Ja det var jo så mig der havde aftenfodringen idag og da jeg kom ud i stalden, så var der en venlig sjæl, som havde gjort stalden klar. Ihhh hvor dejligt, så ku jeg jo lige tage mig en lille ridetur inden de sku ind og ha´ aftensmad. Tog ismulen ind og gjorde ham klar, vi red afsted, han var dejlig frisk (tror det var fordi det blæste temmeligt meget for der plejer ikke rigtigt, at være et vilddyr gemt i ham (tvært imod)). Han smølfede glad afsted (tror nok andre kalder det for tøltede), da der kom en ordentligt regnbyge, han gik bare videre, dukkede dog hovedet lidt, ja så sad jeg der og tænkte "hvor er det dog dejligt, at ha´ fået en hest som ikke går sidelængs hele vejen, fordi der kommer en smule regn (det gjorde min tidligere hest nemlig, hun hadede at ride i regnvejr). På vejen hjem til stalden er der en "markvej" med græs, som går lidt ned af bakke og et sving ind til stalden, hvor der er en plads med stabilgrus ved stalden. Og der red vi så hjemad, vi havde lige drejet om hjørnet, hvor vi kunne se hjem til stalden, da det begyndte at hagle/regne meget voldsomt (jo det har haglet idag), så tog pokker lige pludseligt ved ham, han galoperede vildt afsted, min først tanke var "bare stalddøren ikke er åben, bare stalddøren ikke er åben", kunne lige se mig selv komme i fulde firspring ind på pladsen foran stalden og gennem døren, hvor jeg højst sandsynligt ville brække et ben eller lign. Nåede ikke rigtigt at tænke så meget andet før han havde tilbagelagt markvejen, havde sprunget sidelængs over den lille forhøjning der er før man når stabilgruset, havde slået bremserne i som en anden westernhest og lavet en glidende "stopning" lige foran den lukkede stalddør". Må ærligt indrømme, at selvom jeg har redet i ca. 25 år, så kom det helt bag på mig og nu kommer jeg til det værste af det hele. Da han var stoppet og jeg var hoppet af, så var jeg så gal, at jeg kom til at give ham en flad over mulen mens jeg banede højlydt (hørte I det?). Tror det er første gang i hans 6 år lange liv, at nogen har slået ham, sådan med vilje og har også temmeligt dårlig samvittighed, men hvad er gjort i afmagt er nu en gang gjort og det kan jeg jo ikke lave om på nu. Dumme hest han ku da også bare lade være med sådan at løbe med mig, det ligner da ikke noget!!!
kender godt afmagt-følelsen  Lyder til at være en grum afslutning på en ellers hyggelig tur - heldigt stalddøren var lukket! Det med "lussingen" har jeg også prøvet .. min venindes hest var engang et rigtig "uhyre" - han smed folk af for et godt ord   En dag (flere år siden) smed han min veninde af så hun brækkede kravebenet - jeg tilbød derfor jeg kunne motionere ham den tid hun ikke selv kunne ride. Dagen efter tog vi ham på bane, han skridtede fint, stille og roligt, og netop som jeg var lullet ind i en falsk tryghed, laver han det grummeste rejehop .. jeg tager en fin flyvetur og lander knapt så venligt på jorden. Som i trance går jeg hen til ham og giver ham en lige højre på mulen - jeg var så gal. Bagefter ku jeg da godt se at det fik ingen af os noget ud af - han blev jo kun straffet/slået for at stå stille  Anyway - af og til reagerer man bare uhensigtsmæssigt 
Hvor starter sæsonen for udendørs stævner? Er det udendørs her i april eller er det først fra maj?
herinde der er lidt bekendte med stævnesæsonerne...?? 
Udendørssæson for stævner: Fra den 1. maj og til og med den sidste dag i september. Klubber uden ridehus er vel undtaget - bare min mening, men det ikke lige på stående fod.
Jeg skal til Boller sidste week i denne månede! -Det foregår på udendørs sandbane 
i april der begge foregår ude, men det er også klub. Mvh Camilla
Der er ikke nogen deciderede regler for, hvornår stævner skal være uden-/indendørs. Men normalt er udendørssæsonen fra maj til og med september, selv om jeg da har været til udendørs (klub)stævner i april måned...
Normalt starter udendørssæsonen 1. maj, men i april må stævner også godt være udendørs, hvis det er skrevet tydeligt i proportionerne. Sidste år blev vi fanget af denne "regel", jeg skulle til stævne d. 1. oktober, og iflg. normale stævner skulle dette så afholdes indendørs. Så jeg havde ikke taget tøj med til at ride udendørs, og da vi så ankommer til stævnepladsen finder vi ud af at stævnet er udendørs! I øsende regnvejr!!! Og jeg stod der med en nyklippet hest uden et ekstra tæppe og jeg havde ikke regntøj med! Men vi overlevede da mudderbadet, vi fik guldmedaljen i dressur og en plads i semifinalen, og ponyen blev solgt - på trods af at vi havde måtte fedte rundt i mudder og vandpytter i øsende regn. Det værste var at mine hvide bukser aldrig er blevet rene siden 
Nu vil jeg ikke komme ind på hele historien, men som nogen jo ved, så har vi haft en del udfordringer med Papaya. (Det hele står på min hjemmeside). F.eks. har vi ikke kunne stå og strigle hende inde i vores løsdrift, da hun næsten har gået i panik hver gang. At binde hende, har været en umulighed, da hun så har panikket og sprunget kæderne. Men her i påskeferien, har vi arbejdet intenst på, at hun skulle kunne være bundet inde i vores løsdrift, mens vi strigler og ordner hende. At det hele bare er super hyggeligt, og at der ikke er noget at være bange for og flygte for. Det har søreme virket. Se bare hvor sødt hun står her.   Dog er hun stadig meget opmærksom og flytter meget rundt på sig selv, men hun er trods alt helt rolig, har tålmodighed og lytter til os. Det er bare SÅ skønt.        
Hej Anja, Det er dejligt at se - jeg har fulgt lidt med i dine indlæg her fra siden af. Blot et godt råd til dig - jeg ville udskifte karabinhagerne til panikhager i stedet for, så hvis uheldet skulle være ude, så er hun nemmere at løsne med sådanne. Eller evt binde to små halmsnore i hendes grime og sæt karabinhagen i dem, så er det dem der knækker - og ikke grimen. Men i hvert fald - dejligt for jer at det går fremad! Tanja