Vi har en shaygya (?) araber til at stå i stalden og den er 16 år og meget svajrygget... Ejeren har aldrig redet den ret meget og egentlig så blev han vel forholdsvis hurtigt "svajet"... Hun købte ham som 5 års og hun er den type som man ikke siger noget til for så farer hun i hovedet på en... Men hun passer ham fint nok.. Gider bare ikke ride ham...!!!
Hmm.. Jeg vil nu sige at din hests ryg mere ligner en lipizzaners. (Jeg har selv både en ox'er og en lipizzaner). Lipizzaneren har efter min mening tit en svag ryg. Den er meget blød og knækker nemt den forkerte vej under rytter. Den er til gengæld supersmidig til alle sider, og KAN komme op og bruges korrekt, den skal bare styrkes rigtig meget først (se mit indleg til dig i en anden tråd). Vh Tone
Nu er det jo svært med bare ét billede. Men hvis det billede er udtryk for hvordan du ride ham, så ville jeg , hvis jeg var dig, starte med at få ham frem og ned... og FORAN lod. Han er meget meget puttet fortil, og det fordrer ikke ligefrem at hesten bruger sin ryg. Når han kan arbejde frem og ned, så ville jeg med anholdninger og tilbagetrædning få ham til at lægge mere vægt bagtil, og dermed få nakken op, næsen frem og så begynder den at hænge bedre sammen. Men det er jo bare min ide..
Ved at der er stævne hos HJRK i Ikast engang i Oktober, hvis det er. Ellers er der en stævnekalender på   for både midt og vestjylland. 
Tak for hjælpen allesammen. Jeg tror jeg prøver Hjrk i oktober oh Hokr i novenmber. Skal jeg ikke bare starte med en klasse?
Jeg synes da du skulle tilmelde dig i 2 klasser. Synes nogengange hesten kigger lidt og man er måske også selv lidt anspændt i første klasse. Så kan det være meget godt med et "forsøg" til  Held og lykke.
Jamen, rigtig god fornøjelse udi stævneverden igen. Nedenstående link viser de forskellige distrikter under Dansk Ride Forbund/DRF: Kig distrikterne igennem og se, om der ikke skulle være nogle klubstævner (D-stævner) i nærheden af dig. De første gange du skal ud at starte stævne, så tag meget gerne en "gammel" erfaren stævnedeltager med. Èn, som guider dig igennem det hele: Dét med at melde sin ankomst. Hjælpe dig ifm opvarmningen - hvor lidt/meget opvarmning hesten skal have. En, som har tjek på, hvor mange ryttere, der er før du skal starte. En, som simpelthen "bærer dig på hænder og fødder/hove" gennem de første stævner. Og husk - hvis du har mulighed for - så få optaget det hele på video. Selv om man synes, at det enten gik "glimragende" eller knap så godt - så er video den bedste kritik. Og endelig - sæt ikke dine mål alt for højt. Start med at satse på, at du rider til 50% - altså bliver godkendt. Efterhånden som du får mere og mere erfaring - så sats lidt mere fra gang til gang. Og husk så at hilse på alle dem, du møder på dig vej op ad rangstigen - thi det er også dem, du møder på din vej ned, når det måske ikke går så godt  Held og lykke med stævnedeltagelsen - og husk at give os en opdatering, når du er kommet hjem. Det er altid rart at kunne   sig på andres vegne - siger jeg, som ikke har mod nok til at starte stævne.
Hej igen allesammen. Hvor er I bare søde til at komme med gode råd, jeg føler mig allerede godt rustet. Jeg har besluttet mig for at Starte i 
Kære alle jer der har skrevet! Så er det aftenen før den store dag, i morgen tidlig i bording ligger vi lige ud med LC1 og senere LE u. galop. Jeg er ca. ved at dø af nerver. Det hele startede rigtig fint, jeg havde allieret mig med en der skulle flette for mig, så jeg kunne slappe af idag. Desværre blev hun sparket af en hest, og har fået trykket brystet lidt, så hun var ikke i stand til at flette for mig. Her stod jeg så i eftermiddag med fletteguide i hånden og nål og tråd i kæften og begyndte på projekt "sæt hår på hest" 3 timer senere lignede jeg en der havde været i kamp med en pløjemark, men nu er kræet flettet. Nu er der kun tilbage at vente ( OG MÅSKE SOVE?   )
Hejsa! Nej, pudsigt nok afholdt de Lc først og Le senere, men Le var slået sammen både heste og ponyer, så det var nok derfor. Det gik meget fint derude, banerne var elendige, men vi red 51,25% i Lc og blev nr. 7 ud af 11, så det var fint, og i Le red vi 59,29% og blev nummer 3, så jeg var meget stolt af min lille hest. Han tog det virkelig pænt synes jeg! Jeg prøver lige at ligge et billede ind under min præs! TAK FOR HJÆLPEN ALLESAMMEN!
 
Jeg mente selvfølgelig: ...eller er den OPMÆRKSOM på sin rytter? mvh. tina
sige ud fra et stil billede.. men umiddelbart ser den ud til at være opmærksom på rytteren.. den pisker ikke med halen eller andet som tegn på surhed.. Min unghest ser også tit møg sur ud på billeder fordi hun er meget opmærksom på rytteren..
nok lyttende - prøv at kigge på dens næsebor også - trækker den dem opad også - så er den gerne i dårligt humør. Er den let på tøjlen og villig for hjælpen? Det er bare ikke alle heste der render rundt med øre på stilke pegende lige frem!
temmelig muggen ud, synes jeg  Jeg ville ikke være tilfreds, hvis min hest så sådan ud i ridningen... Prøv at sætte lidt flere billeder ind, faktisk ser den ud til at bevæge sig en smule besværet 
Jeg ved ikke hvorfor hestebøger kun beskriver øreposition som værende betydningsfuld for kommunikation for heste kommunikerer med hele ansigtet. At ørerne er rettet mod rytteren kan både betyde, at hesten er opmærksom på signalerne, og at rytteren er en kilde til ubehag. Derfor ville jeg i denne situation se på resten af ansigtet. Billedet er ikke særlig tydeligt, men både på det indsatte billede og da jeg lysnede det lidt i Photoshop hæftede jeg mig ved, at hesten ser meget anspændt ud omkring øjnene. Så vidt jeg kan se, har den trekantede stress-øjne med rynker ovenover, hvilket er et tegn på akut eller kronisk stress. Min hest har i en periode set sådan ud i hovedet, samtidig med, at den var meget uvillig, og det har fået mig til at mene, at der er noget i vejen med den. De dyrlæger, der har været involverede mener det samme - at hesten udviser smerteadfærd. Nu ER der i mit tilfælde også andre grunde til min mening om, at der er noget i vejen med hesten, men en af de ting jeg selv har hæftet mig meget ved, og tillægger stor betydning, også når jeg laver adfærdskonsultationer, er netop ansigtsudtrykket. Jeg synes at denne hest ser så anspændt ud, at jeg ville være noget alvorligt ved det - men det er ikke så meget ørerne som øjnene, jeg tillægger betydning. På ørerne kan man ud over retningen se på, om de er spændte og vendt bagud eller om de er afslappede og flapper lidt, for så kan det sagtens være et udtryk for koncentration og opmærksomhed.
som TinaMJ skriver, så ser øjnene anspændte ud (for nu ikke at sige mugne   ), og ørerne er   tilbage, ikke bare bagudvendte 
Jeg prøvede også at se på øjnene.. men kunne ikke se dem tydeligt nok til at konkludere noget ud fra dem.. Jeg ville nok som rytter gå mest op i hvordan hesten føles.. er den afslappet og reagere fint, så ville jeg ikke være så bekymret.. men spænder den´og/eller arbejder imod signalerne ville jeg få den tjekket..
det spørgsmål spurgte jeg også min underviser om i går.. for min ser sgu godt nok gnaven ud når man rider. Men hun forsikrede mig om den er meget opmærksom og lyttende. og ja hun lytter meget til stemme og omgivelser. Hilsen Jette
Nu har jeg Googlet på billeder af moderne og klassisk dressur. Det generelle billede er, at hestene har afslappede ansigter med tendens til let bagudvendte, men slappe, lidt hængende ører, hvis de i øvrigt ser velgående og afspændte ud og går i korrekt form, eller at de har ørerne fremme. Jeg søgte også specifikt på Den Spanske Rideskole, for at få billeder fra et af de bedste dressursteder i verden. Da de samtidig rider i kvadrille, kan de ikke udvælge billeder, hvor hesten har ørerne fremme. NÅr vi taler øvelserne over jorden, så ser hestene generelt lidt mere spændte ud - forståeligt nok, får når der fordres positurer, der naturligt bruges af hestene i kamp, så følger sindsstemningen med. Der er dog også mange billeder, der viser ret afspændte, men dog koncentrerede heste i skolen over jorden. De heste, der har spændte ansigtsudtryk, ser generelt også spændte ud, og går i en mindre korrekt form. Billeder er øjebliksbilleder, og de fleste vil selvfølgelig ikke lægge dårlige billeder på nettet, men hvis det generelle billede var, at hestene så spændte ud, når de gik dressur, så ville flere af billederne også vise heste med spændte ansigter, og det gør de ikke. Jeg er i gang med at skrive en artikel om ansigtsudtryk, så jeg fotograferer også på livet løs. Både ud fra forudgående viden og ud fra denne billedsøgning, så tager jeg et spændt ansigtsudtryk som et udtryk for en eller anden form for ubehag. Men det er meget mere øjnene, end ørerne, jeg kigger efter. De halvt bagudvendte ører, der er slappe og hænger lidt med et roligt udtryk i øjnene er koncentration, fremadrettede ører er opmærksomhed andre steder hen - fx. på tilskuerne. JEg synes, at den her omtalte hest ser for spændt og gal ud - men et billede er et øjebliksbillede, så man skal naturligvis observere hesten over et stykke tid for at få det sande billede.
Mange tak for jeres svar  Musse var supernem at ride, meget opmærksom, meget let at få både frem og få til at stoppe og meget let på tøjlen - i hvert fald når jeg skal sige det, andre ryttere kan jo have en anden mening om den sag  Derfor blev jeg også meget forbavset, da jeg så denne her mugne hest på billedet. Men det kunne jo være, at det var mig, der tolkede surheden forkert - at hun bare var opmærksom. NinA, jeg er overrasket over, at du synes, at hun ser ud til at bevæge sig besværet. Min umiddelbare vurdering var , at hun går rigtig fint på billedet og træder fint ind under sig. Af sådan en delvist uspecificeret oldenborg-musse, syntes jeg egentlig, at det så meget godt ud. Derfor syntes jeg ikke, at kroppen hang sammen med det sure fjæs. Vil du uddybe, hvorfor du synes, hun bevæger sig besværet, så et barn i tredje klasse kan forstå det?  Tina MJ: Jeg har også luret på øjnene - på min computer har jeg jo haft billedet oppe i lidt større format, end det umiddelbart vises her. Mange tak for dit photoshop-arbejde og din vurdering  Jeg har også luret den muskel midt på halsen, der er ret fremtrædende. Må den være det, eller er det tegn på spændthed? mvh. tina
Tina MJ, så lige dit andet indlæg nu... vi skrev vist samtidig, jeg er bare langsommere   Jeg ville også forvente, at ansigtsudtryk og kropsform hang sammen. Jeg kunne også godt tænke mig at høre, om du - og andre - synes, at ansigt og krop hænger sammen på musse her. Er hun også spændt og utilpas i kroppen? Er der evt. nogle af de billeder, du har fundet, som du vil lægge ind her som illustration af afslappethed / spændthed? mvh. tina
Generelt synes jeg ikke, at hesten ser spændt ud, men en video ville være bedre at udtale sig ud fra. Dog kan jeg også se den udstående muskel på halsen - MEN man skal jo også tænke på, at det, at hesten går samlet KRÆVER muskelaktivitet og muskler der bruges, de er spændte, det er jo lige netop deres opgave at være det. Jeg ville være langt mere bekymret, hvis det var underhalsmusklen, der var spændt. Jeg kan ikke udtale mig om, hvorvidt halsmusklen er problemet, men jeg ville, hvis jeg var dig, være meget opmærksom på dette - hvis hesten generelt fungerer godt, så kunne du måske få den gennemgået af kiropraktor eller massør for at se, om de kan finde noget - det behøver jo på ingen måde være noget graverende, men den bedste hest får man af at reagere i tide. Jeg vil på et senere tidspunkt, evt. senere i dag, hvis jeg når det, lægge nogle billeder ind - omend det vist er lidt på kanten at bruge andres billeder sådan. Men sådan er der så meget 
Musklerne skal ikke være spændte i samling - de skal bare spænde mere op, men straks afslappes igen   Hesten skal være løsgjort og musklerne skal helst 'dalre'  Jo, Taina, jeg synes den ser ud til at gøre sig lidt for meget umage med at gå pænt. Det ser så også nydeligt ud, men især ansigtet sladrer, og den bliver for anstrengt at se på  Det ser ud til, at den træder   langt ind under sig i forhold til samlingsgraden  Men, men - det er jo stadig kun ét billede. Dog - den ser jo altså muggen ud, så ... Tja, du må tage lidt flere billeder 
Interessant diskussion. Dog vil jeg takke Tina MJ for en dejlig, lang beskrivelse og analysering af hesten..!Det er altid en fornøjelse at læse dine indlæg! mvh. Malene
Jeg er ikke McLean-teoretiker men synes bestemt om principperne. Så med fare for at komme med et mavefornemmelsesbaseret men ukvalificeret svar prøver jeg alligevel  Jeg har det generelt sådan, at når hesten stresser op (første hest du nævner) - bange eller forvirret eller hvad det nu er - så er det en god idé at tage tempo ned, evt. stoppe helt op, og ånde ud (altså ikke dø, men give slip på luften og spændinger). Jeg tror aldrig jeg har set noget afstresset komme ud af at man driver på/dvs lægger pres på en stresset hest, fordi koblingen stress-frygt-flygt ligger så naturligt at det kun øger stressen - men jeg skal da ikke udelukke det. Hvordan er hun når du går med hende? Tryggere/mindre stresset eller er det ét fedt? For hvis hun er mindre stresset når du er ved siden af hende, så er det måske en mulighed at gå ture de steder, du gerne vil hen, og så gradvist sidde op længere stræk ad gangen? Det er egentlig baseret på en 'hvis det ikke virker, så gå et trin tilbage'-tankegang, som jeg selv er stor fan af. Måske var det ikke et svar a la det her du søgte, men så må vi jo have teoretikerne på banen  Anissi
Jeg kender godt det dér med at hesten hysser, og så kommer man til at fokusere meget på, hvordan man får den til at holde op med at hysse, og så farer man let vild i metoder og teknikker, fordi man jo i virkeligheden famler efter hvordan man får hesten til IKKE at gøre noget (nemlig hysse), hvilket er vældig svært i forhold til hvis man fokuserer på hvad man GERNE vil have den til. Hvis hesten spænder op og _sænker tempoet_, hvilket formentlig er tilfældet, når den begynder at tage korte skridt, er det mest logiske at bede om længere skridt og længere ramme, hvilket er en fremaddrivende hjælp. I starten får du måske en meget hurtig skridt, der ligger lige undet det punkt, hvor den bliver til trav. Men hesten finder hurtigt ud af at det er mindre besværligt bare at tage længere skridt, og så bliver rammen også automatisk længere, og hovedet synker lidt. Det har jeg tit set, når jeg har siddet og frosset min mås i laser på en McL-clinic. Det virker  Hvis hesten misforstår, og sætter i trav, laver du bare en overgang til skridt, og forsøger igen. Men øvelsen går ud på at få hesten til at skridte så hurtigt som muligt, uden at trave. Det er noget meget konkret, man kan øve sig i, og så fokuserer man ikke så meget på at hesten ikke skal hysse. Roligheden er jo en behagelig bivirkning af lydigheden. Ikke omvendt. Og jeg forestiller mig i øvrigt, at lige denne øvelse vil være godt for din schenkelfølsomme hest, som lærer, at den ikke skal overreagere på schenklen. Når du kan skridte på stregen til trav, kan du prøve at trave på stregen til skridt. Det er en ultra-doven, røvkedelig luntetrav, hvor hesten NÆSTEN taber totaktsrytmen, og bryder over i skridt. Igen kan du fokusere på noget konkret: Hvor langsomt kan min hest trave, uden at den falder ned i skridt? Du kan skifte mellem turboskridt og snorketrav, og på den måde øve dig i at surfe på kanten mellem gangarterne. Ligesom du har vænnet dig til at surfe på kanten mellem skridt, stop og bak. Man kan sagtens træne trav-skridt fra jorden, for hesten skal trave så langsomt at du godt kan følge med. Jeg gør det selv for tiden, fordi jeg er for gravid til at ride. Når du har bløde overgange fra luntetrav til skridt og den anden vej, begynder du at parere 1, 2, 3 fra trav. Det er næste konkrete øvelse, hvis behagelige bivirkning er rolighed, og ikke omvendt   Hesten kan ikke stoppe fra trav i "3 beats" uden at tage bagbenene til hjælp, lod jeg mig fornylig fortælle af McL, som anbefaler, at man bruger denne øvelse til at forberede hesten biomekanisk på samling. Det er ikke ualmindeligt at hesten sætter det ene bagben så langt ind under sig at den må flytte det lidt bagud igen for ikke at vælte. Men når øvelsen sidder, står hesten på mirakuløs vis i ligevægt på alle fire ben hver gang  I starten må hesten skridte ud af paraden, og så sætte i luntetrav igen, men efter et lille stykke tid lærer den at springe frem i rentaktet trav fra stillestand. Det er også en konkret øvelse, du kan fokusere på. Nu har du vist rigeligt til du skal på kursus med Susan   Jeg synes forøvrigt, det lyder som om du har ret godt fat i teorien, så det er nok bare et spørgsmål om at få det til at sidde på rygradden, så du ikke skal tænke så meget. Mvh Julie
Det er jo en ung hest, og så længe den stadig responderer på dine signaler OG hurtigt falder til ro igen, så ville jeg bare lade den selv falde ned igen. Dermed erfarer den selv, at der ikke skete noget. At du ignorerer faren og ikke selv bliver bange beroliger i sig selv hesten og i det øjeblik du giver stopsignaler i et væk, så signalerer du let selv, at hesten "har ret i" at der er fare på færde. Derimod, hvis den bliver ved med at spænde, så ville jeg prøve at få den til at slappe af ved at bede den sænke hovedet og lave mange stop for ikke at forstærke frygt og flugtreaktion. Evt. hoppe af, det hvis det beroligede mest. Der er fordele og ulemper ved at afbryde enhver flugt. Fordelen er, at man ikke forstærker frygt og flugtinstinkt, ulempen er, at man stresser hesten. Hvis frygten er for stor, og hesten ikke kan komme af med energien, så risikerer man at blive bukket af, fordi energien bare SKAL ud et eller andet sted. Noget af det mest stressende for en hest er, ikke at kunne reagere - altså at blive udsat for fare, og ikke kunne flygte. Altså er det sommetider en fordel at lade den reagere (på den lille skala) og så gentage den påvirkning den reagerer på mange gange, så den til sidst holder op med at reagere, fordi frygten er forsvundet. Forudsætningen for, at dette kan lykkes er selvfølgelig at reaktionen bliver mindre hver gang. Det er jo desværre ikke muligt med bambierne, at gentage påvirkningen mange gange men stadig - jeg ville ikke rette den for meget, hvis den selv falder hurtigt ned igen og jeg stadig har kontrollen. Den skal jo også gerne synes, at rideturen er en god oplevelse. Der er også et aspekt mere i dette - at lade være med at udsætte hesten for noget, der er alt for stressende for den så den bliver ustyrlig, for så spænder man ben for sig selv og kommer ind i en ond stress-cirkel. Jo, det ville jeg også gøre. Hvis hun har fået øje på noget farligt og er meget spændt vil jeg lade hende stå stille og kigge, men ikke vende rundt, til hun slapper lidt af, og så drive frem igen. Driv IKKE på hvis du ikke er sikker på at få responsen. Jeg synes, at alt dette handler meget om, hvor stor angsten er. Er angsten stor, og har hesten haft held med fx. at flygte tidl. i livet, så vil jeg passe meget på ikke at bede hesten om noget, der er stor risiko for, at jeg ikke får, eller stor risiko for, at den reagerer voldsomt på. Hvis spændingen derimod er mindre, og der er stor chance for at få den rigtige respons så ville jeg drive, hvis hesten tøver og stoppe hvis den løber. Det handler om gentagelse og om at gennemføre det farlige så hesten kan opdage, at det ikke er så farligt. Altså som du har gjort på en eller anden måde få hesten forbi så mange gange, at du har bevist for hesten, at der ikke sker noget farligt. Efterhånden kan du så ride igennem med lidt ekstra opmuntring, fordi hesten er blevet mindre bange og nu KAN respondere på din påvirkning - fordi din påvirkning nu overskygger angsten. I starten var angsten så stor, at den overskyggede din påvirkning - og her ville jeg til enhver tid bruge desensibilisering (gradvis tilvænning, fx. med en anden hest foran) frem for ubegrænset eskalering, der både er uetisk og farligt. McLean siger faktisk også selv, at man aldrig skal bede hesten om noget, den ikke kan - og når den er meget angst så kan den ikke reagere på dine signaler. Bed KUN om noget, du er sikker på at få. Han er 7 har været i proff tilridning for 3-4 måneder siden og jeg tror han har været i indspændinger. Stop virkede i hvertfald ikke første gang jeg ville teste biddet fra jorden.. Jeg går tur med ham hvor jeg har tøjlerne over hovedet og de ligger på min den arm/skulder jeg har ind imod ham. Oh så har jeg en hånd på hver tøjle. Jeg trækker fremad når han skal gå fremad og nu kan han de fleste gange stoppe for biddet på 1-2-3 stop. og indimellem på det første eller anden grad af signalet.Idag oplevede jeg så at han kortede halsen i unaturlig holdning for at unddrage sig kontakt til biddet når vi bare gik uden jeg havde 'sagt noget' med biddet. (jeg vil tro som de lærer med indspændingerne?) Skal jeg så 'trække ham mere fremad'? Han skal vel ikke krumme halsen vel? Hmm, jeg synes, han skal gå med afslappet, lang hals, når I bare går. Er du SIKKER på, at der ikke er problemer med bare at have biddet i munden? For tykt eller forkert formet bid til lille mund eller at han trænger til at få ordnet tænder? Men det kan også være en bivirkning af indspænding. Du skal i hvert fald ikke hive yderligere i biddet, men driv evt. lidt på bagfra med en pisk så du får bedre fremdrift, så vil den næsten altid strække halsen frem - og så ville jeg forstærke positivt når han gør det. Du kan ikke korrigere hesten fra at gå "bag biddet" ved at hive i biddet - red du, ville du også drive med schenklerne, så jeg ville gøre det samme fra jorden. Det handler jo ikke om at følge med dig, men om form, og du KAN bare ikke korrigere hesten fremad med et bid, der kun kan virke bagud. Alternativt brug rebgrime, der trykker på nakken når du trækker frem og ned, eller kapsun, hvor du trækker næsen frem og ned. Men jeg synes, at fremdriften er den bedste korrektion og samme korrektion skal du bruge fra ryggen. Det her handler jo ikke om, hvorvidt hesten følger med dig, men HVORDAN den følger med. Jeg synes ikke biddet er særligt egnet til denne træning, idet biddet er beregnet til at man indvirker i det fra hestens ryg, ikke forfra. Derfor ville jeg bruge rebgrime til opdragelse, kapsun til formgivning. Hvis du let kan få ham til at stoppe OG bakke kan du godt gøre det i et stræk, hvis der er megen modstand, ville jeg forstærke hesten flere gange undervejs ved at give efter, når hesten giver efter, og så til sidst lave det til en øvelse OG kombinere med positiv forstærkning. Kommer an på, hvor trænet hesten er. Den hest, der har lært at stå stille i en eller anden stilling er klar til at blive korrigeret yderligere, men tag det i steps. Først skal hesten overhovedet stå stille, SÅ skal den stå stille på en bestemt måde.
Hov, jeg glemte at give mit besyv med ang. halskrøllen. Hvis du skal tænke rent behaviouristisk, skal du spørge dig selv, hvad hesten forsøger at undgå ved at krølle halsen? Den forsøger at undgå et træk bagud i biddet. Hvis det IKKE er den adfærd, du er ude efter, skal du naturligvis heller ikke forstærke den ved at undlade at anholde. Så lærer hesten jo, at når den krøller halsen, bliver der ikke trukket bagud i biddet, og det bekræfter den i det, den har lært af indspændingerne. Jeg ved godt at det er kontraintuitivt, men når mine heste (jeg har haft to, der gjorde det fornylig) krøller halsen, tager jeg i tøjlen, til benene stopper, og giver efter. Halskrøllen er jo faktisk en lille "stikken af", fordi hesten reagerer på biddet ved at gøre noget andet end at sænke farten. Ved at træne benenes reaktion på biddet, aftræner du gradvist halskrøllen, fordi hesten ikke konsekvent kan vise to forskellige reaktioner på det samme signal. M.h.t. at de kigger sig omkring, ville jeg overhovedet ikke blande mig på nuværende tidspunkt. Når du retter på hovedet, kan det let forveksles med et signal til at flytte benene - især hvis du bruger et træk i grimen. De samme regler gælder for sidelæns positionering af hovedet og halsen som for dorsoventral placering af hovedet og halsen: Brug ikke tøjlen. Mvh Julie
Eva, det er ikke helt rigtigt, at der ikke er nogle modstridende elementer i aka og McL. BB skriver bl.a., at når hesten bliver tung i hånden, må man korrigere det ved at hente bagbenene længere frem under tyngdepunktet. Det gøres med begge schenkler, hvilket i praksis betyder, at man "sparker hesten af biddet", som Susan så malerisk beskriver det   Jeg er sikker på at BB gør det på en yderst elegant og tiltalende måde, men det er stadig en praksis, som McLean ikke ville røre med en ildtang. Når hesten bliver tung i hånden, er det iflg. McLean fordi den løber lidt. Iflg. BB er det fordi den ryger på forparten. McL korrigerer rent anholdende, hvorimod BB korrigerer bagfra, uden at nævne noget om samtidig at slippe fortil. Omvendt går McLean næsten mere baglæns med sine heste end forlæns, og det mener BB iflg. "Klassisk Ridekunst" er synd for hesten, fordi han synes, det er for "dominerende". McLean er ikke Öddberg, og Öddberg er ikke McLean   Jeg ved, at Andrew er stor beundrer af nogle af de gamle, franske principper - mest af alt "mains sans jambes...", som stemmer så fremragende overens med moderne læringsteori. Men han siger også, at der ikke er noget, der kan hedde klassisk ridekunst, fordi der ikke findes noget konsekvent, klassisk paradigme, man kan holde sig til. Og hans fedtede bøger af "mestrene" er lige så fyldt med understregninger af deres vrøvl og tåbeligheder som med understregninger af deres mere holdbare pointer  Mvh Julie
Undskyld jeg spammer tråden... jeg kom til at lægge et indlæg her, som skulle have været et andet sted. Hvis der kommer en moderator forbi, må I meget gerne slette det. Julie
kender i det hvor man lige har skrevet sit livs længste svarindlæg, trykker send og så har glemt at logge ind?...    så. senere... suk
Det bliver lige en noget forkortet udgave af det oprindelige som forvandt... Lige et generelt tillægsspørgsmål først: Hvornår indsætter man den første 'kommando' altså grad 1 af hvad tryk man nu skal bruge i forhold til hestens placering af benene i bevægelsen? Det jeg mener er; jeg har lært at man indsætter schenkeltryk for fx. at bagparten skal vige til højre lige inden venstre bagben ryger i jorden for at bære videre til afskub mod højre?? Er det korrekt timing? Hvornår gør man fra diverse overgange i forhold til hvor i bevægelsen benene er placeret? Er det lige på 'beatet', lige før, lige efter..? Så til hoppen. Hun er 18 år gammel, har gået en del jagter.. Er meget sensibel for schenkel (Julie, som jeg lige vil prøve at arbejde lidt på om jeg kan få hende desensibiliseret til dem i forhold til det du skrev i den anden tråd. Jeg prøver mig lidt frem og hvis jeg ikke mærker det går den rigtige vej så venter jeg lige til jeg er blevet bedre til timingen og har fået noget undervisning) Har en god solid grundstress..   som ikke virker til at have været korrigeret for sådan helt konsekvent... Fra jorden er hun en følger bare med hest'..   Jeg vil hellere sidde på ryggen af hende når stresser op ude i verden end at at stå på jorden.. Har prøvet= solide kæbedaskere og stejleri.. Så ja; Anissi; der ligger også en opgave der og venter som jeg helt bevist og dumt har hoppet henover... fy Tina MJ jeg vil prøve at lade hande gå igennem den farlige lille skov uden at lave stops på hende hvis hun bevarer rytmen. Hvis hun begynder at trippeskridte laver jeg en KORT anholdning for at undgå at placere hende 'fast forankret' i en meget stressende situation. Oplevelsen sidste gang var at hun godt nok reagerede for stop men 2. gang efter 2-3 sekunder, blev hun hys og så er hun en eksploder/stejle på stedet hest, så som du siger der skal vi ikke ud, jeg må nedsætte mine 'krav'/forsøget til måske kun at være en 'sænk farten' men så oplever jeg jo at hun accelererer igen inden jeg har givet kommando om at gå frem i tempo igen.. Når hun gør det, vil jeg så lave en anholdning konsekvent, igen og igen og igen indtil hun holder tempoet nede (det har jeg gjort før på almindelige "ufarlige stedet" før hun blev rolig her og det virkede)og SÅ ride hende fremad. (det skal jeg nok sørge for at at øvenoget mere først udenfor skoven ellers får jeg nok foræret et anspring i stedet for, men hun gør det jo ikke rigtig af sig selv på "ufarlige steder" mere.    øve øve være mindre frisk på schenkel.. Det er lidt skægt for selvom hun viser mange tegn på en ufuldstændig grundtræning (!) stadig så flytter hun sig meget i forhold til lydighed. Nu mangler vi så bare at kropsspændingen slipper, men der oplevede jeg jo så her sidst(jeg har ikke redet siden) at hun var HELT afslappet da vi kom hjem og jeg hoppede af ude på vejen, hvor hun førhen har viststress og været anspændt/lige hurtig nok, helt indtil jeg har sluppet hende fri fra mig på marken igen.. Det er fedt at opleve for jeg kan da tyde at et eller andet gør jeg rigtigt. (jeg må indrømme jeg ikke arbejder ret meget mere end en gang om ugen max... ak den tid..) Krøllehals hesten har jeg faktisk ikke fået set efter af min egen tanddame, så det vil jeg få gjort inden jeg putter bid på ham igen. Ellers Julie er jeg med på hvordan jeg får ham ud af den opførsel igen  Jeg har ingen forstand på at bedømme på forhånd hvilket bid han vil finde ok, Det vi bruger er fint i længden, et alm. todelt trensebid, men noget let i det måske for tyndt, måske ikke   . Hvem kan bedst bedømme hvad der er plads til og ej i munden på ham? Julie jeg forstår ALT hvad du skriver i første indlæg   og det vil jeg arbejde med på hoppen! Det kan ske jeg alligevel kan få tid til at ride lidt oftere nu ..   TAK  Men i andet indlæg er der dette:
Jeg vil tøve med at kalde det for "forkert" at bruge tøjlen til at ligeudrette halsen. Men du skal nok være opmærksom på, at når du f.eks. bruger højre tøjle til at korrigere, at hesten kigger til venstre, udvander du dit drejesignal til højre, fordi du tager i tøjlen og forstærker uden at hesten har drejet. McL plejer at sige (og vise), at når hesten finder ro og benene kommer under stimuluskontrol, holder den op med at kigge sig omkring. Ganske som overlinien slapper af, og får hovedet til at synke, føler hesten ikke længere behov for at gå og glo til højre og venstre. Hvad skulle den det for? Den skal jo lige ud  Min hoppe har ikke været ret glad for ridehuset, og i starten, når hun kom derind, gik hun altid og kaldte og kiggede med hovedet oppe i luften. Men efterhånden som jeg fik stoppet, bakket, drejet o.s.v., faldt hun til ro, og så holdt hun op med at kalde, kigge o.s.v. Kalden, kiggen o.s.v. er jo tegn på at hesten reagerer på stimuli, der ikke er træneren. Jo mere overbevisende, træneren formår at være, desto mere overskygger hendes signaler alt udefra. Du KUNNE jo korrigere kiggen til højre med stop og bak. Det tror jeg personligt, ville være mere effektivt end at bruge tøjlen, og bidrage yderligere til forvirringen. Der er mig bekendt ikke noget punkt i træningen, hvor McL begynder at sige, at nu må man placere næsen/halsen med sin tøjle. Selv på højeste niveau påvirker tøjlen kun benene, men som en bivirkning bliver hesten også rund og lige. Slår den fra eller mister ligeudretning, er det ALTID fordi benene har gjort noget, de ikke skulle. Og så retter man dem ind, så hesten igen bliver lige og lækker. Men man flytter ikke på halsen. Det er ikke nødvendigt... Mvh Julie
Så prøver jeg at stoppe og bakke hende når hun bliver uopmærksom på mig. I starten blev kigge altid straks fulgt op med at dreje i samme retning som hun kiggede, så det er nok der jeg har startet med at sætte ind med at dreje tilbage.../ligeudrette.. Når jeg parerer hende og hun så slår fra og kigger, så bakker jeg hende så fra hun af? eller indsætter en anden ligesidet kommando blot for at få hendes fokus tilbage ikke? Eller venter jeg til hun af sig selv ser'ligeud igen' og så giver bak eller fremad? Det er pokkers jeg har så langt til ordentlige ridefaciliteter og vi bor til leje.. det kan være svært at bruge den rigtige korrektion hver gang hvis situationen er at undgå en bil eller korriger for "lad lige være med at bakke/dreje ind i det der hegn.."...  nå men jeg må finde mig i omveje... Var lige ude en lille bitte tur (det pisregner..) og jeg kan ikke fra ryggen på almindelig ridevis selv finde ud af at påvirke lidt med 'neutral schenkel' uden at jeg samtidig mener jeg kokser og giver frem'stop samtidig.. Der er jeg ikke skarp nok i timing (og balancen). Kan jeg måske i stedet for overdrive og lægge mange parader og fremad ind og få lidt det samme resultat tror du? Jeg tænker det at udsætte hende for mange schenkel-kommandoer i stedet for at det kun forekommer hun mærker den schenkel indimellem og ad den vej desensibilicere hende for mine ben? Eller mon hun så stresser op som Tina MJ skriver? Jeg kan jo gøre det når hun er afstresset.. Jeg vil gå ind og begrave mig i "hvad din schenkel skal til for" i McLean bogen, nu der alligevel bare er vejr til ingenting. Tak for hjælp Julie! 
Jamen det ER jo modstridende signaler, når du giver "neutral schenkel" og stopper evt. fremaddrift. Det er derfor, hesten med tiden bliver mindre følsom for schenklen. Forestil dig at din schenkel er en pipfugl i en busk. Hesten tror, at pipfuglen er et signal til at fare fremad, så hver gang fuglen siger pip, moser hesten afsted. Det aftræner du ved at stoppe hesten, hver gang den reagerer på pipfuglen. Du overskygger pip med pruh, og efter nogen tid (og stop og bak o.s.v.) holder pipfuglen op med at betyde noget for hesten, fordi den har opdaget, at den ikke opnår nogen forstærkning ved at reagere på pippet. Pipfuglen er ophørt med at være en stimulus. Den er nu neutral. Din schenkel er også nødt til at kunne være neutral, når den bare hænger stille, for ellers skal du sidde og stritte med benene. Du bruger den samme metode til at gøre hængeschenklen ligegyldig for hesten, som du ville bruge til at vænne hesten til pipfuglen eller lastbilen eller hvad det nu er, du bruger din stopknap til. Hesten kan godt opleve noget konflikt, når den skal aflære sin reaktion på hængeschenklen, ligesom det også kan forekomme, at ekvipagen indbyrdes render ind i uenighed, når der skal trænes på pipfugle. Det er ikke sikkert at hesten bare lige accepterer, at pipfugle ikke betyder noget. Det kan godt kræve, at du eskalerer dit stopsignal nogle gange, til hesten bakker let og lydigt forbi pipfuglen eller hængeschenklen   Jeg kan her afsløre, at min hoppe IKKE bare klappede i sine små forhove, og lydigt tog mit ord for at ridehuset ikke er et sted, hvor man ræser forvirret rundt. Det krævede en del stop og især bak, hvor jeg af og til måtte eskalere til niveauer, hvor vi rendte ind i noget konflikt. Det kan ikke siges for tit: Bare fordi det er enkelt, behøver det ikke at være let. Mvh Julie