Ingen er perfekte - alle laver fejl... Du ødelægger fuldstændig glæden ved heste og ridning for dig selv med alle dine bekymringer. Det er synd... Du er jo så glad for Perfi, og de ansigt lyser bare på de få ridebilleder, som jeg har set af jer. Slå koldt vand i blodet, og se på Perfi. Er hun glad og tilfreds, så er du nok ikke helt ved siden af i din ridning. Tag en dyb indånding, og husk på, hvorfor du har hest. Det har garanteret fordi du synes det er sjovt, hyggeligt og dejligt. At være hesteejer er en meget dyr måde at være ulykkelig på, så find de gode sider og husk dem. McLean er ikke så mystifytisk. Når du vil fremad, giver du signal med benene, og når du vil stoppe giver du signal med tøjlerne (begge to). Når du vil dreje giver du signal med den ene tøjle. Du må ikke give stopsignal og fremsignal på en gang. Men du må gerne have kontakt på tøjlen. Alt afhænger at, hvor let du vil have hesten til at lystre. Hvis du nu sidder med hård kontakt hele tiden til biddet, så kan du jo ikke stoppe perfi med et vip med lillefingeren. Hvis du sidder og sparker hende i siden hele tiden, kan du ikke give fremsignal med et klem med benene. Lad ikke bekymringerne styre dit liv med Perfi - det er tiden alt for kostbar til...
"
rytter, men en lydhør, reflekterende rytter der er villig til at LÆRE af fejlene og rette dem. Du bliver ikke en god rytter af at lade VÆRE med at ride. Så hvis du vil ride, må du komme igang og lægge dit præstationssperfektionismeeproblemm bag dig. Eva
griner...   præstationsperfektioni...oblem...
nå.. så kom der endelig lidt nyt fra dig. Har tænkt en del på, hvordan det gik med jer. ang. dit sprøgsmål... du er ikke den eneste der er forvirret. vi bliver alle ponket oven i hovedet med den ene og den anden form for ridning. Mange gange er det moden i ridesporten der styrer folks ridestil og bestemmer hvem der nu er " inde" i varmen. Jeg har personligt min rideerfaring,fra flere af de rigtigt gamle beridere, som før i tiden stod for undervisningen på rideskolerne. Meget af det, sidder godt fast og bruges i det daglige, hvorimod andet ny tænkning, ha skubbet noget af det tilside. Jeg synes du skal komme der ud af. Lad være med at tvivle og hold dig til din undervisers måde at træne dig og hesten på. Alt det du så læser her på feks. hn, jamen det er da bare herlig viden, men glem det og følg det din underviser fortæller dig. Hun kender dig og din dejlige hypper og alle andre der skriver her på hn, kender hverken dig eller din hest personligt. Hvis du føler det er godt for dig og hesten, at ride og træne på dne måde som din underviser fortæller dig du skal gøre, jamen så har du jo ramt plet. Lad være med at tro, at andres måde at træne på er bedre end din. Jeg har jo set på dine billeder, hvordan du har forbedret din ridestil betydeligt. Det ser godt ud og i er parat til de lette klasser. Jeg rider selv hos en af de " gamle " som i lang tid ikke har været ind. Men grundet et opvisnings show , var der ret mange som meget gerne ville ride hos ham, tiltrods for at ingen kendte ham og heller ikke havde set ham undervise, men nu var han jo et " navn" og ham man snakkede om. Jeg synes folk er til grin, når de hopper rundt fra det ene til det andet. Man kan godt få glæde af, at deltage i andre trænings kurser og få ny viden, og det kan også være sundt, at få lidt andre undervisere på engang imellem. Men man er nød til, at holde fast i det meste af det man kan se, fungere på sin hest, for ellers bliver den lige så forvirret som en selv. Især når man som dig, er i gang med at uddanne både dig selv og hesten. Når man tager til stævner, er det jo netop for at få en vurdering/kritik af ens ridning. det er en god hjælp for dig og du kan få styrket din selvtillid en hel del. For i er fine sammen og det jeg har set billeder af, er langt bedre ridning, end det som jeg ofte ser i de lette klasser til stævnerne. Håber det bliver godt nyt, når i næste gang skal til dyrlægen.
Jeg kender selv til dette problem... Og skriver ud fra min egen erfaring... Jeg er også perfektionist, og i stedet for at gøre noget i praksis, vil jeg meget hellere lige læse en bog mere om pågældende emne, f.eks. ridning. MEN på denne måde ender det med at jeg har en masse teoretisk viden, som jeg aldrig har fået afprøvet i praksis. Derfor er mit råd til dig. Rid din hest, tag det stille og rolig... Stol på dig selv og det du føler, lyt til de signaler din hest sender dig. Heste er så hm gode og tålmodige dyr, at intet bliver ødelagt bare fordi vi kommer til at gøre et eller andet forkert nu og da. Min berider sagde i går, at han egentlig er ligeglad med hvordan folk gør tingene, bare det virker... Folk rider forskelligt, det der virker på den ene hest eller for den ene person, virker ikke nødvendigvis for en anden. Derfor bliver vi jo nødt til at prøve os frem, og finde ud af den metode der virker bedst for os og vores hest. Men hvis du ikke prøver, går du glip af en masse dejlige oplevelser sammen med din dejlige hest. Du får ikke gjort dine egne erfaringer, og kommer ikke videre, men bliver bare det samme sted hvor du er nu... Du vil gerne gøre det bedste for din hest og dig selv, men tør ikke, fordi du er bange for at gøre noget forkert. Jeg kender det ganske godt, og der er kun en vej frem, spring ud i det. Op på hesten og i gang. Samtidig vil jeg anbefale dig at tage noget undervisning. På den måde får du hjælp og støtte i om det du gør er rigtigt, og hvad du ellers kan gøre. Det blev til en længere smøre, håber ikke I fald i søvn... Eva, har du nogen råd til hvordan man kan lægge et sådan problem på hylden? Præstationsperfektionisme... Mvh Anita Nielsen
Som de andre siger, bare klø på. Sålænge du reflekterer over hvad du gør, og hesten og du fungerer sammen, så går det nok. Men jeg vil alligevel give dig et råd som måske kunne hjælpe: lær noget teori. Rigtig meget undervisning er nemlig baseret på 'gør ditten gør datten' - uden at der følger en forklaring med - og hvis man samtidig læser med herinde, ja så er forvirringen jo total. Det meste selvsikkerhed kommer af en eller anden grad af viden - og også åbenhed og refleksion. Hvis du ved   du gør det ene eller det andet, er det også nemmere at lytte til andre og nye metoder og så sammenholde dem med det du selv gør. Jeg var meget usikker og følte mig helt uduelig i flere år, fordi jeg bare gjorde hvad forskellige undervisere sagde men aldrig lærte at gøre det rigtigt - og heller ikke forstod hvorfor. Det gjorde jo min egen træning rimelig svær - hesten gik perfekt når der var underviser på, men når jeg red alene fungerede intet bare. Og jeg var bare forvirret og fortvivlet. Men så begyndte jeg at interessere mig lidt for teori, og så begyndte det hele at give mening. Det her med hvorfor vi arbejder på at få hestens ryg op og bære og hvordan det fungerer etc. Det er en hjælp for mig at vide noget om hvor jeg gerne vil hen og hvordan - det gør det nemlig lettere at forholde mig til undervisning, stille de spørgsmål jeg har brug for, forholde mig til svarene og ikke mindst at ride selv. For mig var Bent Branderups bog en stor og logisk åbenbaring, men jeg tror McLeans bog kan have samme effekt. Ved din underviser noget om teori - noget om hvorfor vi gør som vi gør? En ting er nemlig at få at vide hvad du skal gøre - noget andet er at få at vide hvorfor. Når du ved hvorfor, kan du også lettere generere løsninger - du får så at sige en indre logik der kan hjælpe dig hele vejen. Hm, det blev langt og langhåret - jeg håber du kan bruge lidt af det.  Anissi
Tak for alle jeres svar   Det hjælper virkeligt at læse dem! Jeg er super glad for min underviser og hun ved en hel masse og bruger også meget tid på at forklare mig noget, hvis jeg spørger  Jeg har sågar skrevet email til hende med nogle spørgsmål efter jeg selv havde været oppe og ride og dem svarede hun med glæde på. Så undervisning er overhovedet ikke noget problem, hvis jeg selv rider, kan jeg ride undervisning 2 gange om ugen og det er jo mere end mange andre  Men jeg har også tænkt lidt i de baner, at når nu hesten var under uddannelse var det bedst at hun red på den osv. Selvom hun synes jeg selv skulle, fik jeg overtalt hende.. Hehe Hun er skide dygtig og Perfi gik virkelig lækkert og vi skulle lige til at tilmelde hende i La1, da hun fik sin gaffelbåndsskade. Så hesten er virkelig en lækkerbidsken at ride på og det synes jeg også selv, når jeg har været inde i en god periode. Hun er utrolig nem af en 5 års at være, og hun er netop en hest, der ikke er så "følsom" i hovedet, at hun bliver hys eller noget, hvis jeg gør noget forkert. Så jeg har egentlig den perfekte hest til mig. Og jeg ved inderst inde, at jeg ikke er en dårlig rytter, men jeg tror bare ikke nok på egne evner. Og så har det jo også været uheldigt at vi har været afbrudt så mange gange af diverse skader (lungerne, bentøjet osv) Så gang på gang har jeg følt at jeg skulle starte "forfra". Jeg synes altid lige jeg skal igang med undervisning i et stykke tid før det begynder at køre  Øvelse gør mester - det ved jeg og derfor skal jeg også bare tilbage i sadlen, når den tid kommer. Jeg skulle jo gerne nå mit mål, som jeg altid har drømt om: Nemlig at starte en La1 på hende  Igen tak for jeres svar 
åhhh... Hvor kunne det være mig der havde skrevet dit indlæg. Jeg har det på præcis samme måde. Derfor har jeg helt undgået at ride dressur på Tenna for ikke at ødelægge noget. Jeg har istedet redet meget i naturen hvor vi trænede til et distanceridt. Og sørme om vi ikke fik en 1. plads. Jeg begyndte så at ride med hackamore da hun havde lidt tandspidser. Så ridningen forgik med helt løse tøjler i skoven hvor vi trænede at lystre på stemme og på ben. Så en dag sad jeg og så på gamle billeder fra da jeg fik hende.. Og hvor blev jeg ked af det! Jeg red med alm 3 delt bid, men med alt for meget fat i tøjlerne og intet sæde eller ben til hjælp. Så væk med alt det gamle udstyr og bare stole på min hest og mig selv. Nu rider jeg hende hjemme bare med et tov om halsen eller intet og hackamoren med løse tøjler på tur. Til næste år når hun så har folet vil jeg så have noget undervisning i dressur for at være sikker på at jeg ikke gør hende "fortræd". Hvis du har lyst kan du se billeder af os på min præs. mange knus trine
3 tidligere galopheste og måden er simpelthen at begynde at ride hesten som du vil ride en "almindelig" ryttervant hest, ingen forskel, det har fungeret vældig fint for os indtil nu  mvh Vipse
Jeg red, men det er tyve år siden, en gallophingst, der havde gået til han var 7 år på banen. Han havde noget svært ved at lære, at gallop var en gangart og ikke et rusmiddel. Det tog også sin tid, at få ham lært, at et gallopspring kunne foregå stille og roligt. Han var sprinter, og sprinterløbet vindes ofte på, hvem der kommer først ud af startboksen. Samtidig med ham kom der til stalden en bund frustreret ung hoppe, der ikke ville løbe vædeløb, og som derfor ikke klarede sig godt på banen. Hun blev sendt i træning hos en træner på Fyn, og en måned efter vandt hun en begynderklasse i dressur. Hvis jeg skulle starte med en gallophest i dag, ville jeg nok begynde med stille og roligt at lære den signalerne for start og stop fra jorden. Da din venindes hest ikke har gået særlig meget på banen, har hun sikkert ikke de slidskader, som min hingst havde, det var hvad hindrede ham i at kunne deltage i konkurrenser, da man altid måtte tage hensyn til, hvad der kunne gøre ondt. Men på den måde levede han også til han var 18 år. BirteB
er mest nervøs for, er at hesten måske pludselig tror at den er på galopbanen, også jerner derudaf. Og hvordan hun så for stoppet den igen, da hun netop også har hørt de "rygter" om at galopheste trænes til at løbe hurtigere jo mere man tager fat i tøjlen. Jeg aner abselut ikke en dadel om det. -Så jeg er ikke til megen hjælp.
Så vidt jeg ved så fungere tøjlen også i væddeløb som stop. Men for at få et optimalt stop, benyttes tøjlen så lidt som muligt til dagligt. Da jeg på et tidspunkt red galopheste fik jeg at vide at jeg skulle bruge tøjlen så lidt som muligt, og så havde mange af hestene en rem om halsen i stedet. Når tøjlen primært anvendes til stop i stressede situationer som i løb, kunne jeg forestille mig at hestene derved forbinder tøjlen med noget frustrerende. Men hvis den kun har været i træning i ½ år, så tror jeg ikke det er så slemt hos den pågældende hest. Jeg ville øve stop 1000 gange og rose hver gang man fik den ønskede reaktion. Evt. i starten med en godbid. Det gælder om at få omkodet signalet til noget positivt. Men siden jeg aldrig har omskolet en galophest, så glæder jeg mig til at høre om hvordan det går 
Jeg tror ikke, der er nogen, der i deres fulde alvor lærer en hest at løbe hurtigere, jo mere man trækker i tøjlen. Hvad skulle formålet være med det? Noget andet er så, at det sikkert passer meget godt, at galopheste associerer det med ræs, når man samler tøjlen op efter at have skridtet. Det ville være ganske logisk, og det er også tit tilfældet med rideheste, der bliver jordet meget på. Man skridter i skoven for lange tøjler, og så når man korter dem lidt af, forventer hesten at man vil galopere, og så sætter den selv i gang. Uanset hvad din venindes hest har lært, skal den jo "bare" lære noget andet. Altså omskoles, så den lærer at lyde de hjælpere som man nu bruger i "almindelig" ridning. Susan kan hjælpe   Som sædvanlig. Mvh Julie
jeg er ikke i tvivl om at susan kan hjælpe. Men der er lidt langt fra sydsjælland til jylland  Hvis der findes et lign vidunder dernede af, så hører jeg gerne. Min veninde har desværre dårlilg erfaring med tilridningssteder, så hun flytter den ikke længere end, at hun kan komme det meste af ugen og holde øje med hesten. -Hvis den overhovedet bliver flyttet ud af huset.
Det lyder som en klog og ansvarlig veninde, du har   Hvisk hende i øret, at hun skal købe ***BOGEN***. Helt seriøst. Min hest løb også stærkere, når man tog i tøjlen. Yderst upraktisk og ganske halsbrækkende. Men heldigvis fiksbart i de fleste tilfælde. Mvh Julie
fået den sendt i posten  Hendes anden hest, som er i tilridning pt (hun gør det selv), ville hun gerne have lavet så simpel som mulig, også var det jo oplagt lige at låne hende min bibel 
min gamle hingst at løbe stærkere, når man tog i tøjlerne, ved jeg ikke, men han reagerede, som om opløbet begyndte. Det var forøvrigt ganske fasinerende for en, der aldrig havde redet galopløb, der var en ubændig styrke og fart over ham. Men, jeg følte nok i begyndelsen, at jeg red en Larbogibni, hvor man havde skiftet bremsen ud med en ekstra speeder. Tresor standsede på stemmen, det havde han lært. Men ellers som Julie siger, køb "Bogen" og begynd at omprogramere hesten. Fuldblodsheste er følsomme intelligente heste, så den skal nok lære det.
jeg har tidligere arbejdet hos en der avlede og trænede galopheste, når de ikke længere skulle løbe løb fik de 6 mdr på fold for at af klimatiserer om du vil, i den tid slappedes væddeløbsmusklerne også så det er nemmere at lave "ride" muskler senere. Når den tid var gået havde de mere eller mindre "glemt" de gamle systemer og så startede man på en frisk og uddannede dem til alm. rideheste, din venindes hest er jo også kun 3 år og kunne sikkert sagtens bruge en pause både mentalt men også fysisk. mvh Jeanne
Jeg har på nuværende tidspunkt min nr. 2 fhv. galophest, og den der med at hesten tror at den skal løbe hurtigt, bare fordi man tager i tøjlen, det er altså efter min bedste overbevisning, en skrøne... Mine erfaringer er at hesten kan godt stoppe, tror i at hesten i det daglige får lov til at løbe indtil den ikke gider mere? Hesten kan godt galopere i andet tempo end "fuld fart". Det de kan have svært ved er, at gå i holdning, og det være sig i alle tre gangarter. Men at stoppe, det har de alle prøvet, hver gang de er blevet redet. At man så ikke som det allerførste skal tage ud og fræse på stranden, det er jo så en helt anden sag, der kan de jo tage bidet og tage magten fra én. Bemærk her at jeg skrev  , fordi det er slet ikke alle fuldblod som man ikke kan styre i en hurtig galop. Min gamle fuldblod var meget følsom, og stoppede, når jeg bad ham om det. Min nuværende fuldblod har jeg ikke modet til at galopere hurtigt på, da han kan være stærk i munden. Men jeg mener, at dette er lige så forskelligt hos alle fuldblod, som det er hos alle andre racer. Jeg har aldrig taget specielt hensyn til, at det er en tidligere galophest jeg har redet, det er jo bare en hest, som ikke er blevet trænet til dressur. Hvordan ville du lære en hest, som kun har gået skovture, at gå dressur? gør det samme med en fuldblod. Det er jo bare en hest  I min verden skal man ikke ride hesten efter hvordan den før er blevet redet, men efter hvordan  , nu vil have at det skal fungere. På filmen er min nuværende fuldblod redet sammenlagt 3-4 måneder Hilsen Marianne
som jeg gør det meget klart, så har min veninde ingen erfaring med tidl galopheste. Og da hun spørger mig må jeg også sige pas. Derfor laver jeg denne tråd, da det eneste jeg har hørt (ergo, jeg aner ikke om det er sandt eller ej), at hestene har lært at spæne, når man tager i tøjlen. Min veninde er vel forståelig nok lidt betænkelig ved at sætte sig op, uden at have lavet en form for research, men da hun bor langt udenfor lands lov og ret, har hun spurgt om jeg ville prøve at høre mig lidt omkring. Man skal jo starte et sted. Jeg er lidt ked af, du tager det så tungt, at jeg rent faktisk siger jeg er uviden og måske prøver at udvide min horisont. Det er måske bedre, at jeg siger til min veninde, at hun bare skal kaste sig ud i noget, som hun ikke er helt sikker på?!
Din veninde skal huske, at hesten ikke før er redet med benene. I hvert fald kun ganske lidt. Det meste træning foregår i galopsadel med nogenlunde korte bøjler, så korte, at ingen ryttere kommer ned og sidde med benene omkring hesten. Den skal altså lære hjælperne gennem ben og vægtfordeling nu, og der skal hun nok være lidt tålmodig. At hestene løber stærkere når man tager i tøjlerne, kommer an på hvordan du gør det. Ligeså snart jeg rejser mig i let sæde og korter tøjlerne op, så er min hest væk under mig. Rider jeg med løse tøjler, da hun pludselig hopper og sætter i luntetrav, ja så tager jeg også ved, men uden samme effekt. Det er de færreste jockyer der stopper hesten med tøjlerne. Jeg bryder mig ikke om dem der gør. Langt de fleste rejser sig helt op i bøjlerne, og lader så hesten stoppe SELV! Det samme gør min, når jeg rejser mig helt op og klemmer med benene. Som regel løsner jeg tøjlerne fuldstændigt når jeg gør det. Når din veninde har fået alle hjælperne på plads, så vil jeg næsten garantere, at hun får en problem med hendes changementer (staves?). Hesten er helt sikkert super god til det, men det kan være virkelig svært at gennemskue hvordan man får den til at gøre det, når man beder den om det. Nina
Heh Vicky! Jeg tror du har misforstået mig, sorry! Jeg synes det er helt fint at du spørger herinde, da man selvfølgelig kan være usikker, specielt når man skal i gang med noget nyt(jeg ved godt at det er din veninde som skal igang, men alligevel). Det der undre mig, det er at flere af svarene giver udtryk for at det er noget helt specielt, at ride på en ex-galoper, og det tror jeg ikke det er. Mit råd til din veninde må være, at hvis hun er usikker, så prøv hesten i ridehuse t først, der kan det næsten ikke gå galt. Og så rid den som man ville ride en hvilken som anden hest. Jeg kan da godt fortælle, hvordan jeg har gjort... Eftersom min hest kun havde haft små lette jockysadler på, så longerede jeg ham et par gang med min dressursadel på, derefter satte jeg mig op, og red som jeg ville ride en anden hest. Det eneste jeg mener man skal tage i betragtning, når man starter op med at ride i en alm. sadel, det er at hesten muligvis ikke er vandt til, at man rider med lange stigremme, så vær lidt forsigtig med benene. Men Fuldblod er meget meget foskellige, så det at give et råd om at ride en fuldblod, det er lige så svært som det er at give råd om at tilride en hvilken som helst anden hest, man må føle sig frem. Det var det jeg lige kunne komme i tanke om. Hils din veninde og ønsk hende held og lykke med projektet. Hilsen Marianne
Jeg red Muffe fuldstændig som enhver anden hest da jeg købte ham..Han havde gået løb til han var 6 år, og havde været meget succesfuld endda...Tror din veninde skal ride ham som en unghest, det kan man næsten ikke gå galt i byen med, og så skal hun holde sig til en lukket bane, indtil hun kender den og har fået fornemmelse for den  Når vi galopperer i det fri, kan han godt få lige lidt rigelig fart på, men endnu ikke "stukket af", jeg skal bare have en bremselængde på 500 meter ca  Ej, det er kun hvis vi er på f.eks Ledreborg skovens opløbsstrækning, hvor han kan se han kan løbe langt uden at skulle dreje, ellers er han faktisk ganske nem at holde i et friskt tempo...I ridehus er han derimod langt fra at løbe stærkt i galoppen...tværtimod da  Dog ville jeg ønske jeg havde feks en galopbane eller en strækning ligeud på flere kilometer, hvor jeg kunne prøve ham af i den hurtige galop, se hvad der virkede som bremse for ham, når det går hurtigere end stærkt, for ligenu tager det noget tid inden han bremser... Håber din veninde bliver glad for sit køb, hvilket jeg næsten tror hun gør, især når han ikke er løbstrænet mere end han er  Havde aldrig troet jeg skulle elske en hest så meget, som jeg elsker Muffe...der ER noget ganske særligt over dem, har jeg lært 
jeg kan da lige fortælle at galopheste ikke rides konstant med rytteren siddende med knæene under hagen. Når de rides i skoven, eller for den sags skyld anden ridning end på banen, foregår det med pænt lange bøjler, ellers ville det ikke være til at holde ud at sidde der i en times tid.
ja,kort og godt.. Hvad er det? Har læst flere tråde efterhånden, men har ikke helt fanget den endnu.. Jeg kan godt se det er noget med at arbejde med hovedet og kroppen i stedet for tvang, men.. ja, oplys mig lige 
Hvis heste kan føle lykke, er jeg sikker på, at min er lykkelig lige nu! Han går lige nu ude på folden med sin pony og hygger sig, hjemvendt fra et kursus med Susan Kjærgård. Det har været en succes! Nu   jeg   og nu forstår HAN! Jamen det er ganske enkelt fantastisk  Men stakkels hest, jeg står i evig gæld til ham efter alle de år hvor jeg ikke har fattet en brik! Men bedre sent end aldrig, vi er på rette vej, og jeg kan næsten ikke vente med at øve mere! Heldigvis behøver jeg ikke vente helt til i morgen, for senere skal jeg ud og lukke hestene ind! Jeg glæder mig næsten til at ponyen(det heldige offer!)s ben render væk fra den store bunke med tagplader der er ved siden af folden, og måske masser den endda ind i mig når jeg stopper den!  Hvor er det befriende (også for hesten) at man endelig kan kommunikere med de smukke dyr   - også så de kan forstå hvad man vil have dem til! Mvh Jannie - der også er nærmest lykkelig 
jeg forguder også min egen hest for hendes tålmodighed og accept af mine diverse spasmer. Haha. Jeg har mærket en kæmpe forskel på min hest. Før jaja - hun lod mig da sidde på sig *S', men nu er hun helt vild, går selv ind på ridebanen, hvis jeg ikke styrer hende målbevidst ud på tur. Og sikke en taknemmelighed, afslappelse. Ligefrem arbejdsvillig. Det eneste jeg er ked af, er at hun også bærer over med mit temperament. Det bør hun ikke. Man bør egentlig ikke have temperament, når man sidder på en hest. Lone
så også helt lettet ud da du havde redet i dag   ... Nu fulgte jeg jo jer alle fra sidelinien (eller de noget kølige stole.. måske Susan skulle have stole med indbygget "numsevarmer" ligesom i bilen...)og jeg er bare så imponeret over den forskel der var at se fra lørdag til søndag - både på heste og ryttere! Og jeg er jo endda selv i fuld gang med "processen".. Jeg ser frem til at følge jeres videre arbejde - hvis man altså får lov.. måske skulle vi lave sådan en hjælpe/støtte-gruppe, hvor vi følger hinanden os fra kurset.. Ellers kan det jo være at vi dumper ind i hinanden på Blueberryhill... Kristina - som måtte sidde over og lade hesten være hjemme.. denne gang!
Tillykke! 
Hvor jeg dog kender det! Man føler sig som født på ny. Min hest og jeg er endelig begyndt at tale det samme sprog. Det er så fedt når tingene fungere!! 
at være frelst  Tak Susan, for en helt fantastisk weekend og for at give os muligheden for at gå ud og frelse andre, der desværre stadig signalforvirrer hesten. Det gør vi jo ikke mere  Det er været en af de mest fantastiske weekender, som jeg vil huske længe og som min hest sikkert vil takke mig for. Nu glæder jeg mig bare til at gå videre med det lærte og også unghesten kommer til at bakke og gå frem, bakke og gå frem, bakke og gå frem  Det svære er at skulle glemme nærmest alt hvad man vidste om ridning og starte på en frisk. Så alle jer ikke-frelste derude - skynd jer til Blue Berry Hill - det kan kun gå for langsomt Mvh Line
Hej Er der nogle som har erfaring med gjord kramper. Jeg har en hoppe på 9 år som har fået 4 føl, men nu er i fuld ridning. Hun har altid haft gjord kramper, kan kommer meget pludseligt, men samtidig kan der gå mdr imellem... Nu er jeg igang med at tilride unghest nr 3 efter hende. Alle har haft gjordkramper især i startet, men lidt ligesom moderen kan det komme. Jeg er meget bevidst om at sadel skal ligge ordentlig og spinde gjorden langsomt af flere gange! lige meget hjælper det. Min teori er jo nu at det er aveligt, ellers meget pudsigt at de alle har problemer med det. Er der nogle der har et godt råd, for ærlig talt, så er jeg godt træt af det. Det gør faktisk også ondt at ryge af og jeg falder lidt tungt med alderen...for når de først går igang er det ikke altid jeg når af i pæn ro og orden!! Håber på gode råd! Mvh Mette
Hej igen Vil da lige sige, at jeg har prøvet sadel med både lange og korte gjorde. Med og uden elastik. Det gør ingen forskel og som sagt kan det gå godt ind imellem for så at komme meget pludselig midt i ridningen!! MvH Mette
prøv at ringe til torben andersen han har link under markedsplads og så træning tilbydes han kan kurere det.. og du kan få hjælp til videre forløb...
om hvordan det kommer ? dvs kommer det mens su rider eller hvordan har nemlig en pony som reagere lidt på samme både. mvh carina
Filippa har gjordkrampe. Man kan ikke spænde gjorden ret hårdt i stalden, for ved den mindste uventede bevægelse springer hun i luften -det er dog aldrig sket så meget endnu, det skal jeg passe på med hele hver dag. Ellers kommer det for det meste hvis hun har stået et par dage, hvor jeg så skal spænde gjorden forsigtig og trække meget med hende inden jeg sætter mig op og så skal jeg ikke galoppere før hun slapper helt af. Efter længere perioder skal der en longe til for ellers ryger man af lige så hurtigt som man er kommet op. Hun kan lave de vildeste krumspring hvis hun får gjordkrampe og det er bestemt ikke sjovt at sidde på ryggen af hende -taler af erfaring xD Ved dog ikke om det er arveligt. Så vidt jeg ved så har Filippas mor det ikk og hendes søster har heller ikk . Sikker på det er arveligt og at det ikk bare er en tilfældighed, at du har været lidt uheldig?
Vil bare lige lave en lille tilføjelse...  Gjordkrampe kan altså også opstå som en følge af muskespændinger. Når gjord og sadel så øger trykket ind på de filtrede muskeler, så kan de i værske fald gå i krampe - deraf gjordkrampe...
du kan jo prøve at købe en gele gjord eller et lammeskinds gjord overtræk. det har jeg set virke. du kan også få tjekket hestens ryg da det også kan have noget med nogle muskelsammentrækninger i ryggen fx. hvis der er en knogle der har sat sig forkert eller sætter sig i hak indimellem. h´åber du finder en løsning
Min erfaring er at tendensen til gjordkrampe er arveligt. min erfring siger mig også at kiropraktik virker, men der vil altid være en lille tendens tilbage. Men så længe man er klar over det, kan man jo tage sine forholdsregler.
Jeg vil også klart anbefale Torben Andersen. Jeg har øvet med min hest fra onsdag til lørdag i sidste uge og søndag og mandag har jeg haft en hest der står bomstille ved opsidning og slet ikke er anspændt i ridningen. Det han kan virker bare og man kan allerede se det med det samme. Oveni det har han på 5 minutter lært min hest at gå i trailer og hun var ellers en der sku have en longe bag for at ville gå op.. Ved min hest var problemet at hun allerede var anspændt når jeg kom med sadlen og ca de første 20 min i ridningen, hvis hun vel og mærke ikke var kommet af med mig inden.. Det bedste ved denne træning er at man altid kan gå et skridt tilbage hvis hesten spænder op en dag.. Jeg har før det både haft massør hver 14 dag og haft Tove Due på hende. Uden nogen virkning. Ved min hest fungerer det dog med bedst med en gjord med elastik.. Men prøv at tage kontakt til Torben, han kan varmt anbefales og jeg vil fremover ikke tvivle et sekund med at ringe til ham, uanset hvilket problem jeg har med min hest.. Mvh Marlene
Tit kan gjordkrampe kureres ved at finde en sadel der passer. Jeg synes først den egentlige diagnose kan stilles efter at sadelmageren har været der. Jeg synes også først man skal starte med elastikgjord osv. efter at man har sikret sig at det ikke er en dårlig sadel der er skyld i problemet (og egentlig slet ikke gjordkrampe). Jeg har haft dialogen om gjordkrampe med en sadelmager der siger at symptomerne kan forsvinde helt, når hesten får en ny sadel. Tit er det sadelproblemer der ikke umiddelbart kan spottes der bærer skylden. Man er nødt til at vide hvad der er inde i sadlen (bommens facon) for at kune vurdere om sadlen passer hesten. Jeg kan godt forstå at du er træt af at falde af, men jeg er også helt sikker på at din hest er mindst lige så træt af det også. Den gør det jo fordi der er noget galt. Om det så er gjordkrampe eller sadelproblemer. Signe
det samme som alle andre heste, men desværre er der nogen som ikke har fundet ud af det endnu   
Ja må vist lige smide en bemærkning...   Jeg stejlede altså ikke.. Men jeg har minus forstand på hvordan en Frede skal se ud for at være fin, og som sagt er jeg jo til Arabere - helt anden boldgade - så kunne ikke sige så meget andet, end at den så da sød ud.. Men mener altså stadig hun ser sød ud søs..   Sikker på hun bliver fin - men nej, hun er jo ikke min type hest! Kh. Uni
Alle arbejdsvillige og energiske og så har de jo jo bare "personality". Og ikke mindst, så ER det da spændende, at man kan følge deres stamtavle helt tilbage fra før "ruder konge var knægt". Hvis man fatter interesse i det, så giver det jo giver mulighed for at følge din hests aner (ved navns nævnelse) meget langt tilbage.       Den dejlige Trigger herover er efter Mistral. Jette K