Så kommer der et indlæg mere fra mig - det er efterhånden også længe siden, jeg har opdateret på hestesiden. Mit fokus har primært ligget på min graviditet, men hestene har det stadig alle fantastisk og stortrives. I dag fik jeg taget kameraet under armen og kørte ud og så Christina springe undervisning på Perseus. Det gik super godt og de begynder virkelig at finde hinanden, det er en sand fornøjelse at se. Hun ligger et stort arbejde i ham, hvilket jeg værdsætter meget. Kamerat er mit eget, men jeg har været så heldig at låne et 75-300mm objektiv. Desværre har jeg ikke fået instruktioner (endnu) i hvordan jeg skal indstille det, så billederne er noget slørede, øv. Håber I vil nyde dem alligevel. Nogen vil sikkert spørge til hvorfor han har knæbeskyttere på - det er for at beskytte knæene efter en skade sidst i 2008. Vi valgte dog at tage dem af, da vi synes han teknik fortil blev lidt forholdt og han ikke lukker ordentligt sammen med dem på. Desværre fik je ingen billeder af det uden, men ingen tvivl om at det hjalp. Til sidst er der lidt billeder af vores dejlige kat og hund - taget i eftermiddagssolen, hvor de hyggede sig ude i haven.   Den flotte equipage   Opvarmning   På vej rundt på volte   Opvarmning   Galop, stadig opvarmning   Mere opvarmning   Hans yndige hoved   Opvarmningsspring på lodret   Lidt okse   Og igen...   En glad træner som var stolt af sin equipage, som havde trænet hårdt hele ugen med nogle specielle ting, som bare lykkedes i dag    Og udenfor i aftensolen    Vores djelige brune lab    Igen    Og vores dejlige norske missekat kom også lige en tur ud  Det var alt for denne gang. Smid gerne en kommentar på vejen - også gerne med forslag til indstillinger af kameraet for at opnå bedre billeder, som ikke slører (det drejer sig om et Canos EOS 350D med et canon 75-300mm objektiv).
Super gode billeder  Han er godt nok en lækker hest  Og sikke en sød hund og kat. Kan godt li det første af hunden 
Den hest er for lækker!!!!! og de to ser ud til at passe godt sammen! Fin vuf og flot kat!!!! Tak for kigget!!!!
Hvor ser det godt ud   ..  Men det er jo også en helt utrolig lækker hest  Fin kat og hund .. Tillykke med maven ,  tag lige et billede af maven næste gang 
Hvor ser de fine ud... Og hold da op hvor er han blevet hurtig lys.. 
Fik i dag tilbudt at købe en 2 års hoppe. Hun er en blandning. Ejeren sagde alle de nærmeste hingste i hendes "stambog". Men kan ikke lig huske dem   Ejeren siger hun er rigtig godt gående. Hun skulle bruges til dressur hvis det er. Han ga 17 000 kr for hin. Han sagde jeg kunne komme ud og kig og gi et bud.
En to-års uden papirer - sådan en gav jeg 12.000 for da hestepriserne var på sit højeste - han var godt nok hingst, men absolut og vndvittig fin
Jamen det er jo umuligt at svare på uden billede, nogen form for afstamning (er det en varmblodshest vi snakker om? hvor stor bliver den? Har forældrene præsteret noget i sporten?), og du aner intet om hestens gangformåen. Sælger mener vel altid, den kan spadsere ind i himlen... Men kan den nu også det?
..ham fik jeg da jeg blev født   Her er han, juleaften i køkkenet (ja, jeg er den lille pige   )  
Berit - sikke en rørende historie.. puha..  Sikke nogle dejlige heste i alle sammen har haft og stadig har  Især Højballe er meget charmerende 
min første ( og eneste hest) hed Keep smiling. Daglig tale. Fik ham som tre års. Han var tidligere galophest, men fordi han ikke kunne følge med/løbe lige så hurtigt som de andre. Ja, så skulle han slagtes. Min far hørte om ham, og hans ven ( som havde part i ham) spurgte om han ikke vil købe ham til mig. Jeg var jo ellevild. Var vel 13 år. Idag kan jeg sagtens se at jeg ikke skulle have ham. Han var en alt for stor mundfuld for mig. Stejlede med mig de første tre måneder. Blev så sat i ridning hos en super sød pige og jeg blev så glad for ham igen. Han har aldrig smidt mig af - kun en enkelt gang, pga han blev forskrækket. Han var altid glad. Holdt alligevel af den. Det sidste halve år, mistede jeg desværre interessen for ham, der var noget andet der trak i mig ( drenge   ). Han stod et super sted. Men i det jeg ikke selv kunne komem der ud, så var jeg der sjældnet. Han blev solgt da jeg var 15. Fordi jeg skulle på efterskole. Han hvade det godt - han led ingen skade. Det skal dog siges! et billede af ham kommer her - det er ham i baggrunden   Lige det eneste billede jeg har af ham på computeren.  
Min første hest hedder Laban. Vi var ikke et godt match - ellers en dejlig fjordhest. Han går i dag hos en veninde og de to passer SÅ godt sammen  Men her er da lige et par billeder, fra da han stadig var min.    
Her er min første hest: Amigo Fuldblodsaraber, vallak på 19 år.   han er købt af min veninde; Dennie, som også viser ham længere oppe  Det var nok ikke det mest velovervejede køb hihi, jeg skulle sgutte have en hest. Alligevel står denne tossede krampe nu i stalden og det har han gjort siden... ? Ja, hvornår 2003-4 stykker tror jeg? Han er vist det man kalder en "enspænderhest" - der er ikke mange han mener kan og skal ride ham, hvilket vel også var grunden til Dennie solgte ham til mig. Han er en speciel hest - der er intet ondt skabt i ham, men han er en tosset pivskid og en laban mod eventuelle fremmede ryttere. Jeg har trænet meget med ham, og fra at springe for livet af indbildt skræk over en grå sten, kan vi nu ride forholdsvis rolige ture - alene - på og langs vej!  Afslappet ridning vil jeg ikke kalde det når vi er ude hehe, man skal sgu være vågen og opdage tingene før ham. Men det lærer man jo efterhånden  En tosset, dejlig, nussegøj er han i hvert fald. Og 19 år gammel.
Min første hest fik jeg i konfirmations gave fra mine forældre. Han var 3, næsten 4 år da vi købte ham. Han havde gået på en mark med en anden hingstet vallak og var ikke vant til at blive håndteret, kunne trækkes med og intet andet, ikke engang løfte hove uden at sparke bagud, og var ikke særligt interesseret i mennesker. Derudover havde han slem orm og en flækket forhov når jeg kigger på billederne da jeg købte ham, nøøøj hvor var han ikke særlig køn. Jeg tilred ham sammen med min ridelærer og var den første til at sidde på ryggen af ham. Han var en værre bisse fordi han havde stået så længe, og i starten stejlede han op i fuld højde og smadrede lamperne i stalden fordi han ikke ville være inde alene. (og der var HØJT til loftet i en nybygget stald), derudover sparkede han en del når han skulle have renset hove også da han var blevet tilredet bukkede han hver gang han ikke gad gå frem ad eller andet. Han kunne virkelig sno den røv i luften, og kostede mig både blod, sved og tårer- Men vi gav ikke op, og han blev den mest elskværdige hest. Vi plejede at stå og nusse på staldgangen, og han lagde sit hoved i mine arme og lukkede øjenene, mens jeg nussede ham under hans pandelok. Han lærte mig at turde springe igen, efter et uheld hvor jeg slog mig ret voldsomt i mine rideskole dage - Han refuserede aldrig og han nærmest bar mig over springene. Dog er jeg mest dressur rytter, så det gjorde vi mest sammen. Ofte tog jeg ham også ned i ridehuset sent på aftenerne, så vi kunne have det hele for os selv og ride uden udstyr overhovedet, bare ham og mig i en dejlig stille galop og bagefter kunne han få lov til at "bukke af" - Hans favorit ting at gøre når han var løs   og rulle sig og bagefter løbe hen til mig for en god klø tur. Idag er han desværre solgt til en sød pige og hendes mor, hvor han er en god læremester for dem. Da økonomien til hest ikke ville det da jeg solgte ham   Savner ham stadigvæk, min lille pony hest.     Lille bassen...
Her er min første hest (pony), jeg fik ham i 1984. Jeg nåede at springe MB på ham. Efterfølgende har han lært et utal af piger at springe. Jeg har ham endnu, han fylder 25 i næste måned. Han bliver hyggeredet af to fantastiske piger. De skal til et klubstævne her i foråret - en spring og en dressurklasse. Jeg ved godt hvilken klasse Foxy vil synes er sjovest. (   )    
Jeg er opvokset med heste omkring mig, men den første hest/pony som jeg virkelig følte var min, var Amanda! Egentlig havde min far bytte en af vores hjemmeavlede føl, med en rigtig sød fjordhoppe. Desværre var Flicka for ung til mig, og da vi begge var meget urutinerede, røg hun til Finland, hvor jeg har hørt at hun stadig er hos den samme familie. Hun blev solgt i vinteren '94/'95. Amanda fik jeg den 22/5-95, og jeg havde hende til hun kom over regnbuebroen den 12/2-07. En "goofy" Amanda i stalden hos min veninde, hvor hun stod opstaldet mens hun var drægtig med Amadeus.   En glad og sommertyk Amanda på sommergræs på AAHR, med bedstevennen Lasse i baggrunden (Som var min første store hest).   En meget stolt mor d. 18/6-05.   Jeg har haft tusindvis af gode timer med Amanda, og vil ikke undvære en eneste af dem! Amanda var min allerbedste ven, og var altid klar på en frisk ridetur. Hun foretrak en tur i terrænet eller på springbanen, men ville hellere en tur på dressurbanen end holde fri. Amanda blev aflivet pga. slidgigt og sommereksem for ca. 2 år siden. Da syntes jeg ikke længere jeg kunne være bekendt at lade hende stå. Hun var en pony som elskede at blive brugt, og eftersom benene begyndte at sige fra, blev hun mere og mere trist. Hun skulle ikke lide for min skyld, og derfor fik hun fred. Jeg savner hende hver eneste dag, men fortryder ikke min beslutning om at give hende fred. Som en lille trøst på mit savn, har jeg hendes føl, Amadeus, stående på AAHR, hvor han er igang med tilridning. Han er sin mor "lige op ad dage"!
...var min første egen hest. Hende købte jeg tilbage i foråret 99. Hun skal heller ikke andre steder hen, så jeg har hende endnu.  Vi har lavet rigtigt mange ting sammen - hun har troligt fulgt mig gennem uddannelse og jobs. Fjotten var knap 5, da jeg fandt hende på et stutteri, hun var ikke sat til salg, men tilhørte onklen til en bekendt. Han havde en imponerende mængde fjordheste - men det var hende her, vi stoppede op ved. Det er ikke småting, Fjotten har måttet gennemleve eller lære mig. Nogle ting noget lettere - andre på den hårde facon. Jeg kan tilgive hende det meste - og har altid påstået, at hun tager en del af mig med sig, hvis hun en dag forsvinder. Fjotten er dog kun en pony - min første egentlige hest fik jeg i august 2008. Det var ikke planlagt, men eftersom alternativet var aflivning, valgte jeg at tage hende hjem. Det har jeg nu heller ikke fortrudt...  Gry i 2007:   Zinje & Gry deler wrap i 2008:  
min første pony var Krabask her fra vores første vinter jeg var 3,5 år og krabask var 2 år så billedet må være fra bum bum bum 1978   her et af de sidste billeder jeg har med os begge på   jeg var 21 år og Krabask var 19 år. Krabask var Welsh Mountain og 121 i stang   og fræk og sød lige som en rigtig pony skal være. vi sprang 130 til træning og han elskede at springe.
Jeg måtte aldrig få en hest da jeg var barn - ikke en halvpart, ikke en ridetime, ikke engang en "klappe-part". Så jeg kom først i gang med ridningen da jeg var 21 år gammel! Meget historie vil jeg ikke skrive om Basse, det kan læses på min præ. og mange steder på dette forum, men jeg vil gerne benytte chancen for endnu en gang at takke Basse for at gøre en forskel i mit liv - og tillade mig at gøre en forskel i hendes, meget omtumlede, liv.   Hun var helt igennem slidt op og brugt da hun blev aflivet d. 15/09/2008, i mine arme. Over 20 år gammel var hun min pige, men i mine øjne smuk som en drøm. D. 1/03 ville jeg have ejet hende i et år, og kendt hende i to. /Lene
Min første hest var ham her. Baloo han var 14år 152 blanding. Fik ham i konfirmations gave, har altid ønske mig en hest  Han blev hos mig til han blev aflivet den 11/7-08. Han nået at lære mig meget, og vi nået at få mange gode galop ture   hehe og jeg fik mange gode år på ham. Ind til han gik på pension, d 1/10-05 Han var mit et og alt og ville aldrig glemme ham