hej. jeg vil helt vild gerne ha en tunge piercing igen, men tør ikke, fik en lavet af en fusker for 6 år siden og det blødte helt vild og gjorde sindsyg ondt   . Hvordan var jeres oplevelse med at få entunge piercing og har i et rigtig godt sted i kan anbefale helst ikke længere væk en vejle-sønderborg 
Jeg fik min lavet ved robins tattoo i Sønderborg. Det er snart 3 år siden. Der har aldrig været problemer.
Det er drøn vigtigt når du får lavet en piercing, uanset hvor den er, at du får lavet den hos en proff. tjek at udstyret er steriliseret og hygiejnen ellers er iorden... Og er du i tvivl om noget med hensyn til at pleje den de første uger og fremover, så spørg. Få en god vejledning FØR DU FÅR PIERCINGEN. Det kan også hjælpe dig til at få et indtryk af om de har styr på det... Det er trods alt et hul i dig selv du laver  Når det så er sagt, så synes jeg du sbare skulle gøre det 
du får lavet den et ordenligt og proff sted burde der ikk være nogen problemer i det. Kender ikk nogen, der har haft problemer. Har heller ikk selv haft nogen problemer overhovede. Det blødte ikke så meget som en dråbe. Kan desværre ikk anbefale nogen derovre i det jyske - jeg fik min lavet i Kbh
der er dukket et kanal op på mit tv som hedder SBS NET. kan ikke finde den kanal i blad (ude og hjemme) Nogen der kan se den ? (altså kanal)
ja den er med i Canal Digitals pakker
Jow, den dukkede op her hjemme ved mig i stedet for Kanal 4. Det er ikke verdens mest interessante kanal, efter min mening. Men der er da lidt serier engang imellem. 
Kender I følelsen af at være alt for sårbar? At føle sig ramt uden at man egentlig reelt er ramt? Vi startede med at nogen torsdag (sidste uge) for anden gang havde success med at udøve hærværk på den skole jeg arbejder på. Torsdag morgen var tre ud af fem bygninger under vand. Nogen havde slæbt en brandslange ind i bygningerne og sat dem under vand. Fritten er på den anden ende og vi skal i nødplan, for hvordan passer man så mange børn i halvt så mange lokaler? Øv. Fredag kørte vi på "miniferie" til gedser og på vej derned ser vi et kæmpe uheld. Vi ender med at sidde i kø i laaang tid og man får det sgu helt skidt ved at sidde i sådan en kø og vide at der måske dør mennesker lige foran en. Lørdag morgen bliver jeg ringet op af min souschef der meddeler at nu har herværksmanden (eller mændene) så også sat ild til min arbejdsplads, så nu er hele trappeopgangen ødelagt og alt i bygninen mere eller mindre er ødelagt af røgskade. Vi er altså stadig i nødplan og ikke back to normalt som jeg havde håbet på, når jeg mødte ind mandag morgen. Endnu engang øv. Endnu engang kede børn. Søndag da vi kører hjem fra vores miniferie ser vi endnu et uheld. Endnu engang stor kø på motorvejen. Endnu engang tænker man om der mon er nogen der mister livet her... Her til morgen da jeg er på vej på job er der uheld her i Kokkedal, så jeg må ud på en omvej... igen tænker man... og da jeg er på vej hjem ser jeg bilen fra uheldet i vejkanten og ja, der må helt sikkert være dødsfald i den sag. Bilen er splittet til atomer, skåret op og "lappet sammen igen". Da jeg kommer hjem nu her, fra en MEGET lang dag på job, ser jeg i tv at der er slået en ung pige ihjel i Kokkedal pga et skide røveri... Jeg er bare fyldt op... jeg har fået død og ulykke nok. Jeg synes bare jeg bliver bombarderet med det hver evigt eneste dag og så kan man spørger sig selv - intet af det her har sådan set påvirker mig helt vildt og alligevel er man bare så skide sårbar. Puha, skulle bare ud med det. Tænk at man kan blive så sårbar. Puha...
Hej Pretty Fancy Jo, det kender jeg godt - problemet idag synes jeg er at vi ikke længre bliver påvirket af det der sker omkring os - det ryger bare ind af det ene øre og ud af det andet... Talte med en den anden dag som sagde nogle ret skræmmende ord, men jeg tror ligger tæt på hvad der kunne ske. Hun sagde " Hvis Jødeudryddelsen havde fundet sted i dag, så havde der været så masiv TV dækning af det, og folk ville zappe fra den ene kanal til den anden som om det var Big Brother eller Robinson - folk ville lige frem vælge hvilket "skur" det skulle tømmes den dag - men ville sikkert kunne stemme om det" Jeg tror hendes anskuelse er rigtig, vi er blevet så rå og tykhudede at vi ikke længre får det ind under huden. Men derfor kan man jo som enkeltperson godt føle sig virkelig sårbar - for folk omkring en er altså nogen gange virkelig ubanhjertige. HIlsen Louise
klog veninde, som sagde, "vær stolt af du er sårbar!" Hun havde selv lært at se det som en fordel. Det forstod jeg først et år senere. For ja, du ser og oplever så mange ting, som hårdhudede ikke gør. Man får et meget rigt indre liv, som så afspejler sig i det ydre. Jeg får tit skyld for at have meget energi, hvilket faktisk længe undrede mig, men det er fordi der er liv under huden  Så - rådet videre - vær glad for, du er som du er. Lone