idag fordi jeg har lært at acceptere det. Kh mette
Jeg er helt sikkert til flødekager men hvis du kigger diverse tråde om overvægt igennem så vil du nok opdage at jeg ikke bare har fuldstændig styr på min vægt - jeg er også en af dem der virkelig får på puklen for ikke at være åh så forstående.. Hvis rygerne fra starten havde været mere hensynsfulde og ikke holdt på deres RET til at ryge hvor de ville så var de såmænd nok heller ikke endt med at blive så forfulgte (??!! fnis) Det offentlige rum er offentligt og der skal man kunne færdes UDEN at blive forpestet af andres uvaner..
Sikke en livlig debat - og tonen (med visse undtagelser) er endda holdt rigtig pæn, selvom det er et meget kontroversielt emne. Jeg synes det er pudsigt, som nogen sidestiller røg med ildelugtende mennesker - og ja, rygere sammenlignes endda med overvægtige, som åbenbart også provokerer nogen, når de indtager usund mad i det offentlige rum? Et menneske, der lugter dårligt - det være sig parfume, manglende bad eller lignende - gør det ikke bevidst, på samme måde som en ryger. En, der ikke bader, har et problem og ved formentlig ikke selv, hvor meget han/hun stinker, en med parfume gør det i bedste mening. De to ting kan altså   sammenlignes med en ryger i min verden - én som tænder en cigaret og begynder at ryge. Jeg kan forstå på tråden noget, jeg selv havde glemt - nemlig at mange rygere har mistet en væsentlig del af deres lugetsans og de derfor ikke ved, hvor grusom lugten er. Det vil jeg huske på. Hvad angår rygning på ens egen matrikel - Ja, der går jeg altså ind for at almennyttige boliger (hvor man bor meget tæt) bliver delt op i ryger/ikke-ryger afdelinger. Her tænker jeg ikke apartheid - det ville jo være lige så stor en fordel for rygerne, som ikke rygerne - hvem skulle blive stødt? Det ville jo ikke være sådan, at rygerne fik de små, grimme lejligheder, som ligger lige op til motorvejen! Jeg bor i almennyttigt og naboens og underboens røg generer mig umådeligt, det indrømmer jeg gerne. Naboen ryger udenfor, det flyver op i min lejlighed. Min underbo ryger indenfor, og når han åbner døren, kommer det op i min lejlighed. Det er simpelthen bare ulækkert! Jeg har også astma, men det er ikke det, som generer mig - det er den ulækre lugt, som jeg ikke kan slippe for i min egen lejlighed! På mit arbejde ryger de hele dagen, det klarer jeg - men at der så også lugter i min lejlighed... det er sgu så ærgerligt! Jeg ser derfor at ryger og ikkeryger afdelinger løser et stort problem for begge lejre - det vil være til glæde for alle  Jeg kan også se på tråden her, at der er mange hensynsfulde rygere: TAK til jer  Der er bare stadig mange, som uden at tage hensyn, tænder cigaretten midt i en flok mennesker - til en Dizzy Mizz Lizzy koncert havde jeg nær mistet håret, fordi en ung pige stod og svingede med en cigaret! Tit oplever jeg en ryger, som sætter sig på bænken ved siden af mig, og begynder at pulse og puste røgen liiige ind i mit hoved. En egoist, som midt i en stor flok, som venter på en bus, begynder at ryge.  Det mener jeg er direkte hensynsløst - og dem er der altså   af! Det var især dem, der startede min undren. Til sidst vil jeg lige understrege, at jeg ikke generer og sviner rygere til. Jeg lukker mine vinduer, når de åbner deres, overhaler dem på fortovet, så de ikke kan ryge mig i hovedet og flytter mig fra dem, når de ryger ved bussen. Jeg undgår dem bare diskret, og det er de nok ret ligeglade med. Heidi Heidi
------------------------------------ ---------------------- Åh hvor ER det dog rigtigt skrevet!!!BRAVO - BRAVO  Dit indlæg rammer simpelthen "hovedet på sømmet". Hvor er det dog rigtigt. Ikkerygere har aldrig været mere fanatiske end nu. At kunne lugte røgen fra naboens have når der ryges   Ej - hold NU op! - DET er sgu hysteri der vil noget. Sådanne udsagn er med til at rygere´syntes hetzen er blevet FOR styg. Tag dog en dyb indånding og lugt til dig selv - og fortæl mig så at du stadigvæk kun lugter røgen fra naboen der står og ryger i sin have.  Frederven
jeg har ikke læst det hele, men må give nogen ret.. ja, rygning lugter, og ja det er ikke charmerende. jeg er ryger og kan godt se det... jeg er selv meget hensynsfuld, men står jeg et sted og ryger, hvor der ellers ikke er noget, og en ikke-ryger stiller sig i vindretningen lige ved siden af mig... ja så er det sku ikke min skyld, om så de har astmatisk bronkitis eller seriøtis hysteritis!!!! jeg har en veninde som førhen var fuldkomme hysterisk, og havde jeg røget om morgenen, og kom om til hende klokken 10 om aftenen og havde været i bad og børstet tænder (nej det tager ikke det hele men hvor skarp er man lige?) så lavede hun brækbevægelser og åbnede ALLE vinduer i huset... det er hun dog holdt op med.. hun indså at hun ikke kunne lugte noget... hun siger sågar selv at hun ikke fatter at jeg holdt hendes hysteri ud! og helt ærligt.. at begynde på at folk ikke må ryge udenfor... jøsses maren!!! jeg synes også hetzen er for voldsom.. jeg mener ikke at det er min ret at stå og ryge folk op i hovedet.. men som jeg sagde før er det på det bestemteste heller ikke min skyld at de stiller sig tæt på mig! jeg gemmer IKKE at jeg ryger når jeg venter på bussen... jeg stiller mig ikke tæt på nogen, men jeg tænker heller ikke "hæ hæ hæ!" og puster folk ind i hovedet når de kommer gående!
hold da op en hønsegård i ikke rygere tør i overhopvedet at gå udenfor jeg ryger med hensyntagen men ryge ska jeg sku    og gider ikke at blive nedstirret som er jeg en glubsk kamphund der er klatr til at andgribe med min orange ryge pind så fald ned i hysteriske hystader og godt jeg ikk er nabo til en der er ved at dø over naboen ryger i haven
Tror ikke de selv er klar over det.. Tænk på hvor smadrede deres lugte- og smagssans er  Jeg har da hørt om flere, som er stoppet med at ryge, og lige pludselig synes de også det er mega klamt! De har simpelthen bare ikke kunnet lugte det før.. Så når de brokker sig over rygning i det offentlige, den kvalme man får af gammel sur røg-lugt osv, så smiler jeg bare og siger "det var jo det jeg sagde!"  Så på den måde kan man vel ikke bebrejde dem det med stanken. De kan simpelthen ikke lugte hvor slemt det er  Og synes det er noget fis at sige som ryger, at ikke-rygere er sippede og overdriver. I har INGEN anelse om hvor klamt i lugter  Jeres ånde, hår, tøj, gardiner, ja hele jeres hus   i kan selvfølgeligikke gøre for, at i ikke har nogen lugtesans længere, men så klap selv lige hesten   som en anden person her sagde, så er det forskelligt hvor gode ens sanser er, nogle kan lugte det bedre end andre  Så bare fordi DU ikke synes det er slemt, kan det godt være andre synes det  Peace!
Må man som "ikke-ryger" gerne bo der Charlotte? Kan der gives dispensation for os ikke-rygere som er fyldt til randen af den moderne nedgørelse af rygere der finder sted? Vil 10 gange hellere bo side om side med jer rygere, få en sludder over hækken, drikke kaffe sammen og nyde go naboskab IMENS i ryger end at tage del i denne ensretning af samfundet der finder sted.
kb ?pumpkin?: ja det kan du sagtens sige, hvis du ikke har astma   læg mærke til, at mange i denne tråd er utilfredse med nogle rygere, netop fordi de har astma. Men jeg må indrømme jeg bliver irriteret over nogle af indlæggene er fra rygere, der kalder folk for hystader og siger vi overdriver og er sippede. Som sagt i mit tidligere indlæg, så har i INGEN idé om hvor klamt i stinker!   fordi i har smadret jeres lugtesans. Så synes slet ikke i kan tillade jer at sige, at vi skal falde ned. I ved jo ikke hvordan det lugter for os andre   Prøv at holde op med at ryge, så skal i bare få at se (eller lugte?) Og som sagt, ikke alles sanser er ens   nogle ER bare mere følsomme end andre, og det kan de rent faktisk ikke gøre for. Det med at man kan lugte røg gennem væggen er ikke løgn, min nabo ryger (bor på kollegieværelse) og jeg kan sagtens lugte det gennem væggen. Når det er sagt mener jeg ikke, at der skal ske et total-forbud mod rygning   jeg synes bare at NOGLE rygere skulle tage ved lære af de MEGET søde og hensynsfylde rygere, som vi har nogle af i denne tråd også   mange tak til jer. Jeg forpester jo heller ikke det offentlige rum med min musik (metal), fordi jeg ved at mange mennesker ikke bryder sig om den slags musik   så vi kan alle vise lidt hensyn 
du må leje et værelse ved mig   - Men betalingen skal være i cigaretter! Sophie: Min lugtesans har sq ikke total smadret, på trods af jeg har røget i snart 10 år .. Jeg kan godt lugte røgen, og kan stadig smage alt mit mad!
Bede om en hestejendom for enden af den vej  Det bliver da værre og værre det her. Vi ER nogle rygere, som ER hensynsfulde. Vi ER nogle rygere, som HAR været stoppet, og derfor ved hvordan det lugter. Jeg er ansat på en psykiatrisk afdeling, hvor 70% af patienterne ryger, tro mig, det stank så minderligt før der blev forbud mod indendørs rygning, og jeg kunne lugte det, selvom jeg var ryger. Stadigvæk kan jeg lugte det, når jeg går ind på det kontor, hvor der var rygerum før, og det er altså efterhånden 2½-3 år siden. Det kan man da ikke kalde for en dårlig lugtesans. Jeg VED det stinker, at det er usundt osv osv osv, men jeg nyder hver eneste smøg, og jeg stopper først, når jeg selv har lyst. Ikke fordi nogle er sure på mig, selv om jeg er hensynsfuld, og går af vejen.
Jeg synes altid disse debatter er voldsomt underholdende (og lige en disclaimer: nej, jeg finder det ikke underholdende at nogle er generede af røg, lider af astma osv!!). Men jeg synes det er sjovt som rygerne bliver beskrevet som et samlet folkefærd, en særlig race, uden synderligt flatterende manerer. Jeg kender en del rygere. Nogle er gode til at tage hensyn og lugter ikke, mens andre blæser røgen i hovedet på alt og alle og stinker af sure skodder. Deres ryger-adfærd har ikke en dyt at gøre med at de ryger, men siger derimod noget om deres personlighed. Ham der blæser røgen på alt og alle er samme person som smækker døren i for næsen af én, maser sig foran i buskøen og afbryder samtaler for at komme med sine egne meninger først. Hende der tager hensyn er samme person som sidder i ens sofa og lytter når man har problemer, som hjælper til når man skal flytte osv. Ubehøvlede personer er ubehøvlede lige meget om de ryger eller ej, og de forpester vores færden med negativitet, stupiditet og - nogen gange- røg 
Tak Mette   Den (snart) udryddede dyreart, rygeren, takker for din opbakning 
Du er da et charmerende væsen, når du kalder rygere for klamme   Gud nåde og trøste den, som tør kalde hestetøser for klamme - de skal bare døøøøøøøøø   men rygere må gerne være det 
Jeg vil gerne lige understrege, at jeg ikke mener at rygning skal forbydes i det offentlige rum   Vi har allerede overvågningskameraer og politi. Hvis vi også får love om, at man ikke må ryge på åben gade, må man nok snart heller ikke drikke, spise - ja, jeg ser sådan et science fiction samfund for mig, hvor alle har samme frisure, samme tøj... nej tak. For min skyld må rygere hjertens gerne ryge hvorend de vil i det offentlige rum. På gaden i fortovet, ved stationen. Jeg ved at rygere er mange forskellige typer - og at sige " " er lige så unuanceret, som at sige " " eller " !". Min undren opstod blot, da jeg alt for tit oplever, at én ryger tænder en cigaret midt i en flok mennesker på en blæsevejrsdag og så må de andre flytte sig - det kan provokere mig og så undrede jeg mig over, om rygeren mon selv var klar over, hvor fæl en lugt han/hun virkelig producerer mig sin smøg?! ... men måske provokeres jeg nemt. Jeg synes også at folk hører for høj musik i deres høretelefoner, uden at tænke på deres teknorytmer breder sig i en radius af 2 meter fra dem. Forstår de ikke det larmer? Synes også psykopater i togene, som går og hamrer deres knytnæver i sæderne, skulle forsvinde. Snak i stillezoner. ... Det er sgu nok mig, der skal have min helt egen ville for enden af en vej og nægtes adgang til det offentlige rum    Ej, spøg til side - jeg har ikke nogen problemer med at færdes i Hovedstaden til dagligt - jeg nyder det faktisk   Jeg håber bare at rygere vil være klar over, at deres røg oprigtigt generer os og at det ikke er rygerne som person, vi ikke-rygere har noget i mod. Det er ingen hetz, det er et spørgsmål om at tage hensyn. Jeg sørger altid for at være ren, at min musik ikke generer, at jeg rykker mig, så der er plads på sædet - jeg tager hensyn og prøver at være til så mindst gene så muligt. Det håber jeg også rygerne vil gøre, ved at tænke over, hvor de blæser deres røg hen. Nemlig. Heidi 
siffeline: jeg mente ikke at rygere var klamme, bare at i lugtede klamt   hvis jeg har skrevet andet er det en fejl, og så beklager jeg  Og jeg får da også tit at vide, at min heste-lugt er klam?   men det flipper jeg da ikke ud over, altså herre gud, tag det lige roligt? Desuden tror jeg bare at det er så svært at forstår for os andre, hvorfor i gør det.. Jeg tror faktisk det er derfor, at der er denne "heksejagt". Man er jo fx ikke lige så meget efter folk, der kører i biler, selvom de forurener osv. Tror måske en forklaring kunne være, at de fleste godt kan forstå, at det er nødvendigt med en bil. Fx til at køre på arbejde, hente ungerne fra sport osv, hvis det nu er langt væk  Så jeg tror faktisk i føler jer jagtet fordi folk simpelthen bare ikke kan forstå HVORFOR i skal ryge. Man kan godt se pointen i en bil, men ikke i en cigaret, den gør jo ikke noget vildt nyttigt. Og det er ikke for at lægge op til at i skal remse op, hvorfor i ryger. Jeg har hørt de fleste grunde, fx at man stresser af, det smager godt osv. Det var mere for at komme med et bud på, hvorfor jeg tror i er "ekstra jagtede"  Tager jeg fejl? Eller kunne det måske være grunden?
Jeg tror så omvendt at rygerne bliver kamptrætte af at skulle forklare HVORFOR de ryger   . Hvis en ryger kan formå at ryge så det ikke generer andre (på egen matrikel, i den rigtige vindretning osv) så er det da stadig træls at skulle svare på "JAMEN HVORFOR??". Rygeren ryger vel fordi h#n kan lide det, og der er vel ikke nogen i dette oplyste samfund der er i tvivl om at det jo ikke ligefrem er sundhedsfremmende. Jeg har endnu tilgode at skulle svare på HVORFOR (???) jeg dog gladeligt mæsker mig i en god plade chokolade   . Jeg kan såmænd godt forstå ikke-rygernes undren (og irritation når de generes), men forstår altså også godt rygernes frustration over at skulle forsvare et personligt valg som vel ikke kommer andre ved (når de ikke generer andre).
kan i svarer på det.... hvad og hvem og hvor betaler kader osv hvis man foreksempel er i trafikken med sin hest og den enten løber fra en på en gåtur eller stiker afaf og man falder af og hesten så løber ud i trafikken og e vt. forvolder skader på biler osv... hvem og hvad er så den ansvarlige? og er der i såfald nogen forsikringer for såvel hesteejer som bilejer som dækker sådanne skader??? kender nogel til disse regler?? på forhånd tak.. ;o)
... hvis din hest foresager skader på andre. Eller rettere det gør din forsikring, som er lovpligtig. Du skal tjekke om din egen ansvarsforsikring (via indboforsikringen) dækker eller om du skal tegne en separat forsikring.
Det er nemlig lige præcis hestens lovpligtige ansvarsforsikring der dækker alle skader som hesten forvolder i trafikken. Min Pony blev ramt af en bil i december sidste år, og der dækkede netop ansvarsforsikringen skaderne på bilen. Du er som hestens ejer objektivt ansvarlig for de skader hesten laver i trafikken og bilisten skal virkelig handle groft uagtsomt før der kan blive tale om den mindste nedsættelse i erstatningen.
her dækker landbrugsforsikringen på hestene hvis de løber ud på vejen og forvolder skader osv... men hvad så med hende der har opstaldet hest her hos os, hun skal vel selv tegne en ansvarsforsikring på sin hest da en jo ikke ejes af os? jeg ringer til forsikringen på huset og gardere mig helt ind imorgen smil
Kære HN'ere Jeg har et spørgsmål, til alle jer, der har eller har haft problemer med at køre bil - eller har forståelse for situationen. Jeg kan ikke lide at køre bil - er faktisk bange for det. I dag var jeg tæt på at tude foran min moster, kusiner og mere familie, fordi de begyndte at presse og sige, at det er for dumt, og at jeg vil fortryde det. Jeg blev ked af det, sur på dem (uden at nævne det) og havde lyst til at gå. Min manglende lyst til at køre bil bliver ikke bedre af, at jeg bliver presset. Sådan fungerer jeg ikke. Så den slags beskeder har jeg ikke brug for her heller. Jeg fik kørekort i 2005 som 18-årig. De første 1-2 år kørte jeg regelmæssigt - bykørsel, landevejen, motorvej. Småture på få minutter og lange ture på flere timer. Allerede dengang var jeg meget usikker og nervøs for at køre. I dag kører jeg aldrig og får ondt i maven ved tanken. Jeg har aldrig været med i et færdselsuheld. Følelsen jeg har, er, at jeg er bange for at skade andre eller mig selv. Jeg vil aldrig komme mig over at have invalideret eller dræbt nogen i trafikken, og jeg tager konsekvensen ved ikke at føre et tonstung køretøj. Jeg føler ikke, jeg har kontrol over bilen. Alle siger, at jeg bare skal øve mig, men som sagt har jeg altså øvet mig, og det har kun gjort angsten og usikkerheden værre. Min kæreste har tilbudt, at vi kører ud til et øde sted og øver. Men tårer presser sig på, bare han nævner det. Jeg har i hverdagen ikke noget behov for at køre. Jeg klarer mig med cykel, offentlig transport og min kæreste som chauffør i vores bil. Jeg har dog dårlig samvittighed over for min kæreste i forhold til, at det altid er ham, der skal køre hjem, fx fra arrangementer, hvor han måske gerne ville have drukket lidt vin eller øl. Derudover kan det på længere sigt måske være praktisk at kunne lide at køre. Er der andre end mig, der har - eller har haft - det på denne måde? Nærmest angst for at køre bil, uden at have været udsat for noget grimt i trafikken? Eller har nogen et forslag til, hvad jeg kan gøre for at arbejde med problemet (igen - jeg tror ikke, det bare er erfaring, der skal til, så dette råd vil jeg helst være foruden). Bedste hilsner Kathrine
Det er vel en fobi på niveau med alle mulige andre fobier. Og egentlig en ganske fornuftig om end upraktisk en af slagsen. Der er jo en vis risiko i trafikken. Hvis du er interesseret i at komme den til livs vil jeg anbefale en psykolog eller terapeut der er vant til at arbejde med fobier, men jeg er faktisk i tvivl om du for alvor vil af med den?
Jeg har ingen idé om hvad du kan gøre ved det, men jeg føler nøjagtig det samme. Alle jeg kender snakker altid om hvor fedt det var på glatbanen, men jeg var så angst jeg var lige ved at give mig til at hyle, og da jeg kom hjem til min mor kunne jeg ikke længere holde tårene tilbage og jeg græd som jeg aldrig har gjort det før. Jeg kan til tider ryste når jeg har kørt bil, mine ben føles som gelé og jeg får lyst til at give mig til at tude, som regel hvis jeg kører i mørke, det regner, er glat, eller lign. Men nogle dage har jeg det også fint med at køre, men helst alene, da jeg så ved det kun er mig det går ud over, hvis jeg kører galt. Kører jeg med mine søskende, venner, you name it, stivner jeg og sidder og tænker på om jeg kører dårligt, om jeg snart kører galt, osv. I vinters var jeg tit tæt på bare at køre ind til siden, give mig til at tude, og ringe efter en der kunne køre mig på arbejde. Men jeg bliver bare ved at presse mig selv, og jeg kan da også mærke det bliver bedre, jeg begynder at have flere gode dage end dårlige dage. Nu har jeg også kørt hver dag i tre år, så jeg ved ikke om du måske bare skal prøve og komme ud over angsten ved at fortsætte, jeg tror i hvert fald det med tiden vil hjælpe mig helt over angsten.
... at hundiversitetet har ret i det med at det lyder som om du egentlig ikke er interesseret i at komme af med din fobi. Er du ikke det, er det jo simpelt nok - så vælger du at du bare ikke kører bil mere. Der er masser af mennesker der ikke kører bil og bor man hvor der er god offentlig transport, kan man jo også sagtens undvære. Hvis du ER interesseret i at slippe af med fobien, tror jeg også at der skal noget hjælp til. Både fra en eller anden form for terapeut der arbejder med fobier og fra en rigtigt dygtig kørelærer, der kan tage dig med ud nogle timer og øve. Jeg tror, at HVIS du vil øve, er det vigtigt at det ikke er med kæreste eller venner eller andre du kender med, men en professionel der kan hjælpe dig med angsten (og det er mange kørelærere gode til, som helt nybegynder er der jo også en vis angst der skal overvindes) og derudover giver kørerlæreren dig den tryghed at han/hun også har et sæt pedaler og kan bremse hvis der nu er grund til det. Jeg synes at det er fint at være bevidst om at bilen ikke "bare" er et transportmiddel, men potentielt KAN være farlig for dig selv og for andre. Men det er synd at den tanke er blevet så dominerende at den kontrollerer dig, frem for at du kontrollerer den.
Hvad med hypnose ?   Det er jo en angst/fobi.
Min svigermor har ikke selv kørekort, men er   bange for at køre i bil. Hun gør det alligevel, og jeg må ærligt indrømme at jeg ikke forstår hun ikke vælger at gøre noget ved det - når hun nu er afhængig af at køre i bil. Må være ubehageligt at ha' det på den måde? Men hendes mand kører så helt ærligt også som en brækket arm, og kan jeg undgå det - ja så kører jeg ikke med ham, og det har jeg været ret ærlig om. - Synes han kører dødubehageligt, og at han ikke har været i et uheld er vist mere held end forstand. Jeg er heller ikke selv glad for at køre bil, og har haft kørekort siden jeg var 18 år, så kan til dels godt følge dig - jeg KAN godt køre bil uden at få det ligeså slemt som dig. - Men hånden på hjertet, kan jeg undgå at køre selv, så gør jeg det! Hvilket min kæreste er ved at være træt af  For 3½ år siden havde jeg et uheld på motorvejen, en ældre mand valgte at bremse meget pludseligt og hårdt, og selvom jeg fik bremset kraftigt ned, klappede jeg op bag i ham. - Var ikke noget voldsomt uheld, han kunne køre derfra igen, - vores bil havde så fået et ordentligt gok da han havde anhængertræk. Men bare hele følelsen af at "Okay, det her når jeg ikke - BANG!" og i situationen føltes det jo som om bremserne ikke virkede, selvom de jo virkede fint (Eller var vi ikke nået så langt ned i fart!) I dag har jeg utrolig svært med det med afstand, skal ha' GOOOD afstand og jeg HADER de idioter som skal ligge helt oppe i r*ven af mig og presse! Har klart nogle situationer som er værre end andre, og det jeg syntes var nemmest efter uheldet hvor jeg havde det RIGTIG dårligt med at køre bil, der kørte jeg meget alene og kørte simpelthen i mit eget tempo. - At ha' min kæreste med fx kunne jeg slet ikke, han er generelt træls at ha' med ude og køre  Så hvis du ikke mener du har brug for at køre bil, - så lad være! Men ellers, så overvej at ta' det stille og roligt, start med et skridt af gangen. Start med at sid i bilen? Få styr på din vejrtrækning så du ikke kører dig selv op, slap af, tænk gode tanker! Bare start med at sid på førersædet, og så ellers ta' det i dit eget tempo. - Start bilen en anden gang, senere kan du måske trille et par meter, endnu senere kan du måske trille lidt rundt på øde steder osv. osv. Min tante fik kørekort som 18 årig, så kørte hun lidt med sin far og han gjorde hende totalt hysterisk for selv at køre bil, men nogle år senere tog hun nogle køretimer igen og begyndte at køre bil, for det blev hun nød til pga. sit arbejde - og i dag har hun ingen problemer. I dag har jeg det også noget nemmere med at køre end lige efter uheldet, men kan stadig være nervøs - fx vil jeg for alt i verden IKKE køre på motorvej i myldretid! Jeg kan slet ikke overskue det!
Jeg har også være mega angst for at køre bil, men de sidste 3 års tid har jeg kørt min egen   .. jeg fik kørekort, husker ikke hvornår men ca i 2004, men dagen efter jeg fik mit kørekort begyndte jeg at studere i DK og fik derfor aldrig trænet mere end da jeg fik køretimer = dårlig ide. Da jeg så var hjemme på ferier turde jeg ikke køre, gik hele tiden i stå når jeg skulle køre og blev næsten panik hver gang jeg følte jeg ikke kunne komme afsted..ikke altid så nemt at komme afsted når man er stoppet midt i en mega færøsk bakke. Det blev ikke nemmere af at min lillesøster hele tiden fortalte mig hvor dårlig jeg var til at køre bil og jeg fik skylden for at have ødelagt koblingen i min mors bil - dette efter at max have kørt den 5 gange. Min far blev så dræbt i en trafikulykke i 2007, hvilket ikke gjorde min lyst til at køre bil større. kørt slet ikke bil frem tid slutningen 2008, hvor jeg pludselig bestemte mig for nu skulle det være. Og gik ud og købte mig en pajero ("lille" 4x4) med automatgear...og derefter begyndte jeg at køre, først på  Færøerne, men har nu kørt i Sønderjylland, odense og århus og Tyskland, selv motorvej er ikke noget problem   , København tror jeg ikke jeg ville kaste mig ud i at køre i...Men igår sendte jeg min elskede Pajero hjem til Færøerne, da jeg bliver lidt længere i DK og dermed ikke må have den her længere   Så nu er jagten gået ind på en "ny" bil...desværre en med manuelt gear, da automatgear er for dyrt.....men jeg har da gå på mod...tror jeg....vil nok kun køre enten meget tidligt eller meget sent, og prise mig lykkelig at jeg bor i et lidt trafikeret område, men det må da være muligt at lære og overvinde angsten for at køre en manuelt gear bil.
Jeg tror ogsaa du skal til en terapeut... men som jeg laeser dit indlaeg tror jeg heller ikke at du er motiveret til at aendre dit forhold til at kore bil. Jeg fik koerekort da jeg var 19 men kunne ikke oeve da min far og mor ikke havde bil og min stedfar sku bruge sin i forbindelse med sit salgsarbejde saa det nyttede ikke at jeg oedelagde den. Jeg laeste saa i KBH i 6 aar... Det skabte simpelthen en koereblokade af rang! Ku overhovedet ikke huske hvordan man koerer da jeg som 28 aarig endelig proevede min fars bil... og min kaereste proklamerede at han turde ikke koere med mig... Jeg var 31 da jeg stod arbejdeloes med en kommende arbejdsgiver der kraevede at jeg koerte i bil til arbejde... 100 km hver dag til KBH! Saa jeg koebte en lille Getz og trissede ind i Roskildevejens morgenkoe i vintermoerke... Total mareridt... At jeg ikke koerte mig ihjel er rent held for som ny billist er 2 timers koersel af den slags ren tortur... Men der er saa meget frihed i at have bil... Pludselig ku jeg selv koere ud paa foderstoffen og hente foder, tage til kurser i akademisk ridning langt hjemmefra... og langt fra offentlig transport... jeg smuttede til Tyskland og shoppede rideudstyr... Man kunne vaere laengere hos folk til hyggeaftener end bussen tilladte... En bil er en frihed.. total frihed... og det ER altsaa en byrde for andre at sku lege chauffoer for een... og det kan altsaa ikke vaere fedt for din kaereste at han aldrig kan faa lov at drikke igennem men skal holde sig aedru... Det kan lade sig goere hvis man vil... Men du skal ville det inde i sjaelen... Og der har du maaske brug for en terapeut... Det er for dumt at vente 11 aar som jeg gjorde. Det skal saa lige tilfoejes til sidst at jeg virkelig tog revanche paa min koereblokade... For 11 maaneder efter at jeg begyndte at koere der stod jeg mit lastbil koerekort i haanden! For har man 3 heste som mig saa er et trailerkort en tand for lille og kendte en som havde en lastbil og som har koert for mig i MANGE aar og altid sagde at naar han blev gammel var det min tur til at betale tilbage ved at koere hans lastbil for ham... Og han havde ret... Paa et tidspunkt er man noedt til at give igen for alle de tjenester andre har gjort een gennem aarene... At kore bil i en lille kort damebil hvor man kan orientere sig i spejlene er ganske enkelt ikke farligt... Du er bevidst om dit ansvar ifht andre trafikanter... Allerede der er du en langt bedre billist end mange andre. Men jeg har en ny koereblokade jeg skal ha overvundet... Jeg har vaeret i England det sidste halve aar og jeg er stadig dybt forvirret som fodgaenger... Ved ikke hvornaar jeg er klar til at koere i bytrafik i den forkerte side af vejen... og jeg foeler mig squ saa umyndiggjort naar jeg skal bede englaendere om at koere for mig... Men saa laenge min hjerne stadig siger hoejre side naar jeg er traet eller stresset saa er jeg ikke klar til trafik i venstre side...
Jeg er også en af dem, der nok aldrig blir rigtig glad for at køre bil, og jeg aner ikke hvorfor, men tror også at det bunder i, at jeg er bange for at komme i fængsel hvis jeg køre nogen ihjel?   Jeg køre stille og rolig, men er så bange for at ende i en ulykke, køre derfor kun ude på landet, og næsten aldrig når det er mørkt.. Efter jeg fik kørekort boede jeg hos en familie, og deres biler havde automatgear, super fedt, men glemte derfor hurtigt det der med koblingspunkt, og syns idag stadig at det kan være super svært.. Med mindre jeg køre i min fars firhjulstrækker!  Mit råd til dig er, at tage nogle køretimer hos din gamle kørelærer (eller en ny) så du kan starte på en frisk, få noget rutine, mens der sidder en prof. ved din side der kan styre bilen, hvis du føler du ikke kan kontrollere det. Jeg håber selv jeg bliver gladere for at køre bil, når jeg får min egen og derfor skal køre hver dag.
har noget akut behov for at køre, så lad være. Offentlig transport kan man sagtens leve med, ved jeg af erfaring  Mange ting forandrer sig med tiden; det vigtigste er nok man er tro mod sig selv og ikke lader sig presse.
jeg sys da det er lige lovligt hurtigt at drage konklusionen at trådstarter ikke ønsker hjælp til at komme sig over denne følelse. Ud fra blot et indæg  Jeg har det på samme måde, nu jeg kører selv. Jeg bestod i dag køreprøven, knap 28 år gammel. Jeg vidste at skulle jeg ende med at kunne køre vores egen ældre bil, som slet ik er som kørerlærerens - ja så skulle jeg gå direkte hjem og tag den efter køreprøven, køre en lidt længere tur ude på de små veje, men vor der ik er meget plads, styre mine dårlige nerver og komme videre. Som sagt så gjort! Jeg har været hundeangst for at skulle i den bil - jeg ryster når jeg har nået destinationen. Folk siger du skal bare øve og først nu lærer du rigtigt at køre. Men faktum er at jeg dælme, er bange for at lave en fejl, som kan koste andre og mig selv! Nuvel- jeg ER jo helt grøn, og jo det blir da nok bedre. Men hold op man skal overvinde sig selv. Jeg tror meget din følelse er som den er hos os nye billister, som først skal ud og færdes alene i trafikken efter ophør hos kørerlæreren... Dit er bar ik blevet bedre- og jo man kan da eks prøve hypnose. Egentlig ville jeg bare sige jeg sys det lyder som os helt grønne, og der derfor er nogle som godt kan sætte sig ind i din følelse omkring kørslen
Enig med Stute. Kan ikke se at trådstarter ikke ønsker at gøre noget ved problemet. Hun søger da netop efter råd og erfaringer hos os herinde. Bare ikke dét hun evigt og altid hører, og det kunne jo være der var nogle der havde nogle andre råd. Jeg har ikke selv kørekort, så jeg ved ikke hvordan dette føles. Men jeg er ret ofte bange for at sidde som passagerer. Ved ikke hvorfor, ligesom dig. Har aldrig kørt galt, eller oplevet noget ubehageligt i en bil. For mig tror jeg mest det er den fakta at der er så mange der kører galt, så hvorfor skulle det ikke ske for mig? Det er en virkelig ubehagelig tanke, og har flere gange gået i panik når jeg har kørt med min kæreste, som passagerer. Og han kører virkelig godt og pænt, og overholder altid fartgrænserne, og tager hensyn, så jeg forstår virkelig ikke hvorfor!   Jeg frygter selv lidt for den dag jeg skal have kørekort. Men min kæreste siger at det bliver anderledes når jeg får kørekort engang, fordi det så er mig der har følingen med bilen, og at det er noget andet som passagerer. Det håber jeg så! 
Jeg ser ikke at jeg drager konklusioner. Tværtimod spørger jeg trådstarter.
Det er vist bom-bom fire år side, at jeg selv tog kørekort. Jeg tør heller ikke at køre. Jeg var nervøs for det og kunne ikke lide det, da jeg tog kortet, og det er sådan set bare eskaleret, så jeg nu også helt undgår det. Når jeg er hos mine forældre, prøver de også at presse på, og mine brødre har travlt med at kommentere, hvordan det var spild af penge, at mine forældre gav mig kørekortet. Andre griner også bare lidt af det. For mig handler det ikke så meget om at køre noget ned - jo selvfølgelig lidt. Men det handler mere om, at jeg ikke føler, at jeg kan finde ud af det - huske reglerne, vide hvor jeg skal placere mig i venstresving (ja, jeg kører gerne omveje, så jeg kun skal dreje til højre, he, he), og især hvordan jeg nogensinde skal få parkeret. Jeg føler mig presset af de andre billister og går helt i sort, når jeg en sjælden gang kører, og der kommer andre biler (og det sker jo på en vej  ). Det er heldigvis sjældent, at jeg har behov for at kunne køre, men det kunne da være rart at kunne takke ja, når man får tilbud om at låne en bil eller gerne vil hjælpe noget - fx. køre hjem fra fest, som du selv skriver. Selvom rutine sikkert ville hjælpe lidt, tror jeg heller ikke, at det er hele årsagen. Når det er så slemt, at man bliver hæmmet af det, er det jo på linje med andre fobier. Hvis jeg skal lyde mere fornuftig, end jeg i virkeligheden er, så tor jeg, at man skal lade være med at fokusere så meget på selve det med bilen og måske tænke nærmere over, hvorfor man har det på dén måde. Det gør det måske nemmere at vide, hvordan man skal tackle det. Måske handler det om en angst for, hvordan de andre kører - altså at de gør noget uforudsigeligt. Måske har man i andre situationer oplevet noget lignende, hvor man ikke har kunnnet tackle det. Måske handler det om ens reaktion på at blive presset. Måske har man prøvet at blive presset så meget, at man følte, at man mistede kontrollen? Jeg tænker lidt, at det i virkeligheden ikke handler om den konkrete situation "at køre bil", men at en eller anden mere generel angst/frygt/whatever har flyttet sig til lige netop dén meget konkrete situation. Hvis det går en så meget på, at man har brug for at gøre noget ved det, tror jeg, man skal starte med at overveje, hvad det egentlig handler om... Og ja, arbejde med det som enhver anden fobi. Jeg selv er dog ikke kommet dertil endnu 
Hej Kathrine Du skal starte helt fra bunden... Lyder skørt, men første trin er, at du sætter dig i bilen og hygger bag rattet, tag dit ynglings slik, the, kaf og et blad med, du skal bare være der og hygge. Næste skridt er at bare sidde der og starte motoren, stadig med total hygge, næste skridt er at få bilen til at trille lidt frem og tilbage. Næste skridt er at komme lidt længere hele tiden. Det du skal konsentrere dig om, er at holde fokus på det behagelige, men gi dig god tid og masser af tålmodighed, og ikke presse, det handler om tryghed og om at kunne overskue. Go hygge  Anja
Som Stute netop skriver - når man først har kørekortet så SKAL man ud og køre en masse for at lære at være tryg ved det, også når der ikke sidder en kørelærer ved siden af. Ellers kan det udvikle sig til en fobi - og det tror jeg det har for TS. Så der skal gøres mere ved det end man bare kan ved at øve sig alene. Der er selvfølgelig masser (unge knægte) der tror de er verdensmestre lige så snart de har kørekortet - det er oftest dem der kommer galt afsted. Men de af os der tager kørekortet lidt senere og når man måske er blevet lidt mere selvkritisk og tænker i konsekvenser - vi må ofte tage os sammen og øve, for ikke at ende med at blive bange for at køre. Den første uge efter jeg fik mit kørekort (i den forholdsvis modne alder af 37 år) havde jeg taget fri fra arbejdet. Den første dag gav det sig selv med køreturen, for da skulle jeg hente min "nye" bil på den anden side af sjælland. De næste dage havde jeg planer HVER dag - mindst to køreture skulle der til - den sidste bragte mig ind på Roskildevejen i myldretiden - og det var den prøve jeg havde sat mig selv. I mange uger efter tvang jeg mig selv ud på adskillige ture der gik ud over "til stationen og hjem" - for jeg VILLE have at jeg kunne køre hvor jeg nu skulle - uden at blive bange. Og det virkede! Jeg er stadig ikke den store fan af at køre i København - det er dog ikke på grund af trafikken, men fordi jeg simpelthen ikke kan finde rundt. Har jeg min GPS med går det fint.
Skal bruge et stk som kan bære et brev ifm. en fødselsdag d.8/10.. Kan I hjælpe hvor man kan købe det
Jensens Bøfhus har altid balloner, prøv der
Har I andre prøvet at købe hest med hjertet og ikke med fornuften, eller er det mig der har en rygrad som en regnorm ?? Der er altså den her hest som jeg har kendt i et par år og har halvpart på. Han er en meget svær hest at have med at gøre, men jeg elsker ham jo så højt.  Og jeg er 42 år !! "Grow up" sagde en veninde - "du lyder som en forelsket ponytøs,find dig en ordentlig hest som du virkelig kan bruge til noget ...." Jamen jeg vil jo ikke noget, jeg vil jo bare tusse rundt med den her hest som jeg har tabt mit hjerte til, og som tydeligt viser at han stoler på mig, er glad for mig og så videre. Nu sættes han snart til salg og jeg har besluttet mig. Jeg kan ikke undvære ham og jeg ved at jeg vil ærgre mig resten af mine dage hvis jeg lader ham forsvinde ud af mit liv. Økonomien er vendt og drejet, manden synes bestemt at vi skal gøre det og det hele ser ud til at falde i hak. Åhhh ... blir jeg da aldrig klogere ??? //Dorte
Kære alle jer Det er overvældende, hvor meget respons, der er på min tråd. Jeg er bestemt interesseret i at komme til at køre, men frygten gør, at jeg overhovedet ikke har lyst og faktisk får tårer i øjnene, når jeg læser jeres svar (selv dem, der foreslår, at jeg bare sætter mig ud i bilen og sidder der lidt). Ikke på grund af det I siger, for I er alle meget forstående, men fordi der sidder en lille bitte pige inden i mig og siger "Jamen jeg tør ikke". Jeg vil undersøge muligheden for psykoterapi og også forsøge at sidde i bilen. Jeg har tit overvejet en kørelærer, men som studerende er det lidt af en udgift at skulle betale for køretimer (igen...). Er der nogen, har en mening til, om en coach kunne være lige så god som en psykoterapeut? Igen tak! I er en stor hjælp. Kathrine
uh ha med alle jeres fortællinger burde jeg nærmest være døden nær, bare ved synet af en bil. Jeg har selv været involdveret i to meget alvorlige færdselsuheld med dødlig udgang for modpraten, som begge tilfælde også var skyld i balladen. efter første uheld ville jeg have kørekort, den gang var jeg 15 år. Men tog det alligevel da jeg blev 18år. Som jeg er meget glad for idag. sidste år var jeg igen uheldig. Denne gang havde jeg nær mistet min mand, jeg selv har fået skader på kroppen som giver mig mén resten af livet. Men om jeg er bange for at køre bil NEJ NEJ OG ATTER NEJ. Det galt bare om at komme ud at køre igen og forbi uheldsstedet. Så jeg siger bare det er at tage frygten ved hornene og komme ud og køre, det er det eneste som hjælper.
Jeg har det ikke helt så slemt som dig, men noget derhenad.. Jeg begynder ikke at græde, men nogle gange kan jeg stige ud og så er mine ben bare totalt gelé :s de ryster og jeg kan bare ikke stå på dem! Og som en anden skriver, syntes jeg da slet ikke det der glat-bane var fedt! Alle sagde det var vildt sjovt, men jeg havde det da ikke særlig godt med at drøne rundt i en gammel spand med dårlige bremser og lave vilde sving og dreje rundt på is og køre med to væk i grøften! Og især ikke når det var en totalt fremmed bil, var vant til min kørelærers BMW som bremsede ved det mindste tryk på bremsen. Og hende instruktøren råbte bare af mig, at jeg skulle ikke køre så forsigtigt! Ja jeg har lige opdaget at bilen bremser MEGA dårligt, giv mig da lige et sekund til at vænne mig til den! Ih altså. Men min rigtige skræk begyndte først at komme efter min første køreprøve. Indtil da havde mine køretimer været okay, nogle gange var jeg mere nervøs end andre, men det var ikke sådan at jeg var angst. Men til den køreprøve havde jeg en rigtig sur og gammel sagkyndig, som gjorde mig SÅ nervøs, fordi han sad og sukkede hele tiden! Jeg gik totalt i panik og kiggede rundt efter hvad fanden det var jeg gjorde galt, for han sad bare og sagde intet, men sukkede konstant! I min forvirring og panik fik jeg ikke kørt frem i et venstresving, selvom der var grønt. Jeg havde glemt man gerne måtte køre lidt frem, indtil de andre biler var væk. Men i stedet blev jeg bag linjen. Så dyttede varevognen bag mig og fordi jeg var så spændt gik jeg mere i panik og begyndte at køre frem, og så kom der en modkørende og ham sagkyndig huggede bremsen og skældte mig helt vildt ud! Jeg var simpelthen i chock! Da jeg steg ud af bilen rystede mine ben og jeg begyndte at græde. Og selvom jeg bestod til den næste køreprøve, så bliver jeg stadig angst når nogen dytter. Jeg tror altid det er af mig, og min puls går helt amok :s Og HADER at køre i tæt trafik! Puha. Hvis jeg har kørt i tæt trafik sidder jeg og knuer om rattet og mine ben er gelé når jeg kommer ud. Jeg prøver i alle tilfælde at få andre til at køre.. Så mit er ikke så slemt som dit, men synes du skal prøve at tale med en professionel om det.. Fortalte dig bare min historie, så du måske ikke føler dig helt alene med det 
PRÆCIST! Sådan er det osse her- og så med geleben og rysten når jeg stiger ud af bilen!!
mener nogen af jer helt seriøst at I kører bil når I hvert øjeblik kan begynde at græde, få angstanfald og ryster.?
Annemette: Altså jeg mener, at jeg IKKE kører bil, fordi jeg ryster og har lyst til at græde. Deri ligger problemet. Jeg tror, flere af de andre mener, at de ryster, når de stiger ud ad bilen. Vh Kathrine
Jeg ved lige hvordan du har det. Jeg tog kørekort i 2002, tog det egentlig kun fordi jeg fik det, og ikke fordi jeg ønskede det (18. års fødselsdagsgave). Efter jeg havde taget kortet var der ikke rigtig adgang til bil - eller jo hvis jeg gad og cykle for at hente den, så kunne man lige så godt cykle hele vejen jo. Det mundede ud i at jeg simpelthen ikke kørte bil, jeg blev et par gange "tvunget" til at køre, blandt andet da min part hest havde folet, den daværende kæreste ikke gad køre - men han ville gerne med! Jeg tror der gik 7 år inden jeg fik taget tingene i mit tempo. Hvilket var at jeg fik fortalt min nuværende kæreste om problemet. Vi snakkede meget om det, og snakkede om hvad vi kunne gøre. Det endte med at bilen blev kørt ned på en meget øde og ikke særlig stor plads, kæresten steg ud af bilen og gik væk og overlod det til mig. Jeg havde tårer i øjnene og rystede over hele kroppen, men vidste at der ikke var noget jeg kunne ødelægge lige der. Jeg satte bilen i 1. gear, og kørte 2 runder, det var nok for mig. det gjorde vi nogle gange om ugen i noget tid, derefter udvidede vi til større pladser, øde industriområder osv. Hver gang var en enorm udfordring, og det var ikke hver gang der var en lige stor fornøjelse. Nogle gange gik der uger mellem nogle gange dage. Det krævede enorm overtalelse fra min egen side at blive ved, og det var langt fra hver uge der blev kørt, heller ikke da jeg begyndte at køre små ture så som at købe ind osv. Men det korte og det lange er, at det er lykkedes for mig, jeg kører i dag 200 km om dagen uden problemer, jeg er stadig ikke glad for parkeingspladser, men det bliver bedre og bedre. Sidste år forstuvede kæresten foden 5 dage inden jul, der var jeg glad for jeg havde kørt noget, for så var det ikke nær så slemt at køre i sneen. Jeg kan kun sige til trådstarter, gør det, find pladsen hvor der ikke er nogle, og kør de første meter, det behøver ikke være mere, men bare bliv ved med at kæmpe, det er besværet værd. Jeg har også altid sagt jeg ikke har behov for at køre, men hvor er jeg glad for at kunne gøre det nu.
Puha, sådan en prøvesagkyndig kan altså ødelægge meget for en  Min første køreprøve dumpede jeg, og havde den mest sure ubehagelige gamle idiot som startede ud med at sidde og sige noget med at jeg ville gerne ha' min mor siddende på bagsædet og det kunne jeg bare ikke for det her var alvor og blabla, på en yderst ubehagelig og meget nedladende måde. Han var hele vejen igennem bare enormt ubehagelig og nedladende, og på et tidspunkt kører jeg henad en smal gade hvor der pludselig bakker en bil ud og jeg må stoppe bagved en container. - Dels råber og skriger han om at jeg er ALT for tæt på containeren (Hvad skulle jeg gøre? Bakke?) og så mente han at jeg var ved at køre sidespejlet af på containeren og hiver fat i rettet. Stortudede simpelthen også bare da jeg kom ud af bilen, han var SÅ ubehagelig det var helt vildt! Fik heldigvis en anden til næste køreprøve, og selvom jeg panikkede totalt fordi jeg skulle dreje til venstre ud fra en vej og havde forveklset 3. gear med 1. gear, så var han bare stille og rolig og tog det helt fint, fik lige beroliget en så nerverne ikke fløj op, og så kørte vi stille videre og jeg bestod! - Fik vist overhældt manden med tak bagefter   Var så lykkelig. Men sådan en idiot til køresagkyndig som sidder og hidser en op, det er altså ubehageligt og det kan sgu ødelægge meget!
nu ved jeg ik præcist hvem du hentyder til- men personligt nej, for jeg tuderr skam ik. Men jeg har nerver på så jeg kan ryste. Jeg var som skrevet død angst for at skulle køre i vores egen bil, og derfor skulle det bare overståes. Det går bedre nu, selvom jeg stadig er nervøs, bange for ik at huske alle reglerne mm. Men jeg har ik skrevet at jeg tuder når jeg sætter mig i bilen
Rollo: ej hvor frygteligt! Ja du har evig ret, dumme sagkyndige kan ødelægge så meget   når man i forvejen er død nervøs, så skal de altså ikke sidde og hidse en totalt op med at være sure og kritiserer og sukke! Heldigvis havde jeg, som dig, en god oplevelse anden gang. Han sad og snakkede med mig hele turen, vi snakkede om alt muligt, og hvilket studie jeg skulle starte på osv. Jeg slappede simpelthen fuldstændigt af pga det og lige pludselig var vi tilbage, og jeg havde bestået! Det er så utroligt hvor stor en forskel der er   ham nummer 2 var ihvertfald god til sit job!
Jeg har lidt nerver på når jeg skal køre til nye steder - jeg har haft kørekort siden marts og egen bil siden maj. - min nervøsitet handler bare om latterliggørelse i trafiken, f.eks at gå i stå. Til jer der siger det handler om øvelse øvlse øvlse - jojojo send I bare mennesker med fobi overfor at køre i bil ud i trafikken - de forsigtige mennesker er nogle af de farligste i trafikken (se bare antallet af ældre der er indblandet i færdselsuheld). Til jer der er bange for at køre i bil fordi I er bange for at lave skade på jer eller andre - LAD VÆRE, det er for farligt! Søg hjælp hos en terapaut - jeg fik fjernet en anden fobi hos en hypnoterapaut i Hillerød - og fobi for at køre bil kan de nok også fjerne.
Jeg kan altså godt følge Annemette i det hun skriver. Når jeg læser at nogle er så bange/angst når det gælder bilkørsel at man ryster, får tårer i øjnene og på anden måde er bliver psykisk påvirket af, at sætte sig bag et rat, så bliver jeg faktisk tilsvarende utryg. Ikke fordi at jeg er bange for at køre bil, men fordi jeg faktisk bliver ytryg ved tanken om, at nogle af mine medtrafikanter er så usikre i trafikken. Er ret sikker på at det også, er det Annemette vil frem til.
Det lyder godt nok balestende at have det sådan - især når folk minder dig om det så tit. Hvis du ikke har lyst synes jeg du skal lade være, det er jo ikke en lov at man skal. Når/hvis du får lyst igen, kan du tag ud et øde sted med din kæreste. Som det er blevet nævnt, er det farligt at køre hvis man er for nervøs. Nervøse billister kan også provokere nogle af de aggresive af slagsen - desværre.
det jeg vil frem til.. Lad være hvis I ikke er trygge ved det, I sætter ikke kun jeres helbred over styr, men også os andre der færdes i trafikken.. Selvfølgelig kan man være nervøs i starten, som Stute skriver.. Det var jeg da også selv.. Men derfra og til at få angstanfald og ryste når man stiger udad bilen, fortæller mig at man skal holde sig af vejene og søge hjælp..
selv kørerlærerne siger at man først rigtigt lærer at køre bil, når man kommer ud selv når man HAR fået kørekortet. Hvordan skal man lærer at køre uden sin kørerlærer hvis ik man sætter sig i bilen og gør det når man har fået kortet?? Man behøver desuden ik være overforsigtig af den grund- jeg er ikke. Og nu er det heller ik en decideret fobi hos mig, hvilket sandsynligvis gør en forskel. Jeg har det allerede på 3 dagen meget bedre med det- men kan godt blive nervøs alligevel endnu. TS skriver jo eks netop at hun IKKE fører bil pga fobien.
har du ikke forstået at det ikke er dig jeg hentyder til.? Der er andre i tråden som har haft kørekort noget længere end 3 dage og som stadig er utrygge ved at køre bil..
Hvis økonomien er der, og både din mand og dig er enige - så har jeg kun én ting at sige: GO FOR IT!! Jeg lod chancen for en fantastisk pony glide ud af hænderne, og den dag i dag aner jeg ikke hvor den er..  Så køb du drømmehesten og nyd tiden med den  Hvis man ikke skulle følge hjertet en gang imellem, hvorfor så ha' et? 
jo ha mig en fornuftig lærehest når jeg sku ha første hest - den sku ku lidt dressur, noget spring og kunne rides i skov og på mark samt selvfølgelig i trafik... Jeg købte så en 3års som i sagens natur intet kunne ud over at være sød og nem at håndtere (Sådan ca!) Og jeg har altså aldrig fortrudt kan jeg hilse at sige! Monty er lige nøjagtigt det jeg har brug for - også selv om jeg altså ikke har lært stort mere inden for hverken dressur eller springningen som planen ellers var   Jeg har til gengæld lært så meget andet 
.. problemet?  Jeg spørger derfor igen; hvad er problemet?  Lyt til dig selv, ikke til din veninde. Kun du ved hvad der er godt for dig.
Hvis du ikke som 42 årig kan nå frem til at købe med hjertet - købe den hest du nyder at være sammen med, hygge dig med - ja hvornår skulle du blive "voksen"  Jeg er lige et par år yngre end dig - har endnu ikke ramt de 40 år - men mine heste er alle købt med hjertet. Nogle mere gennemtænkte end andre, men alle med den følelse af at DEN hest skulle med mig hjem, hvis den bare tilnærmelsesvis var rimelig sund og rask. Jeg er nået frem til, at jeg har hest/heste for at have det godt sammen med dem.  Dvs jeg træner og rider undervisning - men jeg får aldrig trænet helt effektivt nok til at jeg tager ud at starte stævne. Men derfor nyder jeg da alligevel dressurtræningen, men tager uden dårlig samvittighed ud og rider tur, eller lader hesten få fri, hvis det ikke passer ind i min hverdag at få redet hver dag i en periode. Jeg har købt føl/plage - og jeg har hygget mig med dem - selvom de reelt jo bare går og æder husleje op. Den ene var et "problembarn" - og jeg elsker at træne med ham. Den ande er verdens nemmeste unghest - og ham holder jeg jo også af. Den tredje hest jeg har er min "gamle" vallak på 16 år, som efter en foldskade for 1 år siden er blevet halv-pensionist. Jeg er nået frem til, at jeg har hest for at hygge mig med dem, og have en god fritid med - både som rideheste og som hygge. Og derfor skal jeg jo kunne "holde ud" at se på hesten på fold, i boks og omgåes den dagligt = jeg må købe med hjertet. At jeg så som en "god veninde" sikkert også af bedste mening ville bræge op om, at man skal købe en hest som kan bla bla og med bli bli fremtid og blø blø ridemæssigt - det er så en helt anden sag  Held og lykke emd din nye heste. MVh Charlotte
Tak piger, lige hvad jeg havde brug for at høre  Esma - du forstår sgi at slå hovedet på sømmet ... ja - hvor svært kan det være   ... Min søde mand sagde; "Jeg har giftet mig med dig netop fordi du har det store bløde hjerte, hvis du var en strateg der skulle have fornuft og svar på alt, holdt jeg dig ikke ud i 2 minutter" Det har nok noget at gøre med at jeg forsigtigt har luftet det for nogle stykker og alle (pånær én) har sagt at jeg må være blevet skingrende sindssyg ... hvor dum kan man være at købe den skøre krikke ?? ... og så går jeg og bliver lidt usikker ... Men han fejler intet - udover alle sine griller altså - og jeg skal som sagt ikke andet end at hygge med ham. Min datter rider ham også og har været til nogle stævner hvor de har klaret sig flot, så hun vil jo også blive jublende lykkelig hvis han blev vores. Jeg har dog intet nævnt for hende endnu, det vil være rigeligt at jeg bliver ulykkelig hvis købet går i vasken ... Tænk hvis jeg skal være hesteejer igen ... det er "kun" 25 år siden sidst  //Dorte
Man må hellere fortryde noget man har gjort, end noget man aldrig fik gjort!  Man får kun livet en gang, og skal man gøre det hele om som 70 årig, så bliver det ikke sjovt at være en gammel dame!  Tænker tit sådan.. at man fortryder tit noget i fortiden, men man savner den alligevel? Så noget godt må man have gjort!
Min havde jeg vist passet i ½ år, da hun kom til salg. Og der var ingen tvivl. Ingen andre måtte få hende. Jeg skulle ellers ikke have hest igen, men det var ren forelskelse. Har ikke oplevet noget lignende. Har ikke oplevet det før eller siden, at få slået benene væk, af en hest.  Jeg tror heller ikke, jeg ville være i stand til at vælge hest med hjernen. Så havde jeg købt en DV *S*, men ender altid med at gå efter hjertet - og vægte temperament og X-factor!
Det er virkelig rart at høre at jeg ikke er den eneste der kan finde på sådan noget ...  I det daglige er jeg noget af det mest fornuftige og er typen der går med livrem og seler i alt hvad jeg foretager mig, måske er det derfor det har slået benene helt væk under mig at sådan en fjollet hest kan gøre at jeg ligger søvnløs om natten ved tanken om at han skulle komme til at tilhøre andre end mig. Hjerte rimer på smerte  ) //Dorte
Hvis det er sådan du normalt har det til daglig, så kan der da SLET ikke være nogen tvivl om du skal købe den hest. Og hvilken luksus er det ikke lige, at du kender den på godt og ondt, så du risikerer ikke at købe en hest, som du først skal lære at kende, og hvor det måske ender med at det ikke var hesten for dig alligevel. 
Køb den  Fornuft er godt, især i økonomiske forhold, job osv. MEN når der er sådan en kemi imellem jer, så værn om den og køb hesten. Jeg tror du vil spekulere på den særlige hest resten af dit liv, hvis ikke du køber den. Pøj pøj 
Da jeg for 2 år siden skulle have ny hest, havde jeg afklaret med mig selv hvad jeg skulle have. Hest, 10 år, samme niveau som den jeg lige havde aflivet, klar til konkurrencer med det samme osv osv. Jeg havde sat mange aftaler i stand og kørte hele sjælland og jylland rundt for at finde den rette hest. Den første hest vi kørte ud til var slet ikke en jeg skulle have, men en jeg blev opfordret til at kigge på, selvom den slet ikke var det jeg gerne ville. Den var 4, ikke tilredet, havde ingen konkurrence erfaring og så på billederne temmelig vågen ud. Da jeg kom derud til denne her hest, som jeg på ingen måde skulle have, da den ikke opfyldte et eneste af mine krav, ud over altså lige at det jo trods alt var en hest, så hoppede den lige ind i hjertet på mig. Jeg blev simpelthen overvældet af hans frækhed, kærlighed, hans evne til ikke umiddelbart at tage alt for gode varer og det var virkelig en hest hvor man skulle vinde dens tillid. Nu har jeg haft ham i 2 år og jeg elsker ham ved gud over alt på jorden. Jeg kunne ikke undvære ham og han er den mest loyale hest jeg kan få tænker jeg. Så det at købe hest med hjertet er bestemt ikke altid skidt. Nogle gange ved man bare ikke lige hvad man mangler før det står foran en.
Jeg gør det !! Jeg køber den fjollede hest  Taler med ejer i aften og gør hende klart at jeg er 100 % sikker, så skal vi bare blive enige om prisen ... Som flere andre beskriver, er der bare heste som kravler helt ind under huden på een og det vil være tåbeligt at sige farvel til ham. Hans mystiske adfærd har altid været der og jeg synes at jeg har prøvet alt for at finde et svar; kiropraktor, massør og ikke mindst en hestehvisker - noget som jeg var meget skeptisk overfor, men som i den grad fik hårene til at rejse sig i nakken da hun fortalte om en masse ting som hun umuligt kunne have vidst i forvejen og som jeg senere fik bekræftet. Det rørte mig selvfølgelig dybt da hun sagde at hesten var tryg ved mig og ikke brød sig om at andre håndterede ham. Uanset hvor tåbeligt han opfører sig, så kan jeg sagtens leve med det og bliver ved med at prøve at gøre ham tryg ved den store verden (han er 13 år og burde vel være det   ) Skønt at knuden i maven er afløst af sommerfugle - tak igen for alle jeres søde svar og historier, det er skønt at høre at der er andre som har prøvet det samme ... //Dorte
gør det!!!! Det kommer fra en ekspert i at købe hest jeg falder pladask for. Har lige købt den dejligste prinsessepony til trods for vi ikke lige havde brug for ny pony på nuværende tidspunk. Men den måtte bare ikke smutte fra mig!  Men til gengæld resultere det også i at jeg pt har 1 til 2 heste for meget, og jeg kan bare ikke sælge nogen af mine dejlige venner! (og jeg er altså 36år   )
var også én jeg faldt over, herinde på HN. Jeg sad og kiggede på heste på Bornholm, som jeg havde gjort hver dag, efter jeg havde fået af vide, at jeg godt måtte få min egen hest. På dette tidspunkt, havde jeg part på en frederiksborger, som jeg var glad for at ride dressur på, og som var nem at håndtere i dagligdagen, men når vi skulle springe bukkede han mig altid af, og jeg turde ikke ride tur på ham, hvilket gjorde, at ham skulle jeg ikke have. Så en dag da jeg sad og kiggede på annoncerne, så jeg denne her snuskede connemara der var næsten 10 cm over mål, var 7 år og aldrig rigtig havde lavet dagens gode gerning andet end at han var blevet tilredet, men der var et eller andet der sagde mig, at ham måtte jeg eje. Jeg snakkede med mine forældre og vi tog ud for at se på ham. Da vi kom derud, stod han i en stald hvor der var andre heste, høns og køer. Det var en rigtig Morten Korch gård   Der stod han så, i et spiltov og spiste hø. Han tog sig næsten ikke af mig, han var tryg ved mig allerede da han så mig første gang. Ejerne var meget overraksede, sådan havde han aldrig været overfor en fremmed før. Jeg prøvede ham 3 gange på 1 uge, og efter denne uge var han min! Han kunne gå til biddet i alle 3 gangarter og ellers kunne han intet, men han var bare fantastisk! Ligesom min nuværende hest, han går mig også bare lige i hjertet, min dejlige olle bolle 
Det er da ikke ufornuftigt at købe en hest, som man kender godt og ved, vil berige ens hverdag - det er da lige præcis dét, en hest skal gøre for os amatørryttere. Og nu er det jo altså ikke alle, der bliver glade af konkurrencer o.l. For nogle er det andre ting, der gør os glade i hverdagen, fx din specielle forbindelse til en følsom hestesjæl, men det gør det da ikke mindre fornuftigt. Hvis du virkelig er så sikker, skal du nok blive glad for ham i mange år fremover 
venter spændt på at lykke ønske dig    Og jeg støtter op om alt hva de andre siger, den hest er mening skal være din!  også glæder jeg mig da til et billede af den fine mule 
hobyy, din sikkert sparsomme fritid og dine sammensparede penge. Hvis du ikke skulle gøre lige nøjagtigt det som gør dig glad, hvornår skulle du så. Din hobby skal være din luksus i dit liv. Hvad får dig til at føle dig totalt glad helt ned i maven? Hvis det er den hest så køb den. Hvis du er bange for temperamentsproblemer eller at du måske vil gå hen og få ambitioner/andre mål med din ridning/anden prioritering af dine penge skal du genoverveje. Mvh Tina
i går indgik jeg netop aftale om at købe denne fyr som bor i England Jeg gør det nok nærmest hver gang jeg køber en pony - i just can´t help it... Heldigvis er det jo ikke formuer det drejer sig om med de små
Sikke dog en lækker fyr du har fundet der - stort tillykke med ham  ) Diana - der skulle gerne ligge et billede på min profil, godt nok fra i vinters hvor han var noget langpelset ..  Håber at jeg kan komme med godt nyt senere i aften hvor jeg taler med ejer - kryds gerne fingre for mig ... //Dorte
kender det kun alt for godt.. har købt de fleste heste med hjertet, undtaget en fjordhst som min far gav mig da den gamle var død.. p.t. er der en skøn sort oldenborghingst til salg på markedspladsen som bestemt godt måtte stå i min stald, men entersom jeg har bestemt mig for at ofre en pæn slat penge på en motorcykel, så må en hest mere vente, -selvom jeg længe har puslet med tanken om en stor hest, så må jeg nøjes med at kigge billeder de næste par år 
jamen cayenne er da købtr med hjerte, solgt med sorg, og købt tilbage med hjertet  hvad hun kommer til at opnå i hendes karriere som ridehest er ikke til at vide, men hun er bare rar og tillidsfuld og nem at have med at gøre... og bedst af alt, hun virker til at holde lige så meget af mig som jeg gør af hende 
... købt med hjertet - og jeg har ikke fortrudt et øjeblik! Jeg skulle have en hest der var 6-7 år gammel, tilsvarende redet, med kendt fortid (gerne papir, bare for at kunne finde dens fortid), passet med alt og gerne omkring 165 cm høj. Gerne skimmel. Jeg købte en knap ryttervant, let underernæret, 3 års hest af ganske ukendt afstamning og fortid - og han var 152 cm høj! Og broget... Det med højden er han kommet efter. At han ikke er så velredet kan jeg kun bebrejde en (mig selv) og hans fortid finder jeg aldrig ud af noget om. Hjernen fik dog den indsigelse ved købet at han skulle gennem en fuld handelsundersøgelse med røngten - og var der den mindste anmærkning på benene, skulle jeg ikke have ham. Eneste anmærkning var en vorte på øret - og den havde jeg jo selv set og dermed accepteret. (den er siden forsvundet)
Ej Lisbeth, sikke en historie  ) Jeg har fået snakket med ejeren her til aften og det ser ud til at hesten bliver min   . Vi var i hvert fald enige om at jeg skal ha' ham og så mangler vi bare lige at forhandle prisen på plads... men det tror jeg ikke bliver det store problem .. vi ligger nu ret tæt i hendes krav og mit bud   . Jeg føler mig i hvert fald meget mere rolig nu og sikker i min sag, og nu ved jeg også at hun ikke bare sælger ham til en anden. Han er ikke sat til salg nogle steder, så jeg risikerer ikke at der pludselig kommer en anden ind fra sidelinien og jeg ville glo noget hvis der var andre end mig der har mod på at eje den skøre mule   . Nu mangler jeg altså bare lige den detalje at få givet håndslag på ham og SÅ kan jeg fortælle min datter det. Jeg har ikke turde sige noget før alt er på plads, for det ville være rigeligt hvis jeg blev skuffet, det skal hun ikke udsættes for. //Dorte
Bare køb med hjertet, det vil du aldrig fortryde. Jeg har købt 3 heste på den måde og den første købte jeg som 48 årig og har aldrig fortrudt.
Hej Jeg står og skal bestille en billet fra Birmingham til CPH, indefor nærmeste fremtid. Hvor skal jeg købe den? Og kan jeg betale den i lufthavnen i Birmingham. Der står på   at man kan reservere og betale i Kastrup lufthavn, men ved ikke med Birmingham. Kan ikke betale på nettet med mit betalingskort, og kender ingen der kan.
til selskabet og betale med kort over telefonen. Det koster et gebyr, men jeg er ret sikker på, at det altid vil være billigere end at købe i lufthavnen. Det kan man godt, så vidt jeg er orienteret, men der skal jo være plads på pågældende fly, og jo tættere man kommer på afgang, jo mindre sandsynligt er det.
jo mere Usandsynligt er det 
Hej, jeg skal i forbindelse med min opgave som Rusvejleder på studiet, klædes ud. Jeg synes selv det ville være ret fedt, hvis jeg kunne få ''dårlige'' tænder- dvs male dem på én eller anden måde, så det lignede at jeg mangler nogle af dem. Hvad kan man bruge til det?
... klarer jobbet. Du skal nok i din lokale legetøjsbutik  Hilsen Sif
ok, det lyder rimeligt simpelt! tak...
uuuhhh, det lyder ellers som et lækkert alternativ, måske jeg bare skulle holde mig til det 
4 ltr cola om dagen og ingen tandbørstning   skal dog ik kunne sige noget om tidshorisonten 
Håber at der er nogen, der har lyst til at komme med erfaringer eller kommentarer til mig på nedenstående: Vi har længe ledt efter en ny pony til min datter og den har vi nu endelig fundet! Men den er desværre ikke gået igennem bøjeprøven, den viste ½ grad på det ene forben, hvilket jo er ganske lidt i forhold til skalaen, som ligger på 1-5. Vi afventer nu en ny bøjeprøve efter 2 uger. Min bekymring går på, hvorvidt jeg kan være helt rolig, hvis 2. bøjeprøve er ok? Dyrlægen sagde, at det kunne skyldes en mindre forvridning på folden, som blev fremprovokeret, da hun lavede bøjeprøven. Men det kan jo også skyldes alt muligt andet... Jeg bliver både rådet for og imod at købe ponyen, selvom 2. bøjeprøve viser sig fin. Jeg er selvfølgelig præget af, at være meget begejstret for at have fundet denne dejlige pony - som i øvrigt har gået fint begge gange vi har prøvet den - omvendt er jeg heller ikke interesseret i at have en pony, som måske har dårligt ben... Hvad ville I gøre? Mvh. Kristinea
3 gangs, lykkens gang? Er det ikke det man siger? Sisse
den jeg havde til dyrlæge var bare ½ grad halt begge forben. Karina
Hvad med at få røngten på den?
vil jo ikke vise evt skader på sener, ledbånd osv.... røntgen viser kun skader på knogler. Karina
for bøjeprøver - slet ikke dem hvor udslaget er så lidt som ved jeres ønske-pony. Bøjeprøven er oprindeligt en spatprøve, DVS til bagben/haser (eftersom der jo ikke er glideled i forben kommer der ikke spat der) Hvis min kigger helt firkantet på det er den belastning man fremprovokerer ved en bøjeprøve af forben, en belastning der belaster fuldstændig modsat af hvad leddet er beregnet til. Når hestene bøjer benene op, i tilnærmelsesvis den stilling dyrlægen holder benet fikseret i, er når hesten springer (dvs kortvarrigt) eller lidt når hesten lægger sig ned (igen kortvarrigt) Forbenenes led er lavet til belastning når hesten står, løber, sætter af, lander. Den laver aldrig sådan en belastning på sig selv. Dertil kommer at en bøjeprøve er en dagsform - den ene dag reagerer dyret - den næste ikke - eller omvendt. Hvis du er meget nervøs, kan du jo få skudt et billede af det led hvor haltheden opstår. Jeg ville personligt ikke frygte det overhovedet. Men det er måske min erfaring og rutine der spiller ind der. Ville du selv kunne klare en bøjeprøve?? Jeg ville blive kasseret omgående.
Kunne man ikke termografere den i stedet for røntgen?? Der burde evt. skader på ledbånd og sener vel vise sig, eller ihvertfald give en indikation på at noget er galt?! Mvh Janni
Hvis det er en super (dyr) pony, som skal gå på stævnepladsen hver eller hveranden weekend, så ville jeg være bekymret, men hvis det er en pony, som ponier er flest, og din datter skal hygge, ride, nusse og alt det andet, så vil jeg ikke være bekymret hvis den går igennem anden gang.
Jeg ville nok have mine spekulationer, som du også har. Hvad med at aftale at I har ponyen på prøve 1-2 måneder hvor I træner den som I vil bruge den til og bliver ponyen halt/uren, må I levere den tilbage? Eller et eller andet? Hilsen Ditte
Hvis den på handelsdagen ikke er ren i bøjeprøve kan en dyrlæge ikke underskrive forsikringspapirer, foruden man som køber stille samtykke med at hesten har problemer dvs man kan ikke efterfølgende bruge loven til noget som helst hvis man køber en hest der ikke er ok i bøjeprøve. Derfor er man i min verden nødsaget til at dyrlægen siger ok for bøjeprøven på alle 4 ben. Karina
ikke mindst hvad ponyen koster. Er det en billig pony så ville jeg ikke gide ofre røntgen på den. går den igennem anden gang ville jeg ikke bekymre mig yderligere om det. Ved man hvad ponyen har lavet dagen før dyrlægetjekket, har de ligget og fræset rundt på en stubmark kan den jo nemt have vredet lidt rundt. Iøvrigt synes jeg at bøjeprøver er noget mærkeligt noget og at mange dyrlæger bøjer alt for hårdt op og er alt for kritiske. Det er helt normalt at fuldblods reagerer på forbenene. De skal naturligvis reagere ens på begge forben, men er den ½ grad halt begge forben og man ellers ikke kan finde noget er det som oftest noget pjat at den bliver kasseret. Der vil en dyrlæge som er vandt til at arbejde med følsomme heste og som har været i faget i nogle år ofte kunne sige at hesten bare er følsom og derfor ikke kassere den. Der er mange ting man ikke finder ved bøjeprøve og der er mange heste der reagerer uden at fejle noget overhovedet. Det er i hvert tilfælde min erfaring. Jeg har redet nogle stykker som var ½-1 grad halte på begge forben i bøjeprøve uanset hvornår vi bøjede. De virkede og gik store springstævner og blev solgt for penge der er værd at snakke om. fordi dyrlægerne der godkendte dem godt kunne se forskel på en sensitiv hest og en skade.
Som Vicky siger, jeg giver heller ikke en disse for bøjeprøver.. Det er SÅ nemt at bøje dem halte.. Men det er et nødvendigt onde hvis dyret skal forsikres.. Dog ville jeg ikke have betænkligheder ved at købe den pony, hvis den om 2 uger ikke udviser halthed efter ny bøjeprøve.. Er man helt pernitten, så få den røngten, scannet eller lign, for at være helt sikker 
Vi har fået lavet bøjeprøve 4 gange på den samme hest, 1., 2. og 4. gang var den 100% ren. 3. gang bøjede dyrlægen den desværre halt på et forben. Hesten er indfodet på det ben, og dyrlægen valgte at bøje benet udaf og helt op på skulderbladet, hvilket gjorde endog meget ondt på hesten. Så jeg ville bare finde en anden dyrlæge og så få den bøjet igen.
Tusind tak for alle tilbagemeldingerne. Ponyen er ikke en dyr pony - selvom 15.000,- også er en slags penge. Så røngten mv. er ikke interessant i vores tilfælde. Den skal bruges til hyggeridning, spring og dressur og måske et enkelt stævne her og der.
Jeg vil finde en dyrlæge der også er kiropraktor og få den tjekket ordentligt igennem. Få den longseret i alle gangarter og på begge volter.
Den er svær.  Jeg købte for nogle år siden en hest, jeg skulle bruge til spring, som IKKE var ok 2. gang. Det var sælger som havde haft hesten i handelsundersøgelse første gang, og det var første gang vi skulle ud og købe hest - så vi skimtede ikke en eneste mistanke.  Efter et par dage herhjemme, synes vi dog alligevel at vi selv ville have den i bøjeprøve, for det anbefalede min daværende ridelære.  Her fandt dyrlægen flere fejl i bøjeprøven. 1. bøjeprøve var ok, så hesten var forsikret. Han anbefalede at vi straks sendte hesten tilbage igen.  Vi kunne desværre ikke sende hesten tilbage, da sælgeren allerede havde brugt pengene, og der var 117 ting i vejen. Hesten havde en værdi på 25.000 kr, så vi valgte at beholde hesten, og se tiden an, i og med den var forsikret.  3 år efter, blev hesten aflivet som følge af de fejl den havde... Så jeg ville nok, tage bøjeprøven seriøst!
Fik i købt den Pony? Gik den igennem bøjeprøven 2. gang eller måtte i finde en anden?
Bøjeprøver er i vid udstrækning ikke noget jeg vægter ret højt. Jeg er mere til kolde facts, i form af scanning, røngten olign. Som Vicki skriver er det dagsformen den dag der sætter resultatet af en bøjeprøve, og det er en yderst unaturlig belastning for leddene/benet med en bøjeprøve. Jeg ville ende som slagtehest hvis nogle holdte min fod om på ryggen i mere end 10 sek... Men det er jo et temperaments spørgsmål og hvad er det for en pony man søger? En musse eller en seriøs konkurrencepony? Mange ting spiller ind.. Margit
min mor og jeg købte i 99 en hest som ved 1. bøjeprøve ikke gik igennem, hun blev bøjet så meget at hun stejlede, så hun var selvfølgelig halt. dyrlægen anbefalede et besøg af smeden og ville så komme igen 14 dage senere. smeden beskar hende en uge før dyrlægen kom igen og her var hun 100% rengående. hesten er i foråret blevet aflivet pga. cancer, i en alder af næsten 19 år, efter 12 år som spring og dressurhest på klub og distriktsplan. gamle rex var ren i røntgen som 5års, men kunne ikke gå gennem en bøjeprøve, idag som 22årig efter 15år som spring/dressur og distancehest på klub/distriktplan, virker benene stadig til en god tur i skoven og lidt dressur, så at bøjeprøven ikke er ren, giver jeg ikke meget for.
Jeg fik min gamle pony, da den var 16 år. På det tidspunkt gik den M-klasser i springning. Ved handelsundersøgelsen gik den ikke 100 % igennem bøjeprøven. Det drejede sig om et par skridt. Og dyrlægen sagde, at det var helt normalt for en pony i dens alder og brugthed. Så vi købte den, og den var aldrig halt. Den levede indtil den blev 30 år.
Den gik desværre ikke gennem 2. bøjeprøve. Den havde forinden fået ordnet hove og havde stået uden at blive rørt i knap 3 uger. Stadig halt med ½ grad, dvs. meget lidt, men der var dog ikke noget at være i tvivl om, den haltede - også da den blev longeret efterfølgende. Nu afventer jeg ejerens beslutning om de vil lade den ultralydsscanne til forhåbentlig at kunne klarlægge årsagen. Så må jeg tage en endelig beslutning derfra.
den jeg fik kasseret var i fredags til dyrlæge for 2.gang og var stadig lidt uren efter 3 ugers ro. Karina
Og hvad gør du så? Køber du alligevel eller? Jeg har i princippet mulighed for at overtage forskikring, men det er jo ikke kun et spørgsmål om økonomi men også om, at min datter jo vil knytte sig til ponyen, som - i værste tilfælde - kan fejle noget alvorligt og måske på længere sigt være uanvendelig for ridning. Det der gør det så svært er at den virker superdejlig og med masser af potentiale for min datters ridning.
måske også ligger i at jeg ikke kunne finde på at forsikre en hest. det er måske meget rart at kunne få penge ud hvis dyret bliver uanvendelig (eller kradser af) men den tid og alle de penge man skal lægge inden hesten endeligt bliver erklæret uanvendelig løber ofte op i det samme ( i hvert fald når det bare er en pony til 15000) og der er helt sikkert mange heste der har en meget meget ringe livskvalitet i ganske mange måneder fordi ejer ikke vil slå dem ned uden at få forsikringspenge først.... Den slags spekulationer har man ikke såfremt hesten ikke er forsikret, så er det bare at ta en beslutning. halve halthedsgrader - det generer ikke mig vi hjalp faktisk engang med salget af en pony der var 5 grader halt på begge forben   - den går stadigvæk flere år efter, og har aldrig en halt dag.
Min økonomi er ikke til at gamble med køb af hest til små 100K. kostede den 20K var snakken en anden. Den skal på handelsdagen kunne klare et vet tjek så den kan forsikres. Alle mine er forsikret+ sygeforsikret. Tør ikke have hest uden sygeforsikringen, da jeg desværre har haft et par stykker hvor denne er flittigt brugt. Karina
på en gård ikke lang fra hvor vi bor, bor der nogle ældre mennesker som har en gammel pony gående alene.. den ser på afstand fin og trivelig ud og har masser af fin græs på folden. har hilst på den nogle gange.. nogen gange har den ikke illet snakke og et par gange har den været henne og hilse... idag red jeg så forbi igen... jeg hoppede af min tykke fjollehoppe og græssede lide ved den ponys fold og kaldte den hen og den kom... gammel hest, den er pæn i hul men den er lang pelset så man kan godt se den ikke får tilpasset foder og derfor ikke selv kan smide vinterpelsen rigtigt da den er meget gammel.. fandme om ikk den havde kæmpe lange hove...jeg tror hvis de vokser 1 cm mere så bukker de opad og et er set og vurderet ud fra den stor i halvlang græs   sådan så jeg ud i hovedet for den stakkels pony og dens gamle ben... frygteligt for den og lide med sådan en dum benstilling hvis den har gigt osv... næ nej fandme ikke tale om at jeg kan gå fra sådan en pony uen at snakke med ejeren. jeg tog min søde krikke i hånden og gik hen og bankede på. den ældre dame kom ud. jeg spurgte om dt var deres pony omme bagved.. jaa sier hun, jeg siger: hvornår har den sidst haft fået ordnet hove de er Meget lange på ens forben i hvert falde.. åårh det vidste hun ikke sagde hun, det havde hun intet med at gøre det var hendes mand og en anden der plejede og ordne det... okay, sagde jeg men den trænger Meget hårdt til at få dem beskåret, det er bestemt ike sundt for dens bestilling med de lange hove, og specielt ikke med de gamle ben.. nej neej sagde hun det kunne hun da godt se, det ville hun sige til manden.. jeg sagde det var ikke fordi jeg ville blande mig eller være en dum kælling, blot bare sige og minde dem om det for hestens skyld, plus at en dag får folk måske ondt i røven over at se den sådan.... nej nej og ja og jo og det var da også fint nok jeg sagde det, det ville hun lade gå videre og så sage vi hej hej og jeg gik... det hele forgik i en flink og rar almindelig pæn tone fra mig af og hun tog det også fint heldigvis... jeg gør det sku da jo for den stakkels gamle ponys skyld jo... mit hjerte vræler når jeg ser yr der ike er passet til UG.. nå men så jeg synes jeg har gjort en god gerning idag... jeg vil så efterfølgene når jeg rider forbi derovre med tiden hole øje med om de så også får gjort noget ved de ben... de får ca 2-3 uger, his intet er sket så kontakter jeg dem altså igen på en venlig måde, men bestemt om de skal se og få ordnet den... hvis det ikke hjælper en 2.gang så melder jeg dem.. også selvom det "kun" er hovene den er umiddelbar al med... men nu skal jeg ikke dømme dem endnu... nu holder jeg øje de næste 2-3 uger og ser om de udbedre den søde gode gamle ponys ben... håber jeg sgu... håber i kunne få fatning i mit rodede inlæg som jeg ville dele med jer... hvad siger i? har jeg gjort det rigtige? eller skulle jeg aldrig have blandet mig i deres dyrehold?? husk alt snak mellem mig og damen var fin og høflig og ingen belæringer, blot en påmindelse om de hove trænger... og hun også tog det pænt af hvad jeg hørte og snakkede med hende...
er der ingen der vil give deres meninger??? smiler
syntes det var rigtigt at gøre af dig. havde gjort akkurat det samme. dejligt at se der er andre dyrevenlige mennesker der ikk bare nøjes med at se på men rent faktisk tager affære. giv dig selv et skulder klap  Mvh
louize: mange tak for din søde kommentar.. det glæder mig at høre at jeg har handlet korrekt... ja kan sgi ikke gå derfra uden at tage afærre for den stakkel med de slemme ben...
Jeg syntes du har taclet det flot - og på en sober og rar måde, der er rent faktisk en chance for at de lytter, når du netop har gjort det på den pæne måde 
Lisbo: mange tak for din flotte kommentar... ja jeg vil holde det i det pæne toneleje, gider ikke og have dårlig omtale i nabolaget om jeg er en dum kælling der bare blander mig i alt... og der kan jo have været noget alvorligt i vejn som havde forhindret dem lige i pasningen f ponyen smmeren over... men det lyder det ikke til... så se så bare at få dem ordnet er min mening, men derfor opfører jeg mig alligevel pænt selvom jeg er rasende over sådan noget inde i mig selv... derfor holder jeg så også øje med AT de så har lyttet og får det gjort... et håber jeg da bestemt.. smil men tak for rosen og enighed om min handling 
der går alt for mange rundt og ser sådan ud, så vi må alle påpege det når vi ser det. Du gjorde det på en flot måde og godt du holder øje med om der sker noget. Hestene er jo afhængige af deres ejer og vi kan kun hjælpe ved at sige vore meninger.
Stor ros til dig, for at du har handlet som du har, der sikkert ikke mange der "tør" men så er det dejligt at vi er nogen som gør  Alle dyr skal behandles og plejes ordenligt.. 
pia og bettina; mange tak for jeres søde og pæne ros... det er ski dejligt i alle synes jeg har båret mig korrekt an... det varmer smil
 
     
Beviser bare at mænd er fuld af l*rt...intet nyt i det       
Den var god 
TRUE
Haha 
Efter en "lykkelig" skilsmisse Hun tilbragte den første dag med at pakke alt ned i kasser. Den anden dag satte hun sig for sidste gang ned ved det skønne spisebord, tændte et par levende lys, satte noget god musik på, og nød en stor portion friske rejer, lidt russisk kaviar, og en flaske Chardonnay. Da hun havde spist, gik hun rundt i hvert eneste rum og stoppede reje-resterne ind i enderne på alle gardinstængerne! Den tredje dag kom flyttefirmaet og hentede alt hendes. Så gjorde hun køkkenet rent og forlod huset. Da manden kom tilbage til huset med sin nye kæreste, var de første dage præget af lutter lykke og glæde. Så begyndte huset så småt at lugte. De prøvede alt - støvsugede, gjorde rent, og luftede ud. Ventilationskanalerne blev tjekket for at finde eventuelle døde mus og rotter, tæpperne blev renset, duftblokke og luftfriskere blev hængt op overalt. Skadedyrsbekæmpere blev hidkaldt og iværksatte gasbekæmpelse af lugten, og det betød at det lykkelige par måtte flytte ud i nogle dage. Til sidst blev de gamle stråtapeter revet ned og erstattet med papirtapet. Intet hjalp.?! Vennerne holdt op med at komme på besøg. Håndværkere og andre gjorde alt for ikke at komme i huset. Hushjælpen sagde op. På det tidspunkt kunne de heller ikke selv holde stanken ud mere, så de besluttede sig for at flytte. En måned senere havde de endnu ikke fået solgt huset, selv om prisen nu var halveret. Rygterne gik, og ejendomsmægleren holdt op med at svare på deres opringninger. Til sidst var de nødt til at optage et stort banklån for at kunne købe et nyt hus. Eks-konen ringede til manden og spurgte hvordan det gik. Han fortalte hende hele historien om det rådnende hus. Hun lyttede medfølende og sagde, at hun savnede sit gamle hjem forfærdelig meget og at hun godt kunne tænke sig at købe huset tilbage. Manden var sikker på, at eks-konen ikke vidste hvor galt det stod til, så han gik med til at sælge huset til hende for en tiendedel af markedsprisen, på betingelse af, at hun skrev under på slutseddelen samme dag. Det sagde hun ja til. En uge senere stod manden og hans kæreste i huset for sidste gang - de lo lykkeligt, og var lettede da flyttefirmaet hentede alt deres indbo, for at køre det til deres nye hus. Inklusive gardinstængerne.     
Gumse: HAHAHAHAHAHAAAAAAA!!!!!!!!!!!!     
Gumse   den er så god, en rigtig vandrehistorie 
Hej alle... Nu ved i så meget, så måske i kunne hjælpe med dette... Har en svaghed for sladder, og det bedste jeg ved når jeg er i udlandet er at købe engelske/amerikanske sladder magasiner med hjem... Men syntes de er såå møg dyre her hjemme, og måske i kendte i tip til at købe dem billigt?.
du arrangere at få abonnement på et af dem? Men der vil jo altid være fragtudgifter, når du køber i DK, og de produceres i andre lande. Ellers ville jeg nok bare læse dem online 
Jeg var ude at gå tur i skoven med min far, og pludselig kommer der et helt felt (9-10) heste travende bag os....dvs. den forreste hest, på ca. 170 cm, den travede, og de små ponyer, deriblandt en shetlænder, galopperede for at følge med. Da de kommer ned til krydset (4 veje mødes, og de kommer ned ad bakke), ryger kontrollen, og en lille pige falder af shetlænderen. Jeg får stoppet hesten og min far får samlet pigen op (hun er heldigvis ikke kommet til skade   ). Det viser sig så at være en rideskole der er ude med elever (tilsyneladende uden trækkere). Pigen kommer op på ponyen igen, og da hun virker temmelig chokeret og ser ud som om hun er lige ved at græde, spørger jeg hende om jeg skal trække hende lidt. Hun ryster på hovedet, men jeg går lige med et lille stykke alligevel, til hun ser mere rolig ud, og hesten opfører sig ordentligt. Så siger ridelæreren; "Så er det kun skridt resten af vejen". Straks er der to piger på lidt større ponyer, der surt snerrer "tak for det", til den lille pige, der sidder på jordens mest uopdragne shetlænder (selvom jeg trak den prøvede den adskillige gange at græsse, stoppe, trave m.m., hvilket dog hurtigt stoppede da den fandt ud af at den ikke fik lov)!!!!! Derefter red de hen til vejen (en temmelig befærdet vej), og krydsede den til hesteryg. Er det ok at ville give børnene den oplevelse en tur i skoven er, når der ikke er trækkere eller ordentlig kontrol i form af flere voksne? Og de små møgunger!!! Sikke da en opførsel overfor en pige der lige er faldet af 
Da jeg var yngre og var på ridelejr foregik ridning i skoven med trækker på langs vejen og følte generelt at der var fint opsyn. På rideskolen kom vi først ud på skovtur på de lidt mere rutinerede hold. Holdene var så meget små, så vi var ikke mere end 5-6 stykker af sted. Naturligvis var det kun søde og velopdragne ponyer, der kom med   Ingen grund til at bede om ulykker. Men synes det er fint, hvis man deler op efter øvede/begyndere og meget gerne efter tempo også, så der ikke er nogen, der bliver presset til at trave og galopere mens de andre skridter. Er der en pony med, der volder problemer, bør eleven være dækket ind med hjælp, så han eller hun ikke kommer til at føle sig usikker. Så nej, synes ikke det er i orden med 10 heste og en enkelt ridelærer, når der åbenbart er urutinerede ryttere med (man er næppe ret gammel, hvis man passer til en shetlænder). Og ved vej bør der sørges for større sikkerhed. Dumme unger de andre i øvrigt 
Kan godt se jeg nok kom til at skære alle rideskoler over een kam; det var ikke meningen! Den rideskole jeg red på var der også god sikkerhed og inddeling efter evner  Jeg harcelerede mere over at man prioriterer at ride i skoven, når der er urutinerede ryttere på uopdragne heste, og ikke nogen trækker e.l., og alt for stor gruppe! Det er jo en fantastisk oplevelse at komme i skoven, og det var ligesom juleaften når rideskolen skulle på tur, men tror ikke turen var en særlig fantastisk oplevelse for pigen der faldt af og derefter nærmest blev mobbet af de andre  Tænk at de ikke f.eks. kan få nogle forældre med eller ældre søskende, eller nogle ridepiger (jeg ville gladeligt have trampet skoven rundt dengang jeg var 13 år, bare for at være sammen med hestene   )
jeg giver jer så evigt ret, men desværre er der rigtig mange steder hvor sikkerheden bestemt ikke er i orden
Jeg kan kun give ret i at sikkerheden ikke altid er i top og god nok. Jeg kender også til at man på ridelejr finder det helt i orden at børn bliver placeret på en pony og sendt med på tur, godt nok med hjælperytter forest og sommetider også som bagtrop, men det er jo ofte også af meget unge mennesker eller yngre voksne som ikke kan styre deres egen hest på tur, så det er nok så som så med hjælp fra de kanter, hvis uheldet skulle være ude. Ofte er børn på ridelejr jo heller ikke de helt store ryttere og de ponyer som bliver brugt kender jo ruterne ud og ind og derfor bliver de mere frække, jo oftere de kommer på tur med uerfarne små ryttere. Selvfølgelig er der steder hvor tingene fungere, men bare et sted hvor det ikke gør,kan uheldet jo ske. Tror ikke de forældre som sender deres børn på ridelejr egentlig helt ved hvad der foregår og tror på de store ord om at der bliver passet på deres børn og erfarne, ansvarlige voksne, for de ridelejre jeg har deltaget i som hjælper for mellem 20 og 30 børn af gangen, har der nu oftest kun været en voksen tilstede og de andre hjælpere er så kun 14-16 år gamle. Nå nok om det, det var også bare for at bekræfte at det bestemt foregår mange steder.
Nu er jeg selv ridelærer på en rideskole, og dit indlæg er præcis hvad jeg frygter, hver gang vi er på tur. Hvornår er rytterne gode nok til at vi kan ride ud sammen uden at de har trækkere??? Hvis en hest har tænkt sig at drille, så er det jo nærmest ligegyldigt om du har redet 2 år eller 10, du kan altid risikere at falde af. Mine ryttere kommer ikke på andet end skridttur, netop fordi jeg er "nervøs" for styrt eller løbske ponier undervejs, men samtidig synes jeg også det er synd for ungerne. Da jeg var barn, red jeg ikke særlig godt før vi galopperede den ene mark tynd efter den anden, men det var dog ikke med rideskolen. Havde nogle af mine unger talt sådan til hinanden som du beskriver, så havde de fået jordens største skideballe, og havde fået lov til at trække hestene hjem. Puha, hvor var jeg blevet tosset.
Sikke et par gode historier I kan komme med