Hejsa Jeg skal imorgen til "samtale" omkring nyt arbejde, og jeg ved at så en af de nærmeste dage skal have en prøvevagt, uden betaling! - Eller skal jeg?? Egentligt synes jeg på ingen måder at jeg vil arbejde gratis, men jeg ved ikke om det er normalt med sådanne prøvevagter uden betaling? I alle mine tidligere jobs har jeg fået løn fra første time. Facts; Jobbet er som tjener på en Café. Caféen er endnu ikke startet op, og prøvevagten vil finde sted på en af de andre caféer ejeren ejer. Jeg arbejder sammen med ejerens kæreste pt - som tjener. Jeg har før det også arbejdet som tjener, så jeg kan altså godt det hele. Nå, HN´er - hvad er praksis?
den går ikke. Man kan sq da ikke forlange "prøve-vagter" gratis og da slet ikke på et sted, som ikke er den kommende arbejdsplads. I mine ører lyder det bare som et job, der kan give for mange problemer i fremtiden. Når jeg har ansatte på prøve på kontoret i 3 måneder, må jeg jo også betale dem løn. Sådan er det bare!
Det kommer vel an på hvor lang vagten er. - Men synes helt ærligt det lyder meget underligt! Kom sådan til at tænke på mine to søskende, og min lillesøsters form for byttehandel. - De havde en bøtte bolcher hver, - lillebrors med store bolcher og lillesøsters med en masse små. Lillesøster kan ikke lide alle de blå bolcher i hendes, så dem vil lillebror gerne ta'. - Så går handlen i gang, de kommer frem til at 5 store fra lillebrors mod alle de blå må være fair. Lillebror foreslår så lillesøster at ta' et af de sorte, for de er gode. - Men så vil lillesøster da ha' en prøvesmagning, og det bolche tæller da bestemt ikke med i de 5 hun skal ha' ellers    Måske lidt underlig sammenligning, - men synes det er lidt lusket 
jeg har kig på en 2 års plag der måler 123 i stg. hvor høj skal jeg forvente den bliver? Mon det er urealistisk at regne med at den holder 3'er mål? (max 130). jeg aner ikke hvor høje forældrene er, da det ikke er oplyst.
....vil jeg tro den ender på 126-28, hvis ellers den er nogenlunde velfodret.
siger at de lægger ca 10% til deres højde som et-års - din har haft lidt mere tid at vokse i så den burde nok kunne holde målet 
...har ofte nået 95-97% af sluthøjden allerede som 1-års.
Jeg fik forvildet mig til Holte i weekenden for at se en veninde ride dressur.. Og så slog det mig.... Dressur minder da temmelig meget om en begravelse... Man skal være musestille og det er kun de nærmeste, der kommer    Forstår simpelthen ikke hvorfor der skal være så stille... Hestene bliver da aldrig vant til udefrakommende forstyrrende elementer, hvis de ikke bliver "kastet" ud i det.... Derhjemme hænger vi da også tæpper på barrieren for at vende hesten til dette, da det jo kan forekomme til et stævne.. Det "gør" man vist heller ikke til dressur.. Men selvom det var mærkeligt at skulle være stille (det har jeg jo aldrig været ret god til   ), så synes jeg faktisk, det var meget dejligt at se noget andet ridning end springning hele tiden.. Men det fik jeg nu set senere, da vi skulle starte i Parken..
Jeg var til stævne her i weekenden, det var godt nok også udendørs, men da går folk frem og tilbage, snakker, barnevogne, hunde, blomster, højtaler hvor resultaterne bliver fortalt, musik ja alt hvad hjertet kan begære af "farlige" ting Der var nu ikke en eneste hest der reagerede voldsomt på noget. Tilgengæld havde nabogården en pressenning liggende på marken som mange af hestene kunne "skimte" ind mellem hækken og den var farlig! Enkelte heste var bange for bilen hvor dommeren sad, men slet ikke noget voldsomt. Som dig synes jeg at det at have hesten med i byen er en læringsproces, men alligevel skal der være almindelig respekt og sikkerhedsforanstaltninger. Her mener jeg at børn ikke skal løbe rundt omkring ved banerne, og der skal ikke viftes med piske.
Det er lige netop dén stemning der gør, at jeg har boycuttet dressur (og springstævner) fuldstændigt. Det er en kedelig stemning, som oftest er der tale om usandsynligt grim ridning, og selvom mange af rytterne er enormt "vigtige" så har de intet at have det i. Det er så trist en affære at jeg næsten altid ender med at gå hjem i dårligt humør. Så nu er det kun Distance, military, jagt og islænderstævner der får min opmærksomhed - og så selvfølgelig åbenlyse arrangementer såsom Roskilde Dyrskue, Store Hestedag og lign. Og synes man at hesten skal vænnes til en ting eller to - så synes jeg da helt bestemt at man skal tage den med hen sådan et sted 
udover et stævne i den seneste tid oplever jeg slet ikke det samme som fx vickie har skrevet?! Jo der er ikke fart/larm på til indendørs dressur stævner, men det er der nu heller ikke til spring, syntes jeg. Jeg syntes mest det er til klubstævner folk er "vigtige" hvis man skal bruge det ord. De gange jeg har været ude og starte eller heppe, har rytterne snakket sammen på opvarmningen og ved trailerne. -Også til de fleste klubstævner. Udendørs stævner er noget helt andet syntes jeg. Der er publikum også mere "friske". Men ikke det også har noget at gøre med man er udenfor, mere plads, mere lys? Men jo, der er ikke meget publikum til dressur stævner. Det er rigtig ærgeligt. Nu har jeg været en del af jagt miljøet en del år, og jeg syntes at miljøet der kontra et gængse dressur-spring stævne er ret ens. -Når jagten går er de koncentreret, men når de er færdige er humøret højt. -Under opvarmning er der nogle der hygger, andre der er nervøse. -Fuldstændig som til normale stævner. Måske har det også noget med den holdning man møder op med? Både som publikum, rytter etc? Direkte svar til det oprindelige, så har jeg slet ikke et ridehus, så vi har bane og skov at øve os i. -Måske jeg ville blive lidt nervøs ved at skulle ride i ridehus alene og med lyde han ikke er vant til, alligevel?! Tit og ofte er der jo baggrundshistorier vi ikke kender til.
Jeg har faktisk altid elsket dressur og springstævner men ikke desto mindre, så slår det mig at jeg sletter mere end 90% af de billeder jeg tager til de stævner fordi ridningen er så grim at jeg ikke kan forsvare at ligge dem ud til offentligt skue. Og jeg er ikke typen der konsekvent fjerner billedet af en hest bag lod   Som regel kommer jeg hjem med omkring 800 billeder så dårlige momenter kan man ikke rigtig snakke om. Det er knap så slemt til springstævner, men så skal man jo også huske at der forskel på hvor de forskelliges interesse ligger henne, og hvad der behager den enkelte. Stemningen til jagt vil jeg ikke råbe for det er længe siden jeg har været afsted, men jeg synes at kunne huske at jeg var i godt humør og helt glad da jeg tog derfra. Og så er der den der med, at ALLE typer heste er med. Der findes ikke dén sjove rundkørsel jeg ikke har set til et military stævne   Og det er bare så herligt! Jeg så den ene rytter efter den anden krydse målstregen under jubelråb og med stooore smil - bare fordi de havde gennemført og det samme gælder i distance. Der findes jo fantastiske dressur og springryttere ligesom der findes dårlige military og distanceryttere. Jeg synes bare der er langt imellem begge dele  Der har da helt sikkert også været skønne klubstævner hvor jeg plejer at husere, men for mig er de blot faldet til jorden efter at jeg har bevæget mig videre rundt til de andre grene. Jeg har en del veninder der rider spring og dressur, og selvfølgelig vil jeg da tage ud og se dem ride, og for så vidt muligt vil jeg nyde at være afsted 
Lidt sjovt du nævner det med begravelse, jeg var på et tidspunkt til et stævne, hvor en af dommerne på de andre baner er en jeg kender og hendes ord omkring dressur var : Det er lige som at være til begravelse de eneste der kommer er præsten (dommer ) familien, fordi de er tvunget, og så et par naive venner der er der til at bære, når resultatet ikke går som man ønsker det.