Vi har i øjeblikket vores bolig til salg, og nøj hvor er vi blevet trætte af, at der tilsyneladende er mange, der bestiller en fremvisning "bare for at kigge". Listen over personer der har kigget på vores bolig, tæller blandt andet: En dame med teenagebørn - som måske på et tidspunkt - skal skilles fra sin mand, og derfor liiige vil kigge lidt på mulige boliger. Der ville dog mindst gå omkring 1 år, før hun - måske - var klar til at købe. En alenemor med en hulens masse børn som faktisk var interesseret i vores bolig, der var bare lige det problem, at hun altså var på kontanthjælp og ikke havde nogen opsparing, så hun havde ikke råd til at købe bolig. Et ungt par uden børn som synes, at boligen var aaalt for stor, når de kun var to (m2 og antallet af stuer og værelser fremgår jo af salgsopstillingen). Er der andre der har oplevet det samme? Vi har netop selv været på boligjagt, og vi belemrede da ikke sælgerne og ejendomsmæglerne med fremvisninger hele tiden. Vi kiggede salgsopstillingerne grundigt igennem, og allerede her blev mange sorteret fra. Hvis boligen var interessant, kørte vi selv forbi for at kigge på boligen udefra, og her blev endnu flere sorteret fra. Vi nåede faktisk kun at få fremvist én eneste bolig, og den har vi købt.
Vi har også hus til salg, men der kommer slet ikke nogen og kigger. Der har været et par stykker, og en hel del der har bestilt fremvisning, men så enten har meldt afbud eller slet ikke er dukket op. Tja så for lidt og for meget. Så drømmer man sig tilbage til de gode gamle dage, hvor man boede i lejebolig, og bare kunne sige op med tre måneders varsel.
Hej Heidisse kan godt forstå det er træls at "køberne" ikke er rigtig interesseret, de kigger bare lidt af nysgerrighed. da vi kiggede efter ejendom, gjorde vi lidt lige som jer. i starten når vi faldt over noget interessant, kiggede vi salsopstillingen grundigt igennem, og hvis det var i nærheden kørte vi selv forbi og kiggede (bare ude fra vejen) på den måde fik vi set ved selvsyn hvordan beliggenheden var og om det var noget vi ville kigge nærmere på. men jeg må nok inderømme at da vi havde kigget i godt 2 år, var vi efter hånden så træt at af diverse ejendomsmæglere, for kæft (undskyld mit sprog) hvor kan de bare pynte på det og tage billeder så man føler sig "snydt" når man så kommer ud og kigger. desuden er vi blevet snydt et par gange af et par ejendomsmæglere. den ene gang skulle vi skrive under om torsdagen og alt var aftalt (desværre kun mundligt) onsdag aften bliver vi overbudt af anden køber og vi må trækker os i handlen. dette var jo som sådan ikke ejendomsmæglerens skyld og vi forstår fuldt ud sælger selvfølgelig gerne vil have så meget ud af salget som muligt. så der var som sådan ikke nogle sure miner, vi var bare kede af det og skuffede. men det var med til at gøre den næste sitiation vi kom i værre. det næste hus vi var ude at kigge på, faldt vi bare pladask for, det var bare drømmegården så det ville noget, vi var kun kommet til køkkenet før vi var enige om at dette SKULLE vi bare have. det skal lige siget at vi aftenen forinden vi skulle ud at kigge det, havde spurgt mægler om det var i handel, vi havde ikke lyst til endnu en skuffende oplevelse, og det var det ikke var hans svar. da vi så byder prisen ude på stedet, efter vi har set det hele, fortæller idioten os fandme at det næsten er solgt, de forhandlede om små 25.000 kr. men hvis vi ville give prisen ville han fortælel det videre til sælger, men vi skull evide at den anden interesseret køber havde første ret, for det var en bekendt af sælger   og selvfølgelig blev handlen afslutte til anden side. det viser sig så at ejendomsmægleren skulle på ferie i 14 dage, når habn havde fri den dag, og han skulle bare lige bruge os til at få handlen i land  Vi ville bare så gerne finde en ejendom, både da jeg havde drøm om at starte hundepension og gerne ville have hestene hjem at stå. så efter 2 års opslidenden kiggeri, hvor vi blev skuffet gang på gang, til dels pga. at det altid var dårliger i stand end "der lige var lovet" ja så må jeg nok inderømme at vi ikke længere gad at tage hensyn til hverken sælger eller ejendomsmægler mere. vi var bare så frustreret og orkede bare ikke rigtig at kigge mere, så når jeg tænker over det, har vi nok været ude og se et par stykker, vi på forhånd nok godt var klar over ikke var noget. men når man har været ude og kigge på en 20-25 stykker man havde store forventninger til og alligevel bliver skuffet når man ser det i virkeligheden. ja så må man jo prøve at gribe det lidt anderledes an. den ejendom vi nu endelig har købt, lå meget længere væk, end det område vi egentlig gerne ville bo i, og det så ud som om det trængte til en kærlig hånd. men vi tog chancen og kørte ud at kiggede (med en mægler) og ja vi blev bare fanget af beliggenheden, det lå super godt og hyggeligt og huset var egentligt ikke så slemt, som det umiddelbart havde set ud på billederne  Når det blev vist lidt langt. men det jeg gerne vil frem il med mit indlæg er, at det altså også kan være svært for køber at være på boligmarkedet, det er ikke altid kun sælger der syntes det er træls. Jeg tror måske ejendomsmægleren skulle være lidt bedre til at beskriver boligen som den virkelig er, og tage nogle ordentlige billeder, det ville spare dem for en masse "nytteløse" fremvisninger. men held og lykke med hussalget, det skal nok snart bliver solgt er jeg sikkre på 
Handel. Vi har købt vores "sommerhus" handlen er vist nogenlunde ved at falde på plads, der er livlig mail aktivitet mellem os og mælger i disse dage. Vi har set på en del og taget turen til jylland flere gange, da vi er "ligeglade", hvor vi bor- vi har ikke noget, der binder os specielt til noget sted. Men hvor er vi også blevet skuffet- selvom vi, lige som jer, har grovsorteret, spurgt ind til huse/ ejendomme hos mægler inden vi vi bestilte evt. fremvisning eller sorterede fra. (det er jo heller ikke gratis at køre over broen.) Men nu er vi så igang med at handle, ikke i det område, hvor jeg gerne ville hen, men et helt andet sted med meget bedre ridemuligheder i statsskove (juhu)og med næsten 4 ha til lige om bygningerne (næsten)Stuehuset er nærmest saneringmodent, men kunne nok renoveres, stalden kan ikke lovligt indrettes til hypper, men det kan laden! Der er ikke, de af mig eftertragtede bakker, men tilgengæld flad jord, så man kan have "et øje" på det hele og en ridebane er "bare" at lægge grus ud. Prislejet lå i, hvad vi ville give og har råd til og vi planlægger at flytte ind for alvor om 2-3 år, når også jeg er færdig på arbejsmarkedet (hvis ikke jeg bliver førtidspensionist inden??) Når vi så engang har solgt vores parcelhus, bliver der råd til nyt stuehus og måske også hestestald, så den kan indrettes handicapvenligt (maskiner til det hele, næsten) Jo, vi vil ikke komme til at kede os efter 1 september, det gør vi dog heller ikke nu. Vi mangler lige lidt mere på vores parcelhus inden det bliver sat til salg og vi regner med en salgstid på ca. 12 mdr. måske mere. Til den tid håber jeg på mange interesserede købere vil kigge på det. Da vi købte det faldt vi pladask for det ved første blik, for det opfyldte alle vores krav om meget plads, gode store rum, let vedligeholdelse osv. når man begge går på arbejde fuld tid og er meget angagerede i foreningsarbejde mv. Jeg håber, der på et tidspunkt vil komme lige de købere til jer som synes at det er bare lige huset og I får solgt. Held og lykke med det. NB ejendomsmælgere er sælges "mand" og det skal man lige huske når man ser annoncer...
Jeg har en plan om at anlægge ridebane direkte ovenpå vores muldjord der ca. 30 cm nede bliver til sand og ler. Vores marker er drænet. Jeg overvejer sand eller muslingeskaller. Sand kan jeg godt regne ud hvor meget skal bruges, men det kniber mere med muslingerne. 20 x 60 bane - hvor tykt et lag skaller, og hvor mange m3 eller vognlæs skal jeg regne med skal bruges.