Med risiko for at drukne i arbejde stiller jeg alligevel spørgsmålet: Er der nogen der vil have ("gratis") en portrættegning af deres barn/børn??? Det er længe siden at jeg har tegnet menneske portrætter (tilgengæld har jeg tegnet mange heste og en del hunde) så jeg er lidt rusten og tænkte at jeg må hellere se at komme i gang med at øve mig. Så hvis I har nogle skønne unger der trænger til at blive foreviget med blyant på papir - så post dem her, så vil jeg på totalt uretfærdig vis udvælge min "ofre" og poste resultaterne i tråden  Skulle I være så tilfredse med resultatet at I vil have det på jeres egen væg er jeg sikker på vi kan finde ud af noget med Post Danmark og et frimærke Eksempler på tegninger kan ses på min præsentation
ingen erfaringer overhovedet. Der er 3 år og 9 mdr. mellem mine børn og det går forygende. Der er ikke noget jalouxi eller noget, men i fremtiden skal der da nok komme nogle skænderier og lignende - man er vel søskende? Nu venter vi så nummer 3 og der bliver 13½ mdr. mellem de små. Da vi havde fået nummer 2 var vi sikre på, vi ville have 3 børn og så kunne vi lige så godt få det overstået. Bleskift bekymre mig ikke - så meget er det jo heller ikke og tager 2 min., overskuddet skal bare findes og sådan er det. Er man træt en dag, så må den anden part tage over. Det handler om at støtte hinanden. freya vil også meget gerne hjælpe til med at lege osv. da jeg var teenager passede jeg 2 piger med 2 års forskel. Det fungerede fint og der var masser af tid til begge unger - kom i huset til dagligt og boede der i en periode. Jeg vil nok sige at efter Freya, havde jeg godt nok IKKE lyst til nummer 2 med det samme og faktisk var vi i tvivl om vi skulle have 2 og nu skal vi så have 3 
Synes at alle kommer med meget gode erfaringer som ligner mine, altså på NEJ siden! Jeg har 19 mdr mellem mine og selvom jeg er glad for begge mine unger, gør jeg det ALDRIG igen.. Ea var jo kun 1 1/2 da hun blev storesøster og så er det svært at forstå at man skal vente og at mor pludselig ikke kan hverken løfte eller lege pga et ks. ØV hvor var det synd for hende og vi kæmper nu med at hun er hård ved malthe og slår ham. De er super glade for hinanden og får allerede en del ud af hinanden, men hold op hvor er der meget arbejde med så små børn. Selvom Ea er 2,5 nu så er hun jo ikke 100 % selvhjulpen og oveni købet svær at holde styr på. Hvis jeg skulle gøre det om havde vi nok ventet bare 6-12 mdr mere inden vi havde fået nr 2.. Jeg var også ret mættet af Ea så føler ikke jeg har nydt det på samme måde denne gang, det var mere arbejde end nydelse... MEN der er selvfølgelig mange gode stunder også, det hele er ikke negativt 
betragtninger, synes jeg. Jeg har p.t. "kun" en søn på ca. 14 måneder, så jeg har ingen erfaringer, men jeg smed p-pillerne, da Johannes blev 1 år. Vi havde på ingen måde overskud til at tænke på en mere før det tidspunkt, og så er man da i hvert fald sikker på, at den "store" går nogenlunde sikkert. Egentlig går vi ikke og har det store behov for et barn mere lige nu, men når vi valgte at gå i gang med projekt lillebror/-søster, skyldes det, at vi gerne vil have dem relativt tæt på hinanden, og at Johannes ikke lige kom i første forsøg (har dog ikke prøvet i årevis), så for at sikre, at han ikke lige pludselig er stooor, ja så valgte vi altså dette tidspunkt. Det synes jeg er endnu en betragtning at tage med: Er I nogen, der kan få børn "på kommando", for så kan I jo time det præcis, som I ønsker, men går det lidt mere trægt, da kan der måske være en pointe i at se på sagen, før man egentlig brænder for et mere. Omvendt mener jeg ikke, at man bør forsøge, hvis man er i tvivl om, hvorvidt det hele kommer til at brænde sammen
selv en gemal der gerne vil have en mere allerede... men jeg har sagt NEJ fordi: -jeg vil gerne kunne koncentrere mig om at nyde "et" barn af gangen (bare rolig Oliver på 7 får skam sin opmærksomhed) -jeg vil gerne have tid til at komme ud og ride uden at være total afhængig af at gemalen absolut skal komme hjem - den lille må gerne få lov til at være lille endnu.. - kun en barnevogn af gangen.. så jeg har sagt til ham vi kan snakke om det om 2 år.. fordelen ved at de er forholdsvis jævnaldrene er at de jo kan lege sammen.. MEN ulempen kan også være når venner kommer på besøg hvis de er af samme køn.. så vil den anden også være med..
bliver helt svimmel ved tanken. Vi har en stor vennekreds med mange børn, det er nærmest eksploderet de sidste tre år, så her er altid børn overalt. Nogle af vores venner har valgt at få børn hurtigt efter hinanden, og der er typisk 1½ år mellem deres børn, en ting er de alle enige om og siger tit i kor " vi skulle have ventet, gud hvor er det hårdt". Og jeg må da også indrømme at jeg til tider er ved at tabe håret når jeg får et indblik i deres hverdag. Vi venter selv barn nr. to som kan komme lige om et øjeblik;) Der er 3½ år imellem og det er der også imellem de fleste i vores kreds og det syntes jeg er en fin alder. Vores søn, går selv på toilet og er rimelig selvstændig inden for mange ting og er i den alder hvor man enten er hos legekammerater hver dag eller de er hos ham. samtidig har han også forståelse for den lille ny og glæder sig meget til at blive storebror, det vi oplever ved dem der er kort tid imellem, er at der er mere jalousi og det er logisk, det er ikke sjovt for et barn på 1½ at skal dele det bedste i verden "min mor". Det er det heller ikke for en på tre, men de er mere selvstændige og min erfaring siger at de er nemmere til at tackle det. Til sidst vil jeg sige, der skal heller ikke være for mange år imellem, der er f.eks. 7 år mellem min mand og hans storebror og som de selv siger de har ikke haft glæde af hinanden som barn, det er først de senere år de har fået noget sammen, derudover har jeg en veninde hvor der er seks år imellem, heller ikke her er der meget søsken kærlighed, da de fik den mindste spurgte sønnen altid om hvorfor lillesøster altid skulle med når de skulle ud og handle, det var pinligt med sådan en skrigeunge.:) Her var lidt flere erfaringer, men husk i sidste ende er det dig der bestemmer, for der er lige så mange meninger som der er mennesker. Held og lykke. VH.Susanne.
for alle jeres svar og holdninger. Vi har besluttet at vente et år. Synes vi har rigeligt, at se til med gården osv, så for Mikkels skyld venter vi. Men til august, efter et forhåbentlig veloverstået bryllup, så går projekt baby i gang 
Det lyder som en fornuftig beslutning, så skal du heller ikke være gravid til dit bryllup  Og jeg er sikker på, at Mikkel og det lille ny vil få masser af glæde af hinanden alligevel og I vil have mere overskud.
Vores søn er knap 6mdr, vi er igang med at lave en nr 2. Der er ikke bingo endnu, nok pga amning. Vi har vidst allerede inden jeg blev gravid første gang at de skulle komme tæt, nu tættere nu bedre  Jeg har læst alle jeres indlæg og det har intet ændret. Jeg ved nogle af jer vil tænke at det er bare fordi hun ikke ved hvad hun går ind til. Måske ikke, men jeg ved at min mand og jeg har det der skal til for at det bliver godt for både os selv og ikke mindst for både Valdemar og nr 2  Så ingen erfaringer, men bare en fortælling om et valg
Hej. Jeg er mor til 3 skønne drenge. En på 4 år, en på 15 måneder og en trold på knapt 7 uger. Der er næsten 13 måneder mellem de to yngste. Ja, graviditeten var hård, men gik da efter bogen. Ingen bækkenproblemer eller noget. Min yngste kom til verden ved PKS men kunne da løfte den mellemste søn uden problemer og smerter efter en uges tid. DOG med måde.. men fik grønt lys fra lægerne hvis jeg ikke havde smerter. Så løftede 14 kg uden problemer flere gange om dagen. Idag går det altså super fint med de to små. Selv den mindste sover igennem og har gjort det i nogle uger nu. Jeg er alene med dem om morgenen eftersom min mand kører kl. 6 - og jeg skal aflevere de to store i DP og børnehave. Det går altså også super godt. Vi tager tingene i et roligt tempo og sørger for at der er tid til leg efter morgenmaden. Drengene hygger sig og accepterer fuldt ud at jeg skal amme lillebror i ny og næ. Der er INGEN jalousi mellem dem! Selvom jeg ammer, kan jeg jo sagtens synge en sang eller læse en bog for de andre to. Det opstår ingen problemer, kun udfordringer og så må vi finde de bedste løsninger. Ja, der er da tidspunkter herhjemme hvor jeg er klar til at pakke min taske og flygte!!! Hihi, men der var der sq også da jeg kun havde et enkelt barn.   Vi skal ikke have flere børn, men skulle jeg blive gravid igen ved en upser ( alle tre børn er vidunderlige upsere) så tror jeg faktisk at jeg ville beholde det. Også selvom jeg havde en lille trold på armen igen. Mit modargument til din situation er at din førstefødte er en dreng. Skulle du få en datter som nr. 2 og hvis der kun er 1-1½ år imellem dem, så er der STOR sansynlighed for at hun ville indhente storebror i sin udvikling. Hun ville måske overhale ham og være en storesøster for ham når de blir ældre. Det ville jeg have det MEGET svært ved. Synes at det er vigtigt at den ældste får lov til at være den største hele vejen. Der skal i min verden være en forskel på større og mindre søskende så den største vil blive "misundet" på den gode måde og blive set op til at de små. Jeg har min søn på 4 i spidsen af flokken, og han vil altid være den største i flokken og blive beundret af de to små. Men det er jo bare min holdning *SS*.. det fungerer jo helt fint for mange forældre med to børn hurtigt efter hinanden *S* Gør det du/I føler er det rigtige.. det kan vi andre ikke beslutte for jer eller fortælle om er det rigtige for jer. Det ved I kun selv *S*.. Glæder mig til at høre om jeres beslutning. KH Techt.
20 mdr mellem mine piger og det har været en fantastisk løsning for os. At have to blebørn i en periode har ikke været noget problem - det tager 2 min at skifte en ble, så det blev til maks 30 min bleskift om dagen. Og hvem er så heldig at have 2-4 timer helt uden børn hver eftermiddag? Pigerne sov til middag og det gav et KÆMPE overskud at have nogen timer "fri" til at slappe af eller få klaret nogen praktiske ting. Vi har ikke manglet tid, overskud eller andet til den store - vi har været gode til at give hende den opmærksomhed hun kræver.. akkurat som lillesøster har fået. Det gælder om, at planlægge at have noget tid alene med den ene eller anden, at skiftes til at være sammen med dem osv. På den måde mener jeg ikke, at nogen har lidt nogen nød. Pigerne er hinandens bedste veninder, de leger sammen dagen lang - Mikkeline har på flere punkter indhentet Filippa, men alle de andre ting hjælper storesøster gerne med til. Jeg kan ikke se EN ENESTE ulempe ved at have fået dem tæt - jeg er mere bekymret for hvordan det skal gå at have en på 4½ år, en på 3 år og en nyfødt... pew, det giver mig sved på panden.
Jeg kender nogen, som lige har fået en til, og deres første barn er 18 mdr. De siger, at det er langt hårdere end de troede det ville blive, og selvom den nyfødte er vældig nem og sover meget, så er det nærmest et mareridt med den ældste. Han er så mærket af at være blevet skubbet nedad i "hierakiet", at han bider, slår, sparker, råber og skriger osv. osv. Og dette selvom de begge går hjemme med ungerne... Gys, tænkte jeg bare! Nej, jeg ville aldrig gøre det bevidst. Men en smutter skal være hjertelig velkommen, og når man først står i det, så SKAL det jo glide. Jeg tror det hænger meget sammen med, hvordan man er som person. Jeg er ikke jordens mest tålmodige og bliver lidt nemmere stresset end flertallet, så jeg skal ikke have udfordret mine grænser, ellers tak  Jeg vil gætte på, at Carl når at blive et sted mellem 4 og 6 år, før jeg kaster mig ud i babyræst igen. Så forestiller jeg mig, at han er langt bedre i stand til at forstå, hvad der skal ske. Og at han har fået fyldt flere ting ind i sit liv, såsom kammerater med hjem på besøg, weekends hos bedsterne osv., ting som gør at han føler sig lige så "værdsat" som før, hvis man kan sige det sådan. Til sidst: Hatten af for jer, som har overskuddet og tålmodigheden. Jeg synes det er imponerende.
har de 2 skønne her:              
Hej hej... Jeg ville blive meget, meget glad for en tegning af Mathias, så hvis du vil prøve med ham, takker jeg mange gange!!!  
Jeg vil da også meget gerne have tegnet mine børn. Kan ikke lige overskue at lægge dem ind på HN, så du får dem lige på en mail. Hilsen Komet
  Her er et billede af mine tøser - hvis du vælger at tegne mine og jeg kan lide tegningen, så vil jeg gerne give noget for det (selvom jeg vist er stamkunde hos June Alison (har selv 2 tegninger, men bruger hende gerne til dåbsgaver med stor succes))
det ville jeg gerne. men ved ikke om det her er tydeligt nok, da det er et billede jeg har taget et digitalt billede af, for at få det lagt herind.. det er nok lidt for utydeligt... desværre. ellers kan jeg sikkert finde et par andre.. har bare ikke så mange hvor de alle 5 er på.   ellers er det her et af mine ynglings billeder.. af min ene datter... det kunne jeg faktisk vildt godt tænke mig at få tegnet..   Mette
Takker - jeg glæder mig jo helt til at få fri fra arbejde så jeg kan komme hjem og tegne  Søndag lyder også som det perfekte tegnevejr:  
Du må da meget gerne vælge Emma som forsøgskanin:       :)
Du må da også meget gerne tegne Malou! Hold da op nogle flotte tegninger du har liggende på din præsentation!!!      
Hejsa Du må da også gerne tegne mine børn...     God fornøjelse Mvh. Maria
Jamen det ville jo virkelig også gøre lykke her i huset, hvis du skulle få tid      /Tina
Du får vist travlt  Jeg så også meget gerne mine unger tegnet, men jeg er ikke sikker på at mine billeder er "tegnevenlige?" Men hvis du alligevel vælger dem, eller et af dem, og jeg kan lide resultatet, vil jeg bestemt også gerne betale lidt for at modtage dem med posten  Her er dem jeg kunne forestille mig:   Eller viktor alene...  
Min nevø ville jeg ELSKE at få tegnet...     Maiken
  Det kan godt være jeg ikke får tegnet helt så mange så hurtigt som jeg planlagde. Min far (på 79) ødelagde lige min planer ved at falde på gaden i fredags, så vi måtte hente ham og bringe han hjem (havde slået knæ, hofte, albue, skulder og hoved) og lige pt. kræver han altså lidt ekstra opmærksomhed... Men jeg tegner når jeg har muligheden for det!!!
må du da også gerne forsøge dig med - så her er et lidt anderledes billed...  
  ...gæt en HN-Baby  For pokket jeg synes jeg er rusten i det... omkring nr ti hjælper det nok
Ja tænk hvis man kunne tegne sådan - hvis du får tid og lyst må du da også meget gerne bruge Silje som model. Her en 3-stykker (kunne ikke vælge)       - Det sidste er lidt sjovt, tror hun laver nys-mund til fotografen (far)
er du flygtet fra hn? eller er du druknet i arbejde?
Ja du må da også meget gerne tegne min søn   Ville være super fedt!! Hehe hvis det da stadigt er aktuelt!? Her er lige et par stykker    eller måske det her    Hehe kunne jo blive ved   Har lige et sidste fra han var helt lille  
Du kan også forsøge dig med et af disse... Men pas nu først og fremmest på din farmand.   Eller:   Eller:   God bedring med din far
  Så vil jeg lige kikke efter et godt et af de to andre...     
Men ja jeg har været druknet i arbejde, der har været lidt rigeligt overarbejde på mit almindelige job - 2 styk 60 timers arbejdearbejdsuger er lidt småsejt  Tilgengæld kan jeg jo se frem til at det skal afspadseres  Mon ikke jeg kan få lidt fred i weekenden til at tegne - jeg håber det Jeg vender ihvertfald "frygtelig" tilbage... lige om lidt
Men jeg er godt nok ved at slå min scanner ihjel for at myrde ALLE detaljer fra blyantstegninger ...Gggrrr  Nå men, en lettere scanner-mishandlet-hn-baby   så i raseri blev min næste offer udsat for akryl maling  
du mangler sikkert ikke arbejde - men skulle du alligevel kede dig så har jeg også en prinsesse   
Jeg søger erfaring fra jer anden gangsfødende som gik over tid første gang, jeg vil gerne høre om i gik over tid anden gang og hvor længe, f.eks. om i gik længere eller kortere end første gang. Grunden er at jeg er anden gangs med termin i lørdags og jeg har ikke haft ret meget tegn på snarlig fødsel, havde en dag i sidste uge med gode kraftige veer, og på sygehuset sagde de at jeg var ved at gå i fødsel. Men nej efter 12 timer gik det hele i sig selv og jeg har kun haft de sædvanlige plukveer siden, og de er der somregel kun om natten, så søvn bliver der ikke meget af. Jeg håber i har nogle gode erfaringer og forhåbentlig et kortere forløb anden gang. Jeg gik 10 dage over med den første og tanken om at jeg skal gå så længe denne gang holder jeg ikke ud. Svar og veestøv modtages med kyshånd. Vh.Susanne.
dage over termin begge gange. 2 gang, der mærkede jeg INTET til en forestående fødsel, før veerne bare startede søndag morgen. Lørdag aften kl. 23, sad jeg og talte i telefon med min veninde, og beklagede mig over at jeg nok ville gå mere over tid end med den første. Søndag morgen kl. 8 der havde jeg så veer. Så selvom man er 2. gangs, behøver man ikke at få de vilde tegn. Pøj pøj med det - husk på, den kommer snart ud uanset hvad 
min første gik jeg 19 dage over tid med, næste kom 3 dage før tid, næste gik jeg 12 dage over tid med, næste 9 dage, næste 4 dage. sidste kom 4 dage før ved et pl. ks. Så der er vist ingen rettesnor for at man går over tid næste gang, bare fordi man gjorde ved første graviditet. Jeg tror det mere er den anden vej, at føder man for tidligt, så har man større risiko for at gøre det anden gang også.' Mette
jeg fik en datter d. 2. september og var sat til d. 31. august, så gik 2 dage over tid og jeg mærkede intet til det før jeg fik rigtige veer... første gang gik jeg 4 dage over tid... Lea!
med den første og 8 dage over tid med nr. 2. Jeg sender lige noget vestøv i din retning og ønsker held og lykke med fødslen! Mvh. AnjaR
Med den første gik jeg 14 dage over tiden. Fødslen gik igang af sig selv dagen før jeg skulle have mødt til kontrolscanning og efterflg. igangsættelse. Med nr. 2 blev jeg sat igang 15 dage over tid og fødte først på 17. dagen over tid. Nu venter jeg nr. 3 og har termin den 16. februar, men regner selv med 1. marts ("For det går jo nok over tid som med de andre   )
Masser af vestøv til dig...   Min første datter fik jeg 6 dage før termin, den melleste datter 15 dage over termin, og den tredje 21 dage før termin... jeg har desværre aldrig haft rigtige ve'er.. fordi det hver gang er gået pænt stærkt.. den første kom på 4 timer ialt, den mellemste på 1 time og 40 min, og den tredje på 41 min. så jeg kan desværre ikke give ud af "erfaring" med hvordan det er startet, for hver gang er vandet gået, også er det ellers gået stærkt.. Håber der sker noget NU... Vestøv herfra.. glæder mig til at se du har skrevet du har født endnu en guldklump.. pøj pøj ;o)
første barn fødte jeg 25 dage før beregnet termin, andet barn 8 dage over beregnet termin og tredje barn gik jeg 10 dage over beregnet termin med. første gang startede med pludselig vandafgang uden nogen forudgående tegn, anden gang havde jeg småveer nogle timer inden det rigtigt gik i gang og tredje gang en lille rødlig slimdims et par dage inden vandet også gik i en skylle. det er både godt og skidt med en "præcis" terminsdato fordi vi gravide nogen gange glemmer det der med 14 dage før og 14 dage EFTER termin er ganske normalt... vi kan ligesom bedre acceptere at føde 14 dage før end 14 dage efter !!! mvh trilsens mor ( termin 29 feb 2008)
Oliver er født 14 dage før tid, sat i gang. Lukas er født 14 over tid. Og silas er født dagen efter termin. Masser af vestøv herfra
Amalie bliver 10 måneder den 18/10 og hun går ja, hun har nu gået siden den 1/9 dvs. hun var ikke engang 9 måneder da hun tog sine første skridt, så nu bliver der åbnet skuffer og ja de bliver også lukket dog sidder der engang i mellem nogen fingre fast  Hun er jo ikke så høj, så det ser lidt skørt ud at der kommer en hårtot gående forbi stue bordet   Det er så sødt når hun sætter sig på hug, tager en ting rejser sig og går videre.. Tænk når hun ramler ned på måsen, så behøver hun ikke mere at finde noget at rejse sig op ad, nej hun rejser sig bare igen, vildt at de små ben kan det. Her er en lille film hvor hun går rundt i køkkenet.
Hvor er hun sød, og tidligt ude med at gå 
hvor er hun altså bare SKØN !!!  Hvor ser hun altså bare sød ud når hun går rundt   . Og kunne altså ikke lade være med at trække på smilebåndet i den sidste film med gåvognen 
Hold da op hvor er hun sød og godt nok en dygtig lille en, det er da helt vildt   . Det er bare en krudtugle der vil frem i livet hva. Ærgeligt at filmene er så korte for jeg kunne da sagtens bruge mere tid på at se på den lille charmetrold   .
hejsa Lisa. min datter gik også da hun var knapt 10måneder og det er jo bare super. men du skal være forberedt på at hun godt kan blive temmelig hjulbenet fordi knoglerne stadig er så bløde... det retter sig igen, men jeg kan huske at jeg fik et mindre chok da jeg opdagede at Katrine gik som en gammel cowboy   (det gjorde hun ikke til at starte med) det har rettet sig med alderen og var helt væk da hun var omkring 1½-2år MVH Rikke
Ja hun er en charme trold..OG vil gerne frem i verden   HUn har det dog med at rive hendes storebrødre i håret og det er de ikke vildt stolte af  Her er en film hvor hun hyler af grin, så husk lyden 
HaHa Rikke det var da rart at høre, hvis det skulle ende med hun ikke kan fange grise på et tidspunkt   At det retter sig, alt andet ville da også ha været syndt, men det er jo lidt svært at fortælle hende hun ikke må gå endnu 
Hvor er hun dygtig! Utroligt så stor forskel der er på, hvornår de små synes det er nødvendigt at kunne gå.  /minski
Så er ALberthe blevet 16 uger, og det er ved at være meget nemmere nu for hende at ligge på maven.. Uha hun synes det er lidt hårdt, men hun kan nu ligge i op til 5-10 min før hun ikke kan holde hovedet mere.. vis lidt billeder af jeres skønne unger. her er to af Alberthe.. Uha nu går det vist, ser hun ud til og tænke...   Farmand snakkede til hende, så det skulle hun også lige holde styr på...  
Vil da også lige vise hvor god Astrid er til at ligge på maven. På billedet er hun præcis 2 måneder:   Synes selv hun er ret god til at ligge på maven. Hun vil gerne ligge på maven, især er det et hit hvis hun får en pude under brystet og kan ligge og kigge på storebror der leger.
 
Her er Kian 5 uger. Han ligger meget på maven og kan sagtens ligge ½ time på og kunne det længe. Han er begyndt at skubbe numsen op, det ser ganske sjovt ud.  
...Tim på maven og fremviser sit flotte hentehår   
Asbjørn elsker at ligge på maven og har foretrukket det siden han var 4 mdr. Det er i dag (8 mdr.) MEGET svært at få ham til at ligge på ryggen, hvilket gør bleskift til noget af en udfordring  Før han begyndte at krybe-kravle kunne han ligge længe og "flyve" med armene:   Det her er et af mine favorit mavebilleder    (han har ikke slået sig - han har et hæmangiom under højre øje)
Her er et billede af Emma - rynkenumse. Hun er knap 2 måneder på billedet... Hun ELSKER at ligge med bar mås!   Det er anstrengende at ligge på maven mener hun - men jeg syntes hun er rigtig dygtig til at kigge op.
Jeg faldt lige over det her.. her er ALberthe 9 uger, og både hende og farmand snupper sig en morfar   
og dygtig til at gå  Mette
Ej, hvor herligt og ja, det er vildt at såden en bette mus trasker rundt på den måde. Min lillesøster kravlede da hun var 4 mdr og gik da hun var knap 8 mdr - hun er født i august og da det blev forår, kom hun selv gående ud på legepladsen! I kan tro at naboer mv. kiggede, hihi!
Hvor er hun dejlig... man sidder jo helt og bliver skruk   Baby grin er simpelthen den bedste lyd der findes, men bliver helt glad 
HOLD DA FAST HUN ER SKØN  Mange hilsner Jane
Sikke en skøn pige, både manden og jeg sad og smilte, sagde nååå... osv.. hun er da bare for dejlig..
hun dejlig!   skønt klip hvor hun sidder og klukker!
Åh ha... Mikkel er lige inde i en fase hvor ALT bare er i vejen. Eller næsten. Han gider ikke rigtig spise. Flasken er det eneste der rigtig har interesse og så Petit Danon yogurt. Det med at sove, er heller ikke det, han gør det vilde i. Han vågner mange gange om natten, første gang ca. ved 3 tiden og er så vågen en 4-5 gange, til vi står op 6.30/7. Så sover han igen (på en god dag) et par timer fra 9-11 og så sover han ellers ikke rigtig, før han bliver puttet ved 20 tiden. Humøret svinger meget, dog for det meste til den glade side   . Er det tænderne der måske er rigtig på vej nu? (ja, det har vi jo sagt de sidste 3 mdr   )
Tror de fleste børn skal igennem...      Alle mine tre var gennem den..    MEN Petit Danon yogurt er nok ikke lige et valg jeg ville gøre til et lille barn.. Det er prop fuld af sukker.  Så prøv om ikke du kan finde noget andet, der er meget sundere, men som ungen også vil have..    Kan trøste dig med, at det går over igen...     
bisser helt sikkert   giv ham evt en gulerod eller noge melon og gnave i , og børste hsns gummer .. .
Petit ud med det, det rene sukker.. Tror bare det er sådan nogen gange, det skal nok gå over.
var et stort hit her. det kan også blændes og puttes i en flaske man klipper et lidt størrer hul i..
Hej. Har i fået tjekket hans ører?  Det lyder nøjagtig som vores Marius, vel og mærke inden han fik lagt dræn i ørerne. Han havde det skidt, ville ikke sove, ikke hænge på armen ja faktiskt ingenting ville han. Om natten måtte vi på (eller jeg måtte) ca. 4 gange, på en god nat skulle jeg kun op 2 gange indtil han var 9-10 måneder og fik lagt dræn. Inden da havde vi været igennem mellemøre betændelser, og det var ikke sjovt. Så det er da et forsøg værd, og få undersøgt om der står noget væske bag trommehinden, det behøver jo ikke være betændelse! Mvh. Marlene Tandrup.
Så kan jeg godt komme på listen for overstået fødsel. Jeg havde termin D.29 september, men lillepigen valgte at blive til 4 Okt. hun er en stor pige og vejede ved ankomsten 4520 gr. og 56 cm. Efter 4 hårde dage på neonatal afdelingen fik vi hende endelig med hjem. hun blev indlagt med forhøjet crp. og for mange hvide blodlegemer og var til observation for infektion. Det var heldigvis falsk alarm og lægerne mener at det er stress pga. den alt for hurtige fødsel. som fra at have en livmoderhals på tre cm og til at have født, gik der kun en time. så det var hurtigt overstået. Vh.Susanne. Billeder vil komme på præsentation i morgen.
med den "lille" pige   Sikke hurtigt hun ville ud, altså da hun lige havde besluttet sig for det. Glæder mig til at se billederne
Hold da op - du er godt nok hurtig til at smutte store mandler 
Hej Susanne. Stort tillykke med den dejlige pige, dejligt at være hjemme, så falder roen over en. Glæder os til billeder. Nanna
1 time?? Av av med sådan en stor pige   Stort tillykke med hende, glæder mig til billeder..
Lyder godt nok som om hun kom voldsomt hurtigt (av av). Håber i alle har det godt, og vil glæde mig til at se prinsessen 
Tillykke med pigen.. og hvor er jeg misundelig..her går jeg nu 3. dagen over termin!!   og føler mig som en elefant!!! 
Tillykke med jeres "lille" guldklump. Glæder mig til at se billeder af hende. Ved i hvad hun skal hedde?
med pigen.. vi kan bare det der med en af hver *SS*
Sikke tiden bare flyver afsted! Vores lille William er allerede 4 uger gammel nu. Hvor er tiden lige blevet af??? I får lige et enkelt nyt billed af vores lille charmetrold:   Pas på derude, piger, siger jeg bare...  Hilsen Camilla.
han er godt nok fin. Lige til at kramme og kysse
Dejligt billede   . Og ja, tiden suser virkelig afsted!!
desværre afsted, derfor er man snart klar til nr. 2  Han er virkelig bedårende, vil du af med ham ? Så er det herover med ham, vi har masser af plads i vores kasse af hus i Charlottenlund. Dejlig dreng, er han også nem som han ser ud til  Knus
hvor er han dog bare lækker - og vågen !   . Og ja, tiden går altså bare for stærkt med dem - før man ved af det, så vader de rundt! Nyd ham nu mange gange hver dag - de bliver jo nærmest skønnere og skønnere for hver dag der går, selvom man ikke tror det kan lade sig gøre!  Christine
Sikke en lille charmetrold  Ihh hvor jeg glææææder mig til at få min egen ud i armene snart! cilis (39+0)
Hej Ja jeg er tosset, meget!! Så er I advaret!!  Min store dreng på knap 6 år kom hjem fra børnehaven med en meget kedelig oplevelse. Han fortæller at han har været smidt udenfor døren, det er noget vores børnehave ynder at bruge. Om det er OK eller ej kan så diskuteres!! Nå men vi spørger ham om hvorfor, jamen det var så fordi han havde været fjollet, og ikke havde kunne sidde stille. (Mikkel er en krudtugle og ørerne virker ikke ret godt:D - vi ved også hvor træls det er, men ved også at sådan er børn og ellers er han en sød og velopdragen dreng, får vi altid at vide) Der er en pige som har fødselsdag så de er ved at skære kagekone ud og hælde cacao op. Børnene får lov at spise Deres kage og drikke cacao og går igang med at lege, min søns kage og cacao står på hans plads. Mikkel får så lov at komme ind igen, og må så se at hans kage/cacao bliver smidt ud. Dette har han selv fortalt, og han begynder selvfølgelig at græde og jeg "knalder en sikring".  Min mand ringer ned til børnehaven og får fat i en af de voksne som bekræfter situationen, men hun mener da han har fået lov at spise sin kage og drikke cacaoen, men hun siger samtidig at hun ikke har fulgt med i det. Jeg har efterfølgende snakket med Mikkel og jeg er 100% sikker på han ikke lyver, hvordan skal en dreng på hans alder finde på sådan en løgn??? Jeg har det sidste år kommet og gået i den børnehave som vinden blæste da jeg har haft orlov, og jeg har oplevet mange mærkelige ting. Bla. har en pige siddet i garderoben med sin mad og siddet og grædt fordi hun ikke kunne sidde stille. Ja jeg kunne blive ved!! Jeg har fortrudt så mange gange jeg ikke har taget fat i problemet, og jeg ved at der er flere forældre som også har oplevet "ting og sager" som jeg har beskrevet. Nå men enden er at vi skal have et møde med børnehavens leder for nu må dette simpelthen stoppe!! Hvad vil jeg egentlig med dette inlæg? Aner det ikke, få luft tror jeg. Jeg er så chokeret over at sådan noget foregår i dagens Danmark!! Puha, der er lang tid til mandag, men det er nok også meget godt, for ellers rendte der en "gokke" rundt uden hoved lige nu.  Frustrerede hilsner Jette
Nu prøver jeg at skrive herinde da jeg synes der er aå mange med gode erfaringer og stor viden. Jeg fødte for 6 uger sden en dejlig velskabt dreng som jeg kun ammer. Så er det at jeg ville høre om der nogle ting man skal holde sig fra og spise imens man ammer da alt mad jeg spiser går i mælken. Her tænker jeg på chokolade - giver det for meget sukker til barnet også kan det ikke falde til ro. Rosiner må jeg spise dem på morgenmaden ?? - ved at børn genrelt ikke må få for mange rosioner - kan det have indvirkning på barnet at jeg spiser dem hver dag til morgenmad på havregrynene ?? Er der andre ting man skal holde sig fra når man ammer. Ved godt at man generelt skal spise sundt  Hilsen Rikke
holdt mig fra er: Løg i større mængder, kål, chokolade i større mængder (ikke pga sukkeret), jordbær og stærk krydret mad... ja og alkohol selvfølgelig. De ting jeg nævner (undtagen alkohol) kan give dårlig mave hos den lille - men behøver ikke gøre det hos alle. Har aldrig hørt, at man ikke må spise rosiner, citrusfrugter, honning osv - selvom baby ikke må få det før 1 års alderen.
Jeg var altædende både under graviditeten og da jeg ammede. Bemærkede altså ikke at mit indtag af føde havde nogen virkning på knægten Mht. alkohol så er det ikke noget jeg indtager normalt, derfor heller ikke før, under og efter graviditeten. De der 14 genstande der er maks for kvinder på en uge skal jeg gøre mig umage for at nå op på i løbet af et helt år 
spist som jeg plejede både under graviditet og amning, dog alrig alkohol, men det drikker jeg aldrig. jeg fik engang af vide af en jdm, at det man spiser under graviditeten kan den lille også tåle når man ammer, tænk på de sydlige lande hvor de nærmest lever af stærke krydderier, også når de ammer. mette
jeg tænkte lidt på om man mon stadig bør undgå tun og andre rovfisk, det er jo pågrund af tungmetaller når man er gravid at man bør undgå dem, så måske også når man ammer?
Advarsel langt tudeindlæg  Jeg ved snart ikke hvad jeg skal gøre af mig selv. Vi skændes næsten dagligt, om alt mellem himmel og jord. Om min kontakt til min mor. Om opdragelsen af ungerne. Om hvem der skal lave hvad hjemme. Og det er mig der står for ALT herhjemme. Dvs børn oprydning rengøring vasketøj madlavning indkøb osv. og han er ikke synderligt god til at tage sit @!#$ med sig! Ronny og min familie har aldrig rigtig kunnet sammen, men nu er det gået helt skævt. De har aldrig rigtig accepteret ham, men ved at det er mit valg og ikke deres. Nu kan de end ikke sidde i stue sammen, og han bliver skide sur på mig når min mor ringer for at snakke med mig. Han er lige kommet i arbejde, nathold, og går og vrisser af både mig og ungerne i de få vågne timer han har. -Han har været ude af arbejdsmarkedet længe, så det er selvfølgelig hårdt for ham at komme i gang igen, men alligevel.. Er ved at overveje om det måske ville være lettere bare at være mig! Men kan ikke overskue det. 3 små børn Og 2 heste, godtnok i opstaldning, Og har part til Mirco, men alligevel. Og tror ikke jeg kan få økonomien til at løbe rundt. (Konanthjælp) Ved ikke lige hvad jeg ville med dette her. Nok bare have luft, for mine frustrationer.
... foreslå jer at tage på et prep-kursus:  Det er et kursus - ikke terapi - og det er rigtigt godt  Men det kunne måske være en fordel for din fyr at få arbejde i dagtimerne. Natarbejde er sjældent godt for nogen. Dertil er det vel fair nok at du tager dig af det huslige, når nu du går hjemme?
Hvis man har det så skidt som du siger du har det, og oven i købet overvejer at gå solo. Så forstår jeg ikke at det der afholder dig det er, at det kan du ikke overskue. Meget undskyld, men er du ikke alene om det hele alligevel, som dit liv ser ud ? Samtidigt med at alt din energi bliver nærmest suget ud af dig pga den dårlige stemning i hjemmet. Og økonomisk har man intet at frygte som enlig mor til tre. Jeg er alene med 3 børn og 3 heste. og vi klare os da ret godt  Jeg er ikke fortaler for at man skal smutte fra det hele og give op, for det er alt andet lige ikke en nem løsning. Nemme løsninger er der vel næppe nogen af i et parforhold i krise og små børn. Man må gøre op med sig selv om der er noget der er værd og kæmpe for, og om det er kampen værd   . Hvor fedt er det for børnene at have en udbrændt mor og en tvær far. Så et eller andet må i gøre   . Skriv gerne hvis du trænger via PB. Stort varmt energigivende kram på vej til dig fra Gitte
Det lyder bestemt ikke rart, men mht nathold kan det sagtens forværre situation... mange kan slet ikke med den arbejdsform... jeg selv kan f.eks. ikke. Jeg bliver udholdelig og går som en zombie hele dagen... uf.
Sikke en størrelse!!! Og sikke en hurtig fødsel! Rart at være hjemme som en familie nu, ik? Glæder mig til billeder! Hilsen Camilla.
Tillykke med datteren! Sikke da en fødsel  Men dejligt I er hjemme og har det godt.
Sker der lige der (???) Jeg er dybt chockeret   . En ting er han er smidt udenfor døren (IKKE at det er okay) Men at han så bliver kaldt ind og ser sin kage og cacao bliver smidt ud... Det er bare IKKE okay!!! Han er bare en lille dreng... Jeg var godt nok også blevet tosset! Hvis mit barn kom hjem og fortalte det!!   . Synes godt nok det er en meget dårlig måde børnehaven takler problemerne på!!!
- Glemte lige at fortælle at han også havde sit frugt med hjem, for det måtte han heller ikke spise. Drengen fik altså morgenmad kl. 7 og de spiser frokost kl. 12. Det vil jeg bare ikke finde mig i!!! Uhhh, kan slet ikke dampe af. Jette
millioner, du bliver nødt til at geare ned og se tingene lidt mere nuanceret end du tilsyneladende gør lige nu. 6 årige børn kan sagtens fortælle dig det de ved at du vil reagerere på i deres favør, så lad dig ikke rive med af overbevisningen at det kunne din søn ALDRIG finde på på, for beklager at måtte være den der fortæller dig det, det kan han godt  Når det er sagt så lyder det somom situationen er tacklet uheldigt og selvfølgelig skal i have en snak med børnehaven, blot vil jeg bede dig lytte ! før du smider en spand galde i hovedet på lederen, der er altid flere sider af sammen sag og du hører kun den ene og vi forældre er jo, når vi skal være ærlige, lidt farvede og vil helst tro alt hvad vores børn fortæller os, omend det ikke altid er foregået på den måde de har opfattet det. Vores børn er vores "guld" men jeg mener at man skal prøvet at hører tingene fra flere sider og ikke partout tage parti blot fordi det er ens eget kød og blod, dit barn kan lynhurtigt afkode din reaktion og så ved han hvad der virker til næste gang, hvis du forstår  Held og lykke med samtalen
Hej Ja jeg forstår godt hvad du skriver og vi har også snakket, og selvfølgelig hører vi hvad De har at sige!! Jeg er helt overbevist om at Mikkel ikke lyver, det er svært at forklare hvordan vi ved det, men du ved, man kender sine børn... Det er måden han vedholdende har sagt at hun smed det ud på, der gør mig overbevist - og hans frugt spiste han på vej hjem i bilen. Og så er der lige det med de andre uheldige episoder... Vores dreng har på INTET tidspunkt hørt os tale om børnehaven og om episoderne, ej heller om den idag. Vi tager normalt ikke hans parti hvis der har "været noget" men talt om hvorfor de voksne har gjort sådan og sådan, men denne gang kan jeg ikke sige at "det er iorden" som den voksne har gjort, jeg må bare trøste! Jeg har i anden anledning talt med en psykolog som har været nede og observere et barn i anden anledning, hun var chokeret over den måde de voksne talte og behandlede børnene på. Hvordan mon det vil se ud med et skjult kamera som vi har set i hjemmeplejen og andre steder hvor man har ansvaret for børn??? Nå men tak for indputtet. Hilsen Jette
Glemte lige at hende pigen jeg så sidde og spise sin mad i garderoben, sad der i de 20 minutter jeg stod og ventede på at min søn måtte rejse sig, og hun græd som pisket. Børn i den alder skal i vores øjne ikke smide uden for fællesskabet, og da slet ikke i så lang tid. Ja jeg er stadig uimponeret, at vi i 2007 ikke har andre metoder, føj for den da! Det er magtmisbrug!! Øv, er bare stadig så træls sur.  Jette
Ja bedre sent end aldrig.. At gøre noget. For håber da oprigtigt at jeg havde gjort noget, hvis jeg havde set et barn græde 20 min. Trøstet selv, hentet en voksen etc. Jeg havde helst sikker gået ind på den stue om jeg "måtte" eller ej. Syntes det lyder som en underlig inst. Og ja, selvfølgelig skal man lytte og se tingene fra flere sider, men man skal dælme også råbe op. Har tidligere selv prøvet i anden inst at gå rundt med dårlig følelse af stedet / stuen / pædagogerne i månedsvis - Men tænkte, at jeg nok var pylret 1 gangs mor. Lang historie kort: Viste sig at alle forældre havde det sådan, og der var også noget gatlt.! Nu går de i anden inst pga flytning. Lad os sige i lidt "socialt belastet kvarter". Der er pædagoger som er fantastiske dernede. Men der er dælme også det modsatte. Jeg har overhørt tale til børn, hvor jeg næsten har været i chok. - Og tænkt at dette kunne ikke passe. Men jo det kan. Og det sker og det sker tit. Og når det sker foran forældrene, kan jeg ikke lade være med at tænke på, hvordan der så er, når der ikke lige er forældre. Så må det være fordi, at man selv syntes ( som pædagog ) at ens opførsel er helt normal. Og det er tragisk. Her er kommet sådan en "måde" at tale på og "opdrage" børnene på.. Ved godt at det er drønsvært, for pædagoger har en opdragende rolle. Men nej nixen bixen om jeg syntes det er ok at tale til børn på den måde! OG de får penge for at være der - Det er deres job. Og ja, det mener jeg helt alvorligt. Jeg har arbejdet i hjemmeplejen i mange år. Har måtte høre på meget, finde mig i meget, er blevet slået på, spyttet efter, talt ned til etc etc.. Men kun en gang er jeg "gået over stregen" efter egen vurdering. Og jeg gik endda bare. Selvfølgelig skal man vel ikke finde sig i alt. Men det er mit JOB, jeg ser gennem fingre med det, lade det prelle af. Har hørt hjemmehjælpere være noget så grove / nedladende overfor de ældre. Man kan bare ikke. Du får penge for det - Opfør dig ordentligt! ( Ja det skal man selvfølgelig altid, men håber i forstår ).. Og mht min inst. Jeg gik til lederen og kom med alle klagepunkter. - Og fik faktisk "ret" i dem alle. Hun vidste godt det meste, det var svært at vende.. Jamen fint, prøv igen! Meget glad for at få det at vide, for hvis ingen sagde noget opdagede hun det jo ikke. Har selv stået i situationer hvor jeg tænkte.. Hvad gør du.. Laver en scene ( og det gør man jo så ikke foran børnene ) / går til lederen / er det bare et dårligt øjeblik jeg ser etc etc.. Ved godt det er svært. Men jeg forhørte mig hos et par andre forældre.. Hvad de syntes. Der var holdningen lidt " Jamen jeg skal jo abre have passet mit barn" og ja hvis det er holdningen, så er det vel heller ikke nogen som kommer med kritik / ros.. Nå det blev al for langt. Sorry.
Som sådan syntes jeg, at det er ok at børnene får en time-out udenfor lokalet - men absolut ikke på den afstraffende måde, som det er at sætte en pige derud med hendes madpakke eller at nægte en dreng sin kage og cacao! Jeg syntes også at du skal tage en snak med pædagogerne (evt. lederen) og forklare dem, at det gjorde ondt på Mikkel (og dig) og at de ikke har opnået det de ville med straffen. Jeg har kun oplevet EN lignende ting i Filippas børnehave - kom en eftermiddag og skulle hente hende. Hun lå med hovedet ned i sandet ( i sandkassen ) og tudbrølede - det skal lige siges, at jeg bor lige overfor børnehaven og at jeg havde kunnet høre hende et godt stykke tid, derfor gik jeg over efter hende lidt før tid. Nå, men jeg kommer derover og Filippa ligger på maven i sandet og græder - 2 meter derfra sidder 4 pædagoger og drikker kaffe. De fortæller, at Filippa ville låne en cykel og blev sur fordi den ikke var ledig og ikke ville vente og at hun så blev sur/ked af det og smed sig der! Jeg fisker hende op, hendes mund, øjne og hud er fuld af sand (solcreme længe leve) og snotten hænger i lange baner. Jeg spørger, om ikke de kunne have tacklet det anderledes - evt. hjælpe hende op fra sandet og få snakket hende til ro, især eftersom hun ikke havde gjort andet end at blive sur/ked. Svaret var at børnene skulle lære at få et nej - og det er jeg helt enig i. Men at lade et barn ligge på den måde er ikke acceptabelt. Jeg fik en snak med lederen og en undskyldning, for det var ikke deres politik det der skete 
Hej Dejligt at høre fra en som er i en børnehave! Jeg har ikke noget problem i at ungerne lige ryger ud og "dampe" af, men hvor lang tid er ok? Jeg må nok sige at 10 minutter syntes jeg er meget lang tid for et barn på 5 år, men hvad siger du? (Og det vi kan regne ud er at der ihvertfald er gået 15-20 minutter...) Glæder mig til at høre fra dig. Hilsen Jette
hvis mine børn havde været ude for dette... børn er da børn, og man kan altså ikke forlange at de skal sidde stille helt stille... min søn ville tilbringe hele dagen uden for døren hvis han gik der... håber at du får øjnene op på lederen med at det er et problem...
Hej Tak for dit svar. Selvfølgelig skal ungerne lære spillets regler. Jeg mener bare at 10 minutter, det er edder-manemar lang tid at sidde og vente og være ked alene når man kun er 3-5 år. På den stuen hvor min søn startede da han var 3 år, der blev de sat ved siden af en voksen, eller på en stol i rummet når de skulle dampe af. Det er i mine øjne en meget bedre ide, men jeg arbejder heller ikke i en BH, så det kan godt være jeg er helt forskruet. I vores børnehave kommer ungerne så på en stue for større børn det år de bliver 5. På denne stue er tonen overfor børnene en helt helt anden. Her bliver der talt hårdt, råbt, skældt ud og sat uden for døren i lang tid. Jeg ved ikke hvor grænsen går, men min er overtrådt!! Min mand har lige chokeret mig. Vi sidder og snakker om hvordan vi griber sagen an på en voksen og ordentlig måde i morgen. Jeg har bestemt at jeg vil fortælle om hvad jeg har hørt det sidste halve års tid. Min mand kunne så fortælle om at en af de voksne har stået og skældt en dreng på 4-5 år ud, (råbt ham ind i hovedet) fordi han har lavet i bukserne, og hun fortalte også drengen at ingen gad at lege med ham når han sked i bukserne. (Gu er det sgu da ulækkert, men for pokker... ja mit hjerte bløder) Jeg har bla overhørt en at de voksne (pædagog) står og give en kollektiv skideballe og true med at smide fødselsdags-isen ud hvis ikke nogle meldte sig frivilligt til at sige at det var dem som havde svinet på toilettet for 3 dage siden. Er det bare os der er pyldret, eller er det ok at true...??? Vi er enige om at kommer der intet fornuftigt ud af at tale med lederen, så har vi indberetningspligt!!! Dernæst bliver vores børn flyttet omgående. Vi er dog enige om at det vi har oplevet/tonen der bliver brugt, ikke er noget lederen ved... det må vi simpelthen tro på!!! Og vi tror også hun vil gøre noget, det bliver vi nød til, for eller kommer der intet fornuftigt ud af vores møde. Alt i alt bunder meget også ud i at børnehaven er nummineret (staves??) til 60 børn, men man har været knap 100. Ikke noget at sige til at børn og voksne er stresset. Puha, vi har bare begge skide ondt i maven.  Hilsen Jette
Nu har jeg arb. i 4-5 forskellige børnehaver.. Aldrig har jeg set/hørt om disse metoder som du beskiver her.  Var det mine børn (har ingen børn endnu) som gik i den børnehave, havde jeg nok fundet en anden børnehave.. -Ville lige tage en snak med lederen først, men blev det ikke bedre, ville jeg finde en anden børnehave til mit barn.. Det lyder godt nok som om disse omtalte "gokker" er kørt (MEGET) sur i pædagog jobbet. -Mon ikke de skulle se sig om efter et andet arb. Lyder jo ikke ligefrem som om de giver at tage vare på andre folks børn!! 
Min tillid var røget, og jeg havde forlangt en ny børnehave. Men inden da ville jeg tale med lederen og evt også en pædagogisk konsulent. Syntes faktisk "kommunen" har krav på, at vide hvad forældre observerer - Hvis det er så grelt.
forstaa hvan ikke havde spist sin frugt, hvis han havde spist kage (til frugt), men ellers forstaar jeg det ikke. Synes ikke det hoere hjemme i boernehaven, at sende boernene udenfor. Det vil sige jeg har arbejdet i en boernehave og der var en dreng, som tit kom uden for doeren med madpakken, dog sammen med en voksen. Han fungerede ikke i faellesskabet pga. mange problemer i hjemmet osv. Her var problemet bare, at vi gerne ville goere noget for drengen, men systemet gjorde det umuligt. Da der skulle "saerbehandling" til. Det er bare saa trist at se et barn "slippe" ud mellem fingrene paa en og man ingenting kan goere... dumme system   Men det er en anden historie - sorry. Det er bare ikke iorden, HVIS de har smidt hans kage og kakao ud  Pigen i garderoben... hvad sker der lige? Jeg taenker bare - hvor er kommunikationen med boernene i den boernehave henne? De kan vel tage sig de 5-15 min. og tale med barnet. Gerne uden for doeren, hvis der har vaeret ballade inde paa stuen.
       og en mere   Til jer fordi i tager ansvar når ingen andre tilsyneladende gør det. Du lyder ikke som hysterisk mor, jeg undres virkelig også over de situationer du beskriver! Desværre gemmer der sig ofte en dårlig leder bag en dårlig fungerende institution. Krydser fingre for jer imorgen. Nanna.
Hej tøser Jeg har søgt lidt på nette og kan ikke rigtig finde et sted hvor man kan se hvornår baby evt kan smile, sidde selv osv.(eller hvornår man kan forvente det) Kender i et sted hvor man kan se det?
Jeg søgte på Google: baby udvikling - og fandt ovenstående link. Ellers er der en masse bøger der beskriver udviklingen - og jeg vil anbefale dig at læse "60 vidunderlige uger"...
Julen står for døren og jeg er så småt begyndt at tænke på ungernes pakkekalendere - vil gerne finde en anderledes løsning i år. Plejer "bare" at finde 24 forskellige pakker og hænge op på en snor - men det er knap så opfindsomt og ikke altid et hit med de små gaver. Hvordan gør I?
Jeg plejer at købe gaver løbende over hele året. Hver gang jeg finder noget, bliver det købt og pakket ind så jeg mangler kun 4-5 stykker til hver af de store.. Silas får ikke da han jo ikke forstår det og er temmelig ligeglad, han får i stedet weekend pakker:) Held og lykke med projektet.
 
24 små pakker har jeg helt og adeles droppet. 24 små pakker som ungerne knapt nok bliver glade for. Nej, så hellere 4 større pakker til adventssøndagene. En tradition jeg har taget med fra min egen familie. Som kalender fik vi ulandenes kalender og så en adventspakkekalender med 4 pænt store gaver !!! Måske en idé ?? Lidt utraditionelt, men så kan man hygge sig om søndagen med god morgenmad. Her åbner vi først pakkerne (voksne får også en) om eftermiddagen til æbleskiver eller småkager med julethé.
Ja, sådan gjorde vi også da jeg var barn - og har overvejet at gøre det selv. De andre år har gaverne om søndagen været større end de andre dage - syntes det er så hyggeligt at have alle de små pakker hængende fremme, så jeg har købt til alle dage  Men også en super ide med adventsgaver til alle 4 - nøj, det kunne være hyggeligt. Vi samles alligevel altid til klippe/klistre mv. om søndagen.
Har faktisk købt små gaver hele året.. Til Alexander på knap 3.. Jeg husker at jeg selv syntes det var super hyggeligt med en gave hver dag. - Og det ligegyldigt hvad det var. Det er straks værre med min lillebror på 11. Ham har jeg også altid købt til, og hængt op på deres trappe. Sidste år prøvede jeg så forsigtigt at forslå adventsgaver istedet, men lillebror vil meget meget gerne ha de små gaver hver dag. - Det er altså lidt mere besværligt at finde til en 11 årig.. Hvad jeg gør med Laura på knap 1 1/2 kan jeg ikke helt genneskue.. Hun vil være ret ligeglad ved jeg.. Men når nu storebror får. Måske hun kan få en mariekiks pakket ind hver dag  Men det med lego var en super ide. Havde jeg lige glemt.. Det tror jeg skisme jeg gør istedet.
nissen forbi hver søn. i advent.. Og gaverne er ikke større af den grund.. Det er mere det at se podens overraskede fjæs når nissen har været der og har spist kagerne, grøden osv, eller har været fræk og har kastet rundt med det i stedet.. Gaven har ikke den store betydning her.. Her nyder vi det så længe hun tror på nissen..
Man smide sgi da ikke børn uden for døren i børnehaven??! Kan godt forst¨å du er gal i skralden! VH Gamleged
Hej En lille opdatering. Jeg skulle starte nyt job idag, så min mand kørte ned med begge drenge, og ville så tage en snak med lederen - og bede om et møde, da tiden var lidt knap. Gik det I hår-knude, ja så tog han begge drengene med hjem var vi enige om. Lederen har desværre ferie og det er soucheffen (staves?) som kommer ham i møde. Medhjælperen som min mand snakkede med i fredags havde (selvfølgelig)ringet og fortalt at vi var noget rystet over situationen, så hun var godt forberedt. Nå men min mand får hendes ulægning af sagen, og han fortæller så sin/vores søns, og de stemmer ikke helt overens, men ja, hun har smidt hans kage ud da han havde sagt nej tak til den. (Min søn sagde han ikke måtte tage den) Nå men det er så påstand mod påstand. Henrik (min mand) får så sagt at han ikke mener det kan være meningen. Pædagoggen siger der skal være en konsekvens, og hvad han så har tænkt sig det skal være. Han svarer at det ikke er hans problem, det er hendes job, men at vi nu gang på gang har følt de er gået over stregen. Det giver hun ham faktisk ret i... Han har gjort hende klart at når lederen kommer tilbage, så vil vi forlange et møde, og er det sådan hun mener børnehaven skal have lov til at opføre sig overfor børnene, så bliver de flyttet, men ikke uden at Kommunen får at vide hvad der foregår!!! (Vi mener det er overgreb) Han har også fortalt hvor ked af det vores søn var fredag og lørdag. Da jeg kommer og henter begge drengene til fyraften græder han igen og det gør han ellers ALDRIG. En anden pædagog siger til mig at hun skulle hilse og sige fra soucheffen at "der ikke har været noget med ham hele dagen, alt er gået godt". Det blev jeg glad for at høre. Men altså, vi må desværre vente til d. 10. med at snakke med lederen. Puha, jeg havde ikke ondt i maven over nyt job idag, kun fordi vi var nød til at snakke med børnehaven om noget ubehageligt. *s* Tak fordi I giver Jeres besyv med. Hilsen Jette
Jeg er selv pædagog og der er nogen ting i denne tråd der får mig op af stolen, bl.a. den med at det er ok at sætte børn uden for en dør til de er kølet af. Nej det er da ved gud det ikke er, for det første er det enormt ydmygende for barnet at blive sat til side på den måde, for det andet er ti min. ekstremt lang tid for børn i den alder. Det er helt ok at tage et barn med udenfor for at løse en konflikt, da man forstærker barnets reaktioner ved at gøre det foran et fællesskab, men i min verden sætter man ALDRIG et barn uden for en dør alene. Man sætter heller ikke et barn på en stol i det rum hvor de andre leger, jeg krummer helt tær ved tanken om at blive plantet på en stol, mens de andre render og kikker på mig. gys gys. Nogen børn har mere krudt end andre og andre børn har måske ikke lært om normer hjemme fra, men så er det op til hver enkelt pædagog at hjælpe disse børn, og det gør man ikke ved afstraffelse. Men der er masser af andre midler at tage i brug. Så er der den med ham der havde lavet i bukserne, hvis jeg havde overværet sådan en situation, havde jeg ikke nøjes med at kigge på, det er et overgreb der gør noget, stakkels barn bliver straffet for den mest naturlige ting. Og det skulle pædagogen have haft at vide, børn der skal af med en ble skal roses til skyerne når de går på wc og når uheldet er ude plejer jeg at sige skidt med det, det sker også for voksne engang imellem. Der er noget der hedder anerkendende pædagogik, det er i mine øjne en pædagogik alle mennesker burde arbejde ud fra. Jeg har selv en søn som har været sat på en stol i et rum fordi han skulle lære at være sød, han var 1½ år på det tidspunkt. jeg fortalte at det ville jeg aldrig høre mere at hun gjorde. Et par uger efter havde fået lov at ligge og skrige sig selv i søvne i barnevognen for han kunne lige så godt lære det. Da det kom for mine øre blev han taget ud af institutionen omgående, i dag er han i børnehave hvor de anerkende barnet for de forskellige individer som de nu engang er, de arbejder utroligt meget med at barnet tilpasser sig omgivelserne og ligesådan omvendt. Vi har i dag en glad søn hvor han førhen var meget indelukket. Han stråler af selvtillid og konflikter er der heller ikke mange af. Jeg ville i dine sko ikke overveje det to gange, jeg havde taget mine børn ud omgående. Vh.Susanne.
Hej Mange tak for dit indput, puha, er meget glad for at læse at vi ikke er de eneste som mener det er forkert. Du skriver:
er det du skriver jeres søn har. I manges øjne er sådan et barn uopdragen, det er så her fejlen ligger, for mange børn kan ikke side stille af forskellige årsager. Istedet for at straffe børnene med skæld ud og sætte dem uden for døren, må man gå ind og se på hvorfor lige netop det barn har problemer med at side stille. At side stille kræver bl.a. koncentration og hvor åndsvagt det end lyder er det en svær øvelse for små krudtugler. Man kan evt. sætte en pædagog ved siden af dette barn når der er samling eller middag, når barnet begynder at blive uroligt på stolen, kan pædagogen afhjælpe ved f.eks. at stile ham nogle spørgsmål f.eks. noget man ved barnet har interresse for. Er det nu under højt læsning og man ikke kan side og snakke med barnet, kan man få en speciel pude hvor der er luft i, de virker beroligende på børn som har svært ved at side stille, jeg har selv været med til at bruge dem i en institution med meget god erfaring. En meget god ting er også at ligge mærke til om det enkelte barn er mere urolig når han sidder ved siden af lille Ole, frem for lille Sigurd, er han det er det en god ide, at lade lille Ole side et andet sted og helst så langt væk at de ikke kan kommunikere. Den teknik har vi brugt meget og den afhjælper ofte urolige middage, for to bedste venner kan hurtigt få hinanden op i gear og det er jo ikke meningen under frokost. Når vi har børnene inde og spise frokost går vi meget op i hvem der sidder sammen og det gør, at vi for det meste har meget ro under frokost. Det var nogle få ting håber de gir mening. Vh.Susanne.
 
normering vi er seks til tres børn, + vores leder som dog sjælden er på stuerne, hun træder til når andre har fri, eller hun har et hul i kalenderen. Det er ikke nogen undskyldning, den er tværtimod meget dårlig, hvis vi har en gruppe af børn, der kan være en fire- fem stykker som har en dag hvor det kniber med at høre efter, så ringer mine alarm klokker og disse børn bliver taget fra og vi finder en aktivitet til dem, som de kan være sammen om. Nogen gange tager vi børn med fra de to andre stuer, på den måde får vi ro på dem også og så kan de andre børn også få lidt ro. Jeg har selv været i institutioner hvor alt var kaotisk, fordi pædagogerne ikke er kreative nok og vi må se i øjnene nogen magter ikke deres opgave. Du skriver at i den ideele verden var der plads og oberskud til at rumme alle børn, det er der skam også i vores verden hvis pædagogerne i institutionen arbejder sammen, der SKAL være plads til alle børn, det tager til tider hårdt på en, jeg har dage hvor jeg når jeg har fri, standser op og tænker hold da op jeg har ikke haft tid til pause i dag. Men jeg går aldrig hjem med dårlig samvittighed. Det er måke ikke holdbart i længden, men når jeg når der til må jeg erkende at det ikke er børn eller mennesker jeg skal arbejde med, for de skal have deres og det skal der ikke slækkes på. Det er i børnehaven de starter deres liv groft sagt, alt hvad der foregår der har betydning for deres fremtid. En sidste ting, man kan søge støttepædagoger, de er ikke nemme at få adgang til, men man får det ihvertfald heller ikke hvis man opgiver efter første gang man får et nej. For det nej får man mange gange, og det er de institutioner som bliver ved at kæmpe som får hjælp i sidste ende. Vh.Susanne.
sikke en omgang... tja institutioner og pædagoger er jo forskellige... synes selv vi har en velfungerende institution, og nogle fornuftige værdier... kan godt høre, at vi to ikke bliver enige Susanne... Værdier og normer er forskellige, og det vigtigste er jo trods alt at trådstarteren får løst sit problem på den ene eller ande måde...
Og jeg har smidt en dreng ud midt i frokosten. Jeg havde fri dagen efter og blev ringet op af en af de andre pædagoger, der fortalte mig at faren til drengen havde været meget ophidset og om jeg ikke ville være sød at ringe til faren og fortælle min version.. Det ville jeg selvfølgelig gerne.. Situationen var, at han og to andre piger var "kørt op" da vi spiste og jeg havde sagt at enten spiste de, eller også kunne de gå ud. Pigerne begyndte at spise og han fortsatte. Jeg spurgte ham så om han ikke var sulten og det var han i hvert fald ikke og nu gik han ud! Jamen fint nok. Jeg snakkede med ham senere på legepladsen og vi fik det snakket igennem og jeg siger til ham at han kan gå ind og tage en mad hvis han bliver sulten. Det skal lige siges at jeg på det tidspunkt var fuld støtte på en anden dreng ved samme bord, som jeg ikke havde mulighed for at forlade. Til forældrene havde historien været meget anderledes. Her var han blevet nægtet mad og det var uretfærdigt at jeg kun havde været efter ham osv osv.. Og det havde også været med tårer og hvad har vi... Jeg fik en god snak med faren, der indrømmede at de selv havde problemer med at sætte grænser for ham og holde dem.. Kunne det ikke være en mulighed, at kagen er blevet smidt ud fordi pædagogen ikke vidste det var hans? Jeg har problemer med at tro at det var en straf
Hejsa. Min søn har en gang hver 1-2 mdr tynd mave i 4-6 dage. Jeg synes det er lidt for tit...? Han er 2 år. Men jeg kom til at tænke på; han har en dum vane med at spise sand fra sandkassen. Hans dp siger også at han stadig gerne putter ting i munden, det synes jeg nu ikke han gør herhjemme. Men man kan jo give heste hørfrø eller lign hvis de har sand i maven. Kan man give børn et eller andet for at få sandet med ud, hvis det skulle være det der sidder og driller? Ved godt det er et mærkeligt spørgsmål. Jeg kom bare til at tænke på det en dag... Vi har ikke kunnet forbinde hans dårlige mave med nogen former for madvarer, så jeg har lidt mistanke om at hans mave bare er lidt sart... Nogen der har ideer? Mvh. Maibrit.
Begge vores drenge har/havde det. Mikkel voksede fra det som 3-4-årig og Rasmus har det nu. Mikkel blev indlagt og tjekket for ALT, kikkertundersøgelser, blodprøver, aff.prøver, allergi osv. Der er noget der hedder Toddlersdiarre, og det mener lægen så er det mine unger har. Ramus er jo kvik, frisk, aktiv og glad. Dog er der faste kendtegn, hvis han har lidt problemer med ørerne bliver maven slem. Meget mælk eller saftevand gør det værre. Men du kan finde mere på nettet om det  Men hvis din dreng først har fået det nu kan han godt have "ædt" sig til en bakterie fra sandkassen, så få ham da lige tjekket ved lægen. Mvh Louise
Tak for dit svar  Han har ikke først fået det nu. Det har været der i hvert fald det sidste år med jævne mellemrum... Mathias har heller ikke rigtig andre symptomer end det... Nogen gange mister han appetitten lidt eller bliver lidt træt, men ellers ikke nogen forskel. Han har aldrig problemer med ørene, får ikke saftevand, og mælk får han nogenlunde det samme af hver dag... Så jeg synes det er svært at finde en årsag til det. Det er heller ikke omgangssyge, for så burde hele familien vel være ramt, og det sker heldigvis sjældent  Mvh. Maibrit.
Netdoktor om diaré ved børn: Min søn havde tilbagevendende diaré engang, fik testet det og der blev fundet sygdomsfremkaldende e. coli bakterier i. Jeg synes ikke det kan skade at vende det telefonisk med din læge, så kan de afgøre om de vil se ham. Nanna
Ja jeg sidder og bliver helt i tvivl, om man får noget ud af at teste før efter man skulle haft mens? Sagen er den, at jeg først i August tog den sidste p-pille og præcis 28 dage efter blødning i hvad der kunne have været p-pille pause, fik min første mens uden p-piller. Nu er der så ca. 5 dage til jeg skal have mens igen, hvis det ellers holder stik med 28 dage denne gang. Men i fredags havde jeg kvalme hele dagen lang og mad lede. Jeg slog det først hen som maveinfluenza, men da det fortsatte weekenden over og jeg egentlig ikke er utilpas, som når man er syg, begyndte jeg at undre mig. Jeg har også været træt og uoplagt og haft ømme bryster. Igår havde vi besøg af min svigerinde, som påpegede at det kunne jo være ugler i mosen. Mine kolleger har sagt det samme, når de har spurgt til hvordan jeg har det. Men jeg er skepsis, for i så fald ville jeg jo ikke være ret langt henne og jeg har aldrig hørt om nogen som fik kvalme så tidligt. Det kan selvfølgelig også være noget jeg bilder mig ind. Man er vel skruk  Men kære h'ænder, hvad siger I, lyder der til at være noget og kan det betale sig at teste før efter mensen skulle være kommet?
positiv meget tidligt, andre først meget sent. Så det er helt op til dig. En ting er sikkert, viser den positiv, er du gravid, men viser den negativ kan du ikke være 100 % sikker på at du ikke er gravid alligevel. Var det mig der stod i din situation, og gerne ville være gravid, så ville jeg slet ikke kunne lade være med at prøve og teste. Det kræver selvfølgelig at man kan holde det ud hvis den er negativ, og især hvis man så begynder at bløde om 5 dage. Jeg håber da at der er gevist - for det kan der jo sagtens være - og nogle kan altså sagtens få de grimme symptomer på graviditet ligeså snart ægget har sat sig fast 
graviditetstest fra Clearblue (den digitale, vistnok) kan teste op til 4 dage FØR forventet mens   wauww siger jeg bare. Men den er hundedyr !!! Bare så du er klar over det. Apoteket har dem og vist kun apoteket. Den skriver i feltet: gravid (hvis den er positiv) og hvis den er negativ, skriver den ikke gravid. Ingen tvivl om en eller to streger (tak, gud).
Jeg har faktisk lige været ved lægen med en urinprøve i dag og har fået at vide, at jeg er gravid. Rigtig dejligt. Er kun 4 dage siden jeg skulle have haft menstruation. Prøvede selv at teste dagen før forventet mens og også her i weekenden. Hjemmetesten var alle dage kun svagt lyserød, men ingen tvivl hos lægen i dag. Var dog ikke selv så meget i tvivl. Har haft vanvittigt ømme bryster de sidste 14 dage... Pøj pøj med det
så tidligt? Og her gik jeg og troede at de første symptomer først ville vise sig, når man var ved at skulle have mens. Pøj pøj med det og tillykke til Anette-Lucca
svarene. Ja jeg trode nemlig også først man ville begynde at få symptomer, når man var ved at skulle have mens, men der er jo et par dage til og kvalmen vil ikke aftage. Dog er den nemmere at styre hvis jeg spiser lidt, men oftere end normalt. Jeg tror jeg vil tage en test inden for et par dage og se hvad den siger. Er den negativ på jeg nok hellere tage en til nogen dage senere. Og er den posetiv... Ja jeg tør ikke tænke på det af frygt for at blive skuffet, men vi har jo ikke prøvet så længe, så det er jo bare igang igen  Men er der nogen af jer som har prøvet at få kvalme og andre graviditetssymptomer så tidligt?
Jeg har de sidste 10 måneder haft varierende grad af diverse tidlige graviditets symptomer hver månede. Og desværre ingen graviditet til mig. Man skal passse på at ikke overfortolke sin krop. Mange pre mens symptomer kan let forvæksles med graviditets symptomer. Mit råd er at slappe af og se tiden an. Du bliver hverken mere eller mindre gravid af at købe dig fattig i graviditets teste. Og du skal nok odage at du er gravid når du er gået et par dage over tid.
Jeg har den sidste uges tid, gået med nøjagtig de samme tanker som du, TinaR. -Måske skyldes det at de første julekataloger begynder at komme dumpende med ugebladene... tidligt men hyggeligt.  jeg har taget en tradition videre fra mine egen barndom. Malin får hver dag i december mdr, en lille pakke som om aftenen bliver lagt i en julestrømpe, der hænger i hendes fod-ende af sengen. Når hun så vågner om morgenen, så har nissen jo været på besøg i løbet af natten, og forventningsfuldt kan hun grave sin lille hånd ned i strømpen, og se hvad han har lagt til hende. Selvfølgelig er det så ikke kæmpe store gaver, budgettet til de 24 gaver, ligger vel omkring 20 kroner pr. pakke. Men jeg kan huske fra min egen barndom, at jeg elskede alle disse små "intetsigende" gaver. Tit og ofte var det jo bare farveblyanter, en malebog, dukketøj, klistermærker, noget småterier til barbie osv osv. Selv om man umiddelbart tror, at nutidene unger ikke gider sætte pris på små gaver, fordi de er så bedre vant, så tror jeg nu nok de alligevel gør det. Som barn var jeg meget matrielistisk forkælet, men alligevel elskede jeg da de små gaver. Sådan gør vi. -Sidste år forstod Malin det jo knap nok, men iår tror jeg hun vil have stor glæde af det.
Hej Jamen her har vi simpelthen vores egen lille nisse, han bor oppe på loftet over hestene.  Den kommer med gaver hver nat, så når ungerne vågner så ligger der en gave. Jeg køber gaverne over hele året, så jeg får fordelt udgifter, ideér og indkøb. Vi spiser også rissengrød, og sætter også en tallerken med grød til nissen.  Jeg har feks købt: Malerbog, tusser, perler, perleplade, strømper, vanter, Lego, playmobil, skum-gummisværd, stempler med Cars, bælte-taske, tegnesæt med blyanter, viskelæder, lineal m.v, DVD-film. Ja alt muligt, som de nok ville få alligevel... *s* Her i huset går vi MEGET op i julen. Hilsen Jette
sammen superdårlig samvittighed. Jeg bliver nok nødt til at skrabe sammen til en kalendergave med 24 små gaver til Albert, så kan dem der lander på en adventssøndag være lidt større. Det bliver nok godt for ham alligevel med de små gaver, når lillesøster/bror kommer omkring 1. December  Jeg går og venter på hvad de vil lave af kalendergaver på   som er min foretrukne hjemmeside mht. legetøj (vi har kun HABA legetøj herhjemme).
Wauaaww.. 20 kr pr pakke.. Det betegner jeg nu ikke som "små" gaver. Her kan der den ene dag ligge en pakke rosiner, en slik stang til 2 kr osv.. Der er også små biler til en 10 og enkelte ting til en 20´er.. Men prøver at holde det på maks 200 - 250 kr.. Men strømpen er nu også en god ide´. Måske nememre at forstå for de små   Så de ikke skal gå og kigge på alle de gaver, - De ikke må få endnu..
Så fik vi endelig vores lille guldklump at se. Jeg havde termin den 30. september, og den 4. oktober valgte hun at komme ud. Jeg fik veer kl. 01.00 natten til tordag, vi var på sygehuset kl. 03.00. Kl. 07.48 tordag morgen kom hun til verden. En skøn pige på 4120 gram og 55 cm. lang. Hun er sund og rask og spiser godt. Glæder mig til det nye liv med vores dejlige pige, som forresten skal hedde Emma. Billeder af Emma kan ses på min profil 
Tillykke med den lille!   Og sikke et smukt navn hun skal have   
Stort tillykke med den skønne prinsesse, hvor er hun kær...  Fortsat lykke til videre med lille fine Emma. Mvh. Pia
jeg sidder her og sukker. Hun er godt nok skøn. Og sikke noget fint hår. Stort tillykke med guldklumpen.
Hjertelig tilykke med jeres "lille" datter. Hun har da en rigtig god størrelse:) Held og lykke med hende. Hun ser bare super dejlig ud 
Mange gange tillykke med jeres "lille" guldklump, hun er godt nok sød   .
Stort tillykke med jeres Emma. Hvor ser hun dejlig ud.
STORT tillykke... smuk lille pige 
Vi har med vores to piger snakket om at blive gift samtidig med deres dåb - det er så ikke blevet til noget. Men denne gang har vi besluttet at det SKAL være  Andre der har gjort dette, der kan fortælle hvordan det foregik i kirken og hvordan I holdte festen bagefter? Vi ønsker ikke at jeg skal gå op ad gulvet som en "rigtig" brud med hvid kjole. Vi vil gerne op til alteret sammen med vores 3 børn og faddere til selve dåben. Efter dåben vil vi blive deroppe, stadig med vores 3 børn, og blive gift. Festen vil vi gerne holde som en lidt udvidet dåb - dvs. stadig stille og roligt, uden høj musik, larm, druk osv. Men på et lækkert hotel (e.lign) hvor vi ikke selv skal lave noget - gerne med en buffet, da vi ikk ebryder os om servering ved bordene. Det er vigtigt for os, at dele HELE dagen med vores børn - så ikke noget med dåb først og så væk med børnene inden vild fest, nej tak! Kom med forslag, erfaringer eller andre input - tak ;o)
Vi har taenkt det samme  Vil vil ogsaa med nr. 3 holde bryllup. Vi vil dog goere det paa en anden maade. Vi vil holde bryllup m. daab. Jeg vil have det "rigtige" skrud paa og manden et paent jakke saet. Kjole og hvidt tror jeg ikke han gaar med til. Herefter skal "Blop" doebes. Festen skal vaere en fest med vin osv. Maden bliver nok en 3 retters buffet. Senere bryllupskage og meget senere nok lidt natmad. Festen skal ikke vaere noget vildt, da der ogsaa skal vaere plads til boernene, men der skal vaere det, som hoere et bryllup til. Jeg synes det er en super maade, at goere det paa. Plus man kan holde en fest i stedet for to. Det er jo de samme mennesker man gerne vil se.
Vi har jo lige holdt dåb og bryllup i et. Jeg var hvid brud og ankom til kirken som enhver anden brud, op af gulvet ved min fars arm, herefter blev vi gift. Da vi var blevet gift skulle Snorre døbes, han havde siddet hos gudfar og ventet under vores vielse. Derefter blev både vi forældre samt faddere og børn kaldt til døbefonten, hvor Snorre fik sit navn. Festen var med børn, men kun kusiner og fætre til Snorre, ellers ville der være alt for mange   Min mor havde invilliget i at være der for Snorre med pasning under festen, men han var super nem og gik på omgang mellem alle de skrukke   Så fik mor og far også lidt ud af dagen og skulle ikke være på hele tiden mht. Snorre, selvom vi da selvfølgelig også tog os af ham   . Men inden længe kommer der billeder og en mindre beretning om det hele herinde 
..holde barnedåb og bryllup sammen... Og slet ikke ved nummer 2-3-4 i rækken af børn...  Barnedåb er barnets dag...  Bryllup er min og min mands dag..  Og de to ting skal   være fælles dag... Nope Derfor kan man jo sagtens holde et stille og roligt bryllup, som man gerne selv vil have det...     
Måske har jeg ikke gjort det tydeligt nok, at det vil blive en dåb - bare med den biting at vi også bliver gift mens vi er i kirken. Vi har ikke drømme/planer om noget stort bryllup og derfor er det oplagt for os at gøre sådan - ellers vil vi bare holde en alm. dåb og så tage på rådhuset uden at holde fest eller andet. Vores andre dåbe har vi holdt i haven, med mad udefra - men har ellers stået for alt det praktiske. Denne gang bliver det bare et sted hvor vi ikke selv skal røre en finger - bortset fra det, så vil vi holde festen på samme niveuar, uden alt det der normalt hører til et bryllyp Vi syntes det kunne være smukt, at blive gift i kirken med vores 3 børn omkring os - men ønsker ikke et rigtigt kirkebryllup.
Hej TinaR, Vi holdt dåb og bryllup den dag vores førstefødte skulle døbes. Vi ville ikke have et bryllup med stor vild fest og druk til langt ud på natten, men ville derimod gøre denne dag helt uforglemmelig ved at sætte samme dato på dåb og bryllup. Vi valgte at holde vores dåb og bryllup på Dragsholm slot, som et søndagsarrangement. Smukke omgivelser, dejlig mad. Festen sluttede omkring kl 21. En fantastisk dag, lige efter vores ønsker. Men der er vi jo så forskellige 
Jeg har ikke misforstået dit indlæg...    Kun skrevet hvordan jeg har det, med at slå bryllup og barnedåb sammen..      Mit evt. bryllup, ville være på rådhuset, med to vidner og så er det overstået...     
Tillykke med hende. Hvor ser hun bare skøn ud.
Hej Også et stort tillykke fra mig. Hilsen Jette
Hvor SER hun bare skøn ud  Stort og hjerteligt tillykke.
1000 tak alle sammen. Ja, jeg må jo sige, at for mig er hun den smukkeste baby i hele verden...men sådan har en mor det vel altid   Jeg havde aldrig troet, man kunne elske nogen så højt, som jeg elsker hende. Hun er bare dejlig. Dog ville jeg ønske, at jeg havde vidst lidt mere på forhånd omkring en fødsel. Det var utrolig hårdt, fordi jeg gik i stykker både foran og bagi, og jeg fik kun lov at ligge kort tid med Emma, inden jeg blev kørt på operationsbordet. Det var hårdt at skulle væk fra hende, og dagene efter fødslen har jeg haft det utrolig svært med, at jeg dårlig har kunne bevæge mig ud af sengen. Jeg er selvfølgelig på smertestillende, og det hjalp en del bare det at komme hjem til os selv. Heldigvis er kæresten hjemme i denne uge, for ellers ville jeg godt nok ikke kunne overskue noget. Må ikke løfte på andet end Emma, da det ellers kan springe op, så jeg håber meget på, at jeg har det bedre i næste uge. Men ja, hvis man kan klare at føde, kan man klare mange ting...Jeg er i hvert fald blevet meget overrasket over, hvilken styrke jeg kan finde frem, når det virkelig gælder. På sygehuset har de sagt, at hvis jeg skal føde igen, bliver det ved kejsersnit. Blev helt lettet over denne besked, for dette smertehelvede ønsker jeg ikke at gå igennem igen. Men endnu engang tak for jeres tillykke beskeder 
TIllykke med prinsesen   Hvor er hun sød - godt man ikke bliver særlig skruk af at se sådan en lille smuksak  Avav din stakkel hvor må det dog gøre ondt at få sig sådan en tur 
også fra mig  Hun er da bare en lille darling 
Hej allesammen.. jeg har en veninde på alder med mig der fik barn i februar, en rigtig sød lille pige på 3100. Meeen. Moderen kunne desværre ikke amme så den står på mælkeerstatning, (hvilket er helt fint)Hun mener så at lille pigen i hvert fald ikke skal sulte. Hun får mad HVER gang hun siger noget. De var hjemme hos mig i 6 timer for at vi kunne hygge, os nybagte mødre.. Og i den tid fik hun fik flasker (250ml men ikke fyldt helt til top)og en dåse babaymos. Lillepigen er nu ca 8 mdr og vejer 11,5kg. Hun har altid mindst 4 flasker mælk (koldt)med hvis hun nu skulle blive sulten. hun sidder hele tiden i en skråstol og kan ikke kravle, da hun ikke bliver tilbudt at prøve det. Moderen mener bare at det er baby fedt og hun vokser fra den, men SP har bedt hende om at skrue langsom ned for maden ER det bare mig eller er det vildt synd for barnet? Det er da ikke sjovt for hende at skulle til at tabe sig når hun er så lille. Pernille
Et barn i den alder skal ikke på slankekur. Moderen må prøve at motivere barnet til at bevæge sig på gulvet( rulle rundt osv), og prøve at udskifte noget af mme. med vælling eller mos, hvis barnet konstant er sulten. Jeg tror, at når først barnet begynder at få smag for at udforske verdenen, så sker der også noget med vægten. Synes det er ekstrem synd, at hun hele tiden sidder i en skråstol? Kan i ikke på en pæn måde vise moderen at det ikke er sundt?
mht. skråstolen, så mener jeg de kun er beregnet til en maxbelastning på 11kg! Og stakkels barn...hun skal da nok lære at kravle på et tidspunkt, men det er da synd, at hun ikke er blevet opfordret til at udforske verden! Jeg ved ikke om hun er for fed eller bare er stor, da er man nød til at se barnet for at kunne bedømme det. Men jeg ville da høre på sspl når hun siger sådan! Som en god veninde bør du nok sige det til hende!
jeg har prøvet at sige til hende at hun skal høre hvad sspl siger men hun mener at det bare er pjat. jeg har også flere gange sagt til hende når hun er her kan hun bare ligge lillepigen på vores sen hvis hun ikke vil have hende på gulvet (vi renovere 1. sal så sengen står i stuen) men det vil hun ikke. heller ikke selvom ´jeg ligger der med min tøs der i nogle min.. det bliver ikke så længe, da det hårdt når man er så lille så hun bliver hurtig træt eller ber om mad... Selv hendes kæreste er urolig for hendes vægt, men ham vil hun heller ikke lytte på. Jeg tror hun gik lidt ned da hun ikke kunne få amningen til at fungere, så nu skal bebs altså bare ha når hun ber om det. med hensyn til skråstolen så fylder hun den også HELT ud. hun er blevet målt i sidste uge til 74 cm
Synes ikke det er så rystende at hun vejer 11 kg som 8 mdrs, det kender jeg flere der har gjort. Men at hun aldrig kommer på gulvet gør det jo straks være. Det er på gulvet børnene skal udvikle deres motorik, lære at trille, sidde, kravle osv. - Og hvis hun ikke får de muligheder, så vil vægten på et tidspunkt blive et problem. Alle de store babyer jeg har kendt har ændret sig da de begyndte at kravle, fordi de så brænder en masse krudt af. Men det er svært at sige til en mor. Men jeg kan slet ikke forstå hendes holdning da jeg da synes at man alle steder ser advarsler mod at bruge skråstole mere end korte perioder af gangen.
Jeg synes altså ikke det noget bekymre sig over, det ryger af når barnet begynder komme rundt. Selvfølgelig skal hun ikke sidde i stolen hele tiden bestemt ikke, men sig det til hende direkte.
i dag kommer jeg og henter mine to piger på 3 og 5 år . de er ude i sandkassen konstantere jeg at min ældste datter igen ikke har jakke på men sidder i en langærmet t-shirt i sandkassen ( har sagt til dem 6 gange nu at de beggeskal have jakker på ude, især når de hoster om natten og mener bestemt ikke at det er sommer mere, men de er åbenbart ikke enige) nå et side spring, den ene pædagog siger at der er sket noget rigtigt slemt og at det er at begge mine to piger og en anden pige er kravlet igennem et hul i hegnet og ud, jeg bliver noget forskrækket over den meldning da det aldrig er sket før. de fortæller at de har skældt meget ud over det. og dette er jeg helt enig i er det rette at gøre, men nu kommer der så det som jeg er dybt uenig i og oprørt over. den ene pædagog siger at vi har besluttet at pga dette skal de sidde i sandkassen hele dagen hele ugen og kun i sandkassen. jeg går nærmest i chok over dette som jeg føler er en urimelig lang straf for børn i den alder som heller ingen tidsfornemmelse har. jeg ringede derefter til den anden piges mor for at høre hendes mening og hun syntes at det er helt rimeligt. hvad mener i som ser objektiv på det uden moderlig følelser for dem er straffen rimelig. jeg overvejer at kontakte dem i morgen og forklare dem mit syn på den udmålte straf og hvis de fastholder det beder jeg om fri på jobbet og holder dem hjemme. jeg syntes selv at det havde været rimelig med at forklare hvor farligt det er og skælde ud og måske blive i den evt sandkasse resten af dagen eller fx blive inde på stuen resten af dagen imens de andre børn havde det sjovt ude. men er det mig der er en hønemor eller hvad. jeg arbejder proff. med børn men det er noget andet når det er ens eget og vore følelserne er anderledes
med dig. Jeg synes også det er helt iorden de bliver skældt ud og får af vide at det IKKE er iorden at forlade børnehavens område, og det kunne også resultere i at de måtte blive inde på stuen resten af dagen. MEN at holde dem i sandkassen resten af ugen synes jeg bestemt IKKE er iorden, jeg synes dét er en meget hård straf for børn i den alder.
Det var dog noget af det mest underlige jeg har hørt længe...  Ved godt at dine børn er "rimelig store" - Og har en fornemmelse af, hvad som er rigtigt og forkert / forbudt.. MEN så må de sgu lade være med, at have hul i deres hegn! Er det måske nogen sinde sagt " børn i må ikke kravle ud af hullerne her i hegnet i børnehaven " ?  Nææ.. Børn på udflugt, finder et hul, hvad er der der.. Vi kigger.. Nixen bixen - Havde ikke accepteret det.. Det er skisme de voksnes ansvar at dette ikke sker - Samt at de får jakker på!!
Hellere sidde i sandkassen en uge end blive kørt over... Og det med hul i hegnet.. Børn der vil ud, kommer ud...
Skal de ikke have hullet repereret??? Har det været der længe, jeg var nu nok blevet noget urolig, ved at der var hul i hegnet  Jeg havde også fundet straffen dybt urimelig 
mette bo dvs så skal de sidde i sandkasen til de skal gå i skole? og det skal alle børn så bedre i sandkassen end på vejen. det handler om hvormeget straf der skal til for at de har forstået alvoren i deres handling. hvis alle børn sad indespærret på deres værelser . ja så vil ulykketallene og dødstallet men er det ikke en høj pris at betale om der er hul eller ej så ved de godt at de ikke må gå uden for børnehavens område så der er ingen tvivl om at de har gjort noget forkert og de må selvfølgelig have en konsekvens. men de har ingen muligheder for at forstå konsekensen af deres handlinger over så lang en periode. de kunne lige så godt sidde i sandkassen i to mdr. det ville ikke få dem til at forstå det mere end de gør nu. men har her til morgen snakket med børnehaven og sagt at vi syntes at det er rimeligt hvis de sad der dagen ud i går og så i dag ( når de er ude) og så ikke mere. de ville holde et møde om det. hvis de ikke er enige men fastholder den uge ja så beholder vi dem hjemme.
Det havde jeg godt nok heller ikke accepteret, og jeg ville også gå videre med det hvis BH ikke kan nedsætte straffen. Det kan ikke være rigtigt at man skal tage fri fra arbejde for at beskytte sine børn imod inkompetente pædagoger   . Den med jakker her i overgangsperioden er vist en klassiker, men ikke destro mindre møg hamrende irreterende.  Følger spændt med i hvad der sker i sagen. Med venlig hilsen Gitte
Hej Sidder bare her med åben mund og er målløs. Syntes I virkelig at det er ok at børnene skal have en straf? Hvem har ansvaret her? Hvem er de voksne/pædagogerne i den her sag? Det er i mine øjne, dem som burde have straffen, de har ansvaret!!! Ikke engang en skideballe til ungerne synes jeg er på sin plads, men en snak om at det bare ikke var smart og om hvad der kunne være sket - og så se at få lukket det hul. Ja måske ved ungerne godt de ikke skulle være gået ud, men hvem hulen synes ikke lige at det kunne være spændende at se hvad der var på den anden side og børn er jo nemme at lokke? (Er græsset ikke altid grønnest hos naboen???) Hvorfor er der et hul i hegnet? Der kan altid ske noget så der kommer et hul, men det er da bare med at få det lavet, for mig lyder det som om det har været der længe. Jeg mener det er utrolig dårlig pædagogik at de skal sidde i sandkassen en hel uge fordi nogle ikke har fået lavet et hul i hegnet. For det er sgu da her problemet er. Ja, jeg var blevet tosset!! Sådan en hverdag skal mine børn ikke tilbydes. Hvordan har vi andre det ikke hvis nogen skælder os ud? Ad H til, nej så ikke om jeg synes det er i orden, hverken med skæld ud eller "sand-kasse-rest". (Stuerest) Hilsen Jette
Nu er jeg selv pædagog, og lidt ked af at læse de forskellige indlæg der har været på det sidste her på HN omkring børnehaver, pædagoger og afstraffelse... Det er ikke OK at skulle sidde i en sandkasse i en uge! Jeg håber ikke at I skære alle pædagoger over én kam, for sådan er jeg ihvertfald ikke og mange andre pædagoger jeg kender. Det er så ærgeligt at der er mennesker der tager en uddannelse, som ikke ejer forståelse og respekt for andre, som så får hele pædagog verdenen til at se så ukompetent ud. Jeg kan godt forstå at der bliver reageret fra forældrenes side... Men lige så ærgelig er jeg over at læse at der snart er mere @!#$ end kvalitet indenfor mit fag, det er bare så synd! Men der findes altså stadig dygtige, faglige og kompetente pædagoger, selvom det til tider er svært at se...
Ja så må jeg alså også have en fed baby ! han er også 8 måneder og er blevet vejet til 10,7kg. Han var dog også stor ved fødslen 5365 g. Jeg syntes ærligt talt ikke at han ser tyk ud da han har længden med sig og følger sin egen kurve. Han kan alså også sagtens spise 250ml og en potion grød. han bruger så også meget energi til at tumle rund på gulvet. og vores sunhedplejersker siger at der er ikke noget at være nervøs for så lange at vægten og lænden følges ad.
Jeg synes det er godt at moderen IKKE er hysterisk med det og tager det med ro. Det ER jo hvalpefedt og skal nok glatte sig ud når hun kommer op på benene *S*.. Det er også meget normalt at hun ikke kravler endnu. Har lige hørt om en der først er begyndt at kravle nu, i en alder af 14 måneder. DET syntes jeg var sent, men hvis hun hygger sig fint med at sidde og lege på et tæppe og har nok i det, så er det jo sådan. Man kan ikke tvinge børn frem.. man kan opfordre dem til at kravle osv, men mange gange hjælper det ikke en dyt..  )Mine drenge har haft det omvendt. De har haft travlt med at komme rundt, og jeg har prøvet at få dem til at sidde lidt på et tæppe og lege lidt. Det hjalp sq ikke.. De gør og prøver det de vil.. Mine vejede omkring 14 kg da de var 1 år.. og begge gik da de var 10 måneder gamle. Børn er forskellige og det er vi forældre også.. Sålænge mor og barn har det godt og trives fint, så er det nok noget du bare må acceptere? Du har måske også nogle minus'er hvor hun gerne ville ændre dig? ;o)Min svigerinde og jeg opdrager børn på 2 vildt forskellige måder.. Hun har altid haft travlt med at fortælle mig at jeg var underlig og hysterisk.. nu har jeg fået nok og er begyndt at svare på tiltale.. hehe.. Men accepter at det er hende baby og hendes måde at være mor på.. det er jo det der gør hende speciel *SS*..
børn taber sig for det meste når de begynder at kravle og gå, og kommer i institution.. Man må aldrig tage et så lille barn på slankekur! Jeg ville nu ikke være så nervøs mht vægten!! Men hun skal da motiveres.. Hun skal da lægges på gulvet, og lære at kravle.. Ellers kommer hun da aldrig nogle steder hen.. Mvh Moni
Så må jeg nok sige at min Sille blev vejet og målt igår OG hun er 4 måneder den 18. Hun er 69 cm lang g vejer 7050 Gram. Er hun så ogs for fed. ? Nej har lige fået af vide at hun er fuldstændig fin..
er da ikke så slem er den ? havde også en meget rundt baby... han vejede endda kun 2650 da han blev født, men var meget rundt fra ca ½ år til han var 1½ år. i dag er han en ganske alm dreng uden vi har rationeret noget mad  angående skråstolen, kan det evt være fordi i har så mange dyr ? kan se i har 4 katte og 2 store hunde samt bygger om, det er jo ikke alle der vil have deres babyer skal kravle rundt i dyrehår ? (ikke at jeg siger i bor beskidt, men i har jo dyr så som regel kan det jo ikke undgåes at der er lidt) Ellers så må du da give hende et legetæppe eller lign i gave  hvis barnet ligger så meget i skråstol må der da være problemer med fladt baghoved, eller ? Hilsen Sjanna
på 8 måneder skal slet slet ikke have så meget mælk ! Hun skal have noget fast føde i stedet for, i form af grød, mos og grøntsager. Desuden skal barnet ikke være "fastspændt" i en skråstol, denne skråstol er beregnet til babyer som ikke selv kan sidde op ! Barnet her er 8 måneder gammel, gammel nok til at selv sidde på gulvet eller i en højstol. Mon ikke der er noget helt hylende galt hos moderen ??? Spænder barnet fast i en skråstol, nok for hendes (moderens) magelighed at hun ikke gider at rende efter et barn som ruller/kryber/kravler på gulvet. Barnet vil også miste at få stimuleret sine motoriske sanser. Ser hun alt fra en skråstol og ikke fra gulvet/skødet af sine forældre, så er livet ikke særligt spændende, vel !? Moderen skal have noget hjælp, vejledning fra sundhedsplejesken eller snarere en børnelæge. Jeg har ikke nævnt at barnet er overvægtigt, men at moderen konstant hælder noget ind i barnets mund ligeså snart det siger et kvæk. Heller ikke en sund måde at lære barnet hvad sult/mæthed her er ! Jeg er lidt rystet over hvad jeg læser her, stakkels barn i skråstolen, 8 måneder gammel 
Ja.. Det er selvfølgelig individuelt, fra barn til barn. og det kommer jo også an på hvor meget de vejer fra fødslen af, som gitte skriver vejede hendes mere end 2kg mere end min venindes ved fødslen og det er jo klart at han allerede fra start ligger højere på kurven. Han skal jo følge sin kurve, så han vil jo automatisk veje mere ved 10mdr, end et barn der ikke har samme fødselsvægt. Og jeg kan jo kun skrive hvad hendes sundhedspljerske har sagt og hvad jeg selv syntes. Og vi er ret godt venner så vi snakker åbnet om det uden problemer, men det er jo ikke DET eneste jeg snakker med hende om. Jeg har spurgt til det 2 gange siden hun begyndte at tage rigtig på. Og hun ER uden tvivl en god mor! Og ja vi har da nok alle vores små fejl. OBSOBS. Jeg kan se i mit indlæg foroven har jeg bare skrevet: Jeg mangler at skrive at hun fik 4 flasker a 250ml (ikke helt fyldt)
Jeg skulle nok lige opdatere min profil lidt.. Vi har nu kun 1 hund og 3 katte.. Som jeg skrev tidligere har sagt til hende at hun bare kan ligge hende på vores seng. Angående legetæppe er det selvfølgelig noget der bliver lagt på gulvet før der er nogen der får lov at kravle rundt dernede, man ved jo ikke hvad dyr eller os selv lige har fået med ind. Ja man kan godt se på hendes hovede at hun har siddet meget i stolen. De kører meget ud til venner og bekendte så jeg tror lidt det er den nemme løsning at hun bare sidder i stolen, så ved de hvor hun er.
fortsættelse vi ringede til børnehaven i morges for at høre hvad de havde besluttet på mødet. og indrømmede at straffen no havde været for hård og at der ikke vel komme yang aderligere sanktioner. men at de skulle lege på den nedderste del af legepladsen resten af ugen for så var håndværkerne færdige med at lave hegnet. så det accepterede vi. basil kan ikke se hvor pædagogerne angribes generelt i disse indlæg. jeg har selv arbejdet som pædagogmhj. i 7 år inden for domsanbragte og min mand er pædagog så ingen knups her fra. og da der ikke er flere pædagoger i forhold til børn er der store muligheder for at de kan stikke af uden de voksne opdager det. jeg har en ´gang arbejdet med en hvor vi var to ansatte på bare til ham døgnets 24 timer og pinligt nok lykkes det stadig for ham at stikke af. grunden til denne voldsomme reaktion fra personalet er nok at de blev bange og især fordi at de ikke havde opdaget det når det var deres ansvar. men nu er det forhåbentlig løst for nu. nu går kampen bare for overtøjet he he
mht. straffen. Jeg er fuldstændig enig med dig og Jette (som eksempel) i at den straf var fuldstændig langt ude (i hegnet)  Når nu det er på plads, så finder jeg det dybt uansvarligt, at pædagogerne ikke sørger for at børnene får ordentlig tøj på når de er udenfor! Uh hvor var jeg altså blevet vred 
Ja, hvad er det frækkeste/mest ubehøvlede, jeres svigerforældre - eller for den sags skyld jeres forældre - har fundet på? For første gang siden fødslen (for to måneder siden), var jeg i går hjemmefra i knap 3 timer for at dømme ved et lille klubstævne i rideklubben... Dejligt at komme hjemmefra. Ellers har jeg kun været hjemmefra alene en enkelt time, da jeg i sidste uge skulle til 8 ugers US ved lægen. Da jeg så kommer hjem, er svigerforældrene dukket op (hvilket i øvrigt var uanmeldt). Min mand og min svigerfar er gået på førstesalen (som de er ved at renovere), og svigermor passer så min datter, mens sønnen sover. Jeg kigger ind ad køkkenvinduet, da jeg går forbi på vej til døren, og jeg ser til min rædsel svigermor, der står og bladrer i min kalender. Da hun ser mig, får hun et forskrækket udtryk i ansigtet, og da jeg, få sekunder senere, kommer ind ad døren, er den lagt, hvor hun havde taget den.  Det er at træde LANGT over min grænse, og det vidste hun åbenbart også godt. Lige nøjagtig denne kalender er så "ny", at der ikke står noget deri, som hun kan finde den mindste smule interessant eller som kan bekræfte en evt. idé om, at jeg er for lidt hjemme (det har jo ellers ind imellem været holdningen). Men der kunne lige så godt have stået private og personlige ting deri - og uanset, behøver hun ikke at kunne følge med i alt, hvad jeg foretager mig... Jeg er faktisk noget rystet over, at hun kunne finde på det (har trods alt kendt hende i mange år efterhånden). Men nu blev jeg så dét klogere på hende... Der var i øvrigt ikke redt seng, da de var her i går - mon hun også har været inde og tjekke, om der var pletter på lagenet?  Svigerfar har også en enkelt gang trådt LANGT over grænsen, da han troede, at han skulle blande sig i arbejdsfordelingen herhjemme - især fordi det siden viste sig for ham, at han faktisk intet vidste om, hvordan tingene forholdt sig, og det resulterede da også i noget, der mindede om en undskyldning. Øv, hvor er jeg sur og skuffet...
Var det mig, der havde oplevet ovenstående, så havde jeg nok skrevet nogle sjove ting i kalenderen med henblik på at øge underholdsværdien for svigermor næste gang hun læste i min kalender! Som du selv skriver, må man vælge de krige man vil tabe med omhu...og udvise en ENDNU større omhu med at udvælge de krige man overhovedet gide deltage i.
at fortælle om de ting vi har oplevet med svigerforældrene (både på min og min mads side)  Men havde jeg taget min svigermors i den slags, så havde jeg spurgt hende direkte hvorfor hun stod og bladrede i kalenderen. Her i huset snakke vi om tingene i stedet for at gå og surmule - så bliver tingene løst og man skal ikke bruge energi på det mere.
ser jeg heldigvis ikke så meget til, for ellers kunne jeg nok blive mere hysterisk end de i forvejen mener jeg er  De har flere gange trådt over mine grænser - nogle vil finde det fjollet, andre vil nok kunne forstå mig  For lidt over 3 år siden, købte min kæreste og jeg vores lille nedlagte landbrug. Der fulgte 6 nøgler med til huset, så vores forældre havde fået en hver, i tilfælde af at der skulle blive brug for akut hjælp en dag. Vi boede i mine forældres sommerhus, og havde god tid til at gå og få tapetseret og malet osv. da jeg lige havde startet barsel, og min kæreste lavede hovedopgave på sit studie. En da vi gik og ordnede have og skulle tage en ordentlig tørn med at grave op op og plane ud, kunne vi pludselig høre en bil på gårdspladsen. Det var så mine svigerforældre der kom på uventet besøg, sammen med min kærestes onkel og moster - de vidste ikke vi var i huset, og selv inviteret onkel og moster med ned og se vores hus, uden at vi var vidende om det. De havde ikke engang ringet og spurgt, for de ville bare lige smutte forbi (en smuttur på 40 km   ) Jeg var så gal, at jeg blev nede ved hindbær-bedet og gravede lidt ekstra - det var jo trods alt derfor jeg var der - og fortalte kæresten at han godt kunne bede sine forældre om enten at aflevere nøglen, eller fremover ikke komme uanmeldt   At invitere gæster i andre folks hjem - der går min grænse altså. Vi har også en tvist om, hvorvidt vores børn skal sove hjemme hos dem eller ej. Mine svigerforældre vil nemlig have at børnene skal sove i deres seng - det er jo så hyggeligt   - og jeg vil have at de skal sove i egen seng (vi har weekendsenge til begge drenge). De gange den ældste har sovet hjemme hos dem, har jeg natten efter siddet oppe 1-2 timer (ud over den tid det tog at få ham til at sove) med en grædende dreng, der ikke kunne forstå hvorfor han ikke måtte sove hos os, når han måtte hjemme hos farmor og farfar. Det er over 1 år siden at han sidst har sovet der. Jeg kan ikke have børn i sengen hver nat, da jeg så ikke sover godt. Og med 2 små drenge og 1 mere på vej, ja så skal jeg altså have min nattesøvn. Mikkel kan slet ikke finde ud af at sove inde i vores seng, og flere gange når vi har været ude hos svigerfamilien, så har jeg en dødumulig dreng på armen hele aftenen, fordi han ikke kan blive lagt i et rum, hvor der ikke er snak, fjernsyn osv. Og nej, han falder ikke i søvn på armen - vi har forsøgt, så derfor har vi gerne den ene weekendseng med, hvis vi ved det bliver sent når vi er ude. Men svigermor og svigerfar har ikke meget til overs for mine argumenter, og er total ligeglad med min nattesøvn, og hvis de skal passe drengene, så er det dem der bestemmer 110% - hvilket jeg ikke acceptere, da det altså er vores børn ikke deres - ja så passer de altså kun børnene ca. 2 gange om året og kun i dagtimerne. Min grænse blev for alvor overskredet da de begyndte at sige at alle de problemer der har været med min storebror (halvbror som er blevet vanrøgtet af sin mor som barn og er et såkaldt tidligt-skadet-barn), og grunden til at jeg ikke havde så mange veninder (har 2 rigtig gode veninder, og flere gode vennepar) det var fordi jeg ikke har fået kærlighed og nærhed af mine forældre, fordi vi som børn ikke sov inde i deres seng (undtagen hvis vi var syge). Jeg var rasende da jeg gik fra deres hus, og svor at jeg aldrig mere vil spørge dem om de vil passe vores børn. Det skal siges at mine svigerforældre aldrig ringer og spørger om de må tage børnene med et eller andet sted hen (de snakker ellers tit om at gøre det), de ringer aldrig og spørger om de må komme forbi til en kop et eller andet. Det er altid os der skal ringe, os der skal invitere, os der skal sørge for at børnene rent faktisk kender deres farmor og farfar - hvilket jeg syntes er vigtigt. Før i tiden spurgte jeg tit min kæreste om vi ikke skulle tage ud og besøge dem, nu er jeg holdt op. Hvis de vil noget, så må de selv tage initiativ. Min kæreste tager gerne derud hvis jeg skal noget i weekenden og han selv har drengene, så de ser dem da, selvom jeg sjældent er med. Det skal siges at jeg altid taler pænt om mine svigerforældre når børnene er i nærheden, for mine problemer med dem, er ikke noget der skal komme børnene for ører. Især Nicolai har det efterhånden rigtig godt med farfar, fordi de roder meget med biler og snakker traktorer (de bor også på et nedlagt landbrug), så der er kommet meget mere hyggesnak mellem dem det sidste års tid. Jeg kan også sagtens være i stue med dem, og vi taler også sammen, men jeg kommer ikke længere forbi bare for hyggens skyld. Begge børn har altid haft det svært med deres farmor, for hun vil kun kramme og holder dem nærmest i et skruestik. Da Nicolai var næsten ny, ville han gerne op og se verden. Han ville stå på egne ben (selvfølgelig med støtte), og hadede at ligge ned (medmindre han var træt), men nej det måtte så små børn ikke, så hun lagde ham altid ned i armen og så skreg han. Han var 2 år før han accepterede at sidde hos hende - men ikke for længe ad gangen - og kun efter han havde været i huset i længere tid, så han ligesom var tøet op. Jeg acceptere mine svigerforældre og deres valg - de har direkte sagt, at hvis de ikke bestemmer 110% når de har dem, så vil de ikke passe dem - men jeg syntes nok de går glip af meget med deres børnebørn - det kan jeg se når børnene er hjemme hos mine forældre, hvor de tit bliver passet, da vi jo ikke har andre   Mikkel går altid rundt og leder efter morfar som det første, og bliver slemt skuffet hvis han ikke er hjemme når vi kommer.
Hmm... Tja, jeg kan høre der findes mange frygtelige mennesker, men må sige jeg kommer rigtig godt ud af det med mine svigermekanikker. De gange der har været noget har det faktisk være min mand der har været sur på hans forældre, mest fordi de altid skal kommentere hans job. (han var i et job i over 1 år, og skiftede så til et andet, hvor han var i 1 måned, da han fik tilbudt drømmejobbet og derfor sagde pænt ja tak) I deres øjne er det ALT for meget at han har skiftet job (De har jo så selvfølgelig også haft samme stilling i en menneskealder) Til gengæld synes jeg mine forældre nogle gange krydser grænsen! De kommer konstant med "indpakket kritik" f.eks. mener de at Mikkel laver ALt for lidt her hjemme, og synes jeg hænger på det hele. Hallo - jeg går hjemme på barsel, hvorfor fanden skulle jeg så gemme opvask, vasketøj og rengøring til han kommer hjem, og skal iøvrigt nok selv fortælle ham hvis jeg vil have hjælp... Og så har de så travlt med vores bryllup! - ved ikke hvor tit jeg har hørt at nu skal I altså også snart til at have fundet ud af ..., og da jeg fortalte at vi havde snakket om en bryllupsislagkage til kaffe var min mors kommentar at det kunne man altså ikke - tror hun sagde det 4 gange, hvorefter hun sagde, at det var jo vores bryllup... DAR - Ja nogle gange kan man bare koge over dem...
Andreas er virkelig vild med bøger pt og jeg tænker han måske vil synes det kunne være skønt at være medlem af en god bogklub..  Hvilke kan I anbefale mig at melde ham ind i?  Det skal egne sig til en dreng på pt 16 måneder - der ivørigt er total vild med bamse og kylling, samt kaj og Andrea
Gyldendals babybogklub er god, Nanna
Ville du være interesseret i at låne en pony helt gratis til trækture/lign til dit barn? Overvejer at låne vores shetter Ask ud, da Oliver ikke er ude at ride så tit, og jeg synes det er synd han bare står. Hvad er din mening?
Faldt lige over dit indlæg efter en nat amme tår ;o) Jeg kender flere der med stor succes har udlånt hest/pony og har haft og stadig har gode erfaringer med det.. Hvis du/i bare er sikker på at lave klare aftaler omkring lånet af ham, jeg tænker på hvor lang en periode, skal låner stå for alt? også dyrlæge og forsikring, hvis i har en på ham osv.. og hvilke betingelser skal en evt. låner opfylde?? hvis i har alt det på plads, og ud fra egen døme kraft (den er har man jo for det meste med sig ;o) ) så synes jeg da i skal gøre det. Vi havde faktisk talt om og finde en rolig shetter til vores den mellemste, da hun har en plag, og vi ville ikke købe hende en, da hun på et tidspunkt så ville stå med to ;o) og flere sagde ellers, så sælger i den da bare igen, meeen vi er vildt dårlige til at skille os af med vores dyr, så derfor faldt snakken på at låne.. Hun er en dejlig rolig pige, som ud over og få en tur på storsøsters hyp, rider to gange undervisning på den lokale rideskole, og har startet sit første stævne til trods for hendes alder (4år) og da der som sagt går 1.5 år endnu inden hendes plag er klar, så havde vi talt om det.. vores eneste tvivl som låner, er bare øv øv hvad nu hvis vi bliver for glade for en evt. låne hest/pony.. så derfor har vi indtil videre ikke ført det ud i livet. Så jeg synes i skal overveje det nøje, for som du selv siger er det jo også synd for ask, hvilken krav og punkter i har til en evt. udlånings aftale, også finde et sted hvor han vil blive brugt, nusset og plejet til de store guldmedalje.. du må ihvertfald gerne kigge forbi her, og tage ham med ;o) nat nat..
Da min søn for et par år siden var helt syg for at få en pony prøvede jeg først at finde en lånepony - men uden held. Så det endte med, at vi købte en shetlænder. Men havde vi kunne låne en, havde jeg også gerne gjort det. Bare der er helt klare aftaler og en kontrakt på lånet.
af baby..   Det første lige efter hun er poppet ud    og et et par dage efter i en stille stund.. Hun vejede 3130 g og var 49 cm ved fødslen.. Beretningen kommer senere 
hvor er hun da sød  glæder mig til beretningen... hun er da en rigtig charmetrold
Årh, hun ser skøn ud - bliver spændende at se hvordan hun kommer til at se ud som ældre 
Tilykke med datteren  Hvor er hun sød. Kan rigtig godt li det første billede. Rigtig frisk baby med store åbne øjne.
De er altså bare skøøøønne sådan nogle nyfødte størrelser.. Stort tillykke med hende. Og jeg er vild med navnet. VH Anja.
Vi holdte Sarahs barnedåb i går, søndag d. 7/10. Vi havde en dejlig dag med familien og de nære venner. I kirken opførte hun sig eksemplarisk og sov det meste af tiden. Under selve dåbshandlingen kiggede hun dog temmelig mistroisk på præsten  Bagefter var der frokost buffet hos os selv og damen mente absolut ikke at hun skulle sove. Det var jo hendes fest. Dåbskjolen er en familie kjole, som blev brugt første gang i 1893. min morfar, mor, morbror, lillebror og jeg selv er også døbt i kjolen. Her er lidt billeder:    
iiih er hvor er hun bare fin. Jeg elsker tanken om en familie dåbskjole. Jeres har godt nok holdt nogle generationer. Hvor er det fine med den sløjfe i har bundet. Den lidt større end den jeg synes man plejer at se. Men rigtig sødt. Vi har en som er syet om fra min mors brudekjole, den er både jeg, min søster og mine fire fætre/kusine døbt i.
hun fin, hun har godt nok et vildere strithår end Andrea   tillykke med hende og sød kjole forresten 
Hvor er hun vakker - og sikke et strithår, vi er helt midsundelige (Silje er næsten skaldet) Der er altså noget særligt over familiedåbskjoler. - Kan da godt forstå hun ikke ville sove, det var da hendes fest 
Vi synes jo at hun er dejlig, når håret stritter så hun ligner en trold   (håret kan faktisk godt ligge ned...).
Tilykke med dåben.. Hvor ser hun bare skøn ud, og rigtig frækt hår  Håber i havde en rigtig skøn dag. Dejligt med familietraditioner, rigtig smuk kjole.
er de værste !!! Jeg har ikke en finger at sætte på min svigerfar, han er noget af det mest allerkæreste der findes på denne jord ! Dog var det helt modsat med min svigermor. Hun var virkelig en meget forkælet gårdmandsdatter (fra en af de allerstørste gårde i Belgien). Jeg taler nederlandsk, men er ikke så god til det. Sjovt nok kan jeg forstå hvad der bliver sagt til mig, ja endda rigtig "bonde-flamsk" forstår jeg !!! Og det bonde-flamske slog min svigermor altid over i når hun talte om mig, for så var hun sikker på at jeg ikke forstod dette. Jeg forstod udmærket hvert eneste ord, selvom min mand forgæves forsøgte at stoppe hende   Svigermor kunne slet ikke lytte, overhovedet ikke. Så jeg gik tit rundt med sårede følelser (har absolut ikke lyst til at gengive her hvad hun sagde om mig). Det var meget svært for mig at være venlig overfor min svigermor, fordi jeg forstod hvad hun mente om mig og konen ikke fattede en fregne over hvorfor jeg gik rundt og var så mopset. Selv hendes mand og min mand forsøgte at forklare hende, men prøv at forklare EN som ikke lytter ! Svigermor døde desværre i August, trist nok for hun nåede ikke at opleve vores nr. 2 som er i vente til December. Men på den anden måde er stemningen i familien meget lettere nu (især blandt os svigerdøtre, vi er 3) når hun er væk, sjovt nok på en eller anden måde ødelagde svigermors personlighed stemningen i familien når vi var samlet (sjældent da vi bor i Danmark og resten af familien i Holland). Men Jeres beretninger er dog hårrejsende ! Så slemme har mine svigermødre aldrig været. Den med kalenderen er grusom ! Beagle.
der er sørme mange ting... min svigermor fyrede mig, men da advokaten skrev til hende havde hun sørme lige glemt det... min kæreste har et barn han ingen kontakt har med (efter moderens ønske, det har hun fortalt mig ansigt til ansigt) mine svigerforældre har heller ikke kontakt til det barn, og desuden er ungen resultatet af utroskab. da vi kom til julefrokosten stod der et fint billede af den unge midt i stuen. den første juleaften jeg tilbragte med familien fik jeg ikke nogen julegave... jeg får aldrig fødselsdagsgave... de har nøgle hertil, hvis der nu skulle være et nødstilfælde, men de bruger den som det passer dem, og låser sig bare ind for at glo... jeg er ansat i min kærestes firma, og skulle have mit feriekonto bevis udfyldt, det er min svigerfar der sidder på kontoret, han bestemte lige hvor mange dage jeg skulle have udbetalt, uden aftale med mig. beviset var underskrevet det forkerte sted, og så havde han anført et andet konto nr end det der allerede står på beviset, han sætter penge ind på min konto flere gange om ugen, når jeg har handlet for firmaet, så han kender udemærket godt mit konto nr... de lader begge to som om ingenting er sket, det er de vældig dygtige til. men jeg er måske bare sart... jeg tror ikke de kan overraske mig mere. hvis de skal gøre det værre, så skal de prøve og slå mig ihjel !
jeg ville have sagt jamen kære svigermor du skal da ikke lægge den væk bare fordi at jeg kommer, skal jeg tænde lyset så du bedre kan se det du læser. med en pæn vrede der ville gøre at kære sviger monster ikke var tvivl om ironien og måske ville overveje med sit stille sind om hun egentlig ikke var for flov til at vise sig der igen. hun kunne lige så godt have tjekket og åbnet din post eller læst dine emails efter min mening
Min svigermor? Jo, det "værste" hun har gjort er min julegave sidste år: jeg fik Royal Copenhagen stjernetegnet. (Det koster altså 1000,-) Det var en ret stor mundfuld at sluge! ("plejer kun" at få for 4-500kr) Som I nok kan tyde har jeg intet på min svigermor eller svigerfar for den sags skyld - og det på trods af at Michael er enebarn  Men de er alt for gavmilde, vil jeg mene.  Luksusproblem ja, men kan ikke lide at få dyre/fine ting sådan... Tror jeg skal give svigermor et ekstra knus næste gang - hun må da være værd at holde på, efter hvad man kan læse her 
Tjah..hvor skal jeg begynde    Min svigerfar er rigtig sød, men svigermor er en mundfuld, det er vi heldigvis enige om! Hun har store psykiske problemer, og det resulterer i hun til tider kan være dybt ubehagelig (overfor alle parter, ikke kun mig) andre gange er hun sukkersød, selvudslettende og usynlig på trods af alt kun handler om hende og hendes problemer, kort sagt ved man ikke hvor man har hende. Jeg ved godt hun er syg, men det berettiger i min verden ikke til at være så ubehagelig som hun til tider har været. De bor 150 km fra os, og det år vi havde købt vores ejendom, havde min gemal fødselsdag en søndag som var 14 dage efter overtagelsesdatoen. De havde spurgt om de måtte komme, de havde fået et høfligt "nej, vi ville holde det senere", da vi var i fuld gang med at gøre klar til næste dag de håndværkerne skulle komme. De kom uanmeldt alligevel, lidt ufedt, var hele eftermiddagen, hvilket resulterede i vi måtte arbejde til langt ud på natten for at nå det der skulle nåes inden håndværkerne kom næste dag. Vi var måske ikke vanvittig gæstfrie den dag, og det resulterede i hun var så sur hun ikke tog telefonen når vi ringede i 1½ måned efter. Skæbnen ville så vores søn i december, 1½ mdr efter, fik konstateret leukæmi, og i januar havde min gemal et længe planlagt arrangement sammen med nogle kammerater ikke langt fra mine svigerforældre. Vi blev enige om han skulle tage afsted, for han var jo kun 1½ times kørsel fra os hvis vi akut skulle indlægges. Min kæreste havde ikke sagt til dem at han kom derned, for gamle erfaringer har lært os, at at de bliver møgsure hvis vi en sjælden gang er på egnen uden at besøge dem. Kæresten ville så ringe til dem søndag eftermiddag hvis han kunne se der var tid til at komme forbi. Det blev der ikke, da der lørdag aften og nat blev orkan, og jeg sad hjemme med et barn med høj feber, og ambulancerne kørte heller ikke ud medmindre det var meget kritisk, så søndag morgen da orkanen havde lagt sig skyndte han sig på hospitelet til os. Min kæreste var, da han kørte derned, forbi vores bankmand (vi har beholdt bank dernede) med et par flasker vin, da bankmanden havde været hjælpsom ud over det sædvanlige i vores pressede situation med alvorlig sygt barn og huskøb oveni. Bankmanden går i logen med min svigerfar, og kom til at nævne at min gemal havde været forbi. Sikken en ballade, igen var de så fornærmede de nægtede at tale med os, min kæreste havde ikke lige brug for også at være ked af det, så til sidst ændte det med jeg ringede og forklarede situationen, og halvvejs skældte hende ud over at hun gav min kæreste flere bekymringer end han havde i forvejen. Heldigvis fik vi da en undskyldning. Og ja, jeg kunne blive ved med situationer hvor hun bliver barnligt fornærmet over alverdens ting, og smækker røret på eller ikke vil tale med os i måneder. Hun har dog aldrig snaget, blandet sig i vores valg eller haft alle mulige meninger om vores måde at håndtere Jeppe på, heldigvis, og hun ved også godt jeg siger stop hvis hun gør. Så på mange måder er hun også en ok svigermor, og hovedsagen er hun er en rigtig god farmor for Jeppe. Håber i ikke blev for rundforvirrede af mine lange forklaringer. Nanna.
Jamen jeg har jo fortalt om min svigermor før herinde og hun er hverken syg eller noget, men nogle gange kan hun også komme med de mest giftige bemærkninger  for nylig var jeg oppe til hendes fødselsdag, hun havde ringet til Kæresten for at få ham til at huske scanningsbilledet fra sygehuset, for jeg ville sikkert glemme det med vilje.  jeg ringede til hende og forklarede hende at der var jo ikke rigtig noget at se, for det vidste sig at jeg kun var i uge 7+0 og ikke 11+4, men jeg skulle nok tage den med, hun måtte bare ikke forvente for meget. Så var hun jo lige som advaret om at det faktisk kun var en fosterblære med meget lidt hvidt indeni. jeg var jo stadig stolt af mit scanningsbillede, for det minder mig om alt det jeg kunne se og mest at alt hjertet slå.   så stolt viste jeg jo billedet frem, hvor til svigermors kommentar var - jamen der er jo ingenting, det var da for dårligt når hun nu skulle se baby. hun var skuffet og ville nu gå ud og lave mad. jeg nåede lige at redde billedet fra hendes fingre, da de var ved at krølle det sammen.  jeg kunne have slagtet hende jeg kan også nikke genkende til det faktum at det bare er total forbudt ikke at besøge dem, hvis man er i omegnen. og når vi endelig kommer skal vi selvfølgelig overnatte og der er jeg bare så glad for at vi har 3 heste der skal ind om natten og fodres - det har reddet mig mange gange snart he he  de kærligste knus og kram Mithril
Har samme problem som AmigoCjn, de er simpelthen for søde og gavmilde  , man bliver helt flov til tider...   . Vi fortæller for det meste af os selv hvad vi skal, men ellers hænger vores kalender på køleskabet til frit udsyn 
Altid et eller andet man kan blive lidt harm over ved sine svigermødre. Men at gå i kalenderen, bagtale sine svigerdøtre og alt det som der er blevet skrevet om her og hvad jeg har læst.. Puha...      Damn, der er bare nogen mennesker der ikke har pli. Min svigermor kan maks svinge sig op til at vi ikke just er typen der svinger rengøringskosten tit og ofte. Ej heller står jeg på hovedet for at hendes pode skal vartes op. Ej heller følger jeg hendes bemærkninger om at jeg vejer for meget. Eller at jeg har 7 1/2 meter lækker silke (del af en ultra lækker sari) liggende som kunne blive til alverdens ting. Det er sagt med smil på læben og glimt i øjet. Til gengæld praler hun gerne og ofte med at jeg fik både studenterhue og uddannelse med to børn, en i maven og hendes søn som "hindring".  Men jeg blir ikke indebrændt af den grund. Hvorfor? Fordi hun elsker mig som jeg er og omvendt. Hun hjælper gerne til når lokummet brænder, hun elsker vores tre børn og hun er en perle. Der er ingen forskel på mig og så hendes datter. Og hun går gerne i mit forsvar, hvis jeg ikke er tilstede. Hun ved dog godt at visse ting og emner holder man snitterne fra. For svigerdatteren har altså temperament. Jeg har været igennem diverse svigermonstre og jeg ved hvor heldig jeg er.  Der var en som konstant rendte i rumpen af mig, når jeg var hos dem. Fordi jeg sikkert stjal deres ting, da jeg kom fra et lavere socialt stade end dem. Der var en anden som gav mig en lussing, fordi jeg havde sagt at hendes søn var snotforkælet.  Der var sågar en der smed mig ud, fordi jeg ikke spiser svinekød.  Der var også en der ikke synes jeg så dansk nok ud og var rakkerpak fordi min mor var skilt. Jo jo, jeg kender godt rumlen. 
så lyserøde som de første 7 års tid jeg kendte mine "in-laws", for vi har haft et super forhold, indtil vi købte hus. Onsdag har svigermor ellers fri fra arbejde og er derfor altid med svigerfar herovre, når han arbejder på huset, men i dag var hun mærkeligt nok ikke med, så noget har hun da trods alt forstået.
Hej Sidder og "snakker" via MSN med en god bekendt, og hendes søn har lige tabt en tand og min dreng har også tabt tænder, så de er jo virkelig seje!!! Nå men så er det hun spørger, hvad gør I med den/dem? Vi har foreløbig pakket dem i staniol... Så kære HN-er, hvad gør I med dem og gemmer i dem alle??  Hilsen Jette
de renset og lagt i et lille smykkeskrib til tænder. Det er jo noger der bare skal gemmes!
Her har hvert barn et lille fint glas med låg, og heri gemmes de tabte renvaskede mælketænder. Jeg har selv et lille skrin med mine mælketænder i, som min mor har samlet og gemt da jeg var lille. Har I i øvrigt nogensinde prøvet at sammenligne en "gammel" mælketand, men en visdomstand i hel stand? Nøj, en forskel *GG*.. (er vist lidt skør i dag   ) Mvh. Lotte_L
Hej tøser/ og evt fædre Jeg har lige brug for at lette hjertet, og enten få et skulder klap(vis man kan kalde det det) eller et skark i numsen. Sagen er den at vi var til fødselsdag med vores 3½uge gamle søn igår. Vi gik en LANG tur i skoven og tog derefter hjem til fødselsdagsbarnet og fik boller og kage derefter senere aftensmad. Bettemanden vågnede kl 16 og var super glad og tilpas. Problemet var bare at han kunne ikke finde ro til at sove derefter plus at folk skulle pille og dikke dikke ham heletiden. På trods af at jeg pænt bad folk om at lade ham være da han var super træt da han ikke havde sovet mere end 3timer siden han vågnede om morgenen. Så en ulykkelig lille mus havde jeg i nat og her til morgen samt hele dagen. Så er vi igen inviteret til fødselsdag på søndag med endnu flere mennesker men jeg har sagt at jeg desværre ikke kommer pga at min lille søn ikke kan finde roen plus at folk ikke kan acceptere hans behov for ro. Manden samt familien siger ok dog kan man se at de tydeligt tænker hvor er jeg hysterisk og for overbeskyttene. ER JEG DET? Min søn kan jo ikke selv sige fra men det kan jeg. Det skal lige siges at ja jeg burde måske ha været taget hjem fra fødselsdagen igår men det gjorde jeg desværre ikke og det er ris til min egen numse.. UPS det blev et halv langt indlæg håber ikke det er for rodet..
saa ikke forstaa, at hvis din dreng var traet, at du saa ikke pakkede ham ned i barnevognen og lod ham sove der (evt. kunne du gaa en tur med ham). Faktisk synes jeg tit, at de smaa ikke kan finde ro pga. foraeldrene - altsaa ment paa den maade, at du maaske er blevet ret irriteret over de mennesker og saa har han kunnet maerke det, maaske har du heller ikke slappet af under madgivning. Saa er det rart at kunne pakke ungen ned og faa ro paa sig selv og den. Jeg kan saa heller ikke forstaa, at de voksne mennesker til den foedselsdag ikke kunne lade ham vaere 
Hej bodil Jeg kan udemærket følge dig i at det muligvis også kan påvirke at jeg var lidt fra den og irriteret. Dog skal det siges at vi havde ikke taget barnevognen med, den afleverede vi hjemme efter gåturen sammen med hunden. Dog kunne vi heller ikke sætte barnet til at sove i et andet rum da det var en utrolig lille lejlighed, samt lyt. Det med at folk ikke kan lade ham være er fordi de kære folk altid skal pille og røre ikke noget med at studere barnet på afstand. Og ingen af dem forstår en hentydning. ØV ØV Men man kan desværre sige at af skade bliver man klog desværre skulle det bare gå ud over min søn.
jeg var ikke blevet væk men givet ham en timeout med jævne mellemrum fx en tur afsted i barnevognen, så kan du også koble af. men ellers hvis du ikke føler at de forstår alvoren idet du siger når du beder om ro omkring dit barn- ja så sig det så du r sikker på at de forstår dig
for hysterisk!  Og fortsætter du på samme måde, så har du om 5 år et barn der IKKE kan sove andre steder end i egen seng, mens mor sidder muse-stille i rummet ved siden af og sørger for der ikke er en lyd! Små børn sover hvor som helst hvis de får lov. Da min ældste søn var 5 uger var han med til bryllup. Vi havde barnevogn med og han sov trygt i den mens der blev festet og danset - i samme lokale! I skulle IKKE have afleveret barnevognen hjemme men beholdt den så han kunne få fred der. Men han burde også kunne have sovet hvor i var - havde i lift med, eller hvor forsøgte du at lægge ham? Næste fødselsdag som du ikke vil med til nu - bliver den holdt i samme lille lejlighed? Eller hvorfor mener du at du ikke på nogen måde kan få din søn til at sove der? Var det mig, så sagde jeg ja tak til fødselsdagen, sørgede for at medbringe lift OG barnevogn, og hvis den lille absolut ikke kunne finde ro inde ville jeg smide ham ud i barnevognen. Hvis man ønsker at kunne komme hjemmefra selvom man har børn, så er det smart at lære dem at sove andre steder fra de er små. Det er besværligt at skulle have alt det med, men altenativet er jo at man accepterer at man ikke tager nogen steder mens man har små børn.
nu sige, at du sagtens ville have kunnet ligge ham i liften og evt. i samme rum. De smaa plejer godt at kunne finde ro, selvom der er lidt larm. Synes tit de sover bedre saa. Mine har ihvertfald altid sovet fra de store fester   Vi har haft vores med alle vegne fra dag 1. Udflugter, foedselsdage, bryllup, konfirmation osv.. Idag kan de sove allevegne. Han er ikke saa gammel endnu, saa tror altsaa det er dig der har paavirket ham og ikke larm. Det er altid en god ide at vaenne de smaa til "larm" fra starten af. Det andet bliver traels i laengden. Naeste gang husk barnevog og lift. Jeg synes altsaa du skal overveje den foedselsdag igen. 
om de små kan sove i fx. et festlokale med høj musik og larm - noget andet er, om jeg som mor vil lade min barn sove i det lokale med høj, musik og med garanti også RØG!!! I min verden hører små børn og fester ikke sammen - kun på det niveua, hvor det kan lade sig gøre at trække sig lidt tilbage og stille barnet i et andet, lukket lokale. Mht. om du er hys, så nej det er du ikke - men du tacklede situationen lidt usmart  Men nu har du lært af det og ved, at du skal medbringe barnevognen og at det ikke er forbudt/umuligt at gå en tur, sætte sig i fred i et andet lokale eller hvad der er mulighed for. Selv tager vi til alting og gør hvad der står i vores magt for at børnene har det godt - er det ikke nok at trække os tilbage og fx. amme, ja så kører vi hjem. Vi er ikke til en fødselsdag 2 timer ekstra med et træt, grædende barn - no way! Noget andet er, at vi aldrig "smider" vores børn på en sofa eller andre steder når de bliver trætte - er der ikke et ordentligt sted, så køre vi hjem. Vi bliver ikke et sted for vores egen skyld hvis det går ud over vores børn.
... at være nybagt mor og stå der med sit et og alt i armene, og så kommer hele den frådende flok af guldklumpens familiemedlemmer, og vil "smage"  Jeg havde i starten utrolig svært ved, at andre nærmest vippede ungen ud af armene på mig, og marcherede afsted med ham. Det skete vist også kun et par gange, tror jeg. Så fik jeg lært, meget hurtigt og med et bredt smil at sige "du kommer lige til at vente lidt", og så, når han havde spist og var skiftet, og lige klar til lidt hygge, så fik folk lov at sidde med ham. Men jeg var samtidig påpasselig med at han ikke vandrede fra arm til arm - noget, som jeg også tit måtte høre for... Jeg ved ikke - jeg syntes bare ikke han skulle være pakkepost i en stor forsamling, og her snakker vi større familiefester. Ved mindre komsammen'er nåede han tit hele rækken rundt. Jeg tror det er en kombination af usikkerhed og faktisk også frygten for, at andre skulle vise sig at være gode til at få ham til at sove, holde op med at græde osv., der gør at man bliver sådan lidt trekantet i starten. Når man selv har fået sat på plads, at man er MOR og dermed den bedste, så slapper man mere af, synes jeg. Hold du bare bassen tæt ind til dig nogen tid endnu, indtil du har fået selvtilliden som mor på plads. Derefter bliver det 10 gange lettere og tit også en lettelse, at overlade ham til en bedstemor eller tante, så får du også lige 10 minutter hvor dine arme bruges til andet end at holde en baby 
Måske du kunne kigge ud og vise sknheden frem i f.eks. en time og så tage hjem igen. Jeg tror ikke de synes du er overbeskyttende, de er vel mere skuffede over at de også -naturligvis - havde glædet sig til at se bettemanden og opleve ham lidt?
Var den om fester til mig   For nu er der jo forskel paa hvordan folk holder fester mht. til larm osv. De fleste vi kender holder fester uden roeg. Har haft Frida med til en med roeg og 100 mennesker - bryllup. Men hun sov i forgangen og blev ammet derude under hele festen (havde alarm med). Hun var kun inde ialt en halv time. Det kan jeg ikke se problemet med. Hvorfor skulle jeg undvaere min venindes bryllup? Jeg ammede og maatte derfor have hende med. Den store blev passet. Vi koerer heller ikke hjem fra en nytaars aften kl 20, fordi ungerne skal puttes. De fleste vi kender har et rum og en madrads, saa har vi selv dyne osv med. Er vi ude og spise en weekend hos nogle venner. Faar Freya enten lov til at vaere laenge oppe eller bliver puttet i et rum ved siden af. Frida bliver lagt i barnevognskassen eller i en babygaesteseng. Selv foelgelig skal man lytte til sit barn og det skal ikke vaere pga ens egne behov. Men jeg synes stadig der er graenser. Det er bare rart naar ens boern er vant til at sove ude og det har ogsaa gjort det nemmere for os, naar de skulle passes ude og sove til nat. Der har aldrig vaeret noget. Kan man maerke barnet har faaet for mange indtryk, saa kan man koere hjem inden det udvikler sig. Men decideret gaa uden om vennebesoeg, nytaar osv. det synes jeg ikke man skal. Det kunne jo vaere at det gik.
Næ, den var ikke specielt møntet på dig - mere en generel bemærkning, da jeg har stødt ind i den problemstilling mange gange efterhånden. Vi har af og til fået klasket i hovedet, at vi er asociale og bla bla bla - fordi folk ikke kan forstå, at vi sætter vores børn først. Da Filippa var 10 dage gammel var vi til stor familiefest og hvem var jeg blevet sat ved siden af... jo, ham der røg de største cigarer! (Han er storryger, så bordplanen kunne have været anderledes hvis man havde vist hensyn) Det endte med, at jeg var i et baglokale med Filippa under festen og at vi tog tidligt hjem. Samme dumme kommentarer har vi fået, hvis vi er kørt hjem med børn der var trætte.
Synes også vi tit får skæve blikke hvis vi (jeg) vælger at vi skal hjem enten pga røg eller trætte unger. Jeg kan heller ikke slappe af når jeg har sådan en lille en med, og da slet ikke som helt nybagt mor. Jeg ville mærke efter inde i mig selv om jeg ØNSKER at komme til den fødselsdag og hvis jeg gerne vil det, så ville jeg tage barnevogn med og samtidig holde min baby tæt ind til kroppen. Hader når de går fra arm til arm..
Hejsa, Ja det her er lige mit problem, som vi taler om. Jeg er nemlig også en SIPPET første gangs mor, som ikke vil ødelægge rytmen ved at rende til alverdens fester hele tiden, og få Victoria totalt over stimuleret. Og dog... Selvfølgelig tager vi afsted, men nej ikke hver weekend, vi sorterer i hvilke fester og komsammen som er vigtige. Helle din søn er kun 3½ uge - du har masser af tid til at lære ham og hans rytme at kende i!!! Slap af - og hvis du har brug for at være hjemme - jamen så gør det. Lyt til dig selv, jeg lover dig at hvis man tager afsted med så lille et barn - ja så er det IKKE for barnets skyld. Og langt de fleste kan faktisk godt forstå det. Til at starte med tog jeg ikke med til så meget, men hvis der var nogle arrangementer - og selvfølgelig stævner, som jeg bare MÅTTE afsted til, fik jeg det planlagt, så hun fik mad hjemmefra og puttet i barnevognen når vi kom frem - så sov hun de første timer af festivasen, og var frisk til at møde folk når hun kom op. Det er lidt sværere om aftenen, hvor Victoria stadig er lidt en "Hænger ved patten", og jeg gider simpelthen ikke sidde til en fest, for at være i baglokalet og amme. Mens hun var helt lille sad jeg bare inde i selve festlokalet og ammede, men nu er hun SÅ nysgerrig at hun skal følge med i alt. Altså HUSK at mærke efter inde i dig selv - vær ikke bange for at han bliver bange for andre mennesker, ell aldrig lærer at sove i larmende lokaler - det kommer!!! Slap af og nyd det. Mvh Lene med Victoria på 4 mdr.
Paa den maade   Det vil jeg saa heller ikke betegne, at vaere sippet, men fornuftig  Synes nu heller ikke man skal slaebe baby med til fester og sammenkomster hver weekend   Men synes bare ikke man skal blive hjemme for en hver pris, bare fordi man har en baby. Jeg kan ogsaa se stor forskel paa nr. 2. Her har vi tit taget til noget pga. den store. F.eks. var vi til fastelavn d. 18 (dagen efter foedslen), havde jeg lovet Freya og heldigvis havde baby og jeg det fint. Det havde jeg nok ikke lige gjort med nr. 1   Men med nr. 1. var vi saa paa firmaudflugt, da hun var 5 dage gamle. Naar jeg rigtig tager afstand fra noget, saa er det druk og boern. Saa fester der udvikler sig, dem tager vi hjem fra. tror det er vigtigt at lytte til sig selv og ikke mindst baby, hvad kan man magte den dag - det kan jo svinge. Derfor er det ogsaa rigtig svaert at sige ja eller nej til en invitation, da man ikke ved hvordan dagen vil arte sig.
Man skal lære at planlægge og forudse ting som nybagt forældre, og set i bagklogskabens lys skulle i have medbragt barnevognen, eller være gået hjem. Jeg vil nok give de andre ret i det sandsynligvis er dig der har været urolig over situationen, og det har smittet af på junior. Det er bare sådan det er, og skyldes at det hele er så nyt for alle parter. Situationen ændrer sig ikke til næste fødselsdagsfest, og det vil igen smitte af på ham hvis du er lidt anspændt! Jeg vil ikke kalde dig sippet hvis du blev hjemme, men omvendt synes jeg du skal give det en chance, måske ovenikøbet få en god oplevelse ud af det, medbringe barnevogn, og fortælle værten at du muligvis ikke bliver så længe, så ingen bliver stødt. Jeg husker at første gang jeg var rigtig ude blandt folk var Jeppe var 5 uger, og jeg var på restaurant med en veninde, jeg husker det faktisk som "lidt vildt". Vi har aldrig vænnet ham til fuldstændig ro når han skulle sove, og han har været vant til at sove hos bedsteforældre da begge hold bor 150 km væk, så når vi besøger dem er det altid en hel weekend. Vi har sjældent praktiseret det med at lade ham falde i søvn et sted for at flytte ham når vi så skal hjem. Nanna
Der er vel ikke noget galt i at skulle noget hver weekend selvom baby er lille? Der er da masser af hverdage man kan "rytme" rundt i   . Vi var til barnedåb da Snorre var 3 uger... han sov bare hvor vi festede, der var INGEN røg. Under vores bryllup forrige weekend sov han igen hvor vi festede (3 måneder gammel), et offentlig etablissement så der måtte ikke ryges og selvom de havde måttet, havde vi forbudt det   . Ellers har vi været til en miliard fødselsdage (alle er født i sommermånederne i vores familie)... en gåtur undervejs i hyggen og han er gået ud som et lys   Babyalarmer er en GOD ting  Men det er svært i starten... især med at overlade barnet til andres arme... 
Der er jo mange måder at gøre tingene på. Mit 3. barn er nu over 8 mdr og hun har aldrig været passet. Og da jeg er alene med mine børn, har hun været med alle vegne, og jeg er en temmelig aktiv dame   . Så Louise er vænnet til at sove hvor som helst når som helst, men altid i sin egen barnevogn. Nu er jeg også en person med et pulsslag over dvalestadiet, så jeg signalere vist ikke på nogen måde noget negativt til Louise   . Tvært i mod har jeg et meget trygt barn, som har fuld tillid til sine omgivelser, for jeg har aldrig tilladt at den tillid er blevet brudt. Det har bla. noget med personlighed at gøre, og det kan man jo arbejde med, hvis man erkender at der er noget at arbejde med. Men mon ikke at det også har en del med erfarring at gøre. Det er så vigtigt at man får den lille puttet, inden de bliver overstimulerede, og der skal somme tider ikke meget til før de ikke kan kapere mere i deres små hjerner. Nogen gange har Louise bare fået lov til at ligge i fred lys vågen i sin lift og kigget på sin dejlige trygge stofdims med billeder. efter en halv time så kunne hun være klar til en snak igen. Men det kræver selvfølgelig at man omgiver sig med mennesker som respektere dig når du beder dem holde sig væk. Bare fordi et spædbarn er vågent, er det ikke ensbetydende med at det skal i hænder. Held og lykke med den lille mand, han skal nok klare sig, når han nu har en mor som tager sig så godt af ham. Med venlig hilsen Gitte
Hej igen Sikke en tråd med mange meninger det er dejligt at folk herinde er ærlige og kan give en en spark i stedet for at pakke sandheden ind smiler... Tror at vi prøver at tage afsted og så må den kære nybagte mor lære at skrue bissen på og sige fra over for den kære svigerfamiler(hvilket er svær da det er nogle stride kameler)  Så tak for hjælpen tøser.
Kan godt høre, at mange mener, at man bare skal tage ud... Men man skal vel først og fremmest gøre, hvad man føler for.. Flere i min 1 mødregruppe var "ude" første gang - Da vi skulle i mødregruppe, da de var 6 uger.. Tror ingen af dem, havde kunne overskue en fest!! Alexander var drøn besværlig at have med ude - Han var svær at få til at sove - Og vågnede let. Og det ligegyldigt hvad folk gjorde for at hjælpe / aflaste.. ( Nu er han knap 3 og sover hvor som helst og i larm ) Laura var det nemmeste spædbarn. Hun sov, var glad og græd aldrig. Men til en konfirmation da hun var 2 uger måtte jeg bruge det meste af dagen inde i stuen. Hún skreg og skreg. Kunne simpelthen ikke kapere alle de indtryk. Så jeg blev inde - For mit barns skyld.. ( Nu sover hun 16 timer i døgnet - Og overalt, så ej heller her hun taget "skade" af det   ) Det er vel noget med at gøre op med sig selv, hvor gerne man vil ud. Har du brug for det - Jamen så skønt.. Hvis man ved, at man ikke har overskud, ender med at sidde og være stresset etc.. Jamen så bliv hjemme.. Med god samvittighed. For dælen.. For 3 uger siden lå bebs i maven.. Men ja en lift med til fest er et must. ( Hvis ikke hele barnevognen ) Vh Anja.
det samme da min pige var helt lille.. var nok også hysterisk, men såsan var det bare.
Nogle babyer kan lettere kappere larm end andre. Vores lille Rumle skal have 1 eller 2 dages ro efter hun har været ude og opleve noget andet eller mere end bare være på besøg hos bedsteforældre eller et vennepar. F. eks da vi var i mødregruppe første gang. Der var hun krop umulig resten af dagen og dagen efter.
vil bare høre hvordan jeres små babyer sover??? Synes nemlig ikke vores datter sover optimalt, men måske det alligevel er meget normalt. Om dagen sover hun ikke de der lange lure man hører om på 2-3 timer, men nogle gange 3 kvarter andre gange 1½ time, men ikke mere og oftere mindre. Igår sov hun faktisk stort set ikke fra kl. 13 af og så til lidt over 23.. det betyder jo at hun bliver mega overtræt. Jeg har forsøgt alt.. at lægge hende i liften før hun bliver rigtig træt.. når hun er træt og når hun er faldet i søvn hos mig.. jeg har forsøgt at lade hende sove hos mig på armen eller skødet eller lignende.. og igår aftes gik jeg rundt med hende i timer hvor hun var lige ved at være væk, men så alligevel pludselig har kæmpe øjne... dog kun få minutter så er hun ved at glide væk igen og sådan fortsætter det til et sted mellem 22 - 23.30 Lea!
Det meget normalt at de har svært ved at overgive sig til søvnen selvom de er godt trætte.. Man kan ikke selv forstå det, for hvorfor lukker de ikke bare deres øjne.. At de vågner efter en halv time, tre kvarter skyldes måske at de på dette tidspunkt skifter søvn, det vil sige søvnen går over i en anden fase.. Der kan de tit vågne og er sikkert ikke udsovet, men kan være svære at få til at sove igen. Hun skal bare lære at sove og ved godt det kan være svært, men prøv at lade være med at gå for meget med hende, det bliver hurtig en vane, det erfarede vi med vores første datter og hun ville stort set kun sove om aftenen hos os til sidst.. Held og lykke, det skal nok komme..
Vores lille Liva sover ca. 4 timer ad gangen. Men imellem lurene kan hun sagtens være vågen 3-4 timer. Når hun skal sove lægger vi hende i liften eller vuggen, hvor der er sat en folde-ud bog op med sort-hvide billeder. Dem kan hun ligge og kigge på i LANG tid, men til sidst falder hun i søvn. Hun ligger bare og kigger og skriger ikke. Om aftenen inden vi går i seng ligger hun i en vugge i stuen, så sover hun nemmere, når hun hele tiden kan høre os. Når så vi går i seng kommer hun selvfølgelig med ind i soveværelset i liften. Hun spiser lidt mere til sit aftensmåltid (det kan jeg se, for hun får min mælk i en sutteflaske, da hun ikke ret gerne vil ammes), og så sover hun også lidt længere i sin "aftenslur". Til gengæld sover hun så ikke så lang tid i sin næste lur...
puha det lyder rigtig hårdt... jeg oplevede det samme med min søn om dagen, hvor han også sov meget lidt. Om aftenen kunne han også være svær indtil jeg, måske på grund af magelighed og magtesløshed lod ham falde i søvn ved mit bryst. jeg lagde ham til omkring kl 22 og kl 23 sov han tilpas tungt til at vi begge kunne lægge os i seng. selvom det måske lyder som en dårlig plan fungerede det perfekt for mig. det gav mig ro, og jeg vidste med 99 % garanti, at det virkede hver dag. sådan foregik det fra han var 3 måneder frem til han var 10 måneder, så holdt jeg op med at amme, og jeg har aldrig haft problemer siden, hverken med middagslur eller til natten. tror måske jeg har været heldig og at mit barn har et utrolig godt sovehjerte, men det virkede godt for mig og er måske et forsøg værd. Held og lykke med det hele.
Herhjemme er vi faktisk så heldige, at Mia allerede nu har en form for rytme  . Hun sover super godt om natten. Typisk sover hun fra ca kl 20-02 (tidspunktet kan selvfølgelig svinge lidt, men hun sover ca 6 timer i dette tidsrum). Den ene gang hun vågner om natten skal hun bare have lidt at spise, hvilket vel tager en halv times tid alt i alt, herefter sover hun ca 2,5-3 timer mere  . Så er hun til gengæld også vågen i ca 6 timer.. ved middagstid bliver hun lagt i sin barnevogn udenfor og sover 3-4 timer.. Så i løbet af dagen sover hun faktisk kun en enkelt gang - til gengæld i lang tid - derudover er der nogle meget små "power naps" på 5-10 min af gangen. Mia blev fem uger igår..
Men ikke en Rosa Christine, men derimod en Rosa Christina - det passer langt bedre til hende.. Når hun bliver stor så kan hun selv vælge sit navn, men indtil videre synes vi at det er disse navne hun skal have.. Invitationerne til barnedåben er iøvrigt sendt ud... Skal lige have ændret min signatur og se om jeg kan finde lidt billeder til Jer..
Det var godt, at I valgte at beholde Rosa for det er et skønt navn, synes jeg!! Kombinationen med Rosa Christina er også rigtig god! God fornøjelse med dåben og jeg glæder mig til at se billeder fra jeres dag...
Det var godt i fandt hendes rigtige navn. God barnedåb. Nanna
Hejsa Her på Ve og ble forum har vi desværre alt alt alt for mange eksempler på at vi bliver skilt, ell mændene skrider fra det hele... Derfor er det ski på tide at dele ud af erfaringer og forslag til hvordan vi alle undgår at stå i den sure situation - nemlig at gå fra hinanden. Hvordan takler i kriser - og hvordan får I det hele til at fungere??  Jeg forventer ikke at dette bliver alles løsning på problemer ;o) Meeen måske lidt inspiration ikke ville være så dårlig. For mit eget vedkommende, går jeg lige nu hjemme med en super baby på 4 mdr. Vi er begge karriere mennesker - dog har jeg ligesom sagt at jeg ikke vil køre det store ræs de næste par år - for at være MOR!!! Nå men hvordan takler vi så hverdagens sure opstød, og finder den gyldne middelvej mellem baby, arbejde, hest mv...`? For det første snakker vi om tingene, i stedet for at gå og surmule - så snakker vi. For det andet kører vi et Grøn - Gul - RØD advarselssystem. Som går ud på at når jeg (endnu engang)har været hos hestene, og ligesom glemt omverden, og kommer hjem til træt far som skal passe baby - så må han ikke blive alt for gal - derimod give en advarsel. Altså første advarsel (kaldet gult kort). Hvis det så sker lige efter igen, så er det jo lidt værre - så må man godt blive sur - og give RØDT kort... Det lyder dumt, men det virker faktisk for os - dermed sparer vi en masse sure diskussioner, for ja man ved at den anden mener det, og man tager der mere seriøst. Nå men please ud af skabet, og kom med inspiration til hvordan vi alle kan undgå at komme i den forfærdelige situation, at blive alene. Jeg mener personligt at kriser at til for at blive løst - og håber dælme også min mand har samme opfattelse. Undskyld rodet indlæg - men bliver så ked af alle de forpulede skilsmisser Knus Lene
og siger tingene lige ud. Hvis der er noget der går en på, så siger man det med det samme... F.eks. det at glemme at skylle sin tallerken af. Det kan godt lyde banalt, men hvis man går og lade vreden hobe sig op, så kan en så simpel ting, få det hele til at skride - eller mange små ting kan blive en stor knude... Herhjemme snakker vi om alt - også ting som måske ikke er de fedeste ting - f.eks. ex'er eller lign. Diskussioner er som regel små - og udvikler de sig, så ender det som regel med at den ene går for at køle af, og så snakker vi videre bagefter... Lene: Fed ide med Gult og Rødt kort - det kunne være vi skulle indføre det herhjemme... Men når det så er sagt - så er der bare nogen par der vokser fra hinanden, og heller to glade forældrer hver for sig end to forældrer der ikke kan sammen...
aldrig, men allivel kan man godt føle at det er ved at blive for.. hvad skal man kalde det, venskabeligt. Ens forhold. jeg tror ikke kun at forhold går galt fordi man er sur, skændes osv, men i den grad også fordi man glemmer at holde liv i kærligheden til hinanden. I starten er man forelsket, man får hus, børn og sådan, en dag vågner man op og tænker... elsker vi overhovedet hinanden mere, har vi glemt hinanden - hvis man er kommet derud, så tror jeg den er svær at redde. Men hvis man gør sig klart fra start af, at man vil være en familie til det sidste, så må man huske at tænke på hinanden, give hinanden plads da man som mand og kvinde er meget forskellig. En kvinde nyder ofte familielivet og det tætte sammenhold, en mand nyder ofte det modatte, og det i sig selv kan give problemer. jeg kan for mit eget vedkommende godt mærke at jeg synes vi er ved at være for meget venner, vi har meget forskellige interesser, jeg har hestene, ting med børnene og i den dur, han har sit firma, golf, sammenkomster med leverandører osv.. det er jeg ikke en del af. Ikke at det gør mig noget, men kan mærke at vi går mere og mere i hver sin retning. hvad gør vi så for at redde det, ja - det er så et godt spørgsmål, vi snakker om det, men for meget snak kan også gå dødt. men hvis man tænker sig om, vil man så have det til at fungere, eller vil man heller give op. og søge nye veje. Det kan man jo godt overveje, men så tænker jeg jo alligvel at det er synd for ens børn - men vi har jo alle ret til et lykkeligt liv. Om man så kan redde det man har, det må man jo så få fundet ud af. jeg tror også ofte at ting går galt, fordi man vil styre den anden, man vil lave den anden om. det er især kvinderne der vil lave manden om.. når han så er indrettet som vi ønsker, så er han jo slet ikke den vi forelskede os i. Men så er det jo for sent, han kan bare ikke laves tilbage igen. mette
vi snakker om alt, og opstår der problemmer, løser vi dem..
har vi et skønt forhold - vi sad faktisk forleden og talte om, at de ting vi bliver "uvenner" over er bagateller... som fx. at en af os har glemt at skrive noget på indkøbssedlen, eller at puderne i sofaen er sat forkert  Er der nogen få gange noget vigtigt, så får vi talt om det så hurtigt som muligt - vi er ærlige, åbne og modtagelige. Det kan godt være, at en af os bliver tøsesure men det får som regel den anden til at grine... og så falder surheden ligesom til jorden  Eller så har jeg en mand, der virkelig forstår at sætte pris på mig - daglige sms'er med kærlighedserklæringer, mange knus, kys og kram, jævnlige gaver, overraskelser mv. Flere gange om dagen får jeg lige et klap bagi (det elsker han åbenbart, hihi) og et par søde ord om at jeg er dejlig, ser godt ud, at han elsker mig osv. (Desværre er jeg ikke ligeså god til at huske ovenstående ting, men arbejder på det) Vi har nedprioteret en del ting for at hverdagen ikke bliver uoverskuelig - så der er tid og overskud til børnene, de daglige gøremål og i perioder større projekter. Når pigerne er lagt i seng, så har vi tid til hinanden - og vi sørger regelmæssigt for, at hive nogen timer ud, finde en barnepige og lige tage et smut i bio eller andet.
som altid lyder TinaR jo til at tingene bare glider i deres hus. Men jeg tror også det er vigtigt at man husker at tage sig tid til at gøre kærlighedsting.  Kenneth og jeg har kun kommet sammen i lidt over et år og faktisk kun boet sammen i 3 mdr, men vi har været så meget igennem at det føles som en evighed. Oven på at vi begge arbejder meget og jeg er død træt når jeg kommer hjem, så forsøger at vi at huske hinanden i weekenderne. Tage på cafe, laver hyggelig middag der hjemme o.s.v. De ting er meget vigtige for os kan jeg mærke. Kenneth er også den type som er god til at huske at sige hvor meget han holder af mig og hvad han ellers finder på, hvor jeg tit lader mig rive med af dagligdagens stres og glemmer alt andet omkring mig. Jeg kan godt forstå det er hårdt med børn, karrier, hus og så også få forholdet til at fungere. Jeg gruer selv for når vi engang når så langt, men ind til da håber jeg bare at vi kan bygge et god gundlag op som gør at vi kender hinanden godt. Den med gul/rødkort bruger vi på arbejde i forhold til sikkerhed, så jeg måtte lige trække på smilebåndet. Det er jo virksomhedslean så det basker. Men jeg kan sagtens se ideen i parforholdet også. Problemet er netop tit at man lige glemmer at den anden måske også har det hårdt, så kan man lige advare, så har man jo mulighed for at tage lidt hensyn i de perioder det kræver.
Vælger at tage det som et kompliment det du starter dit indlæg med  Men ja, du har ret - jeg syntes faktisk tingene glider glat her i huset. Vi har tilsyneladende fundet melodien og den (for os) rigtige måde at køre tingene på. Jeg ville i hvert fald ikke bytte forhold med ret mange andre *ss* Men derfor kan vi nu godt tage et par større ture af og til - sidst var i sommers, da vi blev uvenner om i hvilken højde vi skulle ligge stenene i indkørslen  Vi blev vist begge skruphysteriske og den endte med at jeg kørte trillebøren ud over skrænten ned til det grønne område og Bo trampede afsted i en halv time med armene over kors. Hvor har vi dog vært dumme at se og høre på 
det var skam en kompliment. Alle familier har jo deres måde at gøre tingene på, nogle måder er så bedre end andre og jeg har tit lagt mærke til at jeg godt kan lide den måde i gør tingene på. Jeg sidder jo bare og venter til kæresten er klar til familie så ind til da må jeg jo nøjes med at gøre mig forestillinger om, hvordan vi skal få det hele til at køre  Skænderier har alle jo, det kan ikke undgåes. Men den med stenene i indkørsel fik altså lige et smil frem her 
Det var godt - var lidt i tvivl om du mente det modsat. Der er jo altid nogen derude, der mener at man pynter på tingene hvis ikke man har problemer - det har jeg i hvert fald fået i hovedet et par gange. Jeg kan takke manden for det gode forhold, uden hans tålmodighed, hjælpsomhed og kærlighed så det ikke sådan ud - han bærer klart den største del af æren.
Gud hvor kan jeg give Mette ret i mange ting som hun skriver.. Med 2 børn, ombygning og hverdagens stress så kan man hurtig glemme hinanden i farten.. Timer bliver til uger, uger til måneder osv og hvornår har man så lige foretaget sig noget sammen???
...Hvis man ønsker et gnidningsfrit forhold. -Gift jer med en berider, for han er aldrig hjemme, og dermed kan man ikke blive uvenner   . Endvidere er det så også en selv der bestemmer, og når han endelig er hjemme, så hopper og springer han rundt for en, fordi han trods alt godt ved han er væk hjemmefra i rigtig mange timer.     . Pjat til side, og dog. Sådan er sandheden mere eller mindre herhjemme, men da det er en fælles hobby har vi som familie også rigtig mange gode stunder og timer sammen, på den konto. jeg tror ikke nødvendigvis at masser af overskuds-tid og tilrettelagt planlægning altid er = lykken, og at travlhed, lange arbejdsdage, mange projekter osv er = afgrunden for et forhold. jeg tror noget af det vigtigste er, om man føler man har noget til fælleds, altså noget man holder af at gøre sammen, og som man sammen kan have interesse i. Hvad enten det så er jobbet, børnene, kunst, heste, drivtid, huset eller projekt på projekt. Bare det at man gør noget sammen som familie, det tror jeg er virkelig vigtigt... og at man oprigtig kan lide det man laver sammen, og ikke kun gør det for at glæde den anden.
har det lidt som hos Mette. Vi er stort set aldrig uvenner, og det er jo dejligt. Jeg arbejder som dagplejer, og er jo så hjemme om morgenen, får sendt vores egne afsted. Er som regel hjemme når de har fri, og de små sover til middag, så der hjælper jeg med lektier. Har tid til at tage mad op, og evt. forberede den lidt. Har så 5 heste i stalden der skal ud ind og fodres. Det hjælpes vi så tit med om aftenen. Han køre lastbil, har sin jagt, og vi har 25 tdl vi selv dyrker. Vi laver mange ting hver for sig, men også mange ting sammen, og hvis vi i perioder har travl med det ene og det andet, og der tit har været gæster, så kan vi faktisk godt finde på at sige nej til at få gæster en hel weekend, og kommer nogen uanmeldt, så prøver vi at få dem gennet ud i gen, på en pæn måde. Og når vi så virkelig når dertil hvor vi næsten glemmer at den anden er der, så tager vi simpelhen væk en weekend, og der kommer så nogen og passer børn, hus og dyr. Nu er vi så også sådan begge to, at vi giver hinanden plads til det vi hver især gerne vil, og så samtidig skal der også være plads til 4 børn og deres interesser. Det handler nok om at give plads til hinanden, men uden at glemme hinanden.
tja vi skændes heller ikke meget her hos mig men enige er vi godt nok ikke altid. for tiden går snakken meget og hvornår vores s#x liv kommer igang igen jeg har så valgt på sin vis at overhøre når han siger det fordi jeg har sagt til ham at ejg føler mig ikke just sexet min røv er løbet hjemmefra og så er det lidt svært at tage sig sammen til at skal være sexet. Men i bund og grund ved han godt har er heldig jeg vil hvis det er mig muligt flytte om på nat og dag for ham og det ved han og det sætter han pris på. Han er landmand og jeg ved at det tager langt tid at passe de dyr men han ved så også at det tager lang tid for mig at passe mine heste og det skal gøre på min måde for det er mine. Men vi er heldigvis enige om meget indtilvidere men jeg tror de helt stor konflikter måske vil dukke op når vi er 3 i en familie men nu må vi se..
Glem det, piger. Sker det, så sker det! man kan bruge 10 år af sit liv på et forhold, som efter alt at dømme er ret tæt på perfekt. Ikke de store skænderier, fælles og individuelle interesser, god kommunikation, god s*x og masser af det, fornuftig økonomi og begge parter virker glade og tilfredse og man fortæller gensidigt hinanden, at man elsker hinanden. Men pludselig en morgen vågner manden op og opdager at han desværre ikke er forelsket mere. Og så pakker han en taske og forlader kone og 3 børn. Bare sådan uden videre. Jeg tænker bare...når vores forhold ikke kunne holde, så er der sq intet, der er sikkert! Kærlighed forsvinder fra den ene dag til den anden, man bliver vraget uden gyldig grund selv om man ved, at man ikke kunne have gjort noget som helst bedre eller anderledes end man gjorde. Så gør det så godt I kan og nyd, det I har. Man ved aldrig hvornår det er slut. Camilla